# Az Európai Unió L 351/2016

| | ISSN 1977-0731 |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | L 351 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Jogszabályok | 59. évfolyam2016. december 22. |

ISSN 1977-0731

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

L 351

Magyar nyelvű kiadás

Jogszabályok

59. évfolyam2016. december 22.

---

| Tartalom | | II   Nem jogalkotási aktusok | Oldal |
| --- | --- | --- | --- |
| | | HATÁROZATOK |
| | * | A Bizottság (EU) 2016/2326 határozata (2015. október 21.) a Luxemburg által a Fiatnak nyújtott, SA.38375 (2014/C, korábbi 2014/NN) számú állami támogatásról
  (az értesítés a C(2015) 7152. számú dokumentummal történt)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | A Bizottság (EU) 2016/2327 határozata (2016. július 5.) A Belgium által végrehajtott, a brüsszeli IRIS közkórházak állami finanszírozására vonatkozó SA.19864 – 2014/C (korábbi 2009/NN54) állami támogatásról
  (Az értesítés a C(2016) 4051. számú dokumentummal történt)

   (
  1
  ) | 68 |

Tartalom

II   Nem jogalkotási aktusok

Oldal

HATÁROZATOK

*

A Bizottság (EU) 2016/2326 határozata (2015. október 21.) a Luxemburg által a Fiatnak nyújtott, SA.38375 (2014/C, korábbi 2014/NN) számú állami támogatásról
  (az értesítés a C(2015) 7152. számú dokumentummal történt)

   (
  1
  )

(az értesítés a C(2015) 7152. számú dokumentummal történt)

1

1

*

A Bizottság (EU) 2016/2327 határozata (2016. július 5.) A Belgium által végrehajtott, a brüsszeli IRIS közkórházak állami finanszírozására vonatkozó SA.19864 – 2014/C (korábbi 2009/NN54) állami támogatásról
  (Az értesítés a C(2016) 4051. számú dokumentummal történt)

   (
  1
  )

(Az értesítés a C(2016) 4051. számú dokumentummal történt)

1

68

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EGT-vonatkozású szöveg |

---

(1)   EGT-vonatkozású szöveg

1

| HU | Azok a jogi aktusok, amelyek címe normál szedéssel jelenik meg, a mezőgazdasági ügyek napi intézésére vonatkoznak, és rendszerint csak korlátozott ideig maradnak hatályban.
  Valamennyi más jogszabály címét vastagon szedik, és előtte csillag szerepel. |
| --- | --- |

HU

Azok a jogi aktusok, amelyek címe normál szedéssel jelenik meg, a mezőgazdasági ügyek napi intézésére vonatkoznak, és rendszerint csak korlátozott ideig maradnak hatályban.

Valamennyi más jogszabály címét vastagon szedik, és előtte csillag szerepel.

---

II Nem jogalkotási aktusok

HATÁROZATOK

| 2016.12.22. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 351/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2016.12.22.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 351/1

---

A BIZOTTSÁG (EU) 2016/2326 HATÁROZATA

(2015. október 21.)

a Luxemburg által a Fiatnak nyújtott, SA.38375 (2014/C, korábbi 2014/NN) számú állami támogatásról

(az értesítés a C(2015) 7152. számú dokumentummal történt)

(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (1) (2) bekezdésének első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután a fent hivatkozott rendelkezéseknek megfelelően felhívta az érdekelt feleket észrevételeik megtételére (2), és tekintettel azok észrevételeire,

mivel:

1.   AZ ELJÁRÁS

AZ ELJÁRÁS

| (1) | 2013. június 19-én kelt levelével a Bizottság információkérést küldött a Luxemburgi Nagyhercegségnek, amelyben részletes tájékoztatást kért az ország feltételes adómegállapítással kapcsolatban alkalmazott gyakorlatáról (3). |
| --- | --- |

(1)

2013. június 19-én kelt levelével a Bizottság információkérést küldött a Luxemburgi Nagyhercegségnek, amelyben részletes tájékoztatást kért az ország feltételes adómegállapítással kapcsolatban alkalmazott gyakorlatáról (3).

3

| (2) | 2013. július 17-én kelt levelükben a luxemburgi hatóságok általánosságban válaszoltak a szóban forgó levélre és részben elküldték a kért információkat. A válasz tartalmazta azon jogi elvek és nemzeti szabályok leírását (Administration des contributions directes), amelyek kötelezően érvényesek a luxemburgi adóhatóságra, amikor feltételes adómegállapítást ad ki (4), a feltételes adómegállapítás megszerzésére irányuló eljárás leírását, az adófizető által benyújtandó információkat, valamint azt, hogy az adóhatóság által kiadott adómegállapításokat közzéteszik-e. A luxemburgi hatóságok nem válaszoltak a Bizottság azon kérelmére, hogy küldjék meg a luxemburgi adóhatóság által 2010-ben, 2011-ben és 2012-ben kiadott feltételes adómegállapítások listáját, olyan lényeges információkkal együtt, mint például a vállalatok neve, a vállalatok tevékenysége, az adómegállapítások kelte, a feltételes adómegállapítások időtartama és a feltételes adómegállapítások tárgyát képező tranzakció típusa. |
| --- | --- |

(2)

2013. július 17-én kelt levelükben a luxemburgi hatóságok általánosságban válaszoltak a szóban forgó levélre és részben elküldték a kért információkat. A válasz tartalmazta azon jogi elvek és nemzeti szabályok leírását (Administration des contributions directes), amelyek kötelezően érvényesek a luxemburgi adóhatóságra, amikor feltételes adómegállapítást ad ki (4), a feltételes adómegállapítás megszerzésére irányuló eljárás leírását, az adófizető által benyújtandó információkat, valamint azt, hogy az adóhatóság által kiadott adómegállapításokat közzéteszik-e. A luxemburgi hatóságok nem válaszoltak a Bizottság azon kérelmére, hogy küldjék meg a luxemburgi adóhatóság által 2010-ben, 2011-ben és 2012-ben kiadott feltételes adómegállapítások listáját, olyan lényeges információkkal együtt, mint például a vállalatok neve, a vállalatok tevékenysége, az adómegállapítások kelte, a feltételes adómegállapítások időtartama és a feltételes adómegállapítások tárgyát képező tranzakció típusa.

Administration des contributions directes

4

| (3) | 2013. augusztus 30-i levelében a Bizottság emlékeztette a luxemburgi hatóságokat arra, hogy továbbra is kéri a 2010-ben, 2011-ben és 2012-ben kiadott feltételes adómegállapítások listájának megküldését (5). |
| --- | --- |

(3)

2013. augusztus 30-i levelében a Bizottság emlékeztette a luxemburgi hatóságokat arra, hogy továbbra is kéri a 2010-ben, 2011-ben és 2012-ben kiadott feltételes adómegállapítások listájának megküldését (5).

5

| (4) | A luxemburgi hatóságok 2013. szeptember 20-i és 23-i levelükben sajnálatukat fejezték ki amiatt, hogy a Bizottság információnyújtási kérelmével kapcsolatos egyes információk megjelentek a sajtóban. Ezenfelül a Bizottság információnyújtási kérelmének jogalapját is megkérdőjelezték. |
| --- | --- |

(4)

A luxemburgi hatóságok 2013. szeptember 20-i és 23-i levelükben sajnálatukat fejezték ki amiatt, hogy a Bizottság információnyújtási kérelmével kapcsolatos egyes információk megjelentek a sajtóban. Ezenfelül a Bizottság információnyújtási kérelmének jogalapját is megkérdőjelezték.

| (5) | A Bizottság 2013. október 2-i levelével válaszolt a luxemburgi hatóságoknak; megjelölte a feltételes adómegállapítással kapcsolatban alkalmazott luxemburgi gyakorlatra vonatkozó, hivatalból végzett vizsgálatának jogalapját és meghosszabbította a feltételes adómegállapítások kért listájának benyújtására megállapított határidőt. |
| --- | --- |

(5)

A Bizottság 2013. október 2-i levelével válaszolt a luxemburgi hatóságoknak; megjelölte a feltételes adómegállapítással kapcsolatban alkalmazott luxemburgi gyakorlatra vonatkozó, hivatalból végzett vizsgálatának jogalapját és meghosszabbította a feltételes adómegállapítások kért listájának benyújtására megállapított határidőt.

| (6) | 2013. október 11-én megbeszélésre került sor a luxemburgi hatóságok és a Bizottság között, amit a luxemburgi hatóságok 2013. október 14-én kelt levele követett, amelyben a szóban forgó hatóságok kételyüknek adtak hangot azt illetően, hogy a Bizottság által megjelölt jogalap lefedhet-e olyan tág kört és lehet-e olyan általános jellegű, mint amilyenre az információkérés vonatkozik. A Bizottság a szóban forgó levélre a 2013. október 15-én kelt levelével válaszolt. |
| --- | --- |

(6)

2013. október 11-én megbeszélésre került sor a luxemburgi hatóságok és a Bizottság között, amit a luxemburgi hatóságok 2013. október 14-én kelt levele követett, amelyben a szóban forgó hatóságok kételyüknek adtak hangot azt illetően, hogy a Bizottság által megjelölt jogalap lefedhet-e olyan tág kört és lehet-e olyan általános jellegű, mint amilyenre az információkérés vonatkozik. A Bizottság a szóban forgó levélre a 2013. október 15-én kelt levelével válaszolt.

| (7) | További levélváltásra került sor a luxemburgi hatóságok (a 2013. november 11-én és december 2-án kelt levelek) és a Bizottság (a 2013. november 14-én és december 12-én kelt levelek) között, amelynek során a luxemburgi hatóságok kifejtették, hogy az új kormány megalakulása miatt nem tudják megválaszolni a Bizottság információnyújtási kérelmét. Ennek megfelelően a Bizottság 2014. január 15-ig meghosszabbította a válaszolási határidőt, mindkét levélben hivatkozva arra a tényre, hogy amennyiben nem tesznek eleget az információkérésnek, a Bizottság köteles információnyújtási rendelkezést hozni. |
| --- | --- |

(7)

További levélváltásra került sor a luxemburgi hatóságok (a 2013. november 11-én és december 2-án kelt levelek) és a Bizottság (a 2013. november 14-én és december 12-én kelt levelek) között, amelynek során a luxemburgi hatóságok kifejtették, hogy az új kormány megalakulása miatt nem tudják megválaszolni a Bizottság információnyújtási kérelmét. Ennek megfelelően a Bizottság 2014. január 15-ig meghosszabbította a válaszolási határidőt, mindkét levélben hivatkozva arra a tényre, hogy amennyiben nem tesznek eleget az információkérésnek, a Bizottság köteles információnyújtási rendelkezést hozni.

| (8) | A luxemburgi hatóságok 2014. január 15-én kelt levelükben 22 feltételes adómegállapítást nyújtottak be a 2010–2013-as időszakra vonatkozóan, de az adófizetők nevét kitakarták bennük. A luxemburgi hatóságok szerint a szóban forgó 22 feltételes adómegállapítás – amelyek közül az egyik egy „FFT”-ként említett vállalattal született előzetes ármegállapítás (a továbbiakban: „FFT eám-ja” vagy a „megtámadott feltételes adómegállapítás”) – mutatja a feltételes adómegállapítással kapcsolatban alkalmazott luxemburgi gyakorlatot. |
| --- | --- |

(8)

A luxemburgi hatóságok 2014. január 15-én kelt levelükben 22 feltételes adómegállapítást nyújtottak be a 2010–2013-as időszakra vonatkozóan, de az adófizetők nevét kitakarták bennük. A luxemburgi hatóságok szerint a szóban forgó 22 feltételes adómegállapítás – amelyek közül az egyik egy „FFT”-ként említett vállalattal született előzetes ármegállapítás (a továbbiakban: „FFT eám-ja” vagy a „megtámadott feltételes adómegállapítás”) – mutatja a feltételes adómegállapítással kapcsolatban alkalmazott luxemburgi gyakorlatot.

| (9) | Az FFT eám-ja a következő dokumentumokat tartalmazta (6):






  a) | az [adótanácsadó] (*1) által ügyfele, az FFT nevében küldött, 2012. március 14-én kelt levele, amely egy előzetes transzferár-megállapodás jóváhagyását kéri a luxemburgi adóhatóságtól; |
| --- | --- | --- |

(9)

Az FFT eám-ja a következő dokumentumokat tartalmazta (6):

6

a)

az [adótanácsadó] (*1) által ügyfele, az FFT nevében küldött, 2012. március 14-én kelt levele, amely egy előzetes transzferár-megállapodás jóváhagyását kéri a luxemburgi adóhatóságtól;

*1

| b) | transzferárazási jelentés, amely az FFT eám-jával kapcsolatos kérelmének alátámasztására az adótanácsadó által készített transzferárazási elemzést tartalmaz (a továbbiakban: „transzferárazási jelentés”); |
| --- | --- |

b)

transzferárazási jelentés, amely az FFT eám-jával kapcsolatos kérelmének alátámasztására az adótanácsadó által készített transzferárazási elemzést tartalmaz (a továbbiakban: „transzferárazási jelentés”);

| c) | a luxemburgi adóhatóság 2012. szeptember 3-én kelt levele, amelyben az adóhatóság jóváhagyta az adótanácsadó által javasolt transzferár-megállapítást. |
| --- | --- |

c)

a luxemburgi adóhatóság 2012. szeptember 3-én kelt levele, amelyben az adóhatóság jóváhagyta az adótanácsadó által javasolt transzferár-megállapítást.

| (10) | A Bizottság 2014. március 7-i levelével arra kérte a luxemburgi hatóságokat, hogy erősítsék meg, az FFT eám-jában „FFT”-ként említett adófizető a „Fiat Finance and Trade Ltd”. A Bizottság azt is jelezte, hogy a benyújtott információk alapján nem tudja kizárni, hogy az FFT eám-ja összeegyeztethetetlen állami támogatást jelent, amit az FFT-nek nyújtottak. A Bizottság további információkat kért a luxemburgi hatóságoktól, amelyek relevánsak az FFT eám-jának értékelése szempontjából. Mivel a luxemburgi hatóságok nem válaszoltak erre a levélre, a Bizottság 2014. április 7-én emlékeztetőt küldött (7). |
| --- | --- |

(10)

A Bizottság 2014. március 7-i levelével arra kérte a luxemburgi hatóságokat, hogy erősítsék meg, az FFT eám-jában „FFT”-ként említett adófizető a „Fiat Finance and Trade Ltd”. A Bizottság azt is jelezte, hogy a benyújtott információk alapján nem tudja kizárni, hogy az FFT eám-ja összeegyeztethetetlen állami támogatást jelent, amit az FFT-nek nyújtottak. A Bizottság további információkat kért a luxemburgi hatóságoktól, amelyek relevánsak az FFT eám-jának értékelése szempontjából. Mivel a luxemburgi hatóságok nem válaszoltak erre a levélre, a Bizottság 2014. április 7-én emlékeztetőt küldött (7).

7

| (11) | 2014. április 24-én a luxemburgi hatóságok válaszoltak a 2014. március 7-i levélre és megerősítették, hogy nem rendelkeznek az FFT eám-jának értékeléséhez szükséges további lényeges információkkal. Azzal a kérdéssel kapcsolatban, hogy az FFT a Fiat Finance and Trade Ltd.-et jelenti-e, a luxemburgi hatóságok a luxemburgi jog által előírt titoktartási rendelkezésekre hivatkoztak és azzal érveltek, hogy e rendelkezések miatt nem erősíthetik meg a szóban forgó adófizető kilétét. |
| --- | --- |

(11)

2014. április 24-én a luxemburgi hatóságok válaszoltak a 2014. március 7-i levélre és megerősítették, hogy nem rendelkeznek az FFT eám-jának értékeléséhez szükséges további lényeges információkkal. Azzal a kérdéssel kapcsolatban, hogy az FFT a Fiat Finance and Trade Ltd.-et jelenti-e, a luxemburgi hatóságok a luxemburgi jog által előírt titoktartási rendelkezésekre hivatkoztak és azzal érveltek, hogy e rendelkezések miatt nem erősíthetik meg a szóban forgó adófizető kilétét.

| (12) | 2014. március 24-én a Bizottság a 659/1999/EK tanácsi rendelet (8) 10. cikke alapján információnyújtási rendelkezést adott ki, amelyben a (2) preambulumbekezdésben említett feltételes adómegállapítások listáját kérte a luxemburgi hatóságoktól. |
| --- | --- |

(12)

2014. március 24-én a Bizottság a 659/1999/EK tanácsi rendelet (8) 10. cikke alapján információnyújtási rendelkezést adott ki, amelyben a (2) preambulumbekezdésben említett feltételes adómegállapítások listáját kérte a luxemburgi hatóságoktól.

8

| (13) | 2014. június 11-én a Bizottság elfogadta azon határozatát, hogy megindítja az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást az FFT eám-jának vonatkozásában (a továbbiakban: „az eljárás megindításáról szóló határozat”) (9). Az eljárás megindításáról szóló határozathoz a Bizottság információnyújtási rendelkezést kapcsolt, amelyben előírta Luxemburg számára, hogy a levél kézhezvételétől számított egy hónapon belül bocsássa rendelkezésre a lehetséges támogatási intézkedés létének és összeegyeztethetőségének vizsgálatához szükséges összes dokumentumot, információt és adatot. A Bizottság különösen arra kötelezte Luxemburgot, hogy erősítse meg az intézkedés kedvezményezettjének kilétét. |
| --- | --- |

(13)

2014. június 11-én a Bizottság elfogadta azon határozatát, hogy megindítja az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást az FFT eám-jának vonatkozásában (a továbbiakban: „az eljárás megindításáról szóló határozat”) (9). Az eljárás megindításáról szóló határozathoz a Bizottság információnyújtási rendelkezést kapcsolt, amelyben előírta Luxemburg számára, hogy a levél kézhezvételétől számított egy hónapon belül bocsássa rendelkezésre a lehetséges támogatási intézkedés létének és összeegyeztethetőségének vizsgálatához szükséges összes dokumentumot, információt és adatot. A Bizottság különösen arra kötelezte Luxemburgot, hogy erősítse meg az intézkedés kedvezményezettjének kilétét.

9

| (14) | 2014. július 14-én kelt levelével Luxemburg benyújtotta az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeit. Emellett jelezte, hogy mivel a Bizottság semmiféle állami támogatási intézkedést nem tud azonosítani, Luxemburgnak nem kell megválaszolnia az eljárás megindításáról szóló határozatban, illetve az információnyújtási rendelkezésben feltett kérdéseket. |
| --- | --- |

(14)

2014. július 14-én kelt levelével Luxemburg benyújtotta az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeit. Emellett jelezte, hogy mivel a Bizottság semmiféle állami támogatási intézkedést nem tud azonosítani, Luxemburgnak nem kell megválaszolnia az eljárás megindításáról szóló határozatban, illetve az információnyújtási rendelkezésben feltett kérdéseket.

| (15) | 2014. augusztus 14-én a Bizottság arra kérte Luxemburgot, hogy bocsássa rendelkezésre az eljárás megindításáról szóló határozatban és az információnyújtási rendelkezésben említett hiányzó információkat. A Bizottság arra is kérte Luxemburgot, hogy engedélyezze, hogy a Bizottság – a 659/1999/EK rendelet 6a. cikkében foglaltaknak megfelelően – közvetlenül az FFT-hez forduljon a fennmaradó kérdéseivel. |
| --- | --- |

(15)

2014. augusztus 14-én a Bizottság arra kérte Luxemburgot, hogy bocsássa rendelkezésre az eljárás megindításáról szóló határozatban és az információnyújtási rendelkezésben említett hiányzó információkat. A Bizottság arra is kérte Luxemburgot, hogy engedélyezze, hogy a Bizottság – a 659/1999/EK rendelet 6a. cikkében foglaltaknak megfelelően – közvetlenül az FFT-hez forduljon a fennmaradó kérdéseivel.

| (16) | 2014. szeptember 3-án Luxemburg részben megválaszolta a fennmaradó kérdéseket, egyúttal jelezte, hogy a kért információk egy része az FFT üzleti titkának minősül, mely információkkal a luxemburgi hatóságok nem rendelkeznek. Luxemburg ezenkívül megerősítette, hogy az FFT valóban a „Fiat Finance and Trade Ltd.”-et jelenti, és engedélyezte, hogy a Bizottság közvetlenül az FFT-hez forduljon a kérdéseivel. |
| --- | --- |

(16)

2014. szeptember 3-án Luxemburg részben megválaszolta a fennmaradó kérdéseket, egyúttal jelezte, hogy a kért információk egy része az FFT üzleti titkának minősül, mely információkkal a luxemburgi hatóságok nem rendelkeznek. Luxemburg ezenkívül megerősítette, hogy az FFT valóban a „Fiat Finance and Trade Ltd.”-et jelenti, és engedélyezte, hogy a Bizottság közvetlenül az FFT-hez forduljon a kérdéseivel.

| (17) | 2014. október 17-én az eljárás megindításáról szóló határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (10). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy az intézkedéssel kapcsolatban nyújtsák be észrevételeiket. A 2014. október 30-án kelt levélben a Bizottság megkapta az FFT észrevételeit. |
| --- | --- |

(17)

2014. október 17-én az eljárás megindításáról szóló határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (10). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy az intézkedéssel kapcsolatban nyújtsák be észrevételeiket. A 2014. október 30-án kelt levélben a Bizottság megkapta az FFT észrevételeit.

Európai Unió Hivatalos Lapjában

10

| (18) | A Bizottság 2013. június 19-i levelében küldött információkérésnek eleget téve Luxemburg 2014. december 22-én benyújtotta a feltételes adómegállapítások kedvezményezettjeinek listáját. A dokumentum felsorolja a luxemburgi adóhatóság által 2010-től 2012-ig kiadott feltételes adómegállapításokat. |
| --- | --- |

(18)

A Bizottság 2013. június 19-i levelében küldött információkérésnek eleget téve Luxemburg 2014. december 22-én benyújtotta a feltételes adómegállapítások kedvezményezettjeinek listáját. A dokumentum felsorolja a luxemburgi adóhatóság által 2010-től 2012-ig kiadott feltételes adómegállapításokat.

| (19) | 2015. január 5-én kelt levelével Luxemburg benyújtotta az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban harmadik felek által tett észrevételekre vonatkozó észrevételeit. |
| --- | --- |

(19)

2015. január 5-én kelt levelével Luxemburg benyújtotta az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban harmadik felek által tett észrevételekre vonatkozó észrevételeit.

| (20) | 2015. február 12-én a Bizottság elfogadott egy határozatot, amely arról tájékoztatta Luxemburgot, hogy a Bizottság a 659/1999/EK rendelet 6a. cikke szerint eredménytelennek ítélte a megtámadott feltételes adómegállapításra vonatkozóan addig lefolytatott hivatalos vizsgálati eljárást. Ennek alapján a Bizottság – Luxemburg engedélyével (11) – kérdéseit közvetlenül az FFT-hez intézhette. |
| --- | --- |

(20)

2015. február 12-én a Bizottság elfogadott egy határozatot, amely arról tájékoztatta Luxemburgot, hogy a Bizottság a 659/1999/EK rendelet 6a. cikke szerint eredménytelennek ítélte a megtámadott feltételes adómegállapításra vonatkozóan addig lefolytatott hivatalos vizsgálati eljárást. Ennek alapján a Bizottság – Luxemburg engedélyével (11) – kérdéseit közvetlenül az FFT-hez intézhette.

11

| (21) | 2015. február 20-án kelt leveleivel a Bizottság információkérést küldött Luxemburgnak és az FFT-nek. Az FFT-nek küldött információkérés a 659/1999/EK rendelet 6a. cikke (6) bekezdésén alapult. |
| --- | --- |

(21)

2015. február 20-án kelt leveleivel a Bizottság információkérést küldött Luxemburgnak és az FFT-nek. Az FFT-nek küldött információkérés a 659/1999/EK rendelet 6a. cikke (6) bekezdésén alapult.

| (22) | 2015. február 24-én kelt levelével Luxemburg válaszolt a Bizottság 2015. február 12-i határozatára; meglepődését tolmácsolta az ügyben alkalmazott eljárás alakulása miatt, és kétségének adott hangot azzal kapcsolatban, hogy – figyelemmel a vizsgálat során Luxemburg által a Bizottság rendelkezésére bocsátott nagy mennyiségű információra – helyénvaló-e az eljárást eredménytelennek nyilvánítani. |
| --- | --- |

(22)

2015. február 24-én kelt levelével Luxemburg válaszolt a Bizottság 2015. február 12-i határozatára; meglepődését tolmácsolta az ügyben alkalmazott eljárás alakulása miatt, és kétségének adott hangot azzal kapcsolatban, hogy – figyelemmel a vizsgálat során Luxemburg által a Bizottság rendelkezésére bocsátott nagy mennyiségű információra – helyénvaló-e az eljárást eredménytelennek nyilvánítani.

| (23) | 2015. február 26-án és március 3-án kelt e-mail üzenetében az FFT bizonyos pontosításokat kért az információkéréssel kapcsolatban, és kérte a válaszadási határidő meghosszabbítását, amit a Bizottság 2015. március 5-én kelt e-mail üzenetében meg is adott. |
| --- | --- |

(23)

2015. február 26-án és március 3-án kelt e-mail üzenetében az FFT bizonyos pontosításokat kért az információkéréssel kapcsolatban, és kérte a válaszadási határidő meghosszabbítását, amit a Bizottság 2015. március 5-én kelt e-mail üzenetében meg is adott.

| (24) | 2015. március 5-én kelt levelével a Bizottság válaszolt Luxemburg 2015. február 24-i levelére. |
| --- | --- |

(24)

2015. március 5-én kelt levelével a Bizottság válaszolt Luxemburg 2015. február 24-i levelére.

| (25) | 2015. március 23-án (12) a Bizottság – válaszul a luxemburgi hatóságok által 2014. december 22-én átadott adómegállapítás-listára – arra kérte Luxemburgot, hogy további információkat adjon meg a 2010–2012-re vonatkozóan felsorolt feltételes adómegállapításokkal kapcsolatban. A Bizottság azt kérte Luxemburgtól, hogy jelölje meg, a felsorolt feltételes adómegállapítások közül melyek érintenek vállalkozásfinanszírozási funkciót, és melyek érintenek nem integrált vagy különálló vállalatokat. A Bizottság ezen felül azt is kérte Luxemburgtól, hogy adjon át több feltételes adómegállapítást egyes meghatározott vállalatcsoportok tekintetében. |
| --- | --- |

(25)

2015. március 23-án (12) a Bizottság – válaszul a luxemburgi hatóságok által 2014. december 22-én átadott adómegállapítás-listára – arra kérte Luxemburgot, hogy további információkat adjon meg a 2010–2012-re vonatkozóan felsorolt feltételes adómegállapításokkal kapcsolatban. A Bizottság azt kérte Luxemburgtól, hogy jelölje meg, a felsorolt feltételes adómegállapítások közül melyek érintenek vállalkozásfinanszírozási funkciót, és melyek érintenek nem integrált vagy különálló vállalatokat. A Bizottság ezen felül azt is kérte Luxemburgtól, hogy adjon át több feltételes adómegállapítást egyes meghatározott vállalatcsoportok tekintetében.

12

| (26) | 2015. március 24-én kelt levelével Luxemburg válaszolt a Bizottság 2015. február 20-i információnyújtási kérelmére (13). |
| --- | --- |

(26)

2015. március 24-én kelt levelével Luxemburg válaszolt a Bizottság 2015. február 20-i információnyújtási kérelmére (13).

13

| (27) | 2015. március 31-én kelt levelével az FFT válaszolt a Bizottság 2015. február 20-i információnyújtási kérelmére. A beadvány többek között a Fiat-csoport transzferárazási politikára vonatkozó iránymutatásait is tartalmazta. |
| --- | --- |

(27)

2015. március 31-én kelt levelével az FFT válaszolt a Bizottság 2015. február 20-i információnyújtási kérelmére. A beadvány többek között a Fiat-csoport transzferárazási politikára vonatkozó iránymutatásait is tartalmazta.

| (28) | 2015. április 23-án Luxemburg további információkat nyújtott be a 2014. december 22-i válaszában felsorolt feltételes adómegállapítások közül 1 900-zal kapcsolatban. Luxemburg jelezte, hogy a listán szereplő adóügyi határozatok közül három érint vállalkozásfinanszírozási funkciót, amelyek közül kettőt 2010-ben, egyet pedig 2011-ben hoztak. 2015. március 23-án a Bizottság kikért kettőt a szóban forgó adómegállapítások közül, mivel a Bizottság 2015. március 23-i kérelmében felsorolt vállalatokra vonatkoztak. |
| --- | --- |

(28)

2015. április 23-án Luxemburg további információkat nyújtott be a 2014. december 22-i válaszában felsorolt feltételes adómegállapítások közül 1 900-zal kapcsolatban. Luxemburg jelezte, hogy a listán szereplő adóügyi határozatok közül három érint vállalkozásfinanszírozási funkciót, amelyek közül kettőt 2010-ben, egyet pedig 2011-ben hoztak. 2015. március 23-án a Bizottság kikért kettőt a szóban forgó adómegállapítások közül, mivel a Bizottság 2015. március 23-i kérelmében felsorolt vállalatokra vonatkoztak.

| (29) | 2015. április 27-én találkozóra került sor az FFT, a luxemburgi hatóságok és a Bizottság képviselői között. |
| --- | --- |

(29)

2015. április 27-én találkozóra került sor az FFT, a luxemburgi hatóságok és a Bizottság képviselői között.

| (30) | 2015. június 4-én Luxemburg benyújtotta a Bizottság által 2015. március 23-án kért kiegészítő információkat a 2014. december 22-i válaszában felsorolt adómegállapítások közül 5 327-tel kapcsolatban. Luxemburg jelezte, hogy további tíz adómegállapítás érint vállalkozásfinanszírozási funkciókat [...]. Ezenkívül 2015. június 25-én a G vállalatra vonatkozó adóügyi határozatot nyújtottak be a Bizottsághoz. |
| --- | --- |

(30)

2015. június 4-én Luxemburg benyújtotta a Bizottság által 2015. március 23-án kért kiegészítő információkat a 2014. december 22-i válaszában felsorolt adómegállapítások közül 5 327-tel kapcsolatban. Luxemburg jelezte, hogy további tíz adómegállapítás érint vállalkozásfinanszírozási funkciókat [...]. Ezenkívül 2015. június 25-én a G vállalatra vonatkozó adóügyi határozatot nyújtottak be a Bizottsághoz.

| (31) | 2015. június 18-án Luxemburg benyújtott egy, az E vállalatra vonatkozó adóügyi határozatot (2011-ből származó adóügyi határozat). |
| --- | --- |

(31)

2015. június 18-án Luxemburg benyújtott egy, az E vállalatra vonatkozó adóügyi határozatot (2011-ből származó adóügyi határozat).

| (32) | 2015. július 10-i levelében Luxemburg olyan érvelést adott elő, miszerint a Bizottság jogerős elutasító határozat esetén visszamenőleges hatállyal, azaz az adóügyi határozat keltétől kezdődő hatállyal nem fizettetheti vissza a támogatást a kedvezményezettel. |
| --- | --- |

(32)

2015. július 10-i levelében Luxemburg olyan érvelést adott elő, miszerint a Bizottság jogerős elutasító határozat esetén visszamenőleges hatállyal, azaz az adóügyi határozat keltétől kezdődő hatállyal nem fizettetheti vissza a támogatást a kedvezményezettel.

| (33) | 2015. július 15-én találkozóra került sor a Fiat Chrysler Automobiles N.V. – a Fiat S.p.A. jogutóda – pénzügyi igazgatója, a luxemburgi hatóságok és a Bizottság képviselői között. |
| --- | --- |

(33)

2015. július 15-én találkozóra került sor a Fiat Chrysler Automobiles N.V. – a Fiat S.p.A. jogutóda – pénzügyi igazgatója, a luxemburgi hatóságok és a Bizottság képviselői között.

2.   A TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉS LEÍRÁSA

A TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉS LEÍRÁSA

2.1.   A kedvezményezett ismertetése

A kedvezményezett ismertetése

| (34) | Az FFT a Fiat-csoporthoz tartozó vállalat. A megtámadott adóügyi határozat hozatalának idején a Fiat-csoportot az Olaszországban bejegyzett, torinói székhelyű Fiat S.p.A. és a Fiat S.p.A. ellenőrzése alá tartozó vállalatok alkották (a továbbiakban együttesen: „Fiat” vagy „Fiat-csoport”). Miután a Fiat S.p.A. 2014. október 12-én beolvadt a Fiat Investments N.V.-be, a Fiat Chrysler Automobiles N.V. lett a Fiat S.p.A. jogutóda. (14) |
| --- | --- |

(34)

Az FFT a Fiat-csoporthoz tartozó vállalat. A megtámadott adóügyi határozat hozatalának idején a Fiat-csoportot az Olaszországban bejegyzett, torinói székhelyű Fiat S.p.A. és a Fiat S.p.A. ellenőrzése alá tartozó vállalatok alkották (a továbbiakban együttesen: „Fiat” vagy „Fiat-csoport”). Miután a Fiat S.p.A. 2014. október 12-én beolvadt a Fiat Investments N.V.-be, a Fiat Chrysler Automobiles N.V. lett a Fiat S.p.A. jogutóda. (14)

14

| (35) | A Fiat az autóiparban végez ipari és pénzügyi szolgáltatási tevékenységeket. A Fiat tevékenységére vonatkozóan a Bizottság utal az eljárás megindításáról szóló határozat (20) és (21) preambulumbekezdésére. |
| --- | --- |

(35)

A Fiat az autóiparban végez ipari és pénzügyi szolgáltatási tevékenységeket. A Fiat tevékenységére vonatkozóan a Bizottság utal az eljárás megindításáról szóló határozat (20) és (21) preambulumbekezdésére.

| (36) | Az FFT vállalkozásfinanszírozási szolgáltatásokat és finanszírozást nyújt a Fiat-csoporthoz tartozó, (elsősorban) európai székhelyű (Olaszországot kivéve) vállalatoknak, ezenfelül számos számla-összevezetési struktúrát kezel a Fiat-csoporthoz tartozó egyesült királyságbeli, dániai, belgiumi, hollandiai, svájci, ausztriai, németországi és spanyolországi székhelyű vállalatok számára. Az FFT luxemburgi székhelyéről, valamint két fiókirodáján keresztül működik, amelyek közül az egyik az Egyesült Királyságban, Londonban, a másik pedig Spanyolországban, Madridban található. |
| --- | --- |

(36)

Az FFT vállalkozásfinanszírozási szolgáltatásokat és finanszírozást nyújt a Fiat-csoporthoz tartozó, (elsősorban) európai székhelyű (Olaszországot kivéve) vállalatoknak, ezenfelül számos számla-összevezetési struktúrát kezel a Fiat-csoporthoz tartozó egyesült királyságbeli, dániai, belgiumi, hollandiai, svájci, ausztriai, németországi és spanyolországi székhelyű vállalatok számára. Az FFT luxemburgi székhelyéről, valamint két fiókirodáján keresztül működik, amelyek közül az egyik az Egyesült Királyságban, Londonban, a másik pedig Spanyolországban, Madridban található.

| (37) | A 2014. január 15-én Luxemburg által a Bizottságnak benyújtott transzferárazási jelentés tartalmazza az FFT-vel kapcsolatos információkat, amelyeket a (38)–(51) preambulumbekezdésekben összefoglalva közlünk (15). |
| --- | --- |

(37)

A 2014. január 15-én Luxemburg által a Bizottságnak benyújtott transzferárazási jelentés tartalmazza az FFT-vel kapcsolatos információkat, amelyeket a (38)–(51) preambulumbekezdésekben összefoglalva közlünk (15).

15

| (38) | A Fiat úgy döntött, hogy központosítja pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási funkcióit, amelynek keretében minden finanszírozást, a vállalati pénzügyeket, banki kapcsolatokat, a deviza- és kamatkockázatok kezelését, a számla-összevezetést, a pénzpiaci műveleteket, a készpénzállomány-kezelést, a beszedést és a megbízásos online átutalási szolgáltatásokat a „vállalkozásfinanszírozási vállalatok” végzik. |
| --- | --- |

(38)

A Fiat úgy döntött, hogy központosítja pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási funkcióit, amelynek keretében minden finanszírozást, a vállalati pénzügyeket, banki kapcsolatokat, a deviza- és kamatkockázatok kezelését, a számla-összevezetést, a pénzpiaci műveleteket, a készpénzállomány-kezelést, a beszedést és a megbízásos online átutalási szolgáltatásokat a „vállalkozásfinanszírozási vállalatok” végzik.

| (39) | A vállalkozásfinanszírozási vállalatok hálózata a következő:






  — | A Fiat Finance S.p.A. (a továbbiakban: „FF”) a Fiat-csoporthoz tartozó, olaszországi székhelyű vállalatok finanszírozási műveletének koordinálásával megbízott olaszországi vállalkozásfinanszírozási vállalat, |
| --- | --- | --- |

(39)

A vállalkozásfinanszírozási vállalatok hálózata a következő:

—

A Fiat Finance S.p.A. (a továbbiakban: „FF”) a Fiat-csoporthoz tartozó, olaszországi székhelyű vállalatok finanszírozási műveletének koordinálásával megbízott olaszországi vállalkozásfinanszírozási vállalat,

| — | Az FFT a Fiat-csoport európai székhelyű (Olaszország kivételével) vállalatai részére látja el a vállalkozásfinanszírozási feladatokat, |
| --- | --- |

—

Az FFT a Fiat-csoport európai székhelyű (Olaszország kivételével) vállalatai részére látja el a vállalkozásfinanszírozási feladatokat,

| — | A Fiat Finance North America, Inc. (a továbbiakban: „FFNA”) a Fiat-csoport USA-beli székhelyű vállalatai részére látja el a vállalkozásfinanszírozási feladatokat, |
| --- | --- |

—

A Fiat Finance North America, Inc. (a továbbiakban: „FFNA”) a Fiat-csoport USA-beli székhelyű vállalatai részére látja el a vállalkozásfinanszírozási feladatokat,

| — | A Fiat Finance Canada Ltd. (a továbbiakban: „FFC”) a Fiat-csoport kanadai székhelyű vállalatai részére látja el a vállalkozásfinanszírozási feladatokat, |
| --- | --- |

—

A Fiat Finance Canada Ltd. (a továbbiakban: „FFC”) a Fiat-csoport kanadai székhelyű vállalatai részére látja el a vállalkozásfinanszírozási feladatokat,

| — | A Fiat Finanças Brasil Ltda (a továbbiakban: „FFB”) a Fiat-csoport brazíliai székhelyű vállalatai részére látja el a vállalkozásfinanszírozási feladatokat. |
| --- | --- |

—

A Fiat Finanças Brasil Ltda (a továbbiakban: „FFB”) a Fiat-csoport brazíliai székhelyű vállalatai részére látja el a vállalkozásfinanszírozási feladatokat.

| (40) | A határokon átnyúló, csoporton belüli tranzakciók, amelyekben az FFT részt vesz, két fő kategóriába sorolhatók:






  — | Vállalkozásfinanszírozási vállalatok közötti (ágazaton belüli) tranzakciók






  — | T1 – vállalatközi hitelek az FFT-től az FF részére: az FFT finanszírozási forrásai kötvényeken, banki hitelkereteken és vállalatközi betéteken alapulnak, |
| --- | --- | --- | --- |

(40)

A határokon átnyúló, csoporton belüli tranzakciók, amelyekben az FFT részt vesz, két fő kategóriába sorolhatók:

—

Vállalkozásfinanszírozási vállalatok közötti (ágazaton belüli) tranzakciók

—

T1 – vállalatközi hitelek az FFT-től az FF részére: az FFT finanszírozási forrásai kötvényeken, banki hitelkereteken és vállalatközi betéteken alapulnak,

| — | T2 – vállalatközi hitelek az FFNA-tól az FFT részére: az FFNA finanszírozási forrásai többnyire garanciával kibocsátott kötvényen alapulnak. |
| --- | --- |

—

T2 – vállalatközi hitelek az FFNA-tól az FFT részére: az FFNA finanszírozási forrásai többnyire garanciával kibocsátott kötvényen alapulnak.

| — | A vállalkozásfinanszírozási vállalatok és a Fiat-csoporthoz tartozó vállalatok közötti (csoporton belüli) tranzakciók






  — | T3 – az FFT és a csoporthoz tartozó, más országbeli (többnyire európai) székhelyű vállalatok közötti tranzakciók (hitelek/betétek), |
| --- | --- | --- |

—

A vállalkozásfinanszírozási vállalatok és a Fiat-csoporthoz tartozó vállalatok közötti (csoporton belüli) tranzakciók

—

T3 – az FFT és a csoporthoz tartozó, más országbeli (többnyire európai) székhelyű vállalatok közötti tranzakciók (hitelek/betétek),

| — | T4 – a Fiat S.p.A (16) részéről az FFT és az FFNA által kibocsátott kötvényekre nyújtott garanciák, kétoldalú hitelkeretek és eseti finanszírozási programok (azaz Billets de Trésorerie Franciaországban az FFT részére). |
| --- | --- |

—

T4 – a Fiat S.p.A (16) részéről az FFT és az FFNA által kibocsátott kötvényekre nyújtott garanciák, kétoldalú hitelkeretek és eseti finanszírozási programok (azaz Billets de Trésorerie Franciaországban az FFT részére).

16

| (41) | A finanszírozási műveleteket az alábbi ábra szemlélteti (a T1-től a T3-ig)

  Ábra: Főbb határokon átnyúló, csoporton belüli tranzakciók





  Hosszú távú hitelek
  FF
  Rövid távú hitelek
  Betétek
  FF&T
  Piac
  FFNA |
| --- | --- |

(41)

A finanszírozási műveleteket az alábbi ábra szemlélteti (a T1-től a T3-ig)

Ábra: Főbb határokon átnyúló, csoporton belüli tranzakciók

Ábra: Főbb határokon átnyúló, csoporton belüli tranzakciók

Hosszú távú hitelek

FF

Rövid távú hitelek

Betétek

FF&T

Piac

FFNA

| (42) | Az ellátott feladatok tekintetében az FFT a piaci finanszírozásban és a likviditási befektetésekben, a pénzügyi piaci szereplőkkel való kapcsolattartásban, a pénzügyi koordinációban és a csoporthoz tartozó vállalatoknak nyújtott konzultációs szolgáltatásokban, a csoporthoz tartozó vállalatoknak nyújtott készpénzkezelési szolgáltatásokban, rövid távú („S/T”) és középtávú („M/T”) vállalatközi finanszírozásban, valamint a többi vállalkozásfinanszírozási vállalattal való koordinációban vesz részt. |
| --- | --- |

(42)

Az ellátott feladatok tekintetében az FFT a piaci finanszírozásban és a likviditási befektetésekben, a pénzügyi piaci szereplőkkel való kapcsolattartásban, a pénzügyi koordinációban és a csoporthoz tartozó vállalatoknak nyújtott konzultációs szolgáltatásokban, a csoporthoz tartozó vállalatoknak nyújtott készpénzkezelési szolgáltatásokban, rövid távú („S/T”) és középtávú („M/T”) vállalatközi finanszírozásban, valamint a többi vállalkozásfinanszírozási vállalattal való koordinációban vesz részt.

| (43) | Ami a piaci finanszírozást és a likviditási befektetéseket illeti, az FFT forrásokat gyűjt abból a célból, hogy azokat a csoporthoz tartozó vállalatok műveleteinek és növekedésének támogatására rendelkezésre bocsássa, és ennek megfelelően befektesse. A pénzügyi kockázatok kezelése terén az FFT a csoport vonatkozó belső politikáiban (a devizakockázatokra és kamatlábkockázatokra vonatkozó politikákban) meghatározott iránymutatásokat követi. Az FFT pénzeszközei olyan eszközökből származnak, mint például a jegykibocsátás (a „Globális Középlejáratú Jegy” [Global Medium Term Note] vagy „GMTN” Program, amelyben az FFT az FFNA-val és az FFC-vel együtt kibocsátó), a banki feltételekkel nyújtott hitelek, a lekötött és le nem kötött hitelkeretek stb. A likviditáskezelés céljából az FFT a készpénztöbbletet kiváló besorolású bankokba vagy kiváló minősítésű likviditásalapokba fekteti be. |
| --- | --- |

(43)

Ami a piaci finanszírozást és a likviditási befektetéseket illeti, az FFT forrásokat gyűjt abból a célból, hogy azokat a csoporthoz tartozó vállalatok műveleteinek és növekedésének támogatására rendelkezésre bocsássa, és ennek megfelelően befektesse. A pénzügyi kockázatok kezelése terén az FFT a csoport vonatkozó belső politikáiban (a devizakockázatokra és kamatlábkockázatokra vonatkozó politikákban) meghatározott iránymutatásokat követi. Az FFT pénzeszközei olyan eszközökből származnak, mint például a jegykibocsátás (a „Globális Középlejáratú Jegy” [Global Medium Term Note] vagy „GMTN” Program, amelyben az FFT az FFNA-val és az FFC-vel együtt kibocsátó), a banki feltételekkel nyújtott hitelek, a lekötött és le nem kötött hitelkeretek stb. A likviditáskezelés céljából az FFT a készpénztöbbletet kiváló besorolású bankokba vagy kiváló minősítésű likviditásalapokba fekteti be.

| (44) | Ami az árfolyamkockázatnak való kitettséget illeti, az FFT elsősorban határidős devizaszerződésekkel és deviza-csereügyletekkel kezeli a devizakitettséget. A kamatkitettség alapvetően a kötelezettségek és eszközök eltérő futamidejéhez és kezeléséhez kapcsolódik. Az FFT elsősorban kamat swapot (a továbbiakban: „IRS”) és határidős kamatláb-megállapodást (a továbbiakban: „FRA”) alkalmaz. |
| --- | --- |

(44)

Ami az árfolyamkockázatnak való kitettséget illeti, az FFT elsősorban határidős devizaszerződésekkel és deviza-csereügyletekkel kezeli a devizakitettséget. A kamatkitettség alapvetően a kötelezettségek és eszközök eltérő futamidejéhez és kezeléséhez kapcsolódik. Az FFT elsősorban kamat swapot (a továbbiakban: „IRS”) és határidős kamatláb-megállapodást (a továbbiakban: „FRA”) alkalmaz.

| (45) | A pénzügyi piaci szereplőkkel való kapcsolattartás tekintetében az FFT – az FF-fel egyeztetve – foglalkozik a pénzügyi piacokkal és intézményekkel: ellátja őket a csoportra vonatkozó olyan adatokkal és információkkal, amelyek alátámasztják a csoport hitelképességét és pénzügyi helyzetét. |
| --- | --- |

(45)

A pénzügyi piaci szereplőkkel való kapcsolattartás tekintetében az FFT – az FF-fel egyeztetve – foglalkozik a pénzügyi piacokkal és intézményekkel: ellátja őket a csoportra vonatkozó olyan adatokkal és információkkal, amelyek alátámasztják a csoport hitelképességét és pénzügyi helyzetét.

| (46) | A csoporthoz tartozó vállalatok pénzügyi koordinációján és a nekik nyújtott tanácsadási szolgáltatásokon belül az FFT feladata a szóban forgó vállalatok részére történő pénzügyi segítségnyújtás, a piaci igényeik vizsgálata, a legjobb pénzügyi megoldás azonosítása, a pénzügyi szerződések elkészítése és a pénzügyi termékek teljesítményének nyomon követése – a csoporthoz tartozó vállalatok igényeinek megfelelően. |
| --- | --- |

(46)

A csoporthoz tartozó vállalatok pénzügyi koordinációján és a nekik nyújtott tanácsadási szolgáltatásokon belül az FFT feladata a szóban forgó vállalatok részére történő pénzügyi segítségnyújtás, a piaci igényeik vizsgálata, a legjobb pénzügyi megoldás azonosítása, a pénzügyi szerződések elkészítése és a pénzügyi termékek teljesítményének nyomon követése – a csoporthoz tartozó vállalatok igényeinek megfelelően.

| (47) | A csoporthoz tartozó vállalatok cash flow-ját, finanszírozási követelményeit és likviditását az FFT nyomon követi abból a célból, hogy optimalizálja a csoport tőkeforrásai kezelésének hatékonyságát és eredményességét. Az FFT az Egyesült Királyságban, Dániában, Belgiumban, Svájcban, Ausztriában, Németországban és Spanyolországban kezel számla-összevezetési struktúrákat. A teljes pénzügyi pozíció kezelése céljából az országonkénti egyenleget naponta rávezetik egy központi FFT gyűjtőszámlára. Konkrétabban, a nap folyamán a csoporthoz tartozó vállalatok (bankoknál vezetett) számláin a szokásos tevékenységnek megfelelően történik beszedés, illetve kifizetés. A nap végén a csoporthoz tartozó vállalatok számlaegyenlegeinek negatív vagy pozitív a pozíciója. A számlaegyenlegeket az egyes országokban nyitva lévő FFT gyűjtőszámla mindkét esetben automatikusan fedezi. Ezt követően a különböző országbeli gyűjtőszámlákon szereplő összegeket egyetlen gyűjtőszámlára irányítják (be vagy ki). Ilyen módon a csoporthoz tartozó vállalatok folyószámláját naponta visszaállítják nullára. A csoporthoz tartozó vállalatoknak a számla-összevezetési rendszerben lévő résztvevői – a napi folyószámla-pozíciótól függően – egy vállalatközi árreferencia nyomán kiszámított kamatjóváírást kapnak, illetve velük szemben kamatterhelés történik. |
| --- | --- |

(47)

A csoporthoz tartozó vállalatok cash flow-ját, finanszírozási követelményeit és likviditását az FFT nyomon követi abból a célból, hogy optimalizálja a csoport tőkeforrásai kezelésének hatékonyságát és eredményességét. Az FFT az Egyesült Királyságban, Dániában, Belgiumban, Svájcban, Ausztriában, Németországban és Spanyolországban kezel számla-összevezetési struktúrákat. A teljes pénzügyi pozíció kezelése céljából az országonkénti egyenleget naponta rávezetik egy központi FFT gyűjtőszámlára. Konkrétabban, a nap folyamán a csoporthoz tartozó vállalatok (bankoknál vezetett) számláin a szokásos tevékenységnek megfelelően történik beszedés, illetve kifizetés. A nap végén a csoporthoz tartozó vállalatok számlaegyenlegeinek negatív vagy pozitív a pozíciója. A számlaegyenlegeket az egyes országokban nyitva lévő FFT gyűjtőszámla mindkét esetben automatikusan fedezi. Ezt követően a különböző országbeli gyűjtőszámlákon szereplő összegeket egyetlen gyűjtőszámlára irányítják (be vagy ki). Ilyen módon a csoporthoz tartozó vállalatok folyószámláját naponta visszaállítják nullára. A csoporthoz tartozó vállalatoknak a számla-összevezetési rendszerben lévő résztvevői – a napi folyószámla-pozíciótól függően – egy vállalatközi árreferencia nyomán kiszámított kamatjóváírást kapnak, illetve velük szemben kamatterhelés történik.

| (48) | A csoporton belüli hitelek kamatlába a csoport súlyozott átlagos tőkeköltsége („WACC”) és egy árrés összege. A betéti kamatláb a kockázatmentes kamatláb megnövelve a rövid lejáratú bankbetétekre érvényes, a csoport likviditáspolitikájában meghatározott marzzsal. |
| --- | --- |

(48)

A csoporton belüli hitelek kamatlába a csoport súlyozott átlagos tőkeköltsége („WACC”) és egy árrés összege. A betéti kamatláb a kockázatmentes kamatláb megnövelve a rövid lejáratú bankbetétekre érvényes, a csoport likviditáspolitikájában meghatározott marzzsal.

| (49) | A rövid és középtávú vállalatközi finanszírozás és a többi vállalkozásfinanszírozási vállalattal való koordináció tekintetében az FFT a következők szerint jár el: az előbbi esetében az FFT olyan pénzeszközöket bocsát a csoporthoz tartozó vállalatok részére, amelyekhez nagy tételben, nagykereskedelmi feltételekkel jutott hozzá szabályozott piacokon (kötvénypiacokon) vagy pénzügyi intézményekkel folytatott tárgyalásokon keresztül; az utóbbi esetében ismétlődő pénzátutalásokra kerül sor a vállalkozásfinanszírozási vállalatok között annak érdekében, hogy anélkül teljesítsék a csoporthoz tartozó vállalatok pénzügyi kéréseit, hogy a vállalatoknak a piachoz kellene fordulniuk – amikor a csoport pénzügyi pozíciója összességében pozitív. |
| --- | --- |

(49)

A rövid és középtávú vállalatközi finanszírozás és a többi vállalkozásfinanszírozási vállalattal való koordináció tekintetében az FFT a következők szerint jár el: az előbbi esetében az FFT olyan pénzeszközöket bocsát a csoporthoz tartozó vállalatok részére, amelyekhez nagy tételben, nagykereskedelmi feltételekkel jutott hozzá szabályozott piacokon (kötvénypiacokon) vagy pénzügyi intézményekkel folytatott tárgyalásokon keresztül; az utóbbi esetében ismétlődő pénzátutalásokra kerül sor a vállalkozásfinanszírozási vállalatok között annak érdekében, hogy anélkül teljesítsék a csoporthoz tartozó vállalatok pénzügyi kéréseit, hogy a vállalatoknak a piachoz kellene fordulniuk – amikor a csoport pénzügyi pozíciója összességében pozitív.

| (50) | A transzferárazási jelentésben leírtak szerint a vállalkozásfinanszírozási vállalatok számára a legnagyobb kockázatot általában a következők jelentették:






  — | Piaci kockázat: Az FFT rendszeresen értékeli kamat- és devizakockázati kitettségét (hogy teljes mértékben le legyen fedezve), és a szóban forgó kockázatokat származtatott pénzügyi eszközök használatával fedezi a csoport kockázatkezelési politikáinak megfelelően. Az említett fedezeti ügyleteknél használt eszközök elsősorban hagyományos deviza-csereügyletek, határidős szerződések és kamat swapok. |
| --- | --- | --- |

(50)

A transzferárazási jelentésben leírtak szerint a vállalkozásfinanszírozási vállalatok számára a legnagyobb kockázatot általában a következők jelentették:

—

Piaci kockázat: Az FFT rendszeresen értékeli kamat- és devizakockázati kitettségét (hogy teljes mértékben le legyen fedezve), és a szóban forgó kockázatokat származtatott pénzügyi eszközök használatával fedezi a csoport kockázatkezelési politikáinak megfelelően. Az említett fedezeti ügyleteknél használt eszközök elsősorban hagyományos deviza-csereügyletek, határidős szerződések és kamat swapok.

| — | Bankbetétekhez, illetve más hasonló rövid lejáratú befektetésekhez kapcsolódó hitelkockázat: a transzferárazási jelentés szerint ez a kockázat csekély, mivel az FFT csak a vezető pénzügyi intézményekkel köt üzletet és diverzifikálja a készpénzelhelyezést. A csoport eszközei nincsenek kitéve ennek a kockázatnak, mivel a csoport abban érdekelt, hogy a hozzá tartozó összes vállalatot támogassa pénzügyileg (17); idővel egyáltalán nem fordul majd elő fizetésképtelenség a csoporton belül; a csoporthoz tartozó vállalatok csoportbeli tartozás miatt nem jeleznek értékvesztést kétes számlák tekintetében. |
| --- | --- |

—

Bankbetétekhez, illetve más hasonló rövid lejáratú befektetésekhez kapcsolódó hitelkockázat: a transzferárazási jelentés szerint ez a kockázat csekély, mivel az FFT csak a vezető pénzügyi intézményekkel köt üzletet és diverzifikálja a készpénzelhelyezést. A csoport eszközei nincsenek kitéve ennek a kockázatnak, mivel a csoport abban érdekelt, hogy a hozzá tartozó összes vállalatot támogassa pénzügyileg (17); idővel egyáltalán nem fordul majd elő fizetésképtelenség a csoporton belül; a csoporthoz tartozó vállalatok csoportbeli tartozás miatt nem jeleznek értékvesztést kétes számlák tekintetében.

17

| — | Harmadik feleknél (bankoknál) tartott, származtatott eszközökhöz kapcsolódó partnerkockázat: ez a kockázat csekély, mivel az FFT csak a vezető pénzügyi intézményekkel köt üzletet, a származtatott ügyleteket pedig több intézménynél bonyolítja. A csoport eszközei a fent említett okok miatt nincsenek kitéve ennek a kockázatnak. |
| --- | --- |

—

Harmadik feleknél (bankoknál) tartott, származtatott eszközökhöz kapcsolódó partnerkockázat: ez a kockázat csekély, mivel az FFT csak a vezető pénzügyi intézményekkel köt üzletet, a származtatott ügyleteket pedig több intézménynél bonyolítja. A csoport eszközei a fent említett okok miatt nincsenek kitéve ennek a kockázatnak.

| — | Működési kockázat: Az FFT pénzügyi műveleteit a Fiat S.p.A. által kidolgozott iránymutatásoknak és az általa meghatározott eljárásoknak megfelelően végzi. A napi működés során előforduló fizetésképtelenség elkerülése érdekében a pénzügyi tevékenységeket folyamatosan ellenőrzik és kockázatkezelés-ellenőrzési eljárásoknak vetik alá. |
| --- | --- |

—

Működési kockázat: Az FFT pénzügyi műveleteit a Fiat S.p.A. által kidolgozott iránymutatásoknak és az általa meghatározott eljárásoknak megfelelően végzi. A napi működés során előforduló fizetésképtelenség elkerülése érdekében a pénzügyi tevékenységeket folyamatosan ellenőrzik és kockázatkezelés-ellenőrzési eljárásoknak vetik alá.

| (51) | Az FFT jelentős összegű pénzügyi eszközt kezel, amelyek főként vállalatközi hitelekhez, a csoporthoz tartozó vállalatoktól származó vevőkövetelésekhez, valamint – kisebb részben – bankbetétekhez fűződnek. Az FFT a napi műveletek elvégzéséhez és a pénzügyi piac teljesítményének nyomon követéséhez szükséges informatikai rendszereket használ. |
| --- | --- |

(51)

Az FFT jelentős összegű pénzügyi eszközt kezel, amelyek főként vállalatközi hitelekhez, a csoporthoz tartozó vállalatoktól származó vevőkövetelésekhez, valamint – kisebb részben – bankbetétekhez fűződnek. Az FFT a napi műveletek elvégzéséhez és a pénzügyi piac teljesítményének nyomon követéséhez szükséges informatikai rendszereket használ.

2.2.   A megtámadott feltételes adómegállapítás

A megtámadott feltételes adómegállapítás

| (52) | Ez a határozat az FFT előzetes ármegállapítására, azaz a 2012. szeptember 3-i levelével Luxemburg által az FFT-nek küldött, transzferárazásról szóló adóügyi határozatra – más szóval: feltételes adómegállapításra – vonatkozik. A megtámadott adóügyi határozat egy olyan módszert szentesít, amelynek segítségével a Fiat-csoporton belül a nyereség FFT-hez való hozzárendelése – a Fiat-csoport adótanácsadójának javaslata szerint – kiszámítható, és amely lehetővé teszi az FFT számára, hogy évente meghatározza a Luxemburg felé fennálló társaságiadó-fizetési kötelezettségét. |
| --- | --- |

(52)

Ez a határozat az FFT előzetes ármegállapítására, azaz a 2012. szeptember 3-i levelével Luxemburg által az FFT-nek küldött, transzferárazásról szóló adóügyi határozatra – más szóval: feltételes adómegállapításra – vonatkozik. A megtámadott adóügyi határozat egy olyan módszert szentesít, amelynek segítségével a Fiat-csoporton belül a nyereség FFT-hez való hozzárendelése – a Fiat-csoport adótanácsadójának javaslata szerint – kiszámítható, és amely lehetővé teszi az FFT számára, hogy évente meghatározza a Luxemburg felé fennálló társaságiadó-fizetési kötelezettségét.

2.2.1.   Az FFT előzetes ármegállapítása

Az FFT előzetes ármegállapítása

| (53) | A Luxemburg által a Bizottságnak átadott dokumentumok, amelyek minden szükséges elemet tartalmaznak a megtámadott adóügyi határozatot alátámasztására, a következők: a (9) preambulumbekezdésben említett két levél és a transzferárazási jelentés. |
| --- | --- |

(53)

A Luxemburg által a Bizottságnak átadott dokumentumok, amelyek minden szükséges elemet tartalmaznak a megtámadott adóügyi határozatot alátámasztására, a következők: a (9) preambulumbekezdésben említett két levél és a transzferárazási jelentés.

| (54) | 2012. szeptember 3-án kelt levelében a luxemburgi adóhatóság megerősítette, hogy „az alábbi transzferárazási elemzés a 2011. január 28-i 164/2. sz. körlevél szerint, a szokásos piaci ár elvének tiszteletben tartásával készült” (sic). Más szóval a luxemburgi adóhatóság elfogadta, hogy az adótanácsadónak a transzferárazási jelentésben szereplő transzferárazási elemzése nyomán a szokásos piaci ár elvének megfelelő díjat alkalmaztak az FFT által teljesített feladatok és az általa viselt kockázat tekintetében. Az FFT „a szokásos piaci ár elvének megfelelő”, a transzferárazási jelentésben megállapított és a megtámadott adóügyi határozat által elfogadott díjazása a következő: „a transzferárazási tanulmány megfelelő díjazást határoz meg a kockáztatott tőkére és a vállalat által ellátott feladatok díjazására szolgáló 2542 millió EUR tőkére vonatkozóan, amelyhez képest +/– 10 % eltéréssel számolnak”. Az FFT által e díjazás alapján elért nettó nyereségre vonatkozóan a luxemburgi általános társaságiadó-mérték, azaz 28,8 % alkalmazandó. Luxemburg kijelenti továbbá, hogy az adóhatóság határozata 5 évig érvényes (azaz a 2012-es adóévtől a 2016-os adóévig) (18). |
| --- | --- |

(54)

2012. szeptember 3-án kelt levelében a luxemburgi adóhatóság megerősítette, hogy „az alábbi transzferárazási elemzés a 2011. január 28-i 164/2. sz. körlevél szerint, a szokásos piaci ár elvének tiszteletben tartásával készült” (sic). Más szóval a luxemburgi adóhatóság elfogadta, hogy az adótanácsadónak a transzferárazási jelentésben szereplő transzferárazási elemzése nyomán a szokásos piaci ár elvének megfelelő díjat alkalmaztak az FFT által teljesített feladatok és az általa viselt kockázat tekintetében. Az FFT „a szokásos piaci ár elvének megfelelő”, a transzferárazási jelentésben megállapított és a megtámadott adóügyi határozat által elfogadott díjazása a következő: „a transzferárazási tanulmány megfelelő díjazást határoz meg a kockáztatott tőkére és a vállalat által ellátott feladatok díjazására szolgáló 2542 millió EUR tőkére vonatkozóan, amelyhez képest +/– 10 % eltéréssel számolnak”. Az FFT által e díjazás alapján elért nettó nyereségre vonatkozóan a luxemburgi általános társaságiadó-mérték, azaz 28,8 % alkalmazandó. Luxemburg kijelenti továbbá, hogy az adóhatóság határozata 5 évig érvényes (azaz a 2012-es adóévtől a 2016-os adóévig) (18).

18

2.2.2.   A transzferárazási jelentés

A transzferárazási jelentés

| (55) | A transzferárazási jelentés szerint a Fiat-csoporton belül az FFT adóköteles nyereségének meghatározására a legjobb módszer a tranzakciós nettó nyereség módszere (a továbbiakban: „TNMM”). Az adótanácsadó szerint a TNMM különösen akkor megfelelő módszer, ha a tranzakción belül az egyik fél nem nyújt értékes és egyedülálló hozzájárulást, és mivel az adótanácsadó szerint az FFT kizárólag pénzügyi szolgáltatásokat nyújt, ez a módszer a legalkalmasabb a szokásos piaci feltételeknek megfelelő ár meghatározására – összhangban az OECD transzferár irányelvekkel. Ezenfelül, mivel az FFT kizárólag a Fiat-csoporthoz tartozó vállalatok részére végzi feladatait, mely vállalatok harmadik felektől nem részesülnek hasonló szolgáltatásokban, a belső összehasonlítás nem lehetséges. Következésképp a tanácsadó a külső összehasonlítást megfelelőbbnek tartja – a nettó nyereség azonosításával, amit független vállalkozások hasonló tranzakciók során elértek volna (19). |
| --- | --- |

(55)

A transzferárazási jelentés szerint a Fiat-csoporton belül az FFT adóköteles nyereségének meghatározására a legjobb módszer a tranzakciós nettó nyereség módszere (a továbbiakban: „TNMM”). Az adótanácsadó szerint a TNMM különösen akkor megfelelő módszer, ha a tranzakción belül az egyik fél nem nyújt értékes és egyedülálló hozzájárulást, és mivel az adótanácsadó szerint az FFT kizárólag pénzügyi szolgáltatásokat nyújt, ez a módszer a legalkalmasabb a szokásos piaci feltételeknek megfelelő ár meghatározására – összhangban az OECD transzferár irányelvekkel. Ezenfelül, mivel az FFT kizárólag a Fiat-csoporthoz tartozó vállalatok részére végzi feladatait, mely vállalatok harmadik felektől nem részesülnek hasonló szolgáltatásokban, a belső összehasonlítás nem lehetséges. Következésképp a tanácsadó a külső összehasonlítást megfelelőbbnek tartja – a nettó nyereség azonosításával, amit független vállalkozások hasonló tranzakciók során elértek volna (19).

19

| (56) | A transzferárazási jelentésben az adótanácsadó – figyelemmel az FFT által feladatainak ellátásához és kockázatainak viseléséhez szükséges tőkére, összefüggésben a használatban lévő eszközökkel – meghatározza az FFT-nek járó díjazást, amely az adóköteles nyereséget alkotja (20). |
| --- | --- |

(56)

A transzferárazási jelentésben az adótanácsadó – figyelemmel az FFT által feladatainak ellátásához és kockázatainak viseléséhez szükséges tőkére, összefüggésben a használatban lévő eszközökkel – meghatározza az FFT-nek járó díjazást, amely az adóköteles nyereséget alkotja (20).

20

| (57) | A díjazás megállapítása a következőképpen történik: i. az FFT kockáztatott tőkéjének becsült összege; ii. a feladatok ellátásához és a pénzügyi befektetések támogatásához használt FFT-tőke azonosítása; iii. az FFT „kockáztatott tőkéje” várható díjának becslése a tőkeeszköz-árazási modell (a továbbiakban: „CAPM”) (21) segítségével és a feladatok ellátásához használt tőke megtérüléséhez szükséges hozam azonosítása; továbbá iv. a viselt kockázatoknak és a feladatok elvégzésének ellentételezésére az FFT-nél maradó teljes nyereség kiszámítása az i–iii. lépések eredményének egyesítésével. |
| --- | --- |

(57)

A díjazás megállapítása a következőképpen történik: i. az FFT kockáztatott tőkéjének becsült összege; ii. a feladatok ellátásához és a pénzügyi befektetések támogatásához használt FFT-tőke azonosítása; iii. az FFT „kockáztatott tőkéje” várható díjának becslése a tőkeeszköz-árazási modell (a továbbiakban: „CAPM”) (21) segítségével és a feladatok ellátásához használt tőke megtérüléséhez szükséges hozam azonosítása; továbbá iv. a viselt kockázatoknak és a feladatok elvégzésének ellentételezésére az FFT-nél maradó teljes nyereség kiszámítása az i–iii. lépések eredményének egyesítésével.

21

| (58) | Ami az i. lépést illeti, a transzferárazási jelentésben található funkcionális elemzés alapján a tanácsadó úgy látja, az FFT a következő kockázatokat viseli: működési, hitel- és partnerkockázat, ugyanakkor az adótanácsadó szerint az FFT által viselt árfolyamkockázat nulla. A Bázel II. keretrendszer (22) analóg módon történő felhasználásával (23) az adótanácsadó a működési kockázat, partnerkockázat, árfolyamkockázat és hitelkockázat fedezésére szolgáló, az FFT-re vonatkozó minimális tőkekövetelményt a következők szerint becsülte meg:






  — | Működési kockázat: 15 %*(a hitelezők bankbetéteken felhalmozódott kamatai – a bankhiteleken felhalmozódott, az adós által fizetendő kamat), |
| --- | --- | --- |

(58)

Ami az i. lépést illeti, a transzferárazási jelentésben található funkcionális elemzés alapján a tanácsadó úgy látja, az FFT a következő kockázatokat viseli: működési, hitel- és partnerkockázat, ugyanakkor az adótanácsadó szerint az FFT által viselt árfolyamkockázat nulla. A Bázel II. keretrendszer (22) analóg módon történő felhasználásával (23) az adótanácsadó a működési kockázat, partnerkockázat, árfolyamkockázat és hitelkockázat fedezésére szolgáló, az FFT-re vonatkozó minimális tőkekövetelményt a következők szerint becsülte meg:

22

23

—

Működési kockázat: 15 %*(a hitelezők bankbetéteken felhalmozódott kamatai – a bankhiteleken felhalmozódott, az adós által fizetendő kamat),

| — | Partnerkockázat: 20 %*6 %*(jövőbeli kitettség + a származtatott pénzügyi eszközök pozitív valós értéke), |
| --- | --- |

—

Partnerkockázat: 20 %*6 %*(jövőbeli kitettség + a származtatott pénzügyi eszközök pozitív valós értéke),

| — | Hitelkockázat: 20 %*6 %*harmadik felek vevőkövetelései (éves átlag). |
| --- | --- |

—

Hitelkockázat: 20 %*6 %*harmadik felek vevőkövetelései (éves átlag).

| (59) | A fenti számítások eredményét az adótanácsadó az FFT „kockáztatott tőkéjének” nevezi, amely az adótanácsadó alkalmazása szerint megfelel az FFT – Bázel II. keretrendszer szerinti – feltételezett szabályozói tőkéjének, aminek összefoglalása az 1. táblázatban található.

  1. táblázat


  Az FFT-re vonatkozó minimális tőkekövetelmény







  (ezer EUR) |
| --- | --- |
| Minimális tőkekövetelmény | 2011 |
| Működési kockázat | 938 |
| Partnerkockázat | 2 603 |
| Árfolyamkockázat | 0 |
| Hitelkockázat | 24 982 |
| A Bázel II. keretrendszer által előírt minimális tőkekövetelmény | 28 523 |

(59)

A fenti számítások eredményét az adótanácsadó az FFT „kockáztatott tőkéjének” nevezi, amely az adótanácsadó alkalmazása szerint megfelel az FFT – Bázel II. keretrendszer szerinti – feltételezett szabályozói tőkéjének, aminek összefoglalása az 1. táblázatban található.

1. táblázat

1. táblázat

Az FFT-re vonatkozó minimális tőkekövetelmény

Az FFT-re vonatkozó minimális tőkekövetelmény

(ezer EUR)

Minimális tőkekövetelmény

2011

Működési kockázat

938

Partnerkockázat

2 603

Árfolyamkockázat

0

Hitelkockázat

24 982

A Bázel II. keretrendszer által előírt minimális tőkekövetelmény

28 523

| (60) | A ii. lépés tekintetében, amit a transzferárazási jelentés „a feladatok ellátásához használt tőkének” (24) nevez, a becsült összeget úgy kapjuk meg, ha az FFT esetében a Bázel II. keretrendszer által előírt, az adótanácsadó által becsült minimális tőkekövetelmény-részt és az FFT-nek az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseinek támogatására használt tőkéjét levonjuk az FFT teljes saját tőkéjéből. |
| --- | --- |

(60)

A ii. lépés tekintetében, amit a transzferárazási jelentés „a feladatok ellátásához használt tőkének” (24) nevez, a becsült összeget úgy kapjuk meg, ha az FFT esetében a Bázel II. keretrendszer által előírt, az adótanácsadó által becsült minimális tőkekövetelmény-részt és az FFT-nek az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseinek támogatására használt tőkéjét levonjuk az FFT teljes saját tőkéjéből.

24

| (61) | Az FFT adótanácsadója szerint a 2011 végi állapot szerint az FFT saját tőkéje 287,5 millió EUR volt, amelyből:






  — | 28,5 millió EUR a Bázel II. keretrendszer által az FFT kockázatainak viselésére előírt minimális tőkekövetelmény („minimális kockáztatott tőke”
   (25)), |
| --- | --- | --- |

(61)

Az FFT adótanácsadója szerint a 2011 végi állapot szerint az FFT saját tőkéje 287,5 millió EUR volt, amelyből:

—

28,5 millió EUR a Bázel II. keretrendszer által az FFT kockázatainak viselésére előírt minimális tőkekövetelmény („minimális kockáztatott tőke”
   (25)),

25

| — | 165,2 millió EUR az FFT-nek az FFNA-ban és az FFC-ben szerzett részvételi érdekeltsége ellentételezésére használt tőkéje (26) („az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseket támogató tőke”), és |
| --- | --- |

—

165,2 millió EUR az FFT-nek az FFNA-ban és az FFC-ben szerzett részvételi érdekeltsége ellentételezésére használt tőkéje (26) („az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseket támogató tőke”), és

26

| — | 93,7 millió EUR a feladatok teljesítéséhez használt tőke („a feladatteljesítés garantálására szolgáló tőke”
   (27)). |
| --- | --- |

—

93,7 millió EUR a feladatok teljesítéséhez használt tőke („a feladatteljesítés garantálására szolgáló tőke”
   (27)).

27

| (62) | A 2. táblázat az FFT összes saját tőkéjének bontását tartalmazza, ahogyan az adótanácsadó a transzferárazási jelentésben bemutatta:

  2. táblázat


  Az FFT tőkéje, lebontva







  (ezer EUR) |
| --- | --- |
| Az FFT tőkéje az adótanácsadó szerinti bontásban | Tőke – 2011 |
| Minimális kockáztatott tőke | 28 523 |
| Az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseket támogató tőke | 165 244 |
| A feladatteljesítés garantálására szolgáló tőke | 93 710 |
| Tőke összesen | 287 477 |

(62)

A 2. táblázat az FFT összes saját tőkéjének bontását tartalmazza, ahogyan az adótanácsadó a transzferárazási jelentésben bemutatta:

2. táblázat

2. táblázat

Az FFT tőkéje, lebontva

Az FFT tőkéje, lebontva

(ezer EUR)

Az FFT tőkéje az adótanácsadó szerinti bontásban

Tőke – 2011

Minimális kockáztatott tőke

28 523

Az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseket támogató tőke

165 244

A feladatteljesítés garantálására szolgáló tőke

93 710

Tőke összesen

Tőke összesen

287 477

287 477

| (63) | Ami a iii. lépést illeti, először is az adótanácsadó az általa „minimális kockáztatott tőkének” nevezett FFT-tőkerészt javasolja ellentételezni, mely tőkerész megfelel az FFT feltételezett szabályozói tőkéjének, ahogyan az adótanácsadó az i. lépésben meghatározta úgy, hogy a CAPM módszerrel megbecsülte a befektetői elvárás szerinti tőkemegtérülést („adózás előtti várható megtérülés”), miszerint:
  Adózás előtti várható megtérülés = (Kockázatmentes kamatláb + β × Részvénykockázati prémium)/(1-adókulcs) |
| --- | --- |

(63)

Ami a iii. lépést illeti, először is az adótanácsadó az általa „minimális kockáztatott tőkének” nevezett FFT-tőkerészt javasolja ellentételezni, mely tőkerész megfelel az FFT feltételezett szabályozói tőkéjének, ahogyan az adótanácsadó az i. lépésben meghatározta úgy, hogy a CAPM módszerrel megbecsülte a befektetői elvárás szerinti tőkemegtérülést („adózás előtti várható megtérülés”), miszerint:

Adózás előtti várható megtérülés = (Kockázatmentes kamatláb + β × Részvénykockázati prémium)/(1-adókulcs)

| (64) | A CAPM alkalmazása során az FFT adótanácsadója a következő változókat használta:






  — | Kockázatmentes kamatláb: 2,85 % (10 éves német „Bund” államkötvény, 2011. évi átlagos mérték), |
| --- | --- | --- |

(64)

A CAPM alkalmazása során az FFT adótanácsadója a következő változókat használta:

—

Kockázatmentes kamatláb: 2,85 % (10 éves német „Bund” államkötvény, 2011. évi átlagos mérték),

| — | Béta (β): 0,29, amely 66 összehasonlítható, pénzügyi szolgáltatásokat nyújtó vállalat adatai alapján becsült érték (28), lásd a Damodaran-weboldalt (29), |
| --- | --- |

—

Béta (β): 0,29, amely 66 összehasonlítható, pénzügyi szolgáltatásokat nyújtó vállalat adatai alapján becsült érték (28), lásd a Damodaran-weboldalt (29),

28

29

| — | Részvénykockázati prémium: 5 % Luxemburg esetében – a Damodaran-weboldal szerint (2011. júliusi frissítés), |
| --- | --- |

—

Részvénykockázati prémium: 5 % Luxemburg esetében – a Damodaran-weboldal szerint (2011. júliusi frissítés),

| — | A luxemburgi adókulcs: 28,80 %. |
| --- | --- |

—

A luxemburgi adókulcs: 28,80 %.

| (65) | A fenti változóknak a (63) preambulumbekezdésben szereplő képletben történő alkalmazásával az FFT adótanácsadója a következő adózás előtti „várható tőkemegtérülést” kapja, „amit a befektetők a vállalt kockázatokért várhatóan elérnek”: 6,05 %. |
| --- | --- |

(65)

A fenti változóknak a (63) preambulumbekezdésben szereplő képletben történő alkalmazásával az FFT adótanácsadója a következő adózás előtti „várható tőkemegtérülést” kapja, „amit a befektetők a vállalt kockázatokért várhatóan elérnek”: 6,05 %.

| (66) | A 3. táblázat az FFT adótanácsadója által – összehasonlítható vállalatok gyanánt – kiválasztott, a pénzügyi szektorban függetlenül működő vállalatokat sorolja fel, a CAPM-ben való felhasználáshoz számított béta értékükkel együtt.

  3. táblázat


  Pénzügyi szolgáltatásokat nyújtó hasonló vállalatok listája







  Vállalat neve | Béta |
| --- | --- | --- |
| ING Groep NV (EXTAM:INGA) | 3,00 |
| UBS AG (SWX:UBSN) | 1,80 |
| Wüstenrot & Württembergische AG (XTRA:WUW) | 0,41 |
| Deutsche Börse AG (XTRA:DB1) | 1,28 |
| Oslo Bors VPS Holding ASA (OTCNO:OSLO) | 0,13 |
| London Stock Exchange Group (LSE:LSE) | 1,24 |
| Fimalac SA (ENXTPA:FIM) | 0,68 |
| International Personal Finance Plc (LSE:IPF) | 1,92 |
| GrenkeLeasing AG (XTRA:GLJ) | 0,55 |
| Mittel S.p.A (CM:MIT) | 0,93 |
| GlobeOp Financial Services SA (LSE:GO) | 0,56 |
| KBC Ancora (ENXTBR:KBCA) | 3,61 |
| Aktiv Kapital ASA (OB:AIK) | 0,25 |
| IG Group Holdings Plc (LSE:IGG) | 0,75 |
| IFG Group plc (LSE: IFP) | 1,11 |
| Conafi Prestito S.p.A. (CM:CNP) | 0,74 |
| NEOVIA Financial Plc (AIM:NEC) | 0,60 |
| H&T Group Plc (AIM:HAT) | – 0,11 |
| Hesse Newman Capital AG (XTRA:RTM) | 0,29 |
| Acta Holding ASA (OB:ACTA) | 1,70 |
| Manx Financial Group PLC (AIM:MFX) | 0,30 |
| PLUS Markets Group plc (AIM:PMK) | – 0,05 |
| Law Debenture Corp. Plc (LSE:LVVDB) | 0,95 |
| Hypoport AG (DB:HYQ) | 0,70 |
| Perrot Duval Holding SA (SWX:PEDP) | 0,16 |
| Albemarie & Bond Holdings plc (AIM:ABM) | 0,21 |
| MCB Finance Group plc (AIM:MCRB) | NA |
| Brightside Group plc (AIM:BRT) | 0,11 |
| DF Deutsche Forfait AG (DB:DE6) | 0,83 |
| Autobank AG (DB:AW2) | NA |
| Ambrian capital plc (AIM:AMBR) | 0,83 |
| Gruppo MutuiOnline S.p.A (CM:MOL) | 0,77 |
| Park Group plc (AIM:PKG) | 0,09 |
| OVB Holding AG (XTRA:O4B) | – 0,19 |
| Albis Leasing AG (DB:ALG) | 0,57 |
| Hellenic Exchanges SA (ATSE:EXAE) | 1,42 |
| FORIS AG (XTRA:FRS) | 0,20 |
| Creon Corporation Plc (AIM:CRO) | 2,03 |
| Investeringsselskabet Luxor A/S (CPSE:LUXOR B) | 0,50 |
| Univerma AG | NA |
| OFL AnlagenLeasing AG (DB:OFL) | 0,86 |
| Ideal GroupSA (ATSE:INTEK) | NA |
| Nøtterø SpareBank (OB:NTSG) | 0,20 |
| Apulia Prontoprestitio S.p.A. (CM:APP) | 1,07 |
| Ultimate Finance Group plc (AIM:UFG) | 0,54 |
| Dresdner Factoring AG (XTRA:D2F) | 0,42 |
| Heidelberger Beteiligungsholding AG (DB:IPO) | 0,14 |
| ABC Arbitrage SA (ENXTPA:ABCA) | 0,48 |
| Baydonhill plc (AIM:BHL) | 0,04 |
| London Capital Group Holdings plc (AIM:LCG) | 0,72 |
| Imarex ASA (OB:IMAREX) | 0,48 |
| Toscana Finanza S.p.A. (CM:TF) | 0,49 |
| Banca Finnat Euramerica S.p.A. (CM:BFE) | 0,79 |
| S&U plc (LSE:SUS) | 0,27 |
| Bolsas y Mercados Españoles SA(CATS:BME) | 0,97 |
| Banca IFIS S.p.A. (CM:IF) | 0,69 |
| Paris Orleans SA (ENXTPA:PAOR) | 0,60 |
| SNS Reaal NV (ENXTAM:SR) | 2,37 |
| Close Brothers Group plc (LSE:CBG) | 0,94 |
| Provident Fiancial plc (LSE:PFG) | 0,35 |
| Pohola Bank plc (HLSE:POH1S) | 1,43 |
| Investec plc (LSE:INVP) | 1,73 |
| Banque Nationale de Belgique SA (ENXTBR:BNB) | 0,49 |
| Credit Suisse Group (SWX:CSGN) | 1,43 |
| Deutsche Bank AG (DB:DBK) | 1,98 |
| Schweizerische Nationalbank (SWX:SNBN) | 0,22 |
| (Forrás: Damodaran) |

(66)

A 3. táblázat az FFT adótanácsadója által – összehasonlítható vállalatok gyanánt – kiválasztott, a pénzügyi szektorban függetlenül működő vállalatokat sorolja fel, a CAPM-ben való felhasználáshoz számított béta értékükkel együtt.

3. táblázat

3. táblázat

Pénzügyi szolgáltatásokat nyújtó hasonló vállalatok listája

Pénzügyi szolgáltatásokat nyújtó hasonló vállalatok listája

Vállalat neve

Béta

ING Groep NV (EXTAM:INGA)

3,00

UBS AG (SWX:UBSN)

1,80

Wüstenrot & Württembergische AG (XTRA:WUW)

0,41

Deutsche Börse AG (XTRA:DB1)

1,28

Oslo Bors VPS Holding ASA (OTCNO:OSLO)

0,13

London Stock Exchange Group (LSE:LSE)

1,24

Fimalac SA (ENXTPA:FIM)

0,68

International Personal Finance Plc (LSE:IPF)

1,92

GrenkeLeasing AG (XTRA:GLJ)

0,55

Mittel S.p.A (CM:MIT)

0,93

GlobeOp Financial Services SA (LSE:GO)

0,56

KBC Ancora (ENXTBR:KBCA)

3,61

Aktiv Kapital ASA (OB:AIK)

0,25

IG Group Holdings Plc (LSE:IGG)

0,75

IFG Group plc (LSE: IFP)

1,11

Conafi Prestito S.p.A. (CM:CNP)

0,74

NEOVIA Financial Plc (AIM:NEC)

0,60

H&T Group Plc (AIM:HAT)

– 0,11

Hesse Newman Capital AG (XTRA:RTM)

0,29

Acta Holding ASA (OB:ACTA)

1,70

Manx Financial Group PLC (AIM:MFX)

0,30

PLUS Markets Group plc (AIM:PMK)

– 0,05

Law Debenture Corp. Plc (LSE:LVVDB)

0,95

Hypoport AG (DB:HYQ)

0,70

Perrot Duval Holding SA (SWX:PEDP)

0,16

Albemarie & Bond Holdings plc (AIM:ABM)

0,21

MCB Finance Group plc (AIM:MCRB)

NA

Brightside Group plc (AIM:BRT)

0,11

DF Deutsche Forfait AG (DB:DE6)

0,83

Autobank AG (DB:AW2)

NA

Ambrian capital plc (AIM:AMBR)

0,83

Gruppo MutuiOnline S.p.A (CM:MOL)

0,77

Park Group plc (AIM:PKG)

0,09

OVB Holding AG (XTRA:O4B)

– 0,19

Albis Leasing AG (DB:ALG)

0,57

Hellenic Exchanges SA (ATSE:EXAE)

1,42

FORIS AG (XTRA:FRS)

0,20

Creon Corporation Plc (AIM:CRO)

2,03

Investeringsselskabet Luxor A/S (CPSE:LUXOR B)

0,50

Univerma AG

NA

OFL AnlagenLeasing AG (DB:OFL)

0,86

Ideal GroupSA (ATSE:INTEK)

NA

Nøtterø SpareBank (OB:NTSG)

0,20

Apulia Prontoprestitio S.p.A. (CM:APP)

1,07

Ultimate Finance Group plc (AIM:UFG)

0,54

Dresdner Factoring AG (XTRA:D2F)

0,42

Heidelberger Beteiligungsholding AG (DB:IPO)

0,14

ABC Arbitrage SA (ENXTPA:ABCA)

0,48

Baydonhill plc (AIM:BHL)

0,04

London Capital Group Holdings plc (AIM:LCG)

0,72

Imarex ASA (OB:IMAREX)

0,48

Toscana Finanza S.p.A. (CM:TF)

0,49

Banca Finnat Euramerica S.p.A. (CM:BFE)

0,79

S&U plc (LSE:SUS)

0,27

Bolsas y Mercados Españoles SA(CATS:BME)

0,97

Banca IFIS S.p.A. (CM:IF)

0,69

Paris Orleans SA (ENXTPA:PAOR)

0,60

SNS Reaal NV (ENXTAM:SR)

2,37

Close Brothers Group plc (LSE:CBG)

0,94

Provident Fiancial plc (LSE:PFG)

0,35

Pohola Bank plc (HLSE:POH1S)

1,43

Investec plc (LSE:INVP)

1,73

Banque Nationale de Belgique SA (ENXTBR:BNB)

0,49

Credit Suisse Group (SWX:CSGN)

1,43

Deutsche Bank AG (DB:DBK)

1,98

Schweizerische Nationalbank (SWX:SNBN)

0,22

(Forrás: Damodaran)

Forrás:

| (67) | A 4. táblázat a kiválasztott összehasonlítható vállalatok „szokásos piaci árnak megfelelő” bétatartományát mutatja, amit az FFT adótanácsadója eredményként kapott.

  4. táblázat


  Összehasonlítható vállalatok a szokásos piaci ár elvének megfelelő bétatartománya







  A szokásos piaci ár elvének megfelelő tartomány | Béta |
| --- | --- | --- |
| Vállalkozások száma | 66 |
| MAX. | 3,61 |
| 90 percentilis | 1,79 |
| 75 percentilis | 1,04 |
| Medián | 0,64 |
| 25 percentilis | 0,29 |
| 10 percentilis | 0,13 |
| MIN. | 0,19 |

(67)

A 4. táblázat a kiválasztott összehasonlítható vállalatok „szokásos piaci árnak megfelelő” bétatartományát mutatja, amit az FFT adótanácsadója eredményként kapott.

4. táblázat

4. táblázat

Összehasonlítható vállalatok a szokásos piaci ár elvének megfelelő bétatartománya

Összehasonlítható vállalatok a szokásos piaci ár elvének megfelelő bétatartománya

A szokásos piaci ár elvének megfelelő tartomány

Béta

Vállalkozások száma

66

MAX.

3,61

90 percentilis

1,79

75 percentilis

1,04

Medián

0,64

25 percentilis

0,29

10 percentilis

0,13

MIN.

0,19

| (68) | Másodszor, az FFT adótanácsadója javasolja az általa a 2. táblázatban „a feladatteljesítés garantálására szolgáló tőkének” nevezett FFT-tőkerész ellentételezését, amely a ii. lépésben „a feladatok ellátásához használt tőkének” nevezett tőkerésznek felel meg; az ellentételezés mértékéhez pedig a rövid lejáratú betétekre vonatkozó piaci kamatláb (30) alkalmazását javasolja, amely szerinte 0,87 %. |
| --- | --- |

(68)

Másodszor, az FFT adótanácsadója javasolja az általa a 2. táblázatban „a feladatteljesítés garantálására szolgáló tőkének” nevezett FFT-tőkerész ellentételezését, amely a ii. lépésben „a feladatok ellátásához használt tőkének” nevezett tőkerésznek felel meg; az ellentételezés mértékéhez pedig a rövid lejáratú betétekre vonatkozó piaci kamatláb (30) alkalmazását javasolja, amely szerinte 0,87 %.

30

| (69) | Az FFT adótanácsadója javasolja továbbá, hogy ne ellentételezzék az általa a 2. táblázatban „az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseket támogató tőkének” nevezett FFT-tőkerészt, amely az FFT-nek az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseinek támogatására használt tőkéje, azaz hogy adózás szempontjából ennek ellentételezése nulla legyen. |
| --- | --- |

(69)

Az FFT adótanácsadója javasolja továbbá, hogy ne ellentételezzék az általa a 2. táblázatban „az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseket támogató tőkének” nevezett FFT-tőkerészt, amely az FFT-nek az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseinek támogatására használt tőkéje, azaz hogy adózás szempontjából ennek ellentételezése nulla legyen.

| (70) | Végül a iv. lépéssel összefüggésben az adótanácsadó kiszámítja az FFT finanszírozási és vállalkozásfinanszírozási tevékenységéért, valamint az általa viselt kockázatokért az FFT-nek járó teljes ellentételezést. Az ellentételezés a fenti i–iii. lépésből következően az alábbi elemekből áll:






  — | „kockázat-ellentételezés”, amelynek kiszámítása úgy történik, hogy az FFT 28,5 millió EUR összegű feltételezett szabályozói tőkéjét – amit az adótanácsadó a Bázel II. keretrendszer analógiájára a ii. lépés szerint megbecsült – beszorozzák a 6,05 %-os adózás előtti várható megtérüléssel, amelyet az adótanácsadó a iii. lépés szerinti CAPM módszer segítségével becsült meg; és |
| --- | --- | --- |

(70)

Végül a iv. lépéssel összefüggésben az adótanácsadó kiszámítja az FFT finanszírozási és vállalkozásfinanszírozási tevékenységéért, valamint az általa viselt kockázatokért az FFT-nek járó teljes ellentételezést. Az ellentételezés a fenti i–iii. lépésből következően az alábbi elemekből áll:

—

„kockázat-ellentételezés”, amelynek kiszámítása úgy történik, hogy az FFT 28,5 millió EUR összegű feltételezett szabályozói tőkéjét – amit az adótanácsadó a Bázel II. keretrendszer analógiájára a ii. lépés szerint megbecsült – beszorozzák a 6,05 %-os adózás előtti várható megtérüléssel, amelyet az adótanácsadó a iii. lépés szerinti CAPM módszer segítségével becsült meg; és

| — | „feladatteljesítés ellentételezése”, amelynek kiszámítása úgy történik, hogy az adótanácsadó által a ii. lépésben az FFT feladatteljesítéshez használt tőkéjének nevezett 93,71 millió EUR-t beszorozzák a rövid lejáratú betétekre vonatkozó piaci kamatlábbal, amit az adótanácsadó a iii. lépésben 0,87 %-ban állapít meg. |
| --- | --- |

—

„feladatteljesítés ellentételezése”, amelynek kiszámítása úgy történik, hogy az adótanácsadó által a ii. lépésben az FFT feladatteljesítéshez használt tőkéjének nevezett 93,71 millió EUR-t beszorozzák a rövid lejáratú betétekre vonatkozó piaci kamatlábbal, amit az adótanácsadó a iii. lépésben 0,87 %-ban állapít meg.

| (71) | Az 5. táblázat az adótanácsadó becslését mutatja a luxemburgi adófizetés céljából az FFT-nél maradó teljes nyereségre vonatkozóan.

  5. táblázat


  Az FFT adóalapjának becslése







  (ezer EUR) |
| --- | --- |
| Tőke-ellentételezés | EBT 2011 |
| Kockázat-ellentételezés | 1 726 |
| Feladatellátás ellentételezése | 816 |
| Az FFNA-ban és az FNC-ben szerzett részesedés támogatására szolgáló tőke ellentételezése (31) | 0 |
| Teljes EBT | 2 542 |

(71)

Az 5. táblázat az adótanácsadó becslését mutatja a luxemburgi adófizetés céljából az FFT-nél maradó teljes nyereségre vonatkozóan.

5. táblázat

5. táblázat

Az FFT adóalapjának becslése

Az FFT adóalapjának becslése

(ezer EUR)

Tőke-ellentételezés

EBT 2011

Kockázat-ellentételezés

1 726

Feladatellátás ellentételezése

816

Az FFNA-ban és az FNC-ben szerzett részesedés támogatására szolgáló tőke ellentételezése (31)

31

0

Teljes EBT

Teljes EBT

2 542

2 542

| (72) | Az eredményül kapott 2 542 millió EUR megfelel a megtámadott adóügyi határozatban szereplő összegnek, amely a luxemburgi adóhatóság véleménye szerint a szokásos piaci feltételek elvének megfelelő ellentételezés (32). |
| --- | --- |

(72)

Az eredményül kapott 2 542 millió EUR megfelel a megtámadott adóügyi határozatban szereplő összegnek, amely a luxemburgi adóhatóság véleménye szerint a szokásos piaci feltételek elvének megfelelő ellentételezés (32).

32

| (73) | A 6. táblázat az FFT adótanácsadójának a fenti i–iv. lépést követően megállapított következtetéseit foglalja össze.

  6. táblázat


  A minimális tőkekövetelmény kiszámításának rövid összefoglalása és ennek az FFT adózás előtti eredményére gyakorolt hatása








  Minimális tőkeszükséglet | FFT | |
| --- | --- | --- | --- |
| | 2011 | |
| (az összegek ezer EUR-ban vannak megadva) | |
| Működési kockázat | 938 | a |
| Partnerkockázat | 2 603 | b |
| Árfolyamkockázat | 0 | c |
| Hitelkockázat | 24 982 | d |
| Minimális tőkeszükséglet | 28 523 | e = a + b c + d |
| Részvételi érdekeltséggel ellentételezett tőke | 165 244 | x |
| Többlettőke | 93 710 | f = g – e – x |
| Tőke | 287 477 | g |
| Nettó nyereség mutató | | |
| Várható tőkemegtérülés | 6,05 % | h |
| Rövid lejáratú kamatláb | 0,87 % | i |
| Tőke-ellentételezés | | |
| Kockázat-ellentételezés | 1 726 | k = h * e |
| Feladatellátás ellentételezése | 816 | j = i * f |
| Teljes EBT (adózás előtti eredmény) | 2 542 | l = k + j |
| a | = | 15 % * (bankbetétből származó pénzügyi bevételek – bankhitelek pénzügyi terhei) |
| b | = | 20 % * 6 % * (jövőbeli kitettség + harmadik feleknél lévő származtatott pénzügyi eszközök pozitív valós értéke) |
| c | = | 100 % származtatott pénzügyi eszközökkel fedezett |
| d | = | 20 % * 6 % * harmadik felekkel fennálló vevőkövetelések (éves átlag) |
| h | = | CAPM módszerrel meghatározott becslés |
| i | = | 2011-es éves átlagos EONIA |

(73)

A 6. táblázat az FFT adótanácsadójának a fenti i–iv. lépést követően megállapított következtetéseit foglalja össze.

6. táblázat

6. táblázat

A minimális tőkekövetelmény kiszámításának rövid összefoglalása és ennek az FFT adózás előtti eredményére gyakorolt hatása

A minimális tőkekövetelmény kiszámításának rövid összefoglalása és ennek az FFT adózás előtti eredményére gyakorolt hatása

Minimális tőkeszükséglet

FFT

2011

(az összegek ezer EUR-ban vannak megadva)

(az összegek ezer EUR-ban vannak megadva)

Működési kockázat

938

a

Partnerkockázat

2 603

b

Árfolyamkockázat

0

c

Hitelkockázat

24 982

d

Minimális tőkeszükséglet

28 523

e = a + b c + d

Részvételi érdekeltséggel ellentételezett tőke

165 244

x

Többlettőke

93 710

f = g – e – x

Tőke

287 477

g

Nettó nyereség mutató

Várható tőkemegtérülés

6,05 %

h

Rövid lejáratú kamatláb

0,87 %

i

Tőke-ellentételezés

Kockázat-ellentételezés

1 726

k = h * e

Feladatellátás ellentételezése

816

j = i * f

Teljes EBT (adózás előtti eredmény)

2 542

l = k + j

a

=

15 % * (bankbetétből származó pénzügyi bevételek – bankhitelek pénzügyi terhei)

b

=

20 % * 6 % * (jövőbeli kitettség + harmadik feleknél lévő származtatott pénzügyi eszközök pozitív valós értéke)

c

=

100 % származtatott pénzügyi eszközökkel fedezett

d

=

20 % * 6 % * harmadik felekkel fennálló vevőkövetelések (éves átlag)

h

=

CAPM módszerrel meghatározott becslés

i

=

2011-es éves átlagos EONIA

Megjegyzés: a fő feltételezés az, hogy a csoporthoz tartozó vállalatokkal folytatott műveletek esetében nincs hitel-/partnerkockázat

2.3.   A luxemburgi transzferárazási szabályok ismertetése

A luxemburgi transzferárazási szabályok ismertetése

| (74) | Az FFT részére kiadott adóügyi határozatot a luxemburgi Társasági adó törvény (loi modifiée du 4.12.1967 concernant l'impôt sur le revenu, a továbbiakban: „L.I.R.”) 164. cikke (3) bekezdése és a 164/2. számú, 2010. január 28-i L.I.R. Körlevél (a továbbiakban: a „Körlevél”) (33) alapján adták ki. |
| --- | --- |

(74)

Az FFT részére kiadott adóügyi határozatot a luxemburgi Társasági adó törvény (loi modifiée du 4.12.1967 concernant l'impôt sur le revenu, a továbbiakban: „L.I.R.”) 164. cikke (3) bekezdése és a 164/2. számú, 2010. január 28-i L.I.R. Körlevél (a továbbiakban: a „Körlevél”) (33) alapján adták ki.

loi modifiée du 4.12.1967 concernant l'impôt sur le revenu

33

2.3.1.   A luxemburgi Társasági adó törvény 164. cikke

A luxemburgi Társasági adó törvény 164. cikke

| (75) | Az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „Az adóköteles jövedelem a rejtett nyereségkifizetéseket is magában foglalja. Rejtett nyereségkifizetés különösen akkor merül fel, amikor az egyik részvényes, tulajdonos vagy érdekelt fél közvetlenül vagy közvetve olyan juttatást kap egy vállalattól vagy szervezettől, amit rendes körülmények között nem kapott volna, ha nem lenne részvényes, tulajdonos vagy érdekelt fél.” Ez a rendelkezés beviszi a szokásos piaci ár elvét a luxemburgi adójogba, amely szerint a csoporton belüli vállalatok közötti tranzakciókat úgy kell ellentételezni, mintha független cégek között zajlanának le, amelyek hasonló körülmények között, a szokásos piaci feltételek szerint tárgyalták meg azokat. |
| --- | --- |

(75)

Az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „Az adóköteles jövedelem a rejtett nyereségkifizetéseket is magában foglalja. Rejtett nyereségkifizetés különösen akkor merül fel, amikor az egyik részvényes, tulajdonos vagy érdekelt fél közvetlenül vagy közvetve olyan juttatást kap egy vállalattól vagy szervezettől, amit rendes körülmények között nem kapott volna, ha nem lenne részvényes, tulajdonos vagy érdekelt fél.” Ez a rendelkezés beviszi a szokásos piaci ár elvét a luxemburgi adójogba, amely szerint a csoporton belüli vállalatok közötti tranzakciókat úgy kell ellentételezni, mintha független cégek között zajlanának le, amelyek hasonló körülmények között, a szokásos piaci feltételek szerint tárgyalták meg azokat.

2.3.2.   A 164/2. sz. L.I.R. Körlevél

A 164/2. sz. L.I.R. Körlevél

| (76) | Az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdését a Körlevél tovább pontosítja. A Körlevél a következő részekből áll: Az 1. szakasz meghatározza a „csoport finanszírozó társaságai” (34), a „csoporton belüli finanszírozási tranzakciók” (35) és a „kapcsolt vállalkozások” (36) fogalmát. |
| --- | --- |

(76)

Az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdését a Körlevél tovább pontosítja. A Körlevél a következő részekből áll: Az 1. szakasz meghatározza a „csoport finanszírozó társaságai” (34), a „csoporton belüli finanszírozási tranzakciók” (35) és a „kapcsolt vállalkozások” (36) fogalmát.

34

35

36

| (77) | Az „Általános információk” című 2. szakasz először meghatározza a csoporton belüli szolgáltatásokat, amelyekre a Körlevél alkalmazandó: „Csoporton belüli szolgáltatásnyújtás (a csoporton belüli pénzügyi tranzakciót is beleértve) történt, ha az adott tevékenység elvégzéséért – hasonló körülmények között – egy független vállalkozás kész lenne fizetni egy másik független vállalkozásnak vagy ha az adott tevékenységet maga végezné el.” A 2. szakasz emellett ismerteti az OECD transzferár irányelvekben meghatározott és a hazai jogba átültetett szokásos piaci ár elvét. Ezzel kapcsolatban a Körlevél kimondja, hogy: „ha csoporton belüli szolgáltatásnyújtás történt, a csoporton belüli más típusú transzferekhez hasonlóan meg kell győződni arról, hogy az adott szolgáltatásért a szokásos piaci feltételek szerinti árat számították-e fel, vagyis az ár megfelel annak az árnak, amit független vállalkozások hasonló körülmények között felszámítottak, illetve megállapítottak volna.” (37) |
| --- | --- |

(77)

Az „Általános információk” című 2. szakasz először meghatározza a csoporton belüli szolgáltatásokat, amelyekre a Körlevél alkalmazandó: „Csoporton belüli szolgáltatásnyújtás (a csoporton belüli pénzügyi tranzakciót is beleértve) történt, ha az adott tevékenység elvégzéséért – hasonló körülmények között – egy független vállalkozás kész lenne fizetni egy másik független vállalkozásnak vagy ha az adott tevékenységet maga végezné el.” A 2. szakasz emellett ismerteti az OECD transzferár irányelvekben meghatározott és a hazai jogba átültetett szokásos piaci ár elvét. Ezzel kapcsolatban a Körlevél kimondja, hogy: „ha csoporton belüli szolgáltatásnyújtás történt, a csoporton belüli más típusú transzferekhez hasonlóan meg kell győződni arról, hogy az adott szolgáltatásért a szokásos piaci feltételek szerinti árat számították-e fel, vagyis az ár megfelel annak az árnak, amit független vállalkozások hasonló körülmények között felszámítottak, illetve megállapítottak volna.” (37)

37

| (78) | Ami a „hasonló körülményeket” illeti, a Körlevél úgy rendelkezik, hogy a hasonlóság elemzésének olyan tényezőkre kell kiterjednie, mint például „a nyújtott/átadott áruk vagy szolgáltatások jellemzői, az érintett felek által elvégzett feladatok, a szerződési feltételek, a felek gazdasági körülményei és a felek által követett üzleti stratégiák.” (38) |
| --- | --- |

(78)

Ami a „hasonló körülményeket” illeti, a Körlevél úgy rendelkezik, hogy a hasonlóság elemzésének olyan tényezőkre kell kiterjednie, mint például „a nyújtott/átadott áruk vagy szolgáltatások jellemzői, az érintett felek által elvégzett feladatok, a szerződési feltételek, a felek gazdasági körülményei és a felek által követett üzleti stratégiák.” (38)

38

| (79) | A Körlevél 3. szakasza magyarázatokat tartalmaz arra vonatkozóan, hogy csoporton belüli finanszírozási társaságok esetében hogyan kell a szokásos piaci feltételek elvének megfelelő ellentételezést meghatározni. A csoporton belüli finanszírozási társaságok feladatának – azaz az egyes vállalkozásokra vonatkozó ellentételezés meghatározásának – a Körlevél szerint hasonlónak kell lennie a Commission de Surveillance du Secteur Financier felügyelete alatt álló független pénzügyi intézmények által ellátott feladatokhoz. Ebből következően az ellátott feladatokért járó, a szokásos piaci feltételek elvének megfelelő díjazásnak (figyelembe véve a felhasznált eszközöket és a vállalt kockázatokat) „az adott pénzügyi intézmények által hasonló hitelügyletekért kért áron kell alapulnia”. (39) |
| --- | --- |

(79)

A Körlevél 3. szakasza magyarázatokat tartalmaz arra vonatkozóan, hogy csoporton belüli finanszírozási társaságok esetében hogyan kell a szokásos piaci feltételek elvének megfelelő ellentételezést meghatározni. A csoporton belüli finanszírozási társaságok feladatának – azaz az egyes vállalkozásokra vonatkozó ellentételezés meghatározásának – a Körlevél szerint hasonlónak kell lennie a Commission de Surveillance du Secteur Financier felügyelete alatt álló független pénzügyi intézmények által ellátott feladatokhoz. Ebből következően az ellátott feladatokért járó, a szokásos piaci feltételek elvének megfelelő díjazásnak (figyelembe véve a felhasznált eszközöket és a vállalt kockázatokat) „az adott pénzügyi intézmények által hasonló hitelügyletekért kért áron kell alapulnia”. (39)

Commission de Surveillance du Secteur Financier

39

| (80) | A pénzügyi intézmények továbbá a hitelnyújtás vagy pénzkölcsönzés előtt kockázatelemzést végeznek, amely a tranzakcióhoz fűződő pénzügyi kockázat, a hitelfelvevő kockázata, az üzleti kockázat és a strukturális kockázat elemzésére is kiterjed. Ezenfelül a hitelnyújtás költségeivel kapcsolatban a többletköltségeknél többek között a következőket is figyelembe kell venni: „a szavatolótőke-követelmények miatt felmerülő többletköltségek, a hitelkockázathoz fűződő többletköltségek, az eljárási díjak, valamint a devizaárfolyam-kockázattal kapcsolatos többletköltségek.” (40) A hitelkockázatot a hitelszerződésben foglalt feltételek és a kockázatelemzés eredménye alapján határozzák meg. |
| --- | --- |

(80)

A pénzügyi intézmények továbbá a hitelnyújtás vagy pénzkölcsönzés előtt kockázatelemzést végeznek, amely a tranzakcióhoz fűződő pénzügyi kockázat, a hitelfelvevő kockázata, az üzleti kockázat és a strukturális kockázat elemzésére is kiterjed. Ezenfelül a hitelnyújtás költségeivel kapcsolatban a többletköltségeknél többek között a következőket is figyelembe kell venni: „a szavatolótőke-követelmények miatt felmerülő többletköltségek, a hitelkockázathoz fűződő többletköltségek, az eljárási díjak, valamint a devizaárfolyam-kockázattal kapcsolatos többletköltségek.” (40) A hitelkockázatot a hitelszerződésben foglalt feltételek és a kockázatelemzés eredménye alapján határozzák meg.

40

| (81) | Végül, a Körlevél szerint a független pénzügyi szolgáltatók általában vagy a hitel összege, vagy a kezelt eszközök tényleges piaci értéke alapján határozzák meg a díjazásukat. Emellett a független szolgáltatók példáját követve „a csoport csoporton belüli tranzakciókat lebonyolító finanszírozási társaságainak kockázatelemzést kell végezniük, mielőtt kapcsolt vállalkozásnak hitelt nyújtanak. Minden más olyan tényezőt is figyelembe kell venniük, amely befolyásolhatja a transzferáraik meghatározását.” (41) |
| --- | --- |

(81)

Végül, a Körlevél szerint a független pénzügyi szolgáltatók általában vagy a hitel összege, vagy a kezelt eszközök tényleges piaci értéke alapján határozzák meg a díjazásukat. Emellett a független szolgáltatók példáját követve „a csoport csoporton belüli tranzakciókat lebonyolító finanszírozási társaságainak kockázatelemzést kell végezniük, mielőtt kapcsolt vállalkozásnak hitelt nyújtanak. Minden más olyan tényezőt is figyelembe kell venniük, amely befolyásolhatja a transzferáraik meghatározását.” (41)

41

| (82) | A Körlevél 4. szakasza úgy rendelkezik, hogy az adóhatóságok csak akkor adhatnak kötelező erejű tanácsot, ha az érintett vállalat ténylegesen jelen van Luxemburgban. A 4. szakasz ezután számos követelményt sorol fel, amelyeknek a csoport finanszírozási társaságának a tényleges jelenléthez meg kell felelnie. Arról is rendelkezik, hogy a vállalatnak a feladatok ellátásához mérten (figyelembe véve a felhasznált eszközöket és a vállalt kockázatokat) megfelelő szintű tőkét kell fenntartania. A Körlevél szerint a tőkének legalább a nyújtott hitel(ek) névértékének 1 százalékát vagy 2 millió EUR-t kell kitennie, minden további utalás nélkül. |
| --- | --- |

(82)

A Körlevél 4. szakasza úgy rendelkezik, hogy az adóhatóságok csak akkor adhatnak kötelező erejű tanácsot, ha az érintett vállalat ténylegesen jelen van Luxemburgban. A 4. szakasz ezután számos követelményt sorol fel, amelyeknek a csoport finanszírozási társaságának a tényleges jelenléthez meg kell felelnie. Arról is rendelkezik, hogy a vállalatnak a feladatok ellátásához mérten (figyelembe véve a felhasznált eszközöket és a vállalt kockázatokat) megfelelő szintű tőkét kell fenntartania. A Körlevél szerint a tőkének legalább a nyújtott hitel(ek) névértékének 1 százalékát vagy 2 millió EUR-t kell kitennie, minden további utalás nélkül.

| (83) | A Körlevél arra vonatkozóan is tartalmaz szabályokat, hogy milyen adatokat és dokumentumokat kell benyújtani ahhoz, hogy a jogalany kötelező erejű tanácsot kapjon az adóhatóságtól. A kötelező erejű tanács iránti kérelemnek tartalmaznia kell többek között „az OECD transzferár irányelvekkel összhangban készített transzferárazási jelentést, amely átfogóan ismerteti a javasolt módszertant, továbbá részletes információkat és elemzést nyújt a szóban forgó módszertan alátámasztására – például közli az összehasonlítható vállalatok megnevezését és a várható eredménytartományt.” (42) Végül a Körlevél kimondja, hogy az adóügyi határozat általában legfeljebb 5 évig érvényes, kivéve ha a tények és körülmények változnak, vagy a határozat alapját képező jogi rendelkezések módosulnak, vagy a tranzakció egyik fő jellemzője megváltozik (43). |
| --- | --- |

(83)

A Körlevél arra vonatkozóan is tartalmaz szabályokat, hogy milyen adatokat és dokumentumokat kell benyújtani ahhoz, hogy a jogalany kötelező erejű tanácsot kapjon az adóhatóságtól. A kötelező erejű tanács iránti kérelemnek tartalmaznia kell többek között „az OECD transzferár irányelvekkel összhangban készített transzferárazási jelentést, amely átfogóan ismerteti a javasolt módszertant, továbbá részletes információkat és elemzést nyújt a szóban forgó módszertan alátámasztására – például közli az összehasonlítható vállalatok megnevezését és a várható eredménytartományt.” (42) Végül a Körlevél kimondja, hogy az adóügyi határozat általában legfeljebb 5 évig érvényes, kivéve ha a tények és körülmények változnak, vagy a határozat alapját képező jogi rendelkezések módosulnak, vagy a tranzakció egyik fő jellemzője megváltozik (43).

az OECD transzferár irányelvekkel összhangban készített transzferárazási jelentést, amely átfogóan ismerteti a javasolt módszertant, továbbá részletes információkat és elemzést nyújt a szóban forgó módszertan alátámasztására – például közli az összehasonlítható vállalatok megnevezését és a várható eredménytartományt.

42

43

2.4.   Az OECD transzferárazással kapcsolatos iránymutatása

Az OECD transzferárazással kapcsolatos iránymutatása

| (84) | A Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (a továbbiakban: „OECD”) adózási iránymutatást nyújt tagállamainak. Az OECD transzferárazással kapcsolatos iránymutatása az OECD transzferár irányelvekben (a továbbiakban: „OECD transzferár irányelvek”) található, amely a transzferárak tekintetében iránymutatást nyújtó, nem kötelező erejű jogi eszköz (44). |
| --- | --- |

(84)

A Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (a továbbiakban: „OECD”) adózási iránymutatást nyújt tagállamainak. Az OECD transzferárazással kapcsolatos iránymutatása az OECD transzferár irányelvekben (a továbbiakban: „OECD transzferár irányelvek”) található, amely a transzferárak tekintetében iránymutatást nyújtó, nem kötelező erejű jogi eszköz (44).

44

| (85) | A transzferárak az ugyanazon vállalatcsoport különböző részei közötti üzleti tranzakciókért felszámított árakat jelentik. A multinacionális vállalatok pénzügyileg ösztönözve vannak arra, hogy a lehető legkevesebb nyereséget allokálják olyan joghatóságokba, ahol a nyereséget magasabb adó terheli. Ez olyan túlzott transzferárakhoz vezet, amelyek nem fogadhatók el az adóköteles jövedelem számításának alapjául. E probléma megelőzése céljából az adóhatóságoknak csak olyan, csoporton belüli vállalatok közötti transzferárakat szabadna elfogadniuk, amelyeket úgy állapítottak meg, mintha hasonló körülmények között tárgyaló, független cégek állapodtak volna meg róluk a szokásos piaci ár elvének megfelelően (45). Ezt nevezik „a szokásos piaci ár elvének”. |
| --- | --- |

(85)

A transzferárak az ugyanazon vállalatcsoport különböző részei közötti üzleti tranzakciókért felszámított árakat jelentik. A multinacionális vállalatok pénzügyileg ösztönözve vannak arra, hogy a lehető legkevesebb nyereséget allokálják olyan joghatóságokba, ahol a nyereséget magasabb adó terheli. Ez olyan túlzott transzferárakhoz vezet, amelyek nem fogadhatók el az adóköteles jövedelem számításának alapjául. E probléma megelőzése céljából az adóhatóságoknak csak olyan, csoporton belüli vállalatok közötti transzferárakat szabadna elfogadniuk, amelyeket úgy állapítottak meg, mintha hasonló körülmények között tárgyaló, független cégek állapodtak volna meg róluk a szokásos piaci ár elvének megfelelően (45). Ezt nevezik „a szokásos piaci ár elvének”.

45

| (86) | A szokásos piaci ár elvének iránymutató megállapítása az OECD-modellegyezmény (Modellegyezmény a jövedelem és a vagyon adóztatásáról) 9. cikkének (1) bekezdésében olvasható; ez a modellegyezmény képezi az alapját az OECD-tagországok és növekvő számú, tagsággal nem rendelkező országok által kötött kétoldalú adóügyi egyezményeknek. A 9. cikk a következőképpen rendelkezik: „[Amennyiben] két [kapcsolt] vállalkozás egymás közötti kereskedelmi vagy pénzügyi kapcsolatai tekintetében olyan feltételeket teremt vagy köt ki, amelyek különböznek a független vállalkozások között alkalmazottaktól, úgy az a nyereség, amelyet a vállalkozások egyike e feltételek nélkül elért volna, azonban e feltételek miatt nem ér el, e vállalkozás nyereségéhez hozzászámítható és ennek megfelelően megadóztatható.” |
| --- | --- |

(86)

A szokásos piaci ár elvének iránymutató megállapítása az OECD-modellegyezmény (Modellegyezmény a jövedelem és a vagyon adóztatásáról) 9. cikkének (1) bekezdésében olvasható; ez a modellegyezmény képezi az alapját az OECD-tagországok és növekvő számú, tagsággal nem rendelkező országok által kötött kétoldalú adóügyi egyezményeknek. A 9. cikk a következőképpen rendelkezik: „[Amennyiben] két [kapcsolt] vállalkozás egymás közötti kereskedelmi vagy pénzügyi kapcsolatai tekintetében olyan feltételeket teremt vagy köt ki, amelyek különböznek a független vállalkozások között alkalmazottaktól, úgy az a nyereség, amelyet a vállalkozások egyike e feltételek nélkül elért volna, azonban e feltételek miatt nem ér el, e vállalkozás nyereségéhez hozzászámítható és ennek megfelelően megadóztatható.”

| (87) | 1995. június 27-én az OECD Adóügyi Bizottsága elfogadta a transzferár irányelvek eredeti verzióját (46), amelyet 2010 júliusában jelentősen átdolgoztak (47). Figyelemmel az irányelvek nem kötelező jellegére, az OECD-tagállamokat egyszerűen csak bátorítják az irányelvek követésére. Általánosságban azonban az OECD transzferár irányelvek tájékozódási pontként szolgálnak, és egyértelműen hatással vannak az OECD-tagállamok adóügyi gyakorlatára (sőt az OECD-tagsággal nem rendelkező országokéra is). Ezenfelül számos OECD-tagállamban ezeket az irányelveket jogszabályi szintre emelték, vagy referenciaként használják őket a hazai adójogszabályok értelmezésénél. Amennyiben a Bizottság e határozatban az OECD transzferár irányelveket idézi, azért teszi ezt, mert az irányelvek olyan meglévő kézikönyvet jelentenek a transzferárazás területén, amely az OECD keretében lefolytatott szakértői vita eredménye, és részletesen kifejt technikákat a szokásos piaci ár elvének alkalmazásával kapcsolatos közös kihívások kezelésére. Az OECD transzferár irányelvek tehát hasznos iránymutatást nyújtanak az adóhatóságoknak és a multinacionális vállalatoknak a szokásos piaci ár elvének alkalmazásával kapcsolatban. Emellett nemzetközi konszenzust teremtenek a transzferárazással kapcsolatban. |
| --- | --- |

(87)

1995. június 27-én az OECD Adóügyi Bizottsága elfogadta a transzferár irányelvek eredeti verzióját (46), amelyet 2010 júliusában jelentősen átdolgoztak (47). Figyelemmel az irányelvek nem kötelező jellegére, az OECD-tagállamokat egyszerűen csak bátorítják az irányelvek követésére. Általánosságban azonban az OECD transzferár irányelvek tájékozódási pontként szolgálnak, és egyértelműen hatással vannak az OECD-tagállamok adóügyi gyakorlatára (sőt az OECD-tagsággal nem rendelkező országokéra is). Ezenfelül számos OECD-tagállamban ezeket az irányelveket jogszabályi szintre emelték, vagy referenciaként használják őket a hazai adójogszabályok értelmezésénél. Amennyiben a Bizottság e határozatban az OECD transzferár irányelveket idézi, azért teszi ezt, mert az irányelvek olyan meglévő kézikönyvet jelentenek a transzferárazás területén, amely az OECD keretében lefolytatott szakértői vita eredménye, és részletesen kifejt technikákat a szokásos piaci ár elvének alkalmazásával kapcsolatos közös kihívások kezelésére. Az OECD transzferár irányelvek tehát hasznos iránymutatást nyújtanak az adóhatóságoknak és a multinacionális vállalatoknak a szokásos piaci ár elvének alkalmazásával kapcsolatban. Emellett nemzetközi konszenzust teremtenek a transzferárazással kapcsolatban.

46

47

| (88) | Az OECD transzferár irányelvek öt módszert jelölnek meg a tranzakciók a szokásos piaci ár elvének megfelelő, megközelítő árának meghatározására és a nyereség ugyanazon vállalatcsoporthoz tartozó vállalatok közötti allokálására: i. az összehasonlítható, nem ellenőrzött ár módszerét (a továbbiakban: „CUP módszer”); ii. a költség-plusz módszert; iii. a viszonteladási árak módszerét; iv. a TNMM-et és v. a tranzakciós nyereségmegosztás módszerét. Az OECD transzferár irányelvek különbséget tesznek a hagyományos tranzakción alapuló módszerek (az első három módszer) és a tranzakciós nyereségen alapuló módszerek (a két utolsó módszer) között. A multinacionális vállalatok az irányelvekben nem szereplő módszereket is szabadon alkalmaznak a transzferárak meghatározására – feltéve, hogy a szóban forgó árak megfelelnek a szokásos piaci ár elvének. |
| --- | --- |

(88)

Az OECD transzferár irányelvek öt módszert jelölnek meg a tranzakciók a szokásos piaci ár elvének megfelelő, megközelítő árának meghatározására és a nyereség ugyanazon vállalatcsoporthoz tartozó vállalatok közötti allokálására: i. az összehasonlítható, nem ellenőrzött ár módszerét (a továbbiakban: „CUP módszer”); ii. a költség-plusz módszert; iii. a viszonteladási árak módszerét; iv. a TNMM-et és v. a tranzakciós nyereségmegosztás módszerét. Az OECD transzferár irányelvek különbséget tesznek a hagyományos tranzakción alapuló módszerek (az első három módszer) és a tranzakciós nyereségen alapuló módszerek (a két utolsó módszer) között. A multinacionális vállalatok az irányelvekben nem szereplő módszereket is szabadon alkalmaznak a transzferárak meghatározására – feltéve, hogy a szóban forgó árak megfelelnek a szokásos piaci ár elvének.

| (89) | E határozat szempontjából a CUP és a TNMM módszer releváns, ezért ezeket a (90)–(92) preambulumbekezdésben részletesebben is ismertetjük. |
| --- | --- |

(89)

E határozat szempontjából a CUP és a TNMM módszer releváns, ezért ezeket a (90)–(92) preambulumbekezdésben részletesebben is ismertetjük.

| (90) | A CUP módszer az ellenőrzött tranzakció keretében (azaz két olyan vállalkozás közötti tranzakció során, amelyek egymás kapcsolt vállalkozásai) történő vagyontárgy- vagy szolgáltatás-átruházásért felszámított árat egy hasonló körülmények között lezajlott, összehasonlítható, nem ellenőrzött tranzakció keretében (azaz olyan vállalkozások közötti tranzakció során, amelyek egymástól független vállalkozások) történő vagyontárgy- vagy szolgáltatás-átruházásért felszámított árral hasonlítja össze. |
| --- | --- |

(90)

A CUP módszer az ellenőrzött tranzakció keretében (azaz két olyan vállalkozás közötti tranzakció során, amelyek egymás kapcsolt vállalkozásai) történő vagyontárgy- vagy szolgáltatás-átruházásért felszámított árat egy hasonló körülmények között lezajlott, összehasonlítható, nem ellenőrzött tranzakció keretében (azaz olyan vállalkozások közötti tranzakció során, amelyek egymástól független vállalkozások) történő vagyontárgy- vagy szolgáltatás-átruházásért felszámított árral hasonlítja össze.

| (91) | A TNMM az egyik „indirekt módszer” a tranzakciók a szokásos piaci ár elvének megfelelő, megközelítő árának meghatározására és a nyereség ugyanazon vállalatcsoporthoz tartozó vállalatok közötti allokálására. A konkrét tranzakciók helyett azt határozza meg megközelítőleg, hogy mi lenne a teljes tevékenység szokásos piaci ár szerinti nyeresége. Nem arra törekszik, hogy az értékesített áruk árát határozza meg, hanem ehelyett megbecsüli a tevékenységen – például termékértékesítésen – független cégek által várhatóan elérhető nyereséget. A becslést egy megfelelő bázis („nyereségszint-mutató”) alapulvételével végzi el, ilyen bázis lehet például a költségek, az árbevétel vagy fix befektetés, és erre a bázisra egy olyan haszonkulcsot vetít rá, amit összehasonlítható, nem ellenőrzött tranzakcióknál megfigyelt. |
| --- | --- |

(91)

A TNMM az egyik „indirekt módszer” a tranzakciók a szokásos piaci ár elvének megfelelő, megközelítő árának meghatározására és a nyereség ugyanazon vállalatcsoporthoz tartozó vállalatok közötti allokálására. A konkrét tranzakciók helyett azt határozza meg megközelítőleg, hogy mi lenne a teljes tevékenység szokásos piaci ár szerinti nyeresége. Nem arra törekszik, hogy az értékesített áruk árát határozza meg, hanem ehelyett megbecsüli a tevékenységen – például termékértékesítésen – független cégek által várhatóan elérhető nyereséget. A becslést egy megfelelő bázis („nyereségszint-mutató”) alapulvételével végzi el, ilyen bázis lehet például a költségek, az árbevétel vagy fix befektetés, és erre a bázisra egy olyan haszonkulcsot vetít rá, amit összehasonlítható, nem ellenőrzött tranzakcióknál megfigyelt.

| (92) | Mivel a TNMM nem határoz meg árat egyedi tranzakciókra vonatkozóan, egy vállalkozás TNMM segítségével becsült adóköteles nyeresége nincs közvetlen hatással az ugyanazon vállalatcsoporthoz tartozó másik vállalkozás adóköteles nyereségére. A módszer tehát különbözik például a CUP módszertől, ahol a transzferárazás során meghatározzák egy konkrét áru vagy szolgáltatás árát, amit azután az adott terméket vagy szolgáltatást értékesítő csoportbeli vállalat és az adott terméket vagy szolgáltatást megvásárló csoportbeli vállalat is ugyanilyen összegben rögzít az adóköteles nyereség számításakor. |
| --- | --- |

(92)

Mivel a TNMM nem határoz meg árat egyedi tranzakciókra vonatkozóan, egy vállalkozás TNMM segítségével becsült adóköteles nyeresége nincs közvetlen hatással az ugyanazon vállalatcsoporthoz tartozó másik vállalkozás adóköteles nyereségére. A módszer tehát különbözik például a CUP módszertől, ahol a transzferárazás során meghatározzák egy konkrét áru vagy szolgáltatás árát, amit azután az adott terméket vagy szolgáltatást értékesítő csoportbeli vállalat és az adott terméket vagy szolgáltatást megvásárló csoportbeli vállalat is ugyanilyen összegben rögzít az adóköteles nyereség számításakor.

2.5.   A hivatalos vizsgálati eljárás megindítása után benyújtott kiegészítő információk

A hivatalos vizsgálati eljárás megindítása után benyújtott kiegészítő információk

2.5.1.   Luxemburg 2014. szeptember 3-i levele

Luxemburg 2014. szeptember 3-i levele

| (93) | Az eljárás megindításáról szóló határozatban feltett kérdésekre válaszul Luxemburg arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy a Fiat-csoporton belül nem alkalmaznak hitelezési limiteket. |
| --- | --- |

(93)

Az eljárás megindításáról szóló határozatban feltett kérdésekre válaszul Luxemburg arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy a Fiat-csoporton belül nem alkalmaznak hitelezési limiteket.

| (94) | Luxemburg az FFT csoporton belüli kölcsönfelvételi és hitelezési tevékenysége során alkalmazott átlagos árazással kapcsolatban is tájékoztatást nyújtott a 2011–2013-as időszakra vonatkozóan. Az FFT által nyújtott csoporton belüli kölcsönökre vonatkozó kamatláb [...], amit 2011 végén Euribor plusz [6-9 %]-ban állapítottak meg. A csoporthoz tartozó vállalatok folyószámla-egyenlegén realizált átlagos kamatláb 2012-re és 2013-ra vonatkozóan [6-9 %], illetve [6-9 %] volt. A csoporton belüli betétekre az FFT 2011-ben, 2012-ben, illetve 2013-ban átlagosan [0-3 %]-ot, [0-3 %]-ot, illetve [0-3 %]-ot fizetett (ezek az adatok minden esetben átlagos teljes kamatlábat jelentenek). |
| --- | --- |

(94)

Luxemburg az FFT csoporton belüli kölcsönfelvételi és hitelezési tevékenysége során alkalmazott átlagos árazással kapcsolatban is tájékoztatást nyújtott a 2011–2013-as időszakra vonatkozóan. Az FFT által nyújtott csoporton belüli kölcsönökre vonatkozó kamatláb [...], amit 2011 végén Euribor plusz [6-9 %]-ban állapítottak meg. A csoporthoz tartozó vállalatok folyószámla-egyenlegén realizált átlagos kamatláb 2012-re és 2013-ra vonatkozóan [6-9 %], illetve [6-9 %] volt. A csoporton belüli betétekre az FFT 2011-ben, 2012-ben, illetve 2013-ban átlagosan [0-3 %]-ot, [0-3 %]-ot, illetve [0-3 %]-ot fizetett (ezek az adatok minden esetben átlagos teljes kamatlábat jelentenek).

| (95) | Luxemburg ezenkívül kifejtette álláspontját a tőkéért járó díjjal kapcsolatban is, amit a megtámadott adóügyi határozat megállapított. Luxemburg jelezte, hogy a részesedésekbe fektetett tőkéért járó díj osztalékokból áll, amelyek jellegüknél fogva nem képezik transzferárazási elemzés tárgyát, mivel ezeket az osztalékokat a vállalat kizárólag részvényesi minőségében kapja. Az osztalékokat ezért nem kell figyelembe venni az ellátott feladatok és a vállalt kockázatok szempontjából. |
| --- | --- |

(95)

Luxemburg ezenkívül kifejtette álláspontját a tőkéért járó díjjal kapcsolatban is, amit a megtámadott adóügyi határozat megállapított. Luxemburg jelezte, hogy a részesedésekbe fektetett tőkéért járó díj osztalékokból áll, amelyek jellegüknél fogva nem képezik transzferárazási elemzés tárgyát, mivel ezeket az osztalékokat a vállalat kizárólag részvényesi minőségében kapja. Az osztalékokat ezért nem kell figyelembe venni az ellátott feladatok és a vállalt kockázatok szempontjából.

| (96) | Luxemburg azt is kifejtette, hogy az FFT részesedésszerzéseit teljes egészében saját tőkéből finanszírozta, és ez a finanszírozási mód automatikusan azt jelenti, hogy a szóban forgó pénzeszközök már nem állnak rendelkezésre az FFT egyéb kockázatainak fedezésére. |
| --- | --- |

(96)

Luxemburg azt is kifejtette, hogy az FFT részesedésszerzéseit teljes egészében saját tőkéből finanszírozta, és ez a finanszírozási mód automatikusan azt jelenti, hogy a szóban forgó pénzeszközök már nem állnak rendelkezésre az FFT egyéb kockázatainak fedezésére.

| (97) | Luxemburg hivatkozott a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (48) 57. cikkére, amely szerint a hitelintézetek elkülönített pénzeszközei közül ki kell zárni a más hitelintézetekben meglévő, az adott hitelintézet tőkéjének 10 %-át meghaladó részesedéseket. |
| --- | --- |

(97)

Luxemburg hivatkozott a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (48) 57. cikkére, amely szerint a hitelintézetek elkülönített pénzeszközei közül ki kell zárni a más hitelintézetekben meglévő, az adott hitelintézet tőkéjének 10 %-át meghaladó részesedéseket.

48

| (98) | Luxemburg ezenkívül utalt a Bázel II. keretrendszer szerinti alapvető mutatók módszerére, amely 15 % alkalmazását írja elő a pozitív éves bruttó bevételű három időszak átlagára. |
| --- | --- |

(98)

Luxemburg ezenkívül utalt a Bázel II. keretrendszer szerinti alapvető mutatók módszerére, amely 15 % alkalmazását írja elő a pozitív éves bruttó bevételű három időszak átlagára.

2.5.2.   Luxemburg 2015. március 24-i levele

Luxemburg 2015. március 24-i levele

| (99) | A Bizottság azon kérésére, hogy Luxemburg adjon meg példákat az FFT-éhez hasonló helyzetben lévő adófizetőknek kiadott adóügyi határozatokra, Luxemburg a 2015. március 24-i levelében jelezte, hogy az FFT helyzete nagyon egyedi. Ennek az az oka, hogy az FFT a piacon forrásbevonást végző finanszírozási társaságként működik, ellentétben a legtöbb luxemburgi finanszírozási társasággal, amelyek a csoporthoz tartozó más vállalatoktól származó pénzeszközöket adnak kölcsön bizonyos marzzsal. |
| --- | --- |

(99)

A Bizottság azon kérésére, hogy Luxemburg adjon meg példákat az FFT-éhez hasonló helyzetben lévő adófizetőknek kiadott adóügyi határozatokra, Luxemburg a 2015. március 24-i levelében jelezte, hogy az FFT helyzete nagyon egyedi. Ennek az az oka, hogy az FFT a piacon forrásbevonást végző finanszírozási társaságként működik, ellentétben a legtöbb luxemburgi finanszírozási társasággal, amelyek a csoporthoz tartozó más vállalatoktól származó pénzeszközöket adnak kölcsön bizonyos marzzsal.

| (100) | Ezenfelül a luxemburgi adóhatóság szerint minden egyes adófizető helyzete túlságosan egyedi ahhoz, hogy párhuzamot lehessen vonni más adófizetők helyzetével. Ez lenne az oka annak, hogy a luxemburgi nemzeti jogszabályok csak általánosan rendelkeznek a transzferárazási keretről (az L.I.R. 164. cikke), hogy az adóhatóság a legpontosabban megállapíthassa minden egyes adóügy gazdasági realitását – akár vonatkozik rá adóügyi határozat, akár nem. |
| --- | --- |

(100)

Ezenfelül a luxemburgi adóhatóság szerint minden egyes adófizető helyzete túlságosan egyedi ahhoz, hogy párhuzamot lehessen vonni más adófizetők helyzetével. Ez lenne az oka annak, hogy a luxemburgi nemzeti jogszabályok csak általánosan rendelkeznek a transzferárazási keretről (az L.I.R. 164. cikke), hogy az adóhatóság a legpontosabban megállapíthassa minden egyes adóügy gazdasági realitását – akár vonatkozik rá adóügyi határozat, akár nem.

| (101) | Luxemburg az FFT adóbevallásai alapján (49) megadta az FFT 2009–2013-as időszakra vonatkozó adóalapjának adatait, amelyeket a 7. táblázatban összefoglaltuk.

  7. táblázat


  Az FFT 2009–2013. évi adóalapja







  (EUR-ban) |
| --- | --- |
| 2009 | 2 643 424 |
| 2010 | 2 424 869 |
| 2011 | 2 600 416 |
| 2012 | 1 684 103 |
| 2013 | 2 095 969 |

(101)

Luxemburg az FFT adóbevallásai alapján (49) megadta az FFT 2009–2013-as időszakra vonatkozó adóalapjának adatait, amelyeket a 7. táblázatban összefoglaltuk.

49

7. táblázat

7. táblázat

Az FFT 2009–2013. évi adóalapja

Az FFT 2009–2013. évi adóalapja

(EUR-ban)

2009

2 643 424

2010

2 424 869

2011

2 600 416

2012

1 684 103

2013

2 095 969

| (102) | Luxemburg megjegyezte, hogy az FFT 2013-as adóbevallásából kitűnik, hogy az eljárás megindításáról szóló határozat (64) preambulumbekezdésében kifejezett azon kétség, miszerint az adóalapot egy 2 288 000 EUR-tól 2 796 000 EUR-ig terjedő sávban határozták meg, nem megalapozott. Nyilvánvaló, hogy a megtámadott adóügyi határozat csak a módszertant hagyta jóvá, a piaci paraméterek pedig eltérőek. |
| --- | --- |

(102)

Luxemburg megjegyezte, hogy az FFT 2013-as adóbevallásából kitűnik, hogy az eljárás megindításáról szóló határozat (64) preambulumbekezdésében kifejezett azon kétség, miszerint az adóalapot egy 2 288 000 EUR-tól 2 796 000 EUR-ig terjedő sávban határozták meg, nem megalapozott. Nyilvánvaló, hogy a megtámadott adóügyi határozat csak a módszertant hagyta jóvá, a piaci paraméterek pedig eltérőek.

| (103) | Végül a Bizottság kérésére Luxemburg a Fiat-csoporthoz tartozó vállalatok által a luxemburgi adóhatóságtól beszerzett valamennyi adóügyi határozatot benyújtotta. |
| --- | --- |

(103)

Végül a Bizottság kérésére Luxemburg a Fiat-csoporthoz tartozó vállalatok által a luxemburgi adóhatóságtól beszerzett valamennyi adóügyi határozatot benyújtotta.

| (104) | Először is, egy 2009. december 9-én kelt adóügyi határozat iránti kérelem, amelyet a luxemburgi adóhatóság jóváhagyott, megállapodást kért az FFT adóalapjára vonatkozóan [...]. |
| --- | --- |

(104)

Először is, egy 2009. december 9-én kelt adóügyi határozat iránti kérelem, amelyet a luxemburgi adóhatóság jóváhagyott, megállapodást kért az FFT adóalapjára vonatkozóan [...].

| (105) | Másodszor, a luxemburgi adóhatóság 2012. szeptember 3-án két levelet adott ki. Az első a megtámadott adóügyi határozat, ami egy 2012. március 14-i adóügyi határozat iránti kérelem alapján született, amint az a (9) preambulumbekezdésben is szerepel. Ezt az adóügyi határozat iránti kérelmet még egyszer, teljes egészében benyújtották a Bizottságnak Luxemburg 2015. március 24-i levelével, beleértve azokat az információkat is, amelyeket Luxemburg korábban, a szóban forgó adóügyi határozat Bizottsághoz való első benyújtásakor kitakart. |
| --- | --- |

(105)

Másodszor, a luxemburgi adóhatóság 2012. szeptember 3-án két levelet adott ki. Az első a megtámadott adóügyi határozat, ami egy 2012. március 14-i adóügyi határozat iránti kérelem alapján született, amint az a (9) preambulumbekezdésben is szerepel. Ezt az adóügyi határozat iránti kérelmet még egyszer, teljes egészében benyújtották a Bizottságnak Luxemburg 2015. március 24-i levelével, beleértve azokat az információkat is, amelyeket Luxemburg korábban, a szóban forgó adóügyi határozat Bizottsághoz való első benyújtásakor kitakart.

| (106) | Egy második, csaknem azonos levelet nyújtottak be a luxemburgi adóhatósághoz egy [F]-nek nevezett vállalattal kapcsolatban 2012. április 18-án benyújtott adóügyi határozat iránti párhuzamos kérelemre válaszul, mely [F] vállalat – úgy tűnik – az FFT-nek felel meg a csoporthoz tartozó vállalkozásfinanszírozási vállalatok alternatív struktúrájában. Ebben a második adóügyi határozat iránti kérelemben az [F vállalat] feladatainak leírása megegyezik az FFT feladatainak a 2012. március 14-i kérelemben szereplő leírásával. Ebben az alternatív struktúrában az egyetlen különbség az lenne, hogy a vállalatnak csak egy fiókcége lenne az Egyesült Királyságban, és nem lenne fiókcége Spanyolországban, továbbá az [F vállalatnak] nem lennének [leányvállalatai]. |
| --- | --- |

(106)

Egy második, csaknem azonos levelet nyújtottak be a luxemburgi adóhatósághoz egy [F]-nek nevezett vállalattal kapcsolatban 2012. április 18-án benyújtott adóügyi határozat iránti párhuzamos kérelemre válaszul, mely [F] vállalat – úgy tűnik – az FFT-nek felel meg a csoporthoz tartozó vállalkozásfinanszírozási vállalatok alternatív struktúrájában. Ebben a második adóügyi határozat iránti kérelemben az [F vállalat] feladatainak leírása megegyezik az FFT feladatainak a 2012. március 14-i kérelemben szereplő leírásával. Ebben az alternatív struktúrában az egyetlen különbség az lenne, hogy a vállalatnak csak egy fiókcége lenne az Egyesült Királyságban, és nem lenne fiókcége Spanyolországban, továbbá az [F vállalatnak] nem lennének [leányvállalatai].

| (107) | A második adóügyi határozat iránti kérelem, amit transzferárazási jelentés is alátámaszt, ugyanolyan módon prezentált következtetést tartalmaz, mint az FFT adóügyi határozat iránti kérelme (amit az (54) preambulumbekezdésbe bemásoltak). A transzferárazási elemzés eredménye azonban jelentősen eltér ettől. Az [F vállalat] a szokásos piaci ár elvének megfelelő, a transzferárazási jelentésben megállapított díjazása a következő: „A transzferárazási tanulmány megfelelő díjazást határoz meg i. a 44,6 millió EUR kockáztatott tőkére és ii. a vállalat által ellátott feladatok díjazására szolgáló 8,8 millió EUR tőkére vonatkozóan, amelyhez képest +/- 10 % eltéréssel számolnak.” |
| --- | --- |

(107)

A második adóügyi határozat iránti kérelem, amit transzferárazási jelentés is alátámaszt, ugyanolyan módon prezentált következtetést tartalmaz, mint az FFT adóügyi határozat iránti kérelme (amit az (54) preambulumbekezdésbe bemásoltak). A transzferárazási elemzés eredménye azonban jelentősen eltér ettől. Az [F vállalat] a szokásos piaci ár elvének megfelelő, a transzferárazási jelentésben megállapított díjazása a következő: „A transzferárazási tanulmány megfelelő díjazást határoz meg i. a 44,6 millió EUR kockáztatott tőkére és ii. a vállalat által ellátott feladatok díjazására szolgáló 8,8 millió EUR tőkére vonatkozóan, amelyhez képest +/- 10 % eltéréssel számolnak.”

| (108) | Mindkét adóügyi határozatot feltüntették a Luxemburg által 2015. június 4-én a Bizottság rendelkezésére bocsátott, a vállalkozásfinanszírozási funkcióra vonatkozó adóügyi határozatokat tartalmazó listán (lásd a (29) preambulumbekezdést). |
| --- | --- |

(108)

Mindkét adóügyi határozatot feltüntették a Luxemburg által 2015. június 4-én a Bizottság rendelkezésére bocsátott, a vállalkozásfinanszírozási funkcióra vonatkozó adóügyi határozatokat tartalmazó listán (lásd a (29) preambulumbekezdést).

| (109) | Harmadszor, két másik, a luxemburgi adóhatóság által jóváhagyott adóügyi határozat iránti kérelmet [...] is benyújtottak a Bizottsághoz. Ezek az adóügyi határozat iránti kérelmek 2002 és 2012 közötti keltezésűek, és a Fiat-csoport struktúrájának más luxemburgi vonatkozásaival foglalkoznak. Ez utóbbi adóügyi határozatokat e határozat nem vizsgálja. |
| --- | --- |

(109)

Harmadszor, két másik, a luxemburgi adóhatóság által jóváhagyott adóügyi határozat iránti kérelmet [...] is benyújtottak a Bizottsághoz. Ezek az adóügyi határozat iránti kérelmek 2002 és 2012 közötti keltezésűek, és a Fiat-csoport struktúrájának más luxemburgi vonatkozásaival foglalkoznak. Ez utóbbi adóügyi határozatokat e határozat nem vizsgálja.

2.5.3.   A Fiat 2015. március 31-i beadványa

A Fiat 2015. március 31-i beadványa

2.5.3.1.   A Fiat-csoporthoz tartozó, az FFT-vel közvetlen kapcsolatban álló vállalatokra vonatkozó információk

A Fiat-csoporthoz tartozó, az FFT-vel közvetlen kapcsolatban álló vállalatokra vonatkozó információk

| (110) | A Fiat emlékeztetett arra, hogy az FFT tulajdonosai a Fiat S.p.A. (részesedése kb. 40 %) és az FF (részesedése kb. 60 %), mely utóbbi viszont a Fiat S.p.A. 100 %-os tulajdonában álló leányvállalata (50). Az FFT viszont az FFNA és az FFC 100 %-os tulajdonosa (51). A Fiat arra is emlékeztetett, hogy az FFT a Fiat-csoport egyik vállalkozásfinanszírozási vállalata (e vállalatokat a (39) preambulumbekezdés felsorolja). |
| --- | --- |

(110)

A Fiat emlékeztetett arra, hogy az FFT tulajdonosai a Fiat S.p.A. (részesedése kb. 40 %) és az FF (részesedése kb. 60 %), mely utóbbi viszont a Fiat S.p.A. 100 %-os tulajdonában álló leányvállalata (50). Az FFT viszont az FFNA és az FFC 100 %-os tulajdonosa (51). A Fiat arra is emlékeztetett, hogy az FFT a Fiat-csoport egyik vállalkozásfinanszírozási vállalata (e vállalatokat a (39) preambulumbekezdés felsorolja).

50

51

| (111) | A Bizottság kérésére a Fiat részletes pénzügyi adatokat bocsátott rendelkezésre a csoport vállalkozásfinanszírozási vállalatairól. A Fiat átadta az FFT, az FF, az FFNA, az FFC és az FFB 2011–2013. évekre vonatkozó éves beszámolóját. A Fiat emellett a csoport vállalkozásfinanszírozási vállalatainak feladatait is ismertette. Ezen információk szerint az FF-nek 52 alkalmazottja van, amelyek közül [20-30-an] a vállalkozásfinanszírozási osztályon, [10-20-an] pedig a könyvelésen dolgoznak. Az FFT-nek 14 alkalmazottja van, akik közül 1 fő igazgató, [0-10] fő a front office munkatársa (a front office az Egyesült Királyságban található), [0-10] fő háttérirodai alkalmazott, [0-10] fő pedig a könyvelésen és az ellenőrzésen dolgozik. Az FFNA-nak 5 alkalmazottja van; az FFNA csak korlátozott mértékű tevékenységet folytat. |
| --- | --- |

(111)

A Bizottság kérésére a Fiat részletes pénzügyi adatokat bocsátott rendelkezésre a csoport vállalkozásfinanszírozási vállalatairól. A Fiat átadta az FFT, az FF, az FFNA, az FFC és az FFB 2011–2013. évekre vonatkozó éves beszámolóját. A Fiat emellett a csoport vállalkozásfinanszírozási vállalatainak feladatait is ismertette. Ezen információk szerint az FF-nek 52 alkalmazottja van, amelyek közül [20-30-an] a vállalkozásfinanszírozási osztályon, [10-20-an] pedig a könyvelésen dolgoznak. Az FFT-nek 14 alkalmazottja van, akik közül 1 fő igazgató, [0-10] fő a front office munkatársa (a front office az Egyesült Királyságban található), [0-10] fő háttérirodai alkalmazott, [0-10] fő pedig a könyvelésen és az ellenőrzésen dolgozik. Az FFNA-nak 5 alkalmazottja van; az FFNA csak korlátozott mértékű tevékenységet folytat.

| (112) | A Fiat beadványa szerint az FFT leányvállalatai (az FFNA és az FFC) könyv szerinti értéke [...]. Az FFT éves beszámolójában szerepel, hogy az FFT az FFNA-t és az FFC-t is a Fiat S.p.A.-tól és az FF-től szerezte meg 2011-ben. 2011-től kezdődően az FFT Luxemburgban készített összevont pénzügyi kimutatásokat. |
| --- | --- |

(112)

A Fiat beadványa szerint az FFT leányvállalatai (az FFNA és az FFC) könyv szerinti értéke [...]. Az FFT éves beszámolójában szerepel, hogy az FFT az FFNA-t és az FFC-t is a Fiat S.p.A.-tól és az FF-től szerezte meg 2011-ben. 2011-től kezdődően az FFT Luxemburgban készített összevont pénzügyi kimutatásokat.

| (113) | Az FF és az FFT euróövezeti vállalkozásfinanszírozási vállalatok. Az FF és az FFT 2010–2013-as időszakra vonatkozó, az éves beszámolón alapuló pénzügyi adatai a 8. és 9. táblázatban olvashatók (52).

  8. táblázat


  Az FFT pénzügyi adatai a 2010–2013-as évekre vonatkozóan










  (ezer EUR) |
| --- | --- |
| | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| | | | | |
| Kamat- és kamatjellegű bevételek | 613 561 | 650 641 | 664 707 | 736 561 |
| Ebből a csoporthoz tartozó vállalatoktól származik | 605 880 | 626 806 | 648 497 | 731 462 |
| Egyéb bevételek | 72 292 | 76 910 | 29 185 | 10 125 |
| BEVÉTELEK ÖSSZESEN | 685 853 | 727 551 | 693 892 | 746 686 |
| | | | | |
| Működési költség és amortizáció | 3 419 | 3 655 | 2 926 | 2 499 |
| Fizetendő kamat és egyéb pénzügyi terhek | 625 078 | 640 207 | 631 854 | 666 246 |
| Ebből a csoporthoz tartozó vállalatoknak jár | 59 409 | 55 520 | 38 041 | 20 268 |
| Ebből kötvényekre és más értékpapírokra | 551 229 | 574 561 | 592 099 | 643 853 |
| A kötvénygaranciák után a Fiat S.p.A.-nak fizetett jutalék (53) | 3 161 | 2 851 | 2 702 | 3 006 |
| Egyéb kiadások | 51 709 | 78 211 | 54 702 | 72 805 |
| KIADÁSOK ÖSSZESEN (társasági adó nélkül) | 683 367 | 724 924 | 692 185 | 745 032 |
| Társasági adózás előtti nyereség | 2 485 | 2 627 | 1 707 | 1 652 |
| Adó | 748 | 776 | 491 | 508 |
| Nettó haszon | 1 737 | 1 851 | 1 217 | 1 146 |
| | | | | |
| Saját tőke | 285 625 | 287 477 | 288 693 | 289 839 |
| A csoporthoz tartozó vállalatok követelései | 4 354 692 | 2 275 578 | 1 530 146 | 1 661 930 |
| Kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok | 7 716 844 | 7 746 301 | 9 116 345 | 11 030 180 |
| Egyéb kötelezettségek (banki tartozás, passzív időbeli elhatárolások) | 2 470 513 | 446 444 | 144 671 | 158 865 |
| KÖTELEZETTSÉGEK ÉS SAJÁT TŐKE ÖSSZESEN | 14 827 674 | 10 755 800 | 11 079 855 | 13 140 814 |
| | | | | |
| A csoporthoz tartozó vállalatok felé fennálló követelések | 11 869 312 | 7 387 279 | 7 950 092 | 9 637 038 |
| Készpénz és átruházható értékpapír | 2 705 622 | 3 028 255 | 2 853 245 | 3 221 203 |
| Részesedések kapcsolt vállalkozásokban | 0 | 165 244 | 164 244 | 165 244 |
| Egyéb eszközök (befektetett eszközök, passzív időbeli elhatárolások) | 252 740 | 175 022 | 112 274 | 117 329 |
| ESZKÖZÖK ÖSSZESEN | 14 827 674 | 10 755 800 | 11 079 855 | 13 140 814 |

(113)

Az FF és az FFT euróövezeti vállalkozásfinanszírozási vállalatok. Az FF és az FFT 2010–2013-as időszakra vonatkozó, az éves beszámolón alapuló pénzügyi adatai a 8. és 9. táblázatban olvashatók (52).

52

8. táblázat

8. táblázat

Az FFT pénzügyi adatai a 2010–2013-as évekre vonatkozóan

Az FFT pénzügyi adatai a 2010–2013-as évekre vonatkozóan

(ezer EUR)

2010

2011

2012

2013

Kamat- és kamatjellegű bevételek

613 561

650 641

664 707

736 561

Ebből a csoporthoz tartozó vállalatoktól származik

605 880

626 806

648 497

731 462

Egyéb bevételek

72 292

76 910

29 185

10 125

BEVÉTELEK ÖSSZESEN

685 853

727 551

693 892

746 686

Működési költség és amortizáció

3 419

3 655

2 926

2 499

Fizetendő kamat és egyéb pénzügyi terhek

625 078

640 207

631 854

666 246

Ebből a csoporthoz tartozó vállalatoknak jár

59 409

55 520

38 041

20 268

Ebből kötvényekre és más értékpapírokra

551 229

574 561

592 099

643 853

A kötvénygaranciák után a Fiat S.p.A.-nak fizetett jutalék (53)

53

3 161

2 851

2 702

3 006

Egyéb kiadások

51 709

78 211

54 702

72 805

KIADÁSOK ÖSSZESEN (társasági adó nélkül)

683 367

724 924

692 185

745 032

Társasági adózás előtti nyereség

2 485

2 627

1 707

1 652

Adó

748

776

491

508

Nettó haszon

1 737

1 851

1 217

1 146

Saját tőke

285 625

287 477

288 693

289 839

A csoporthoz tartozó vállalatok követelései

4 354 692

2 275 578

1 530 146

1 661 930

Kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok

7 716 844

7 746 301

9 116 345

11 030 180

Egyéb kötelezettségek (banki tartozás, passzív időbeli elhatárolások)

2 470 513

446 444

144 671

158 865

KÖTELEZETTSÉGEK ÉS SAJÁT TŐKE ÖSSZESEN

14 827 674

10 755 800

11 079 855

13 140 814

A csoporthoz tartozó vállalatok felé fennálló követelések

11 869 312

7 387 279

7 950 092

9 637 038

Készpénz és átruházható értékpapír

2 705 622

3 028 255

2 853 245

3 221 203

Részesedések kapcsolt vállalkozásokban

0

165 244

164 244

165 244

Egyéb eszközök (befektetett eszközök, passzív időbeli elhatárolások)

252 740

175 022

112 274

117 329

ESZKÖZÖK ÖSSZESEN

14 827 674

10 755 800

11 079 855

13 140 814

| (114) | 2011, 2012, illetve 2013 végén az FFT összesen 2 560 802 EUR, 10 772 314 EUR és 10 155 339 EUR összegben adott ki garanciákat különböző bankok felé a csoporthoz tartozó vállalatok javára.

  9. táblázat


  Az FF pénzügyi adatai a 2010–2013-as évekre vonatkozóan










  (ezer EUR) |
| --- | --- |
| | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| | | | | |
| Pénzügyi bevételek | 552 090 | 752 007 | 676 177 | 722 610 |
| Ebből a csoporthoz tartozó vállalatoktól származik | 528 267 | 672 225 | 655 576 | 711 218 |
| Egyéb bevétel (osztalék, pénzügyi nyereség származtatott pénzügyi eszközökön, árfolyamon...) | 29 708 | 18 962 | 18 117 | 8 935 |
| Árbevétel a csoportnak nyújtott szolgáltatásokból | 6 410 | 7 616 | 2 336 | 2 027 |
| Működési költség | 14 616 | 13 332 | 8 594 | 9 280 |
| Pénzügyi ráfordítások | 550 331 | 729 851 | 654 763 | 706 825 |
| Ebből a csoporthoz tartozó vállalatoknak jár | 523 123 | 698 009 | 625 216 | 687 712 |
| Társasági adózás előtti nyereség | 23 261 | 35 402 | 33 273 | 17 466 |
| Adó | 5 968 | 10 112 | 8 822 | 6 952 |
| Nettó haszon | 17 292 | 25 290 | 24 450 | 10 514 |
| | | | | |
| Saját tőke | 271 047 | 268 610 | 268 837 | 256 053 |
| Kötelezettségek | 14 878 871 | 12 567 582 | 11 277 171 | 12 758 761 |
| | | | | |
| Pénzügyi eszközök | 9 267 614 | 8 201 011 | 9 164 768 | 9 905 386 |
| Készpénz és átruházható értékpapír | 5 519 622 | 4 349 837 | 2 201 190 | 2 928 409 |
| Részesedések kapcsolt vállalkozásokban | 358 362 | 264 116 | 160 833 | 160 833 |
| Egyéb eszközök (befektetett eszközök, passzív időbeli elhatárolások) | 4 320 | 21 228 | 19 217 | 20 186 |
| ESZKÖZÖK ÖSSZESEN | 15 149 918 | 12 836 192 | 11 546 008 | 13 014 814 h |

(114)

2011, 2012, illetve 2013 végén az FFT összesen 2 560 802 EUR, 10 772 314 EUR és 10 155 339 EUR összegben adott ki garanciákat különböző bankok felé a csoporthoz tartozó vállalatok javára.

9. táblázat

9. táblázat

Az FF pénzügyi adatai a 2010–2013-as évekre vonatkozóan

Az FF pénzügyi adatai a 2010–2013-as évekre vonatkozóan

(ezer EUR)

2010

2011

2012

2013

Pénzügyi bevételek

552 090

752 007

676 177

722 610

Ebből a csoporthoz tartozó vállalatoktól származik

528 267

672 225

655 576

711 218

Egyéb bevétel (osztalék, pénzügyi nyereség származtatott pénzügyi eszközökön, árfolyamon...)

29 708

18 962

18 117

8 935

Árbevétel a csoportnak nyújtott szolgáltatásokból

6 410

7 616

2 336

2 027

Működési költség

14 616

13 332

8 594

9 280

Pénzügyi ráfordítások

550 331

729 851

654 763

706 825

Ebből a csoporthoz tartozó vállalatoknak jár

523 123

698 009

625 216

687 712

Társasági adózás előtti nyereség

23 261

35 402

33 273

17 466

Adó

5 968

10 112

8 822

6 952

Nettó haszon

17 292

25 290

24 450

10 514

Saját tőke

271 047

268 610

268 837

256 053

Kötelezettségek

14 878 871

12 567 582

11 277 171

12 758 761

Pénzügyi eszközök

9 267 614

8 201 011

9 164 768

9 905 386

Készpénz és átruházható értékpapír

5 519 622

4 349 837

2 201 190

2 928 409

Részesedések kapcsolt vállalkozásokban

358 362

264 116

160 833

160 833

Egyéb eszközök (befektetett eszközök, passzív időbeli elhatárolások)

4 320

21 228

19 217

20 186

ESZKÖZÖK ÖSSZESEN

15 149 918

12 836 192

11 546 008

13 014 814 h

| (115) | Az FF kapcsolt vállalkozásban meglévő részesedése 2013 végén (és 2012 végén) az FFT-ben meglévő 157 269 000 EUR összegű részesedésből (ami az FFT alaptőkéjének 60 %-a), az FFB-ben meglévő 2 013 000 EUR összegű részesedésből, valamint a csoporthoz tartozó más vállalatokban meglévő 725 000 EUR összegű, ellenőrzésre nem jogosító kisebbségi részesedésből áll. 2011 végén az FFT részvényei 100 %-ban az FF 262 102 000 EUR összegű részesedésében voltak kimutatva. 2010 végén – az FFNA és az FFC FFT-nek történt 2011-es eladása előtt – az FF részesedései a következőkből álltak: 7 213 000 EUR az FFC-ben, 262 077 000 EUR az FFT-ben, 87 055 EUR az FFNA-ban és 2 013 000 EUR az FFB-ben, azaz összesen 358 millió EUR összegű részesedés a Fiat száz százalékos tulajdonában lévő leányvállalataiban 2010-ben, ahogy azt a 8. táblázat is mutatja. |
| --- | --- |

(115)

Az FF kapcsolt vállalkozásban meglévő részesedése 2013 végén (és 2012 végén) az FFT-ben meglévő 157 269 000 EUR összegű részesedésből (ami az FFT alaptőkéjének 60 %-a), az FFB-ben meglévő 2 013 000 EUR összegű részesedésből, valamint a csoporthoz tartozó más vállalatokban meglévő 725 000 EUR összegű, ellenőrzésre nem jogosító kisebbségi részesedésből áll. 2011 végén az FFT részvényei 100 %-ban az FF 262 102 000 EUR összegű részesedésében voltak kimutatva. 2010 végén – az FFNA és az FFC FFT-nek történt 2011-es eladása előtt – az FF részesedései a következőkből álltak: 7 213 000 EUR az FFC-ben, 262 077 000 EUR az FFT-ben, 87 055 EUR az FFNA-ban és 2 013 000 EUR az FFB-ben, azaz összesen 358 millió EUR összegű részesedés a Fiat száz százalékos tulajdonában lévő leányvállalataiban 2010-ben, ahogy azt a 8. táblázat is mutatja.

2.5.3.2.   Részletes információk az FFT eszközeiről és kötelezettségeiről

Részletes információk az FFT eszközeiről és kötelezettségeiről

| (116) | A Fiat megadta 61 csoporton belüli partner nevét, amelyekkel az FFT a 2011–2013-as időszakban üzleti kapcsolatban állt. Továbbá közölte az FFT és a csoporton belüli partnerei közötti átlagos fennálló pozíciókat a hat legnagyobb hitelező és adós tekintetében a 2011-es, 2012-es és 2013-as évre vonatkozóan. A 2013-as évre vonatkozó adatokat a 10. táblázatba másoltuk (az átlagos egyenlegen felüli kamat oszlopával a Bizottság egészítette ki a táblázatot).

  10. táblázat


  Az FFT üzleti partnerei 2013-ban









  (ezer EUR) |
| --- | --- |
| Eszközök | Átlagos fennálló | Kapott kamat | Kamat osztva az átlagos fennálló összeggel |
| 1. sz. Fiat-csoporton belüli partner | [10 000 000 ] | [500 000 ] | [...] |
| 2. sz. Fiat-csoporton belüli partner | [150 000 ] | [10 000 ] | [...] |
| 3. sz. Fiat-csoporton belüli partner | [150 000 ] | [10 000 ] | [...] |
| 4. sz. Fiat-csoporton belüli partner | [100 000 ] | [5 000 ] | [...] |
| 5. sz. Fiat-csoporton belüli partner | [50 000 ] | [4 000 ] | [...] |
| 6. sz. Fiat-csoporton belüli partner | [20 000 ] | [3 000 ] | [...] |
| Kötelezettségek | Átlagos fennálló | Fizetett kamat | Kamat osztva az átlagos fennálló összeggel |
| 7. sz. Fiat-csoporton belüli partner | [450 000 ] | [10 000 ] | [...] |
| 8. sz. Fiat-csoporton belüli partner | [250 000 ] | [400] | [...] |
| 9. sz. Fiat-csoporton belüli partner | [200 000 ] | [1 000 ] | [...] |
| 10. sz. Fiat-csoporton belüli partner | [50 000 ] | [200] | [...] |
| 11. sz. Fiat-csoporton belüli partner | [50 000 ] | [150] | [...] |
| 12. sz. Fiat-csoporton belüli partner | [50 000 ] | [150] | [...] |

(116)

A Fiat megadta 61 csoporton belüli partner nevét, amelyekkel az FFT a 2011–2013-as időszakban üzleti kapcsolatban állt. Továbbá közölte az FFT és a csoporton belüli partnerei közötti átlagos fennálló pozíciókat a hat legnagyobb hitelező és adós tekintetében a 2011-es, 2012-es és 2013-as évre vonatkozóan. A 2013-as évre vonatkozó adatokat a 10. táblázatba másoltuk (az átlagos egyenlegen felüli kamat oszlopával a Bizottság egészítette ki a táblázatot).

10. táblázat

10. táblázat

Az FFT üzleti partnerei 2013-ban

Az FFT üzleti partnerei 2013-ban

(ezer EUR)

Eszközök

Átlagos fennálló

Kapott kamat

Kamat osztva az átlagos fennálló összeggel

1. sz. Fiat-csoporton belüli partner

[10 000 000 ]

[500 000 ]

[...]

2. sz. Fiat-csoporton belüli partner

[150 000 ]

[10 000 ]

[...]

3. sz. Fiat-csoporton belüli partner

[150 000 ]

[10 000 ]

[...]

4. sz. Fiat-csoporton belüli partner

[100 000 ]

[5 000 ]

[...]

5. sz. Fiat-csoporton belüli partner

[50 000 ]

[4 000 ]

[...]

6. sz. Fiat-csoporton belüli partner

[20 000 ]

[3 000 ]

[...]

Kötelezettségek

Átlagos fennálló

Fizetett kamat

Kamat osztva az átlagos fennálló összeggel

7. sz. Fiat-csoporton belüli partner

[450 000 ]

[10 000 ]

[...]

8. sz. Fiat-csoporton belüli partner

[250 000 ]

[400]

[...]

9. sz. Fiat-csoporton belüli partner

[200 000 ]

[1 000 ]

[...]

10. sz. Fiat-csoporton belüli partner

[50 000 ]

[200]

[...]

11. sz. Fiat-csoporton belüli partner

[50 000 ]

[150]

[...]

12. sz. Fiat-csoporton belüli partner

[50 000 ]

[150]

[...]

| (117) | A Fiat ezenkívül hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok FFT általi – 2009 óta az EMTN keretében (54) történő – kibocsátásáról, ami az FFT fő finanszírozási forrása, valamint a kibocsátási tájékoztatóról is megadott információkat. Az FFT az említett időszakban 14 kibocsátást bonyolított le, maximum 7 éves lejárattal. Az FFT mind euróban kifejezett kötvényeket 5,75 % és 7,75 % közötti kamattal (egy kibocsátást kivéve, amely 9 %-os kamatozású volt), mind svájci frankban kifejezett kötvényeket kibocsátott; utóbbiak kamata 4 %-tól 5 %-ig terjedt. |
| --- | --- |

(117)

A Fiat ezenkívül hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok FFT általi – 2009 óta az EMTN keretében (54) történő – kibocsátásáról, ami az FFT fő finanszírozási forrása, valamint a kibocsátási tájékoztatóról is megadott információkat. Az FFT az említett időszakban 14 kibocsátást bonyolított le, maximum 7 éves lejárattal. Az FFT mind euróban kifejezett kötvényeket 5,75 % és 7,75 % közötti kamattal (egy kibocsátást kivéve, amely 9 %-os kamatozású volt), mind svájci frankban kifejezett kötvényeket kibocsátott; utóbbiak kamata 4 %-tól 5 %-ig terjedt.

54

| (118) | A Fiat által benyújtott információk a csoporton belüli finanszírozási tranzakciók lejáratát mutatják. 2013 végén az összesen 12 858 000 EUR összegű követelésből (a csoporthoz tartozó vállalatoknak adott készpénz és hitelek 9. táblázatban szereplő összege) 12 613 000 EUR egy évnél rövidebb lejáratú volt. |
| --- | --- |

(118)

A Fiat által benyújtott információk a csoporton belüli finanszírozási tranzakciók lejáratát mutatják. 2013 végén az összesen 12 858 000 EUR összegű követelésből (a csoporthoz tartozó vállalatoknak adott készpénz és hitelek 9. táblázatban szereplő összege) 12 613 000 EUR egy évnél rövidebb lejáratú volt.

| (119) | Az egyes csoporton belüli tranzakciókra vonatkozóan benyújtott információk tanúsága szerint számos tranzakció egynapos. Az FFT ugyanakkor különböző lejáratú tranzakciókat is végrehajt [...]. Az FFT különböző formában nyújt hiteleket a csoportnak [...]. 2013 végén csaknem minden betét [...] lejáratú volt. A kötvénykibocsátások különböző lejáratúak voltak, [...]. |
| --- | --- |

(119)

Az egyes csoporton belüli tranzakciókra vonatkozóan benyújtott információk tanúsága szerint számos tranzakció egynapos. Az FFT ugyanakkor különböző lejáratú tranzakciókat is végrehajt [...]. Az FFT különböző formában nyújt hiteleket a csoportnak [...]. 2013 végén csaknem minden betét [...] lejáratú volt. A kötvénykibocsátások különböző lejáratúak voltak, [...].

| (120) | A Fiat a csoport likviditási politikájára vonatkozó dokumentumot is rendelkezésre bocsátotta, amelyre az adóügyi határozat iránti kérelem alapjául szolgáló transzferárazási jelentés is hivatkozik. A dokumentum belső szabályokat tartalmaz a csoport általi készpénzbefektetésekre vonatkozóan. [...] |
| --- | --- |

(120)

A Fiat a csoport likviditási politikájára vonatkozó dokumentumot is rendelkezésre bocsátotta, amelyre az adóügyi határozat iránti kérelem alapjául szolgáló transzferárazási jelentés is hivatkozik. A dokumentum belső szabályokat tartalmaz a csoport általi készpénzbefektetésekre vonatkozóan. [...]

2.5.3.3.   Információk a Fiat-csoport transzferárazási politikájáról

Információk a Fiat-csoport transzferárazási politikájáról

| (121) | A Bizottság 2015. február 20-i levelében arra kérte a Fiatot, hogy fejtse ki, milyen módszerrel jutott olyan nettó eredményre, miszerint 2009-ben, 2010-ben és 2011-ben is stabil volt a tőkearánya (amint az az eljárás megindításáról szóló határozat (51) preambulumbekezdésében szereplő 4. táblázatból kitűnik) annak ellenére, hogy az eszközökben, a kötelezettségekben, valamint a pénzügyi terhekben és az árbevételben jelentős eltérés mutatkozott. |
| --- | --- |

(121)

A Bizottság 2015. február 20-i levelében arra kérte a Fiatot, hogy fejtse ki, milyen módszerrel jutott olyan nettó eredményre, miszerint 2009-ben, 2010-ben és 2011-ben is stabil volt a tőkearánya (amint az az eljárás megindításáról szóló határozat (51) preambulumbekezdésében szereplő 4. táblázatból kitűnik) annak ellenére, hogy az eszközökben, a kötelezettségekben, valamint a pénzügyi terhekben és az árbevételben jelentős eltérés mutatkozott.

| (122) | A Fiat a kérdésre válaszul rendelkezésre bocsátotta a „Transzferárazási politika” c. dokumentumot, hogy megmagyarázza a csoporton belüli hitelek és betétek árazását. A Transzferárazási politika egyértelművé teszi, hogy a Fiat a csoport vállalkozásfinanszírozási vállalatai által nyújtott csoporton belüli hitelek árát olyan módon határozza meg, hogy egy előre meghatározott hozamot érjen el a vállalkozásfinanszírozási vállalatok számára. |
| --- | --- |

(122)

A Fiat a kérdésre válaszul rendelkezésre bocsátotta a „Transzferárazási politika” c. dokumentumot, hogy megmagyarázza a csoporton belüli hitelek és betétek árazását. A Transzferárazási politika egyértelművé teszi, hogy a Fiat a csoport vállalkozásfinanszírozási vállalatai által nyújtott csoporton belüli hitelek árát olyan módon határozza meg, hogy egy előre meghatározott hozamot érjen el a vállalkozásfinanszírozási vállalatok számára.

| (123) | Az ismertetés szerint az FFT által ellátott feladatok és a vállalt kockázat – bizonyos információkat kivéve – megegyezik a transzferárazási jelentésben szereplő leírással, ahogyan ezt a (38)–(51) preambulumbekezdésbe is bemásolták. [...] a Transzferárazási politika a hitel- és partnerkockázatra vonatkozik, amiről az adóügyi határozat iránti kérelemben az szerepel, hogy a csoporton belüli eszközök tekintetében nem létezik, a Transzferárazási politika ellenben ezt a kockázatot „korlátozottnak” minősíti. |
| --- | --- |

(123)

Az ismertetés szerint az FFT által ellátott feladatok és a vállalt kockázat – bizonyos információkat kivéve – megegyezik a transzferárazási jelentésben szereplő leírással, ahogyan ezt a (38)–(51) preambulumbekezdésbe is bemásolták. [...] a Transzferárazási politika a hitel- és partnerkockázatra vonatkozik, amiről az adóügyi határozat iránti kérelemben az szerepel, hogy a csoporton belüli eszközök tekintetében nem létezik, a Transzferárazási politika ellenben ezt a kockázatot „korlátozottnak” minősíti.

| (124) | A Transzferárazási politika kifejti, hogy a csoporton belüli tranzakciók árának becslése során a következő lépésekre kerül sor: [...] megbecsülik a csoporton belüli finanszírozandó hitelek összegét. [...], ennek alapján megbecsülnek egy, a csoporton belüli hitelekre alkalmazandó marzsot, ami a következőképpen történik: a célzott hozam összegét, amelyhez a működési költségeket hozzáadják, elosztják a finanszírozandó hitelek teljes összegével. Végül ezt a marzsot hozzáadják a vállalkozásfinanszírozási vállalatok finanszírozási költségeihez, így megkapják a csoporton belüli hitelek árára vonatkozó becslést. |
| --- | --- |

(124)

A Transzferárazási politika kifejti, hogy a csoporton belüli tranzakciók árának becslése során a következő lépésekre kerül sor: [...] megbecsülik a csoporton belüli finanszírozandó hitelek összegét. [...], ennek alapján megbecsülnek egy, a csoporton belüli hitelekre alkalmazandó marzsot, ami a következőképpen történik: a célzott hozam összegét, amelyhez a működési költségeket hozzáadják, elosztják a finanszírozandó hitelek teljes összegével. Végül ezt a marzsot hozzáadják a vállalkozásfinanszírozási vállalatok finanszírozási költségeihez, így megkapják a csoporton belüli hitelek árára vonatkozó becslést.

| (125) | A Transzferárazási politika c. dokumentum a 2012-es adatokkal mutatja be a csoporton belüli hitelek árazásának fenti módszerét. Ami a várható tőkemegtérülést illeti, ennek becsült értéke 2012-re vonatkozóan [4–7 %] az FF és az FFT tekintetében, összevont alapon. A dokumentum a bétára vonatkozóan – az Európai Unió tekintetében 2012-re – is tartalmaz becsléseket, továbbá szerepelnek benne kockázatmentes kamatlábak és kockázati felárak külön-külön Olaszországra és Luxemburgra vonatkozóan, és a következő becsült várható tőkemegtérülés-adatokat is bemutatja az említett alapon:

  11. táblázat


  A belső transzferárazási politikára vonatkozó dokumentumban szereplő információk







  A szokásos piaci ár elvének megfelelő tartomány | Béta |
| --- | --- | --- |
| Vállalkozások száma | 75 |
| 75 percentilis | 1,22 |
| Medián | 0,80 |
| 25 percentilis | 0,34 |

(125)

A Transzferárazási politika c. dokumentum a 2012-es adatokkal mutatja be a csoporton belüli hitelek árazásának fenti módszerét. Ami a várható tőkemegtérülést illeti, ennek becsült értéke 2012-re vonatkozóan [4–7 %] az FF és az FFT tekintetében, összevont alapon. A dokumentum a bétára vonatkozóan – az Európai Unió tekintetében 2012-re – is tartalmaz becsléseket, továbbá szerepelnek benne kockázatmentes kamatlábak és kockázati felárak külön-külön Olaszországra és Luxemburgra vonatkozóan, és a következő becsült várható tőkemegtérülés-adatokat is bemutatja az említett alapon:

11. táblázat

11. táblázat

A belső transzferárazási politikára vonatkozó dokumentumban szereplő információk

A belső transzferárazási politikára vonatkozó dokumentumban szereplő információk

A szokásos piaci ár elvének megfelelő tartomány

Béta

Vállalkozások száma

75

75 percentilis

1,22

Medián

0,80

25 percentilis

0,34

| (%) |
| --- |
| Változó és várható tőkearányos jövedelmezőség (55) | Olaszország | Luxemburg |
| Kockázatmentes kamatláb | 1,57 | 1,57 |
| Adókulcs | 31,4 | 28,8 |
| Részvénykockázati prémium | 7,73 | 6,00 |
| Tőkearányos jövedelmezőség – 75 percentilis | 16,09 | 12,52 |
| Tőkearányos jövedelmezőség – középérték | 11,27 | 8,92 |
| Tőkearányos jövedelmezőség – 25 percentilis | 6,16 | 5,10 |

(%)

Változó és várható tőkearányos jövedelmezőség (55)

55

Olaszország

Luxemburg

Kockázatmentes kamatláb

1,57

1,57

Adókulcs

31,4

28,8

Részvénykockázati prémium

7,73

6,00

Tőkearányos jövedelmezőség – 75 percentilis

16,09

12,52

Tőkearányos jövedelmezőség – középérték

11,27

8,92

Tőkearányos jövedelmezőség – 25 percentilis

6,16

5,10

| (126) | A dokumentum ezenfelül megkülönböztet előre meghatározott futamidejű hiteleket, amelyeket korábban engedélyeztek, ezek esetében az árazási kondíciók megváltoztatása nem lehetséges, és változó kamatozású, felülvizsgálható csoporton belüli hiteleket. [...] |
| --- | --- |

(126)

A dokumentum ezenfelül megkülönböztet előre meghatározott futamidejű hiteleket, amelyeket korábban engedélyeztek, ezek esetében az árazási kondíciók megváltoztatása nem lehetséges, és változó kamatozású, felülvizsgálható csoporton belüli hiteleket. [...]

2.5.4.   Luxemburg 2015. július 10-i levele

Luxemburg 2015. július 10-i levele

| (127) | 2015. július 10-i levelében Luxemburg azzal érvel, hogy a Bizottság megsértené a jogbiztonság elvét, ha a hivatalos vizsgálati eljárást lezáró határozatában visszatérítést rendelne el a támogatás állítólagos kedvezményezettjétől. Ezzel kapcsolatban fiskális támogatási programokról szóló korábbi bizottsági határozatokra hivatkozik, amelyekben a Bizottság elfogadta, hogy az említett elv megakadályozhatja a behajtást (56), és amelyekben a Bizottság – a bizalomvédelem elve alapján – átmeneti időszakot engedélyezett (57). |
| --- | --- |

(127)

2015. július 10-i levelében Luxemburg azzal érvel, hogy a Bizottság megsértené a jogbiztonság elvét, ha a hivatalos vizsgálati eljárást lezáró határozatában visszatérítést rendelne el a támogatás állítólagos kedvezményezettjétől. Ezzel kapcsolatban fiskális támogatási programokról szóló korábbi bizottsági határozatokra hivatkozik, amelyekben a Bizottság elfogadta, hogy az említett elv megakadályozhatja a behajtást (56), és amelyekben a Bizottság – a bizalomvédelem elve alapján – átmeneti időszakot engedélyezett (57).

56

57

| (128) | Emellett Luxemburg azzal is érvel, hogy tekintettel arra, hogy az OECD-szabályok szerint a transzferárazás során a szokásos piaci ár elvének megfelelő pontos ár nem határozható meg, illetve azt nem kell meghatározni, pontos támogatási összeg visszatérítését nem lehet elrendelni. Ezenfelül Luxemburg azzal érvel még, hogy figyelemmel a támogatási intézkedés újszerű jellegére, továbbá a korábbi határozatokkal összhangban a Bizottság a bizalomvédelem elve szerint nem rendelhet el behajtást (58). |
| --- | --- |

(128)

Emellett Luxemburg azzal is érvel, hogy tekintettel arra, hogy az OECD-szabályok szerint a transzferárazás során a szokásos piaci ár elvének megfelelő pontos ár nem határozható meg, illetve azt nem kell meghatározni, pontos támogatási összeg visszatérítését nem lehet elrendelni. Ezenfelül Luxemburg azzal érvel még, hogy figyelemmel a támogatási intézkedés újszerű jellegére, továbbá a korábbi határozatokkal összhangban a Bizottság a bizalomvédelem elve szerint nem rendelhet el behajtást (58).

58

3.   AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK INDOKAI

AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK INDOKAI

| (129) | A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás elindításáról döntött, mert arra az előzetes álláspontra helyezkedett, hogy a megtámadott adóügyi határozat az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatást nyújt az FFT-nek, ami összeegyeztethetetlen a belső piaccal. |
| --- | --- |

(129)

A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás elindításáról döntött, mert arra az előzetes álláspontra helyezkedett, hogy a megtámadott adóügyi határozat az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatást nyújt az FFT-nek, ami összeegyeztethetetlen a belső piaccal.

| (130) | A Bizottság kétségét fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy a megtámadott adóügyi határozat megfelel a szokásos piaci ár elvének. Ezt a (131)–(137) preambulumbekezdésben ismertetett megfontolásokra alapozta. |
| --- | --- |

(130)

A Bizottság kétségét fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy a megtámadott adóügyi határozat megfelel a szokásos piaci ár elvének. Ezt a (131)–(137) preambulumbekezdésben ismertetett megfontolásokra alapozta.

| (131) | Először is úgy tűnik, hogy az adóügyi határozat egy olyan fix adóalapot – 2,542 millió EUR-t (+/– 10 %) – hagyott jóvá az FFT luxemburgi tevékenységei vonatkozásában, amely csak csekély mértékben változhat és még akkor is stabil marad, ha az FFT például jelentősen növelné az adóalap meghatározásához alapul szolgáló tevékenységeit. |
| --- | --- |

(131)

Először is úgy tűnik, hogy az adóügyi határozat egy olyan fix adóalapot – 2,542 millió EUR-t (+/– 10 %) – hagyott jóvá az FFT luxemburgi tevékenységei vonatkozásában, amely csak csekély mértékben változhat és még akkor is stabil marad, ha az FFT például jelentősen növelné az adóalap meghatározásához alapul szolgáló tevékenységeit.

| (132) | Másodszor, a Bizottság kétségét fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy a módszer, amit az FFT adótanácsadója az FFT által ellátott feladatok árának becslésére használt, megfelelő-e. Az adótanácsadó transzferárazási elemzése során a TNMM indirekt módszert használta az említett ár kiszámítására, de a Bizottság szerint olyan esetben, amikor összehasonlítható tranzakciók is megfigyelhetők a piacon, a direkt módszerek – különösen a CUP módszer – használatát kell előnyben részesíteni. Ezzel kapcsolatban a Bizottság megjegyezte, hogy Chrysler, a Fiat-csoport amerikai vállalata, közvetlenül tőkepiaci finanszírozást vesz igénybe a műveleteihez, és e tranzakciók közül néhány összehasonlítható az FFT által teljesített tranzakciókkal. |
| --- | --- |

(132)

Másodszor, a Bizottság kétségét fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy a módszer, amit az FFT adótanácsadója az FFT által ellátott feladatok árának becslésére használt, megfelelő-e. Az adótanácsadó transzferárazási elemzése során a TNMM indirekt módszert használta az említett ár kiszámítására, de a Bizottság szerint olyan esetben, amikor összehasonlítható tranzakciók is megfigyelhetők a piacon, a direkt módszerek – különösen a CUP módszer – használatát kell előnyben részesíteni. Ezzel kapcsolatban a Bizottság megjegyezte, hogy Chrysler, a Fiat-csoport amerikai vállalata, közvetlenül tőkepiaci finanszírozást vesz igénybe a műveleteihez, és e tranzakciók közül néhány összehasonlítható az FFT által teljesített tranzakciókkal.

| (133) | Harmadszor, ami a CAPM módszer használatát illeti az előírt tőkejövedelmezőség becslésére, a Bizottság kétségét fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy az FFT adótanácsadója helyesen alkalmazta a CAPM módszert. A Bizottság rámutatott, hogy a két alkotóelemet, amely a CAPM alapján meghatározza az FFT díjazását – azaz a tőke összege, amely után díjat fizettek, valamint az adott tőkeösszegre alkalmazott díjazás szintje –, túlzottan alacsony szinten határozták meg. |
| --- | --- |

(133)

Harmadszor, ami a CAPM módszer használatát illeti az előírt tőkejövedelmezőség becslésére, a Bizottság kétségét fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy az FFT adótanácsadója helyesen alkalmazta a CAPM módszert. A Bizottság rámutatott, hogy a két alkotóelemet, amely a CAPM alapján meghatározza az FFT díjazását – azaz a tőke összege, amely után díjat fizettek, valamint az adott tőkeösszegre alkalmazott díjazás szintje –, túlzottan alacsony szinten határozták meg.

| (134) | Ami az ellentételezett tőke összegét illeti, az adóügyi határozat jóváhagyta, hogy a CAPM módszert csak a tőke egy részére, a „kockáztatott tőkének” nevezett tőkerészre alkalmazzák, az FFNA-ba és az FFC-be injektált tőkét viszont minden elfogadható magyarázat nélkül levonják az ellentételezendő tőke összegéből (59). Ezenfelül a „kockáztatott tőke” kiszámítása láthatóan egy túlzottan alacsony adóalaphoz vezetett, mivel – ismét csak minden meggyőző indokolás nélkül – nem tartalmazta a csoporton belüli eszközöket. Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság megkérdőjelezte azt a feltételezést, hogy a csoporthoz tartozó vállalatokkal folytatott tranzakciók esetében nincs hitelkockázat. A Bizottság emellett a partner- és hitelkockázatra vonatkozó minimális tőkekövetelmény kiszámításával kapcsolatban is kétségét fejezte ki. A partnerkockázat esetében a viszonylag alacsony, 20 %-os kockázati súly tényező választása nem volt indokolt; különben is mi történne, ha a szabályozási keret jelentősen megváltozna. Az adótanácsadó transzferárazási jelentése semmilyen magyarázatot nem ad arra, hogy „a bankbetéteken felhalmozódott hitelkamatok és a bankhiteleken felhalmozódott kamatbevételek közötti különbözet” miért jelzi jól a működési kockázatot, és nem magyarázza a 15 %-os kockázati súlyt sem. Hasonlóképpen, a jelentés azt sem mondja el, hogy a partnerkockázatot 8 % helyett miért 6 %-kal szorozzák be – figyelemmel arra, hogy a Bázel II. keretrendszerben, amelyre a transzferárazási jelentés kifejezett utalást tesz, a partnerkockázatra vonatkozó minimális tőkekövetelmény 8 %. |
| --- | --- |

(134)

Ami az ellentételezett tőke összegét illeti, az adóügyi határozat jóváhagyta, hogy a CAPM módszert csak a tőke egy részére, a „kockáztatott tőkének” nevezett tőkerészre alkalmazzák, az FFNA-ba és az FFC-be injektált tőkét viszont minden elfogadható magyarázat nélkül levonják az ellentételezendő tőke összegéből (59). Ezenfelül a „kockáztatott tőke” kiszámítása láthatóan egy túlzottan alacsony adóalaphoz vezetett, mivel – ismét csak minden meggyőző indokolás nélkül – nem tartalmazta a csoporton belüli eszközöket. Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság megkérdőjelezte azt a feltételezést, hogy a csoporthoz tartozó vállalatokkal folytatott tranzakciók esetében nincs hitelkockázat. A Bizottság emellett a partner- és hitelkockázatra vonatkozó minimális tőkekövetelmény kiszámításával kapcsolatban is kétségét fejezte ki. A partnerkockázat esetében a viszonylag alacsony, 20 %-os kockázati súly tényező választása nem volt indokolt; különben is mi történne, ha a szabályozási keret jelentősen megváltozna. Az adótanácsadó transzferárazási jelentése semmilyen magyarázatot nem ad arra, hogy „a bankbetéteken felhalmozódott hitelkamatok és a bankhiteleken felhalmozódott kamatbevételek közötti különbözet” miért jelzi jól a működési kockázatot, és nem magyarázza a 15 %-os kockázati súlyt sem. Hasonlóképpen, a jelentés azt sem mondja el, hogy a partnerkockázatot 8 % helyett miért 6 %-kal szorozzák be – figyelemmel arra, hogy a Bázel II. keretrendszerben, amelyre a transzferárazási jelentés kifejezett utalást tesz, a partnerkockázatra vonatkozó minimális tőkekövetelmény 8 %.

59

| (135) | Ami a szóban forgó tőkére alkalmazott ellentételezés szintjét illeti, a Bizottság kétségét fejezte ki a béta meghatározásával kapcsolatban, mivel a bétaszint más, pénzügyi szolgáltatásokat nyújtó vállalatokéhoz képest túl alacsonynak tűnik. Ezenkívül amiatt is kételyének adott hangot, hogy a béta kiszámításánál az adótanácsadó a 25. percentilist jelölte meg, nem pedig a mediánt használta. |
| --- | --- |

(135)

Ami a szóban forgó tőkére alkalmazott ellentételezés szintjét illeti, a Bizottság kétségét fejezte ki a béta meghatározásával kapcsolatban, mivel a bétaszint más, pénzügyi szolgáltatásokat nyújtó vállalatokéhoz képest túl alacsonynak tűnik. Ezenkívül amiatt is kételyének adott hangot, hogy a béta kiszámításánál az adótanácsadó a 25. percentilist jelölte meg, nem pedig a mediánt használta.

| (136) | Negyedszer, ami az adóügyi határozatra irányuló kérelemben többlettőkének minősített tőke várható jövedelmezőségét illeti, a Bizottság kétségét fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy a megtámadott adóügyi határozat minden indoklás nélkül jóváhagyta az igen alacsony 0,87 %-os ráta használatát. |
| --- | --- |

(136)

Negyedszer, ami az adóügyi határozatra irányuló kérelemben többlettőkének minősített tőke várható jövedelmezőségét illeti, a Bizottság kétségét fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy a megtámadott adóügyi határozat minden indoklás nélkül jóváhagyta az igen alacsony 0,87 %-os ráta használatát.

| (137) | Figyelemmel arra, hogy a megtámadott adóügyi határozattal elfogadott transzferárazási elemzés – úgy tűnik – nem felel meg a szokásos piaci ár elvének, a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a szóban forgó határozat előnyt biztosított az FFT-nek. Ez az előny onnantól kezdve minden évben folyamatosan megszerzettnek tekinthető, amikor a szóban forgó adóügyi határozat alapján kiszámított éves adófizetési kötelezettséget a luxemburgi adóhatóság elfogadta. A Bizottság szerint a szóban forgó előnyt szelektív módon biztosították, mivel az eltérést jelentett az igazgatási gyakorlattól – a hasonló jogi és ténybeli helyzetben lévő társaságokhoz viszonyítva konkrétan az FFT-nek kedvezett. |
| --- | --- |

(137)

Figyelemmel arra, hogy a megtámadott adóügyi határozattal elfogadott transzferárazási elemzés – úgy tűnik – nem felel meg a szokásos piaci ár elvének, a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a szóban forgó határozat előnyt biztosított az FFT-nek. Ez az előny onnantól kezdve minden évben folyamatosan megszerzettnek tekinthető, amikor a szóban forgó adóügyi határozat alapján kiszámított éves adófizetési kötelezettséget a luxemburgi adóhatóság elfogadta. A Bizottság szerint a szóban forgó előnyt szelektív módon biztosították, mivel az eltérést jelentett az igazgatási gyakorlattól – a hasonló jogi és ténybeli helyzetben lévő társaságokhoz viszonyítva konkrétan az FFT-nek kedvezett.

| (138) | Mivel az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésében foglalt összes egyéb feltétel teljesül, és nincsenek nyilvánvaló összeegyeztethetőségi indokok, a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a megtámadott adóügyi határozat összeegyeztethetetlen állami támogatást képez. Az említett indokok alapján a Bizottság úgy határozott, hogy az EUMSZ 108. cikke (2) bekezdésében meghatározott eljárást kezdeményezi a szóban forgó adóügyi határozat tekintetében. |
| --- | --- |

(138)

Mivel az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésében foglalt összes egyéb feltétel teljesül, és nincsenek nyilvánvaló összeegyeztethetőségi indokok, a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a megtámadott adóügyi határozat összeegyeztethetetlen állami támogatást képez. Az említett indokok alapján a Bizottság úgy határozott, hogy az EUMSZ 108. cikke (2) bekezdésében meghatározott eljárást kezdeményezi a szóban forgó adóügyi határozat tekintetében.

| (139) | Ezenkívül az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság felszólította Luxemburgot, hogy a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerint nyújtson be minden, a megtámadott intézkedés létének és összeegyeztethetőségének vizsgálatához szükséges dokumentumot, információt és adatot. Amennyiben Luxemburg nem tenne eleget teljes mértékben az információkérésnek, a Bizottság felhívta Luxemburgot, hogy a 659/1999/EK rendelet 6(a) cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján egyezzen bele, hogy a Bizottság a kért információkat a megtámadott intézkedés kedvezményezettjétől, azaz az FFT-től kérje be. |
| --- | --- |

(139)

Ezenkívül az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság felszólította Luxemburgot, hogy a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerint nyújtson be minden, a megtámadott intézkedés létének és összeegyeztethetőségének vizsgálatához szükséges dokumentumot, információt és adatot. Amennyiben Luxemburg nem tenne eleget teljes mértékben az információkérésnek, a Bizottság felhívta Luxemburgot, hogy a 659/1999/EK rendelet 6(a) cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján egyezzen bele, hogy a Bizottság a kért információkat a megtámadott intézkedés kedvezményezettjétől, azaz az FFT-től kérje be.

4.   ÉSZREVÉTELEK LUXEMBURG RÉSZÉRŐL

ÉSZREVÉTELEK LUXEMBURG RÉSZÉRŐL

| (140) | Luxemburg 2014. július 19-én nyújtotta be az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeit. Luxemburg azzal érvel, hogy elsősorban eljárási hiba áll fenn, másodsorban pedig a Bizottság tartalmi hibákat követett el az eljárás megindításáról szóló határozatban. |
| --- | --- |

(140)

Luxemburg 2014. július 19-én nyújtotta be az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeit. Luxemburg azzal érvel, hogy elsősorban eljárási hiba áll fenn, másodsorban pedig a Bizottság tartalmi hibákat követett el az eljárás megindításáról szóló határozatban.

4.1.   Észrevételek Luxemburg részéről a Bizottság eljárásával kapcsolatban

Észrevételek Luxemburg részéről a Bizottság eljárásával kapcsolatban

| (141) | Az eljárás tekintetében Luxemburg azt állítja, hogy ebben az ügyben nem a megfelelő eljárást követték az információnyújtási rendelkezés kibocsátásával kapcsolatban, hiszen a 659/1999/EK rendelet nem engedélyezi, hogy a Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás megindítására vonatkozó határozatban meghagyást bocsásson ki. Mielőtt ilyen meghagyás kiadására sor kerülhetett volna, a 659/1999/EK rendelet 10. cikkében leírt eljárást le kellett volna folytatni. |
| --- | --- |

(141)

Az eljárás tekintetében Luxemburg azt állítja, hogy ebben az ügyben nem a megfelelő eljárást követték az információnyújtási rendelkezés kibocsátásával kapcsolatban, hiszen a 659/1999/EK rendelet nem engedélyezi, hogy a Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás megindítására vonatkozó határozatban meghagyást bocsásson ki. Mielőtt ilyen meghagyás kiadására sor kerülhetett volna, a 659/1999/EK rendelet 10. cikkében leírt eljárást le kellett volna folytatni.

| (142) | Luxemburg azt állítja továbbá, hogy az információnyújtási rendelkezésben kért információk tekintetében a Bizottság nem adott magyarázatot arra, hogy az intézkedés állami támogatásra vonatkozó szabályok szerinti vizsgálatához miért volt szükség a kedvezményezett nevének közlésére. Figyelemmel a kiszivárogtatásokra és a Bizottság meggondolatlan nyilvános kijelentéseire, Luxemburg abban a szakaszban nem tudta közölni a kedvezményezett nevét. Ezenkívül az információszolgáltatást elrendelő határozat nem jelölt meg semmilyen konkrét információt, amit be kellene nyújtani, ugyanakkor a Bizottság saját Eljárási kézikönyve úgy rendelkezik, hogy a meghagyásban egyértelműen fel kell tüntetni, mely információk benyújtását kérik a vizsgálathoz. |
| --- | --- |

(142)

Luxemburg azt állítja továbbá, hogy az információnyújtási rendelkezésben kért információk tekintetében a Bizottság nem adott magyarázatot arra, hogy az intézkedés állami támogatásra vonatkozó szabályok szerinti vizsgálatához miért volt szükség a kedvezményezett nevének közlésére. Figyelemmel a kiszivárogtatásokra és a Bizottság meggondolatlan nyilvános kijelentéseire, Luxemburg abban a szakaszban nem tudta közölni a kedvezményezett nevét. Ezenkívül az információszolgáltatást elrendelő határozat nem jelölt meg semmilyen konkrét információt, amit be kellene nyújtani, ugyanakkor a Bizottság saját Eljárási kézikönyve úgy rendelkezik, hogy a meghagyásban egyértelműen fel kell tüntetni, mely információk benyújtását kérik a vizsgálathoz.

| (143) | Luxemburg felhozza továbbá, hogy mivel az eljárás megindításáról szóló határozat nem magyarázza meg, hogy a megtámadott adóügyi határozat mennyiben jelent támogatást, a felfüggesztési kötelezettségnek nem tud eleget tenni. Az FFT-nek adóbevallást kell benyújtania, és tekintettel arra, hogy a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban nem jelölte meg, melyik a helyes módszertan az FFT adókötelezettségének kiszámítására, a luxemburgi adóhatóság az adóügyi határozatban jóváhagyott módszertan alapján fog eljárni. |
| --- | --- |

(143)

Luxemburg felhozza továbbá, hogy mivel az eljárás megindításáról szóló határozat nem magyarázza meg, hogy a megtámadott adóügyi határozat mennyiben jelent támogatást, a felfüggesztési kötelezettségnek nem tud eleget tenni. Az FFT-nek adóbevallást kell benyújtania, és tekintettel arra, hogy a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban nem jelölte meg, melyik a helyes módszertan az FFT adókötelezettségének kiszámítására, a luxemburgi adóhatóság az adóügyi határozatban jóváhagyott módszertan alapján fog eljárni.

| (144) | Luxemburg ezután azzal érvel, hogy a Bizottság megsértette a lojális együttműködés, a pártatlanság és a megfelelő ügyintézés elvét – például azzal, hogy nem válaszolt Luxemburg találkozót indítványozó javaslataira, mely találkozókon a luxemburgi hatóságok elmagyarázhatták volna a megtámadott adóügyi határozatban alkalmazott módszertant. |
| --- | --- |

(144)

Luxemburg ezután azzal érvel, hogy a Bizottság megsértette a lojális együttműködés, a pártatlanság és a megfelelő ügyintézés elvét – például azzal, hogy nem válaszolt Luxemburg találkozót indítványozó javaslataira, mely találkozókon a luxemburgi hatóságok elmagyarázhatták volna a megtámadott adóügyi határozatban alkalmazott módszertant.

| (145) | Luxemburg vitatja azt a bizottsági határozatot, amely az FFT-vel kapcsolatos eljárást leválasztja (SA.38375 új ügyszámon) a feltételes adómegállapítással kapcsolatban alkalmazott luxemburgi gyakorlat SA.37267. ügyszámon folyó általános vizsgálatáról. Figyelemmel arra, hogy Luxemburg fellebbezett a Bizottság által SA.37267 számon a Törvényszéken elfogadott információnyújtási rendelkezés ellen, a Bizottság mesterségesen – egy új ügy nyitásával – meg tudta kerülni az SA.37267. számú információnyújtási rendelkezés megsemmisítését. |
| --- | --- |

(145)

Luxemburg vitatja azt a bizottsági határozatot, amely az FFT-vel kapcsolatos eljárást leválasztja (SA.38375 új ügyszámon) a feltételes adómegállapítással kapcsolatban alkalmazott luxemburgi gyakorlat SA.37267. ügyszámon folyó általános vizsgálatáról. Figyelemmel arra, hogy Luxemburg fellebbezett a Bizottság által SA.37267 számon a Törvényszéken elfogadott információnyújtási rendelkezés ellen, a Bizottság mesterségesen – egy új ügy nyitásával – meg tudta kerülni az SA.37267. számú információnyújtási rendelkezés megsemmisítését.

| (146) | Végül Luxemburg azt állítja, hogy a Bizottság visszaélt a hatáskörével, amikor összekeverte a mérlegelési jogkör gyakorlását a közjogi normák puszta értelmezésével. Konkrétan, az FFT-re vonatkozó adóügyi határozat nem jelenti a mérlegelési jogkör gyakorlását a luxemburgi adóhatóság részéről, de összhangban van az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdésével és a Körlevéllel. Luxemburg szerint az említett rendelkezések alkalmazásakor elkerülhetetlen, hogy e rendelkezéseket a konkrét eset tényállásának fényében értelmezzük, hogy az adott körülmények által meghatározott és ezeken alapuló megoldásra jussunk. A Bizottság mellőzi a különbségtételt egyrészről a mérlegelési jogkör, másrészről pedig az absztrakt jogi fogalmakat tartalmazó szabályok értelmezése között, mely utóbbiakat az értelmezés során az adott ügyre kell alkalmazni. Ezenfelül azzal, hogy a luxemburgi jog értelmezése során a Bizottság a nemzeti hatóságok helyébe lép, megsérti azt a szabályt, hogy a közvetlen adózás területe tagállami hatáskörbe tartozik. |
| --- | --- |

(146)

Végül Luxemburg azt állítja, hogy a Bizottság visszaélt a hatáskörével, amikor összekeverte a mérlegelési jogkör gyakorlását a közjogi normák puszta értelmezésével. Konkrétan, az FFT-re vonatkozó adóügyi határozat nem jelenti a mérlegelési jogkör gyakorlását a luxemburgi adóhatóság részéről, de összhangban van az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdésével és a Körlevéllel. Luxemburg szerint az említett rendelkezések alkalmazásakor elkerülhetetlen, hogy e rendelkezéseket a konkrét eset tényállásának fényében értelmezzük, hogy az adott körülmények által meghatározott és ezeken alapuló megoldásra jussunk. A Bizottság mellőzi a különbségtételt egyrészről a mérlegelési jogkör, másrészről pedig az absztrakt jogi fogalmakat tartalmazó szabályok értelmezése között, mely utóbbiakat az értelmezés során az adott ügyre kell alkalmazni. Ezenfelül azzal, hogy a luxemburgi jog értelmezése során a Bizottság a nemzeti hatóságok helyébe lép, megsérti azt a szabályt, hogy a közvetlen adózás területe tagállami hatáskörbe tartozik.

| (147) | Luxemburg szerint – figyelemmel arra, hogy az FFT esetében a luxemburgi adóhatóság nem gyakorolt mérlegelési jogkört – a Bizottság nem tudta bizonyítani, hogy a megtámadott adóügyi határozat eltért a szokásos igazgatási gyakorlattól. Luxemburg azt fejtegeti, hogy igazgatási intézkedése a jogszerűség és egyenlőség elvén alapszik, azaz minden, alapvetően azonos helyzetben lévő adófizető számára azonos elbánást biztosít. Luxemburg azt állítja, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatot csak az OECD transzferár irányelvek, nem pedig a luxemburgi igazgatási gyakorlat fényében vizsgálják. |
| --- | --- |

(147)

Luxemburg szerint – figyelemmel arra, hogy az FFT esetében a luxemburgi adóhatóság nem gyakorolt mérlegelési jogkört – a Bizottság nem tudta bizonyítani, hogy a megtámadott adóügyi határozat eltért a szokásos igazgatási gyakorlattól. Luxemburg azt fejtegeti, hogy igazgatási intézkedése a jogszerűség és egyenlőség elvén alapszik, azaz minden, alapvetően azonos helyzetben lévő adófizető számára azonos elbánást biztosít. Luxemburg azt állítja, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatot csak az OECD transzferár irányelvek, nem pedig a luxemburgi igazgatási gyakorlat fényében vizsgálják.

4.2.   Észrevételek Luxemburg részéről az eljárás megindításáról szóló határozatban előforduló tartalmi hibákkal kapcsolatban

Észrevételek Luxemburg részéről az eljárás megindításáról szóló határozatban előforduló tartalmi hibákkal kapcsolatban

| (148) | Luxemburg általánosságban azt állítja, hogy a Bizottság tartalmi hibát követett el azzal, hogy a nemzeti jog és gyakorlat helyett az OECD transzferár irányelvekben foglalt szokásos piaci ár elvét fogadta el referenciaként, amelyhez képest a szelektív előnyt meg kell állapítani. |
| --- | --- |

(148)

Luxemburg általánosságban azt állítja, hogy a Bizottság tartalmi hibát követett el azzal, hogy a nemzeti jog és gyakorlat helyett az OECD transzferár irányelvekben foglalt szokásos piaci ár elvét fogadta el referenciaként, amelyhez képest a szelektív előnyt meg kell állapítani.

| (149) | Ezenfelül Luxemburg azt állítja, hogy a Bizottság tévesen értelmezte az OECD transzferár irányelveket. Az eljárás megindításáról szóló határozat 65. bekezdésében a Bizottság szemmel láthatólag megállapítja a transzferárazási módszerek hierarchiáját, amikor azzal érvel, hogy a közvetlen módszerek – nevezetesen a CUP – alkalmazása a megfelelőbb a közvetett módszerekkel szemben (utóbbira példa a TNMM). A Bizottság így figyelmen kívül hagyja azt a tényt, hogy 2010 óta az OECD transzferár irányelvek már nem tartják a módszerek hierarchiáját összhangban állónak az aktuális követelményekkel és gyakorlattal. Hivatkozással az OECD transzferár irányelvek 1.13. bekezdésére, Luxemburg jelzi, hogy az OECD transzferár irányelvek elismerik, hogy „a transzferárazás nem egzakt tudomány”, továbbá „gyakran előfordul, hogy a módszertan megválasztása a szokásos piaci ár elvének megfelelő transzferár meghatározásához nem teljesen egyértelmű”. Figyelemmel arra, hogy az FFT adótanácsadója a TNMM választását indokoltnak tartotta és az L.I.R. 164. cikkét alkalmazta, a luxemburgi adóhatóság egyszerűen megerősítette, hogy a szóban forgó elemzés jogilag helyes volt. |
| --- | --- |

(149)

Ezenfelül Luxemburg azt állítja, hogy a Bizottság tévesen értelmezte az OECD transzferár irányelveket. Az eljárás megindításáról szóló határozat 65. bekezdésében a Bizottság szemmel láthatólag megállapítja a transzferárazási módszerek hierarchiáját, amikor azzal érvel, hogy a közvetlen módszerek – nevezetesen a CUP – alkalmazása a megfelelőbb a közvetett módszerekkel szemben (utóbbira példa a TNMM). A Bizottság így figyelmen kívül hagyja azt a tényt, hogy 2010 óta az OECD transzferár irányelvek már nem tartják a módszerek hierarchiáját összhangban állónak az aktuális követelményekkel és gyakorlattal. Hivatkozással az OECD transzferár irányelvek 1.13. bekezdésére, Luxemburg jelzi, hogy az OECD transzferár irányelvek elismerik, hogy „a transzferárazás nem egzakt tudomány”, továbbá „gyakran előfordul, hogy a módszertan megválasztása a szokásos piaci ár elvének megfelelő transzferár meghatározásához nem teljesen egyértelmű”. Figyelemmel arra, hogy az FFT adótanácsadója a TNMM választását indokoltnak tartotta és az L.I.R. 164. cikkét alkalmazta, a luxemburgi adóhatóság egyszerűen megerősítette, hogy a szóban forgó elemzés jogilag helyes volt.

| (150) | Luxemburg szerint a Bizottság felismeri, hogy a szokásos piaci ár elvének értelmezése és alkalmazása adóhatóságonként eltérő, sőt az adóhatóságok és a vállalkozások viszonylatában is eltérést mutat (60), ezért a Bizottság egyfelől nem engedheti, hogy a szokásos piaci ár elvét különbözőképpen értelmezzék és alkalmazzák, másfelől nem helyezkedhet arra az álláspontra, hogy csak egyetlen helyes módszer létezik, amit Luxemburgnak a szokásos piaci ár elvének használatakor alkalmaznia kellett volna. |
| --- | --- |

(150)

Luxemburg szerint a Bizottság felismeri, hogy a szokásos piaci ár elvének értelmezése és alkalmazása adóhatóságonként eltérő, sőt az adóhatóságok és a vállalkozások viszonylatában is eltérést mutat (60), ezért a Bizottság egyfelől nem engedheti, hogy a szokásos piaci ár elvét különbözőképpen értelmezzék és alkalmazzák, másfelől nem helyezkedhet arra az álláspontra, hogy csak egyetlen helyes módszer létezik, amit Luxemburgnak a szokásos piaci ár elvének használatakor alkalmaznia kellett volna.

60

| (151) | Ezenkívül Luxemburg kifogásolja, hogy a Bizottság nem alkalmazza a vonatkozó nemzeti jogi rendelkezést, azaz az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdését és az ebből fakadó igazgatási gyakorlatot az aktuális ügyre, hanem egyedül az OECD transzferár irányelveket veszi alapul referenciaként. Ennek során a Bizottság dönt az általa legmegfelelőbbnek ítélt számítási módszerről, ezzel szemben a luxemburgi jog éppen hogy nem írja elő konkrét transzferárazási módszerek alkalmazását. A Bizottság tehát teljes mértékben figyelmen kívül hagyja Luxemburg jogi keretrendszerét és e területen meglévő igazgatási gyakorlatát. Ezenfelül, a szelektív elemzés vonatkozásában a Bizottság nem von párhuzamot az FFT és más, Luxemburgban működő, hasonló jogi és ténybeli helyzetű vállalatok adóügyi megítélése között. |
| --- | --- |

(151)

Ezenkívül Luxemburg kifogásolja, hogy a Bizottság nem alkalmazza a vonatkozó nemzeti jogi rendelkezést, azaz az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdését és az ebből fakadó igazgatási gyakorlatot az aktuális ügyre, hanem egyedül az OECD transzferár irányelveket veszi alapul referenciaként. Ennek során a Bizottság dönt az általa legmegfelelőbbnek ítélt számítási módszerről, ezzel szemben a luxemburgi jog éppen hogy nem írja elő konkrét transzferárazási módszerek alkalmazását. A Bizottság tehát teljes mértékben figyelmen kívül hagyja Luxemburg jogi keretrendszerét és e területen meglévő igazgatási gyakorlatát. Ezenfelül, a szelektív elemzés vonatkozásában a Bizottság nem von párhuzamot az FFT és más, Luxemburgban működő, hasonló jogi és ténybeli helyzetű vállalatok adóügyi megítélése között.

| (152) | Ami a Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozatban kifejezett kétségeit illeti, Luxemburg kifogásolja, hogy a Bizottság túlságosan és egyoldalúan a Fiat megtámadott csoportszintű stratégiájára összpontosít anélkül, hogy figyelembe venné, hogy a Fiatnak mint csoportnak más okai is lehettek arra, hogy struktúráját az általa felépített módon hozza létre. |
| --- | --- |

(152)

Ami a Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozatban kifejezett kétségeit illeti, Luxemburg kifogásolja, hogy a Bizottság túlságosan és egyoldalúan a Fiat megtámadott csoportszintű stratégiájára összpontosít anélkül, hogy figyelembe venné, hogy a Fiatnak mint csoportnak más okai is lehettek arra, hogy struktúráját az általa felépített módon hozza létre.

| (153) | Először is, a luxemburgi adóhatóságok bizonyosan nem hagytak jóvá egy „fix adóalapot”, ahogyan azt az eljárás megindításáról szóló határozat (64) preambulumbekezdése állítja. Az FFT adóköteles bevétele a nyújtott hitelek összegétől függ, és a transzferárazási jelentés csak egy kategóriát határoz meg sarokpontokkal az elérendő marzs tekintetében. |
| --- | --- |

(153)

Először is, a luxemburgi adóhatóságok bizonyosan nem hagytak jóvá egy „fix adóalapot”, ahogyan azt az eljárás megindításáról szóló határozat (64) preambulumbekezdése állítja. Az FFT adóköteles bevétele a nyújtott hitelek összegétől függ, és a transzferárazási jelentés csak egy kategóriát határoz meg sarokpontokkal az elérendő marzs tekintetében.

| (154) | Másodszor, ami az előírt tőke összegét és a Bizottság ezzel kapcsolatos kétségeit illeti, Luxemburg a Bázel II. keretrendszer választását – a részesedések kizárásához hasonlóan – indokoltnak tartja. Ez utóbbi választás tekintetében Luxemburg előadja, hogy a pénzügyi részesedések kalkulációból való kizárása logikus volt, hiszen semmiféle szerepük nincs egy olyan tevékenységben, amely csoporton belüli hitelek transzferárazására korlátozódik. Ezenfelül a transzferárazási jelentés szerint a részesedések finanszírozására használt összeg 165 244 000 EUR, amely az FFT részesedéseinek eladási árával egyenlő, ennélfogva Luxemburg szerint nem kifogásolható. Ezenkívül, mivel a részesedésekből származó bevétel a luxemburgi jog szerint adómentes, a kapcsolódó költségek – mint például a kamatterhek – nem levonhatók. Végül, mivel a részesedéseket a leányvállalatoktól származó osztalékon keresztül fizetik ki, aminek összege a leányvállalatok eredményétől és újrabefektetési igényeitől függően változhat, az adott bevételi forgalomra alkalmazandó marzs fogalma kereskedelmi szempontból nem értelmezhető. |
| --- | --- |

(154)

Másodszor, ami az előírt tőke összegét és a Bizottság ezzel kapcsolatos kétségeit illeti, Luxemburg a Bázel II. keretrendszer választását – a részesedések kizárásához hasonlóan – indokoltnak tartja. Ez utóbbi választás tekintetében Luxemburg előadja, hogy a pénzügyi részesedések kalkulációból való kizárása logikus volt, hiszen semmiféle szerepük nincs egy olyan tevékenységben, amely csoporton belüli hitelek transzferárazására korlátozódik. Ezenfelül a transzferárazási jelentés szerint a részesedések finanszírozására használt összeg 165 244 000 EUR, amely az FFT részesedéseinek eladási árával egyenlő, ennélfogva Luxemburg szerint nem kifogásolható. Ezenkívül, mivel a részesedésekből származó bevétel a luxemburgi jog szerint adómentes, a kapcsolódó költségek – mint például a kamatterhek – nem levonhatók. Végül, mivel a részesedéseket a leányvállalatoktól származó osztalékon keresztül fizetik ki, aminek összege a leányvállalatok eredményétől és újrabefektetési igényeitől függően változhat, az adott bevételi forgalomra alkalmazandó marzs fogalma kereskedelmi szempontból nem értelmezhető.

| (155) | Harmadszor, Luxemburg állítása szerint a csoporton belüli tartozásoknak a kalkulációból való kizárása szintén indokolt, tekintettel arra, hogy az FFT tartozásait az FFT hitelezőinek nyújtott kifejezett garancia biztosítja. Figyelemmel az ágazati stratégiára, a kereskedelmi érdekekre és egy esetleges csőd reputációs kockázatára, az FFT nemteljesítési kockázata igen alacsony, és a 93 710 000 EUR „nyílt” összeg több mint elegendő e kockázat fedezésére. |
| --- | --- |

(155)

Harmadszor, Luxemburg állítása szerint a csoporton belüli tartozásoknak a kalkulációból való kizárása szintén indokolt, tekintettel arra, hogy az FFT tartozásait az FFT hitelezőinek nyújtott kifejezett garancia biztosítja. Figyelemmel az ágazati stratégiára, a kereskedelmi érdekekre és egy esetleges csőd reputációs kockázatára, az FFT nemteljesítési kockázata igen alacsony, és a 93 710 000 EUR „nyílt” összeg több mint elegendő e kockázat fedezésére.

| (156) | Negyedszer, Luxemburg kifogásolja, hogy a Bizottság megkérdőjelezi a módszert, amivel a kockázati prémium meghatározásához a bétát kiszámolták. Először, az ilyen kalkuláció nem pusztán matematikai számítás, emellett különböző eredmények is igazolhatók, úgyhogy a transzferárazási jelentésben kapott eredmények teljes mértékben indokolhatók és megalapozottak. Másodszor, még ha azt is feltételezzük, hogy a Bizottság más eredményekre jutott, még mindig meg kell vizsgálni, hogy ezek az eltérő eredmények előnybe hozzák-e az FFT-t Luxemburgban letelepedett más vállalkozásokkal szemben. Harmadszor, még alternatív értékelés alapján is, ahol az FFT esetében számított kockázati prémiumot a nyilvánosan működő részvénytársaság részvényeseinek teljesített, 3,5–4 %-os kifizetéssel vetik össze, amely kifizetés jelentősen alacsonyabb, mint az FFT esetében számított 6,05 %-os kockázati prémium, az összehasonlítás azt mutatja, hogy a 6,05 %-os kockázati prémium teljesen indokolt és teljes mértékben megfelel az L.I.R. 164. cikkében foglalt követelményeknek. |
| --- | --- |

(156)

Negyedszer, Luxemburg kifogásolja, hogy a Bizottság megkérdőjelezi a módszert, amivel a kockázati prémium meghatározásához a bétát kiszámolták. Először, az ilyen kalkuláció nem pusztán matematikai számítás, emellett különböző eredmények is igazolhatók, úgyhogy a transzferárazási jelentésben kapott eredmények teljes mértékben indokolhatók és megalapozottak. Másodszor, még ha azt is feltételezzük, hogy a Bizottság más eredményekre jutott, még mindig meg kell vizsgálni, hogy ezek az eltérő eredmények előnybe hozzák-e az FFT-t Luxemburgban letelepedett más vállalkozásokkal szemben. Harmadszor, még alternatív értékelés alapján is, ahol az FFT esetében számított kockázati prémiumot a nyilvánosan működő részvénytársaság részvényeseinek teljesített, 3,5–4 %-os kifizetéssel vetik össze, amely kifizetés jelentősen alacsonyabb, mint az FFT esetében számított 6,05 %-os kockázati prémium, az összehasonlítás azt mutatja, hogy a 6,05 %-os kockázati prémium teljesen indokolt és teljes mértékben megfelel az L.I.R. 164. cikkében foglalt követelményeknek.

| (157) | Végül Luxemburg azt állítja, hogy figyelemmel arra a tényre, miszerint a feltételes adómegállapítással kapcsolatban alkalmazott luxemburgi gyakorlatot a Magatartási Kódex Csoport (Vállalkozások adózása) kifejezetten megerősítette, azaz az OECD Magatartási kódexének és irányelveinek megfelelőnek minősítette, a bizalomvédelem elve azt jelenti, hogy az FFT a 2012. szeptember 3-i adóügyi határozatra annak teljes érvényességi ideje alatt, azaz öt évig támaszkodhat. |
| --- | --- |

(157)

Végül Luxemburg azt állítja, hogy figyelemmel arra a tényre, miszerint a feltételes adómegállapítással kapcsolatban alkalmazott luxemburgi gyakorlatot a Magatartási Kódex Csoport (Vállalkozások adózása) kifejezetten megerősítette, azaz az OECD Magatartási kódexének és irányelveinek megfelelőnek minősítette, a bizalomvédelem elve azt jelenti, hogy az FFT a 2012. szeptember 3-i adóügyi határozatra annak teljes érvényességi ideje alatt, azaz öt évig támaszkodhat.

5.   AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI

AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI

| (158) | Az FFT 2014. október 30-án küldte el az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeit. Az észrevételek két külön dokumentumban érkeztek meg. |
| --- | --- |

(158)

Az FFT 2014. október 30-án küldte el az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeit. Az észrevételek két külön dokumentumban érkeztek meg.

5.1.   Az FFT észrevételeinek első csoportja

Az FFT észrevételeinek első csoportja

| (159) | Az FFT észrevételeinek első csoportja két részre oszlik. Az első rész arról szól, hogy az FFT miért gondolja, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta az OECD transzferárazási elveit az FFT eám-jára. A második rész azt írja le, hogy az eljárás megindításáról szóló határozat miért nem felel meg az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti szelektív jelleg jogi követelményének. |
| --- | --- |

(159)

Az FFT észrevételeinek első csoportja két részre oszlik. Az első rész arról szól, hogy az FFT miért gondolja, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta az OECD transzferárazási elveit az FFT eám-jára. A második rész azt írja le, hogy az eljárás megindításáról szóló határozat miért nem felel meg az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti szelektív jelleg jogi követelményének.

5.1.1.   Az OECD-elvek téves alkalmazása

Az OECD-elvek téves alkalmazása

| (160) | Először, a Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozatban szereplő állításával ellentétben az FFT álláspontja szerint nem volt fix adóköteles jövedelemre vonatkozó megállapodás a luxemburgi adóhatósággal. A megállapodás csak az FFT által ellátott vállalkozásfinanszírozási feladatok ellentételezésének kiszámítására szolgáló módszerre vonatkozott, és az FFT – célzott nyereségének kiszámításához – 2011 után minden évben frissítette a kockáztatott tőkéjének és tőkearányos jövedelmezőségének becsléséhez használt paramétereket. Ezenkívül az FFT eám-ja – feltéve, hogy az eám alapjául szolgáló tények és körülmények nem változnak – csak öt évig érvényes, mely érvényességi idő megfelel a többi tagállamban fennálló feltételes adómegállapítási gyakorlatnak. |
| --- | --- |

(160)

Először, a Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozatban szereplő állításával ellentétben az FFT álláspontja szerint nem volt fix adóköteles jövedelemre vonatkozó megállapodás a luxemburgi adóhatósággal. A megállapodás csak az FFT által ellátott vállalkozásfinanszírozási feladatok ellentételezésének kiszámítására szolgáló módszerre vonatkozott, és az FFT – célzott nyereségének kiszámításához – 2011 után minden évben frissítette a kockáztatott tőkéjének és tőkearányos jövedelmezőségének becsléséhez használt paramétereket. Ezenkívül az FFT eám-ja – feltéve, hogy az eám alapjául szolgáló tények és körülmények nem változnak – csak öt évig érvényes, mely érvényességi idő megfelel a többi tagállamban fennálló feltételes adómegállapítási gyakorlatnak.

| (161) | Másodszor, semmi kivetnivaló nincs abban, hogy az FFT adótanácsadója a TNMM módszert választotta, hiszen nincsenek az FFT által teljesített tranzakciókra vonatkozó olyan belső összehasonlítható adatok, amelyek a CUP módszerhez felhasználhatók lennének. Ez azért van, mert i. az FFT nem nyújt hitelt harmadik feleknek, és ii. a Fiat-csoporthoz tartozó vállalatok nem kapnak hasonló hiteleket harmadik felektől. Az FFT hivatkozik az OECD transzferár irányelvek 2.2. bekezdésére, mely szerint a módszer megválasztásánál mindig a legmegfelelőbb módszert kell megtalálni. Az FFT hivatkozik továbbá az OECD transzferár irányelvek 2.4. bekezdésére, mely szerint vannak olyan helyzetek, amikor a tranzakciós nyereségen alapuló módszerek megfelelőbbek, mint a hagyományos tranzakción alapuló módszerek. |
| --- | --- |

(161)

Másodszor, semmi kivetnivaló nincs abban, hogy az FFT adótanácsadója a TNMM módszert választotta, hiszen nincsenek az FFT által teljesített tranzakciókra vonatkozó olyan belső összehasonlítható adatok, amelyek a CUP módszerhez felhasználhatók lennének. Ez azért van, mert i. az FFT nem nyújt hitelt harmadik feleknek, és ii. a Fiat-csoporthoz tartozó vállalatok nem kapnak hasonló hiteleket harmadik felektől. Az FFT hivatkozik az OECD transzferár irányelvek 2.2. bekezdésére, mely szerint a módszer megválasztásánál mindig a legmegfelelőbb módszert kell megtalálni. Az FFT hivatkozik továbbá az OECD transzferár irányelvek 2.4. bekezdésére, mely szerint vannak olyan helyzetek, amikor a tranzakciós nyereségen alapuló módszerek megfelelőbbek, mint a hagyományos tranzakción alapuló módszerek.

| (162) | Az FFT szerint, ha az adótanácsadó a csoporthoz tartozó vállalatoknak nyújtott hitelekre alkalmazott transzferárak meghatározására használt CUP módszer alkalmazása során a kötvényeinek árát használta volna, az FFT-nek vesztesége keletkezett volna, mert nem kapta volna vissza a csoport pénzügyi igényeinek fedezésére szolgáló likviditási költséget. Az FFT a csoporthoz tartozó más olyan vállalatoknál kevésbé összetett vállalkozás, amelyek marzsa a TNMM módszerrel vizsgálható. Ezt a módszert egyre gyakrabban használják a transzferárazási elemzésekben, és a 2010-es OECD transzferár irányelvek nem rendelkeznek a módszerek közötti hierarchiáról. |
| --- | --- |

(162)

Az FFT szerint, ha az adótanácsadó a csoporthoz tartozó vállalatoknak nyújtott hitelekre alkalmazott transzferárak meghatározására használt CUP módszer alkalmazása során a kötvényeinek árát használta volna, az FFT-nek vesztesége keletkezett volna, mert nem kapta volna vissza a csoport pénzügyi igényeinek fedezésére szolgáló likviditási költséget. Az FFT a csoporthoz tartozó más olyan vállalatoknál kevésbé összetett vállalkozás, amelyek marzsa a TNMM módszerrel vizsgálható. Ezt a módszert egyre gyakrabban használják a transzferárazási elemzésekben, és a 2010-es OECD transzferár irányelvek nem rendelkeznek a módszerek közötti hierarchiáról.

| (163) | Ezenkívül az FFT szerint a saját tőke gyakran egy társaság műveleteihez kapcsolódó múltbeli döntések eredménye, és előfordulhat, hogy nem áll közvetlen összefüggésben a társaság tevékenységével járó kockázatok viseléséhez szükséges saját tőke szintjével. |
| --- | --- |

(163)

Ezenkívül az FFT szerint a saját tőke gyakran egy társaság műveleteihez kapcsolódó múltbeli döntések eredménye, és előfordulhat, hogy nem áll közvetlen összefüggésben a társaság tevékenységével járó kockázatok viseléséhez szükséges saját tőke szintjével.

| (164) | Végezetül az FFT megjegyzi, hogy az OECD transzferár irányelvei is elismerik, hogy a transzferárazás nem egzakt tudomány. E tekintetben az OECD transzferár irányelveinek 1.13. bekezdésére hivatkozik, pontosabban a következő szövegrészre: „Fontos, hogy ne tévesszük szem elől azt a célt, hogy megbízható információk alapján észszerűen megbecsüljük a szokásos piaci árat. Ezen a ponton azt is fel kell idézni, hogy a transzferárazás nem egzakt tudomány, hanem mind az adóhatóság, mind pedig az adófizető részéről mérlegelést igénylő feladat.” Az FFT azt is jelzi, hogy ennek ellenére igyekezett minden tőle telhetőt megtenni, hogy megbecsülje tevékenységeinek a szokásos piaci feltételek szerinti ellentételezését. |
| --- | --- |

(164)

Végezetül az FFT megjegyzi, hogy az OECD transzferár irányelvei is elismerik, hogy a transzferárazás nem egzakt tudomány. E tekintetben az OECD transzferár irányelveinek 1.13. bekezdésére hivatkozik, pontosabban a következő szövegrészre: „Fontos, hogy ne tévesszük szem elől azt a célt, hogy megbízható információk alapján észszerűen megbecsüljük a szokásos piaci árat. Ezen a ponton azt is fel kell idézni, hogy a transzferárazás nem egzakt tudomány, hanem mind az adóhatóság, mind pedig az adófizető részéről mérlegelést igénylő feladat.” Az FFT azt is jelzi, hogy ennek ellenére igyekezett minden tőle telhetőt megtenni, hogy megbecsülje tevékenységeinek a szokásos piaci feltételek szerinti ellentételezését.

| (165) | Harmadszor, az FFT saját tőkéjének megfelelőségét illetően az FFT-nek bizonyítékokkal kell alátámasztania, hogy saját tőkéje elegendő a finanszírozási tevékenységével kapcsolatban vállalt kockázatok támogatásához. A Körlevél nem nyújt külön iránymutatást a kockáztatott tőke szintjének meghatározásához, és ezért az FFT saját tőkéjének elemzése mellett döntött, hogy a Bázel II. keretrendszerre való hivatkozással megállapítsa, milyen arányú tőke szükséges tevékenységei végzéséhez és kockázatai viseléséhez. A Körlevél továbbá összehasonlítja egymással a közvetítő pénzügyi tevékenységet folytató társaságokat a független pénzügyi intézményekkel. A Körlevél a csoporton belüli finanszírozási tranzakciókat végző adófizetőktől azt is megköveteli, hogy az e tranzakciókból eredő pénzügyi kockázatok támogatásához elegendő saját tőkével rendelkezzenek. Ezzel szemben az FFT eám-ja alkalmazásának céljából a holdingtevékenységeket nem kell figyelembe venni, ezért volt indokolt az FFT részesedéseit kizárni a saját kockáztatott tőkéjéből. Ezen kívül az FFT leányvállalataiban történő beruházásokkal egyenértékű saját tőke összegét is kizárták, mivel az a portfólióhoz nem tartozó, leányvállalatokba történő befektetéseket tartalmazza, amelyek ellentételezése osztalékok révén történik. Az osztalékok azonban nem képzik a transzferárelemzés tárgyát, mivel nem tartalmazzák az elvégzett feladatok vagy a viselt kockázatok jelentőségének figyelembevételét. Ez a levonás továbbá a Bázel II. keretrendszernek (61) és a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló 2006/48/EK irányelv (a tőkekövetelményekről szóló irányelv, a továbbiakban: CRD III.) (62) 57. cikkének is megfelel. |
| --- | --- |

(165)

Harmadszor, az FFT saját tőkéjének megfelelőségét illetően az FFT-nek bizonyítékokkal kell alátámasztania, hogy saját tőkéje elegendő a finanszírozási tevékenységével kapcsolatban vállalt kockázatok támogatásához. A Körlevél nem nyújt külön iránymutatást a kockáztatott tőke szintjének meghatározásához, és ezért az FFT saját tőkéjének elemzése mellett döntött, hogy a Bázel II. keretrendszerre való hivatkozással megállapítsa, milyen arányú tőke szükséges tevékenységei végzéséhez és kockázatai viseléséhez. A Körlevél továbbá összehasonlítja egymással a közvetítő pénzügyi tevékenységet folytató társaságokat a független pénzügyi intézményekkel. A Körlevél a csoporton belüli finanszírozási tranzakciókat végző adófizetőktől azt is megköveteli, hogy az e tranzakciókból eredő pénzügyi kockázatok támogatásához elegendő saját tőkével rendelkezzenek. Ezzel szemben az FFT eám-ja alkalmazásának céljából a holdingtevékenységeket nem kell figyelembe venni, ezért volt indokolt az FFT részesedéseit kizárni a saját kockáztatott tőkéjéből. Ezen kívül az FFT leányvállalataiban történő beruházásokkal egyenértékű saját tőke összegét is kizárták, mivel az a portfólióhoz nem tartozó, leányvállalatokba történő befektetéseket tartalmazza, amelyek ellentételezése osztalékok révén történik. Az osztalékok azonban nem képzik a transzferárelemzés tárgyát, mivel nem tartalmazzák az elvégzett feladatok vagy a viselt kockázatok jelentőségének figyelembevételét. Ez a levonás továbbá a Bázel II. keretrendszernek (61) és a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló 2006/48/EK irányelv (a tőkekövetelményekről szóló irányelv, a továbbiakban: CRD III.) (62) 57. cikkének is megfelel.

61

62

| (166) | Negyedszer, a csoporton belüli követelések kezelésének a Bizottság általi elemzésére és arra a tényre való tekintettel, hogy az FFT eám-ja a harmadik felek eszközein kívül figyelmen kívül hagyja az összes egyéb eszközt, az FFT azt állítja, hogy a csoport hitelminősítése már beépült az FFT általi finanszírozás csoportos költségébe. Mivel az FFT és a csoporton belüli összes társult vállalkozás a Fiat S.p.A.-éval megegyező hitelminősítéssel rendelkezik (63), nem származik külön hitelkockázat abból, ha az FFT a csoporton belüli társult vállalkozások részére hitelez. Ezért az FFT által a csoporton belüli társult vállalkozások részére felszámított kamatot a következők összegeként lehet megállapítani: i. a finanszírozás csoportos költsége, plusz: ii. az általa a Fiat S.p.A. részére fizetendő garanciadíjak; iii. a saját szolgáltatásainak a leányvállalatai részére történő nyújtása során keletkezett működési költségek; iv. a „negatív hozadék”, amely azért keletkezik, mert az FFT által kölcsönvett jelentős összegeket rövid lejáratú betétben kell tartani, alacsonyabb kamattal, hogy rövid határidővel ki tudják elégíteni a csoport likviditási igényeit; és v. a felmerült kockázatok tőke-ellentételezése, amely kockázatok megfelelnek az FFT által a csoport pénzgazdálkodásának irányításában vállalt feladatainak. |
| --- | --- |

(166)

Negyedszer, a csoporton belüli követelések kezelésének a Bizottság általi elemzésére és arra a tényre való tekintettel, hogy az FFT eám-ja a harmadik felek eszközein kívül figyelmen kívül hagyja az összes egyéb eszközt, az FFT azt állítja, hogy a csoport hitelminősítése már beépült az FFT általi finanszírozás csoportos költségébe. Mivel az FFT és a csoporton belüli összes társult vállalkozás a Fiat S.p.A.-éval megegyező hitelminősítéssel rendelkezik (63), nem származik külön hitelkockázat abból, ha az FFT a csoporton belüli társult vállalkozások részére hitelez. Ezért az FFT által a csoporton belüli társult vállalkozások részére felszámított kamatot a következők összegeként lehet megállapítani: i. a finanszírozás csoportos költsége, plusz: ii. az általa a Fiat S.p.A. részére fizetendő garanciadíjak; iii. a saját szolgáltatásainak a leányvállalatai részére történő nyújtása során keletkezett működési költségek; iv. a „negatív hozadék”, amely azért keletkezik, mert az FFT által kölcsönvett jelentős összegeket rövid lejáratú betétben kell tartani, alacsonyabb kamattal, hogy rövid határidővel ki tudják elégíteni a csoport likviditási igényeit; és v. a felmerült kockázatok tőke-ellentételezése, amely kockázatok megfelelnek az FFT által a csoport pénzgazdálkodásának irányításában vállalt feladatainak.

63

| (167) | Ötödször, az FFT szerint indokolt volt a 6 %-os együtthatót alkalmazni a kockázattal súlyozott eszközeire, mivel ez megfelel annak, hogy hogyan értelmezi az FFT a Bázel II. keretrendszernek a helyi szabályozó hatóságok általi, nem banki pénzintézetekre történő, a CRD-vel összhangban álló átültetését egyes uniós joghatóságok (például Olaszország) esetében. Sőt, mivel az FFT eszközeinek a harmadik felekkel kapcsolatos kitettsége főként banki betétekből áll, a 20 %-os kockázati súlyozást a Bázel II. keretrendszer sztenderd módszerével (64) összhangban alkalmazták. Hasonlóképpen ami a működési kockázatra vonatkozó 15 %-os súlyozást illeti, az FFT emlékezteti a Bizottságot az alapmutató-módszerre, amelynél a Bázel II. keretrendszer 649. bekezdésével összhangban ilyen együtthatót kell alkalmazni. Hasonlóképpen ugyanezen alapmutató-módszer szerint a bruttó bevétel kiszámításának módja a következő: nettó kamatbevétel plusz a céltartalékot vagy működési kiadásokat is tartalmazó, nem kamatokból származó bevétel, kivéve a rendkívüli nyereséget. Mivel az FFT-nek nincs nem kamatokból származó bevétele, a hitelező bankbetéteken felhalmozódott kamatai mínusz a bankhiteleken felhalmozódott, az adós által fizetendő kamat képletre történő hivatkozás indokolt, mivel ez közelíti meg leginkább az FFT működési kockázatának meghatározását. Ami a szabályozási keret lehetséges változását illeti, az FFT azt állítja, hogy a releváns kritériumok a Bázel III. keretrendszer (65) és a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről szóló 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (66) szerint még mindig érvényesek. |
| --- | --- |

(167)

Ötödször, az FFT szerint indokolt volt a 6 %-os együtthatót alkalmazni a kockázattal súlyozott eszközeire, mivel ez megfelel annak, hogy hogyan értelmezi az FFT a Bázel II. keretrendszernek a helyi szabályozó hatóságok általi, nem banki pénzintézetekre történő, a CRD-vel összhangban álló átültetését egyes uniós joghatóságok (például Olaszország) esetében. Sőt, mivel az FFT eszközeinek a harmadik felekkel kapcsolatos kitettsége főként banki betétekből áll, a 20 %-os kockázati súlyozást a Bázel II. keretrendszer sztenderd módszerével (64) összhangban alkalmazták. Hasonlóképpen ami a működési kockázatra vonatkozó 15 %-os súlyozást illeti, az FFT emlékezteti a Bizottságot az alapmutató-módszerre, amelynél a Bázel II. keretrendszer 649. bekezdésével összhangban ilyen együtthatót kell alkalmazni. Hasonlóképpen ugyanezen alapmutató-módszer szerint a bruttó bevétel kiszámításának módja a következő: nettó kamatbevétel plusz a céltartalékot vagy működési kiadásokat is tartalmazó, nem kamatokból származó bevétel, kivéve a rendkívüli nyereséget. Mivel az FFT-nek nincs nem kamatokból származó bevétele, a hitelező bankbetéteken felhalmozódott kamatai mínusz a bankhiteleken felhalmozódott, az adós által fizetendő kamat képletre történő hivatkozás indokolt, mivel ez közelíti meg leginkább az FFT működési kockázatának meghatározását. Ami a szabályozási keret lehetséges változását illeti, az FFT azt állítja, hogy a releváns kritériumok a Bázel III. keretrendszer (65) és a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről szóló 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (66) szerint még mindig érvényesek.

64

65

66

| (168) | Hatodszor, a Bizottságnak az alkalmazott bétával kapcsolatos kételyét illetően az FFT azt állítja, hogy még egyes összehasonlítható adatok (mint például a nemzeti bankok) kizárása esetén is a szokásos piaci ár elvének megfelelő tartomány szinte ugyanaz marad. Mivel az FFT vállalkozásfinanszírozási vállalatként jár el és a bankokkal nem hasonlítható össze, az FFT és [az adótanácsadó] a finanszírozási társaságok bétaadatait találta a legmegfelelőbb összehasonlítható adatnak. A Körlevél továbbá egyértelmű hivatkozást tesz a pénzügyi szolgáltatókra. Ennek alapján észszerű, hogy a pénzügyi szolgáltatások ágazatában tevékenykedő vállalatokat vegyenek figyelembe a megfelelő béta meghatározásához. Ami a szokásos piaci árnak megfelelő tartomány 25. percentilisének elfogadását illeti, ez összhangban áll az OECD transzferár irányelveivel, amely úgy tekinti, hogy a szokásos piaci árnak megfelelő tartomány minden egyes pontja valamely szokásos piaci árnak/nyereségnek felel meg. Ezenkívül az FFT vélhetően korlátozott mértékű kockázatot visel, mivel kizárólag a csoporthoz tartozó vállalatoknak dolgozik, a csoport tevékenységei nagy mértékben integráltak, és az anyavállalatnak komoly érdeke fűződik a leányvállalatok tevékenységeinek támogatásához. |
| --- | --- |

(168)

Hatodszor, a Bizottságnak az alkalmazott bétával kapcsolatos kételyét illetően az FFT azt állítja, hogy még egyes összehasonlítható adatok (mint például a nemzeti bankok) kizárása esetén is a szokásos piaci ár elvének megfelelő tartomány szinte ugyanaz marad. Mivel az FFT vállalkozásfinanszírozási vállalatként jár el és a bankokkal nem hasonlítható össze, az FFT és [az adótanácsadó] a finanszírozási társaságok bétaadatait találta a legmegfelelőbb összehasonlítható adatnak. A Körlevél továbbá egyértelmű hivatkozást tesz a pénzügyi szolgáltatókra. Ennek alapján észszerű, hogy a pénzügyi szolgáltatások ágazatában tevékenykedő vállalatokat vegyenek figyelembe a megfelelő béta meghatározásához. Ami a szokásos piaci árnak megfelelő tartomány 25. percentilisének elfogadását illeti, ez összhangban áll az OECD transzferár irányelveivel, amely úgy tekinti, hogy a szokásos piaci árnak megfelelő tartomány minden egyes pontja valamely szokásos piaci árnak/nyereségnek felel meg. Ezenkívül az FFT vélhetően korlátozott mértékű kockázatot visel, mivel kizárólag a csoporthoz tartozó vállalatoknak dolgozik, a csoport tevékenységei nagy mértékben integráltak, és az anyavállalatnak komoly érdeke fűződik a leányvállalatok tevékenységeinek támogatásához.

| (169) | Hetedszer, az FFT nem ért egyet a Bizottság azon kételyével, hogy a 0,87 %-os tőkemegtérülés túl alacsony. A tőketöbbletet – azaz az FFT finanszírozási tevékenysége során vállalt kockázatainak fedezéséhez nem szükséges tőkét – vagy továbbhitelezik, amennyiben a csoport másik vállalatának kiegészítő finanszírozásra van szüksége, vagy az FFT részéről a pénzügyi szolgáltatások nyújtása során felmerült működési kiadások fedezésére használják. Ily módon ellentételezésére a rövid távú likviditásba történő befektetésekkel összhangban kell sort keríteni. |
| --- | --- |

(169)

Hetedszer, az FFT nem ért egyet a Bizottság azon kételyével, hogy a 0,87 %-os tőkemegtérülés túl alacsony. A tőketöbbletet – azaz az FFT finanszírozási tevékenysége során vállalt kockázatainak fedezéséhez nem szükséges tőkét – vagy továbbhitelezik, amennyiben a csoport másik vállalatának kiegészítő finanszírozásra van szüksége, vagy az FFT részéről a pénzügyi szolgáltatások nyújtása során felmerült működési kiadások fedezésére használják. Ily módon ellentételezésére a rövid távú likviditásba történő befektetésekkel összhangban kell sort keríteni.

5.1.2.   A Bizottság szelektivitásvizsgálata

A Bizottság szelektivitásvizsgálata

| (170) | Az FFT azt állítja, hogy még ha a Bizottságnak a szokásos piaci feltételek elvének való megfelelésre vonatkozó elemzése helyes is volt, az eljárás megindításáról szóló határozat nem tartalmaz bizonyítékot arra, hogy az FFT-t az övéhez hasonló jogi és ténybeli helyzetben lévő bármely más luxemburgi adófizetőhöz képest előnyösebb bánásmódban részesítették. Az eljárás megindításáról szóló határozat nem hasonlítja össze az FFT helyzetét a többi luxemburgi adófizetővel, így azzal a 21 további adófizetővel sem, amelyek előzetes ármegállapítását a Bizottság már felülvizsgálta. |
| --- | --- |

(170)

Az FFT azt állítja, hogy még ha a Bizottságnak a szokásos piaci feltételek elvének való megfelelésre vonatkozó elemzése helyes is volt, az eljárás megindításáról szóló határozat nem tartalmaz bizonyítékot arra, hogy az FFT-t az övéhez hasonló jogi és ténybeli helyzetben lévő bármely más luxemburgi adófizetőhöz képest előnyösebb bánásmódban részesítették. Az eljárás megindításáról szóló határozat nem hasonlítja össze az FFT helyzetét a többi luxemburgi adófizetővel, így azzal a 21 további adófizetővel sem, amelyek előzetes ármegállapítását a Bizottság már felülvizsgálta.

| (171) | Az FFT a többi, ténylegesen Luxemburgban tartózkodó luxemburgi adófizetőhöz hasonlóan jogosult előzetes ármegállapítást (eám-ot) kérni a luxemburgi adóhatóságtól. |
| --- | --- |

(171)

Az FFT a többi, ténylegesen Luxemburgban tartózkodó luxemburgi adófizetőhöz hasonlóan jogosult előzetes ármegállapítást (eám-ot) kérni a luxemburgi adóhatóságtól.

| (172) | Továbbá mivel az FFT esetében az összesített luxemburgi társasági adó kulcsa 28,8 % volt (a 2011-es pénzügyi évre), míg Olaszországban az általános társasági adó 33 % körül van, ha az FFT nagyobb haszonra tesz szert, az Olaszországban magasabb levonható költségeket jelentene, mivel az FFT hiteleinek nagy részét a Fiat Finance S.p.A. részére nyújtja. Tehát nem egyértelmű, hogy milyen „támogatásban” részesült a csoport egésze, ha az FFT Luxemburgban alacsonyabb nyereséget jelentett be, és ezért Olaszországban alacsonyabb kamatlevonásra volt jogosult. |
| --- | --- |

(172)

Továbbá mivel az FFT esetében az összesített luxemburgi társasági adó kulcsa 28,8 % volt (a 2011-es pénzügyi évre), míg Olaszországban az általános társasági adó 33 % körül van, ha az FFT nagyobb haszonra tesz szert, az Olaszországban magasabb levonható költségeket jelentene, mivel az FFT hiteleinek nagy részét a Fiat Finance S.p.A. részére nyújtja. Tehát nem egyértelmű, hogy milyen „támogatásban” részesült a csoport egésze, ha az FFT Luxemburgban alacsonyabb nyereséget jelentett be, és ezért Olaszországban alacsonyabb kamatlevonásra volt jogosult.

5.2.   Az FFT észrevételeinek második része

Az FFT észrevételeinek második része

5.2.1.   Az előzetes ármegállapítás nem juttat „előnyhöz”

Az előzetes ármegállapítás nem juttat „előnyhöz”

| (173) | Az FFT észrevételeinek második része annak kifejtésével kezdődik, hogy általánosságban mennyire fontos az előzetes ármegállapítás (eám), valamint az általános adórendszer részeként történő elfogadása, illetve a luxemburgi adórendszer általi támogatottsága. Az FFT eám-ja a Körlevélben foglalt útmutatást követi és nem tér el Luxemburg általános adórendszerétől. Az FFT előzetes ármegállapításának 5 éves időtartama megfelel az egyéb tagállamokban megkötött eám szokásos időtartamának. |
| --- | --- |

(173)

Az FFT észrevételeinek második része annak kifejtésével kezdődik, hogy általánosságban mennyire fontos az előzetes ármegállapítás (eám), valamint az általános adórendszer részeként történő elfogadása, illetve a luxemburgi adórendszer általi támogatottsága. Az FFT eám-ja a Körlevélben foglalt útmutatást követi és nem tér el Luxemburg általános adórendszerétől. Az FFT előzetes ármegállapításának 5 éves időtartama megfelel az egyéb tagállamokban megkötött eám szokásos időtartamának.

| (174) | Luxemburg transzferárképzési szabályai, amelyek alapján a Körlevelet kiadták, az általános adórendszer részét képezik, mivel a vállalatcsoport egymással kapcsolatban álló, vállalatközi ügyleteket bonyolító vállalatai között kell alkalmazni azokat. A luxemburgi transzferárképzési szabályok nem térnek el az általános adórendszertől, mivel a gyakorlatban is megfelelnek az OECD transzferár irányelveinek, és céljuk a szokásos piaci ár szerinti nyereség megállapítása. |
| --- | --- |

(174)

Luxemburg transzferárképzési szabályai, amelyek alapján a Körlevelet kiadták, az általános adórendszer részét képezik, mivel a vállalatcsoport egymással kapcsolatban álló, vállalatközi ügyleteket bonyolító vállalatai között kell alkalmazni azokat. A luxemburgi transzferárképzési szabályok nem térnek el az általános adórendszertől, mivel a gyakorlatban is megfelelnek az OECD transzferár irányelveinek, és céljuk a szokásos piaci ár szerinti nyereség megállapítása.

| (175) | A Bizottság által az eljárás megindításáról szóló határozatban a kiválasztott transzferárazási módszerrel kapcsolatban kifejezett kételyeit illetően az FFT azt állítja, hogy a tranzakciós nettó nyereség módszere (TNMM) általános elfogadott, az OECD által jóváhagyott módszer, amely összhangban áll az általános luxemburgi adórendszerrel. A TNMM széles körű használatát, valamint azt a tényt, hogy a módszer alkalmazása problémákat vethet fel, a Bizottság is elismerte. (67) Bizonyos részletkérdéseknél hiányzik az útmutatás, a Bizottság mégis magának követeli a jogot, hogy a kifogásolt transzferárazási ügyeket saját véleménye alapján oldja meg arra vonatkozóan, hogy a TNMM-et hogyan kell ebben az esetben alkalmazni. Ezenkívül az FFT adózott nyeresége megfelel a jogszabályban előírt nyereségnek, ami tovább erősíti azt, hogy a TNMM használata nem juttatta gazdasági előnyhöz az FFT-t. |
| --- | --- |

(175)

A Bizottság által az eljárás megindításáról szóló határozatban a kiválasztott transzferárazási módszerrel kapcsolatban kifejezett kételyeit illetően az FFT azt állítja, hogy a tranzakciós nettó nyereség módszere (TNMM) általános elfogadott, az OECD által jóváhagyott módszer, amely összhangban áll az általános luxemburgi adórendszerrel. A TNMM széles körű használatát, valamint azt a tényt, hogy a módszer alkalmazása problémákat vethet fel, a Bizottság is elismerte. (67) Bizonyos részletkérdéseknél hiányzik az útmutatás, a Bizottság mégis magának követeli a jogot, hogy a kifogásolt transzferárazási ügyeket saját véleménye alapján oldja meg arra vonatkozóan, hogy a TNMM-et hogyan kell ebben az esetben alkalmazni. Ezenkívül az FFT adózott nyeresége megfelel a jogszabályban előírt nyereségnek, ami tovább erősíti azt, hogy a TNMM használata nem juttatta gazdasági előnyhöz az FFT-t.

67

| (176) | Az FFT szerint az adóhatóságoknak bizonyos mérlegelési jogkört kell biztosítani a TNMM alkalmazásakor, amely az adóköteles nyereség megállapítását illetően sohasem egyetlen eredményt hoz, hanem inkább az érvényes eredmények tartományát azonosítja be. Ennek megfelelően az FFT által kiszámított (és a luxemburgi adóhatóságok által elfogadott) adóköteles bevétel és a Bizottság szerinti állítólagos adóköteles bevétel közötti különbséget nem lehet állami támogatási célú előnynek tekinteni. Ilyen előny csak akkor keletkezik, ha az intézkedés nyilvánvalóan eltér a szokásos transzferárazási szabályoktól és túlmutat az adóhatóság mérlegelési jogkörén (68). Ellenkező esetben a Bizottság beleavatkozna a tagállam adóztatási jogköreibe. |
| --- | --- |

(176)

Az FFT szerint az adóhatóságoknak bizonyos mérlegelési jogkört kell biztosítani a TNMM alkalmazásakor, amely az adóköteles nyereség megállapítását illetően sohasem egyetlen eredményt hoz, hanem inkább az érvényes eredmények tartományát azonosítja be. Ennek megfelelően az FFT által kiszámított (és a luxemburgi adóhatóságok által elfogadott) adóköteles bevétel és a Bizottság szerinti állítólagos adóköteles bevétel közötti különbséget nem lehet állami támogatási célú előnynek tekinteni. Ilyen előny csak akkor keletkezik, ha az intézkedés nyilvánvalóan eltér a szokásos transzferárazási szabályoktól és túlmutat az adóhatóság mérlegelési jogkörén (68). Ellenkező esetben a Bizottság beleavatkozna a tagállam adóztatási jogköreibe.

68

| (177) | Végezetül az előny meglétének vizsgálatával kapcsolatban az FFT azt állítja, hogy a Bizottságnak a teljes csoportra gyakorolt átfogó hatást kellett volna vizsgálnia. Ebben a tekintetben a Fiat-csoport esetében semmilyen előny nem áll fenn, mivel a luxemburgi adóalap bármely növekedését teljes mértékben ellensúlyozná bármely más európai országban (az elmúlt években főként Olaszországban) a megnövekedett adólevonás. Az FFT szerint ezt a hatást számos bizottsági határozat is elismerte. (69) |
| --- | --- |

(177)

Végezetül az előny meglétének vizsgálatával kapcsolatban az FFT azt állítja, hogy a Bizottságnak a teljes csoportra gyakorolt átfogó hatást kellett volna vizsgálnia. Ebben a tekintetben a Fiat-csoport esetében semmilyen előny nem áll fenn, mivel a luxemburgi adóalap bármely növekedését teljes mértékben ellensúlyozná bármely más európai országban (az elmúlt években főként Olaszországban) a megnövekedett adólevonás. Az FFT szerint ezt a hatást számos bizottsági határozat is elismerte. (69)

69

5.2.2.   A szelektivitás hiánya

A szelektivitás hiánya

| (178) | Az FFT szerint a szelektivitás értékelését szolgáló referenciarendszer csak a transzferárazási szabályok hatálya alá tartozó, azaz kizárólag kapcsolt felekkel üzletelő társaságokat foglalhatja magában. Ezt a Bizottság „groepsrentebox” rendszerről szóló határozata (70) is elismerte, amely szerint az adósságfinanszírozási tevékenység tekintetében a kapcsolódó vállalkozások jogi és ténybeli helyzete nem hasonlítható össze a nem kapcsolódó vállalkozásokéval. Ezért a szelektivitás igazolásához a Bizottságnak bizonyítania kellett volna, hogy az FFT olyan feltételek mellett szerezte meg az eám-ot, amelyek eltérnek a finanszírozási tevékenységet folytató egyéb, csoporthoz tartozó luxemburgi vállalkozásokra vonatkozó feltételektől. A Körlevél azonban leszögezi, hogy az eám minden, vállalatcsoporthoz tartozó, finanszírozással foglalkozó vállalkozás számára elérhető. Tehát nem valósul meg szelektivitás. |
| --- | --- |

(178)

Az FFT szerint a szelektivitás értékelését szolgáló referenciarendszer csak a transzferárazási szabályok hatálya alá tartozó, azaz kizárólag kapcsolt felekkel üzletelő társaságokat foglalhatja magában. Ezt a Bizottság „groepsrentebox” rendszerről szóló határozata (70) is elismerte, amely szerint az adósságfinanszírozási tevékenység tekintetében a kapcsolódó vállalkozások jogi és ténybeli helyzete nem hasonlítható össze a nem kapcsolódó vállalkozásokéval. Ezért a szelektivitás igazolásához a Bizottságnak bizonyítania kellett volna, hogy az FFT olyan feltételek mellett szerezte meg az eám-ot, amelyek eltérnek a finanszírozási tevékenységet folytató egyéb, csoporthoz tartozó luxemburgi vállalkozásokra vonatkozó feltételektől. A Körlevél azonban leszögezi, hogy az eám minden, vállalatcsoporthoz tartozó, finanszírozással foglalkozó vállalkozás számára elérhető. Tehát nem valósul meg szelektivitás.

groepsrentebox

70

| (179) | A Bizottság általában elismeri, hogy az adómegállapítás olyan eszköz, amely jogbiztonságot és kiszámíthatóságot nyújt az adófizetők számára adójogi helyzetüket illetően. A luxemburgi adóhatóság által kibocsátott adómegállapítások nem diszkrecionális jellegűek, mivel a Körlevél elveit követik, amely külön hivatkozik az OECD-modellegyezmény 9. cikkében meghatározott szokásos piaci ár elvére, továbbá iránymutatást és pontosítást ad a minimális tőkekövetelményekről és a transzferárelemzésről, amelyeket egy csoporton belüli finanszírozási tevékenységet folytató luxemburgi társaságnak teljesítenie kell. Tehát a luxemburgi adóhatóság – esetleges – mérlegelési jogkörét a Körlevélben nyújtott iránymutatás határolja be. Ezenkívül az adóhatóság e korlátozott mérlegelési jogköre az OECD transzferár irányelvek alkalmazásából következik. Ez önmagában még nem jelenti az állami támogatás meglétét. Az FFT arra is hivatkozik, hogy az FFT eám-ját rendszeresen felül kell vizsgálni, érvényességi ideje pedig legfeljebb öt év. |
| --- | --- |

(179)

A Bizottság általában elismeri, hogy az adómegállapítás olyan eszköz, amely jogbiztonságot és kiszámíthatóságot nyújt az adófizetők számára adójogi helyzetüket illetően. A luxemburgi adóhatóság által kibocsátott adómegállapítások nem diszkrecionális jellegűek, mivel a Körlevél elveit követik, amely külön hivatkozik az OECD-modellegyezmény 9. cikkében meghatározott szokásos piaci ár elvére, továbbá iránymutatást és pontosítást ad a minimális tőkekövetelményekről és a transzferárelemzésről, amelyeket egy csoporton belüli finanszírozási tevékenységet folytató luxemburgi társaságnak teljesítenie kell. Tehát a luxemburgi adóhatóság – esetleges – mérlegelési jogkörét a Körlevélben nyújtott iránymutatás határolja be. Ezenkívül az adóhatóság e korlátozott mérlegelési jogköre az OECD transzferár irányelvek alkalmazásából következik. Ez önmagában még nem jelenti az állami támogatás meglétét. Az FFT arra is hivatkozik, hogy az FFT eám-ját rendszeresen felül kell vizsgálni, érvényességi ideje pedig legfeljebb öt év.

| (180) | Az FFT továbbá azzal érvel, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy a TNMM-módszer alkalmazása az FFT eám-ja esetében eltér az FFT helyzetéhez hasonló helyzetben lévő társaságok esetében létrejött egyéb adómegállapításoktól. Az FFT szerint kétség nem fér hozzá, hogy az FFT-hez hasonló helyzetben lévő hasonló vállalkozás szintén kérhetett volna adómegállapítást, és a TNMM alapján határozhatta volna meg az adóköteles nyereségét. Mivel az FFT és a hasonló vállalkozások ugyanazon adórendszer hatálya alá tartoznak, lényegtelen megállapítani, hogy az FFT-re alkalmazott transzferárazási módszer megfelelt-e az OECD transzferár irányelveinek (egyébként megfelelt). |
| --- | --- |

(180)

Az FFT továbbá azzal érvel, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy a TNMM-módszer alkalmazása az FFT eám-ja esetében eltér az FFT helyzetéhez hasonló helyzetben lévő társaságok esetében létrejött egyéb adómegállapításoktól. Az FFT szerint kétség nem fér hozzá, hogy az FFT-hez hasonló helyzetben lévő hasonló vállalkozás szintén kérhetett volna adómegállapítást, és a TNMM alapján határozhatta volna meg az adóköteles nyereségét. Mivel az FFT és a hasonló vállalkozások ugyanazon adórendszer hatálya alá tartoznak, lényegtelen megállapítani, hogy az FFT-re alkalmazott transzferárazási módszer megfelelt-e az OECD transzferár irányelveinek (egyébként megfelelt).

5.2.3.   Az FFT ténybeli helyzete lényegesen eltér a koordinációs központokra vonatkozó határozatoktól

Az FFT ténybeli helyzete lényegesen eltér a koordinációs központokra vonatkozó határozatoktól

| (181) | Az FFT szerint az eljárás megindításáról szóló határozat számos említésre méltó különbségre mutat rá a korábbi határozatokhoz képest, amelyekben a Bizottság vitatta a transzferárazás módszerének (különösen a költség-plusz módszernek) mint a szelektív előnyt elősegítő adóintézkedésnek az alkalmazását. (71) E határozatokban a rendszer csak azon adófizetők számára volt elérhető, akik bizonyos követelményeket teljesítettek, míg az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság csak a TNMM alkalmazását vitatja, azaz az adóköteles nyereség külön meghatározását a kapcsolt felek finanszírozásával foglalkozó valamennyi luxemburgi adófizető számára elérhető eám-eljárás összefüggésében. |
| --- | --- |

(181)

Az FFT szerint az eljárás megindításáról szóló határozat számos említésre méltó különbségre mutat rá a korábbi határozatokhoz képest, amelyekben a Bizottság vitatta a transzferárazás módszerének (különösen a költség-plusz módszernek) mint a szelektív előnyt elősegítő adóintézkedésnek az alkalmazását. (71) E határozatokban a rendszer csak azon adófizetők számára volt elérhető, akik bizonyos követelményeket teljesítettek, míg az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság csak a TNMM alkalmazását vitatja, azaz az adóköteles nyereség külön meghatározását a kapcsolt felek finanszírozásával foglalkozó valamennyi luxemburgi adófizető számára elérhető eám-eljárás összefüggésében.

71

| (182) | A szóban forgó határozatokban továbbá a költség-plusz módszerrel megállapított bevétel jelentősen eltérhet a jogszabályban előírt nyereségtől, ami az FFT-re nem érvényes, ugyanis a TNMM-módszerrel megállapított bevétele összhangban áll a társaság számviteli eredményeivel. Hasonlóképpen a transzferárazás módszerének alkalmazása a korábbi határozatokban egyértelműen nem állt összhangban az OECD transzferár irányelveivel. Jelen esetben nem került sor az OECD transzferár irányelveinek megszegésére. A koordinációs központokkal kapcsolatos határozatokkal szemben azonban nincs egyértelmű transzferárazási útmutató az OECD transzferár irányelveiben az FFT által végzett egyes tevékenységekkel kapcsolatban (mint például a pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási tevékenységek). |
| --- | --- |

(182)

A szóban forgó határozatokban továbbá a költség-plusz módszerrel megállapított bevétel jelentősen eltérhet a jogszabályban előírt nyereségtől, ami az FFT-re nem érvényes, ugyanis a TNMM-módszerrel megállapított bevétele összhangban áll a társaság számviteli eredményeivel. Hasonlóképpen a transzferárazás módszerének alkalmazása a korábbi határozatokban egyértelműen nem állt összhangban az OECD transzferár irányelveivel. Jelen esetben nem került sor az OECD transzferár irányelveinek megszegésére. A koordinációs központokkal kapcsolatos határozatokkal szemben azonban nincs egyértelmű transzferárazási útmutató az OECD transzferár irányelveiben az FFT által végzett egyes tevékenységekkel kapcsolatban (mint például a pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási tevékenységek).

| (183) | Az FFT továbbá azt állítja, hogy a Bizottság azt sem vette figyelembe, hogy az FFT előzetes ármegállapításának alapjául egy, az OECD transzferár irányelveivel összhangban álló gazdasági tanulmány szolgált, amely kimutatja, hogy a nyereség megállapítása nem önkényes módon történt, és hogy a luxemburgi hatóságok nem saját hatáskörben jártak el. |
| --- | --- |

(183)

Az FFT továbbá azt állítja, hogy a Bizottság azt sem vette figyelembe, hogy az FFT előzetes ármegállapításának alapjául egy, az OECD transzferár irányelveivel összhangban álló gazdasági tanulmány szolgált, amely kimutatja, hogy a nyereség megállapítása nem önkényes módon történt, és hogy a luxemburgi hatóságok nem saját hatáskörben jártak el.

6.   LUXEMBURG ÉSZREVÉTELEI A HARMADIK FELEK ÉSZREVÉTELEIVEL KAPCSOLATBAN

LUXEMBURG ÉSZREVÉTELEI A HARMADIK FELEK ÉSZREVÉTELEIVEL KAPCSOLATBAN

| (184) | 2015. január 5-i levelében Luxemburg jelezte, hogy teljes mértékben egyetért a Fiat észrevételeivel. |
| --- | --- |

(184)

2015. január 5-i levelében Luxemburg jelezte, hogy teljes mértékben egyetért a Fiat észrevételeivel.

7.   A KIFOGÁSOLT INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE

A KIFOGÁSOLT INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE

7.1.   Támogatás fennállása

Támogatás fennállása

| (185) | Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. |
| --- | --- |

(185)

Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.

| (186) | Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint ahhoz, hogy egy intézkedés az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében támogatásnak minősüljön, a szóban forgó rendelkezésben megállapított valamennyi feltételnek teljesülnie kell. (72) Joggal megállapítható tehát, hogy ahhoz, hogy egy intézkedést a szóban forgó rendelkezés értelmében állami támogatásnak tekintsenek, először állami vagy állami források révén nyújtott beavatkozás szükséges; másodszor fenn kell állnia annak a lehetőségnek, hogy a beavatkozás befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet; harmadszor egy adott vállalkozást kell szelektív előnyben részesítenie, és negyedszer torzítania kell a versenyt vagy azzal fenyegetnie. (73) |
| --- | --- |

(186)

Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint ahhoz, hogy egy intézkedés az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében támogatásnak minősüljön, a szóban forgó rendelkezésben megállapított valamennyi feltételnek teljesülnie kell. (72) Joggal megállapítható tehát, hogy ahhoz, hogy egy intézkedést a szóban forgó rendelkezés értelmében állami támogatásnak tekintsenek, először állami vagy állami források révén nyújtott beavatkozás szükséges; másodszor fenn kell állnia annak a lehetőségnek, hogy a beavatkozás befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet; harmadszor egy adott vállalkozást kell szelektív előnyben részesítenie, és negyedszer torzítania kell a versenyt vagy azzal fenyegetnie. (73)

72

73

| (187) | Ami a támogatás megállapításának első feltételét illeti, a kifogásolt adómegállapítást az „Administration des contributions directes” adta ki, amely a Luxemburgi Nagyhercegség adóhatóságához tartozik. Az adómegállapítás tartalmazza, hogy a luxemburgi adóhatóság elfogadja az FFT nyereségének a Fiat-csoporton belüli megállapítására irányuló, az utóbbi adótanácsadója által javasolt módszert, ami az adóhatóságot ötéves időszakra kötelezi, amely módszer alapján az FFT évente megállapítja a Luxemburggal szemben fennálló társaságiadó-kötelezettségét. A kifogásolt adómegállapítás ezért Luxemburgnak tudható be. |
| --- | --- |

(187)

Ami a támogatás megállapításának első feltételét illeti, a kifogásolt adómegállapítást az „Administration des contributions directes” adta ki, amely a Luxemburgi Nagyhercegség adóhatóságához tartozik. Az adómegállapítás tartalmazza, hogy a luxemburgi adóhatóság elfogadja az FFT nyereségének a Fiat-csoporton belüli megállapítására irányuló, az utóbbi adótanácsadója által javasolt módszert, ami az adóhatóságot ötéves időszakra kötelezi, amely módszer alapján az FFT évente megállapítja a Luxemburggal szemben fennálló társaságiadó-kötelezettségét. A kifogásolt adómegállapítás ezért Luxemburgnak tudható be.

Administration des contributions directes

| (188) | Ami az intézkedésnek az állami forrásokból történő finanszírozását illeti, a Bíróság következetesen állítja, hogy az az intézkedés, amelynek révén közhatóságok bizonyos vállalkozásoknak adómentességet nyújtanak, amely bár nem jelenti az állami források tényleges átutalását, az érintett személyt a többi adófizetőnél előnyösebb helyzetbe hozza, állami támogatásnak minősül. (74) Az alábbi 7.2. szakaszban a Bizottság bebizonyítja, hogy a kifogásolt adómegállapítás eredményeként az FFT Luxemburggal szemben fennálló adókötelezettsége csökken, mivel eltér attól az adótól, amelyet az FFT az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer alapján fizetni köteles. Következésképpen a kifogásolt adómegállapítást úgy kell tekinteni, mint amely az állami források csökkenését eredményezi, mivel az FFT részére nyújtott adócsökkentés veszteséget jelent azon adóbevétel szempontjából, amely egyéb esetben Luxemburg rendelkezésére állna. |
| --- | --- |

(188)

Ami az intézkedésnek az állami forrásokból történő finanszírozását illeti, a Bíróság következetesen állítja, hogy az az intézkedés, amelynek révén közhatóságok bizonyos vállalkozásoknak adómentességet nyújtanak, amely bár nem jelenti az állami források tényleges átutalását, az érintett személyt a többi adófizetőnél előnyösebb helyzetbe hozza, állami támogatásnak minősül. (74) Az alábbi 7.2. szakaszban a Bizottság bebizonyítja, hogy a kifogásolt adómegállapítás eredményeként az FFT Luxemburggal szemben fennálló adókötelezettsége csökken, mivel eltér attól az adótól, amelyet az FFT az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer alapján fizetni köteles. Következésképpen a kifogásolt adómegállapítást úgy kell tekinteni, mint amely az állami források csökkenését eredményezi, mivel az FFT részére nyújtott adócsökkentés veszteséget jelent azon adóbevétel szempontjából, amely egyéb esetben Luxemburg rendelkezésére állna.

74

| (189) | Ami a támogatás megállapításának második feltételét illeti, az FFT a Fiat-csoport tagja, amely az Unió összes tagállamában működő, világszerte aktív vállalat, tehát a javára nyújtott bármely támogatás befolyásolhatja az Unión belüli kereskedelmet. Hasonlóképpen az állam által nyújtott intézkedés akkor tekinthető úgy, hogy torzítja a versenyt vagy azzal fenyeget, ha feltehetően javítja a kedvezményezett más versenytárs vállalkozásokkal szembeni versenyhelyzetét (75). Amennyiben a kifogásolt adómegállapítás az FFT-t felmenti egy olyan adófizetési kötelezettség alól, amely adót az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer értelmében köteles lenne befizetni, a szóban forgó adómegállapítás torzítja a versenyt vagy azzal fenyeget, mivel megerősíti az FFT és a Fiat-csoport pénzügyi helyzetét, tehát a jelen esetben a támogatás megállapításának negyedik feltétele is teljesül. |
| --- | --- |

(189)

Ami a támogatás megállapításának második feltételét illeti, az FFT a Fiat-csoport tagja, amely az Unió összes tagállamában működő, világszerte aktív vállalat, tehát a javára nyújtott bármely támogatás befolyásolhatja az Unión belüli kereskedelmet. Hasonlóképpen az állam által nyújtott intézkedés akkor tekinthető úgy, hogy torzítja a versenyt vagy azzal fenyeget, ha feltehetően javítja a kedvezményezett más versenytárs vállalkozásokkal szembeni versenyhelyzetét (75). Amennyiben a kifogásolt adómegállapítás az FFT-t felmenti egy olyan adófizetési kötelezettség alól, amely adót az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer értelmében köteles lenne befizetni, a szóban forgó adómegállapítás torzítja a versenyt vagy azzal fenyeget, mivel megerősíti az FFT és a Fiat-csoport pénzügyi helyzetét, tehát a jelen esetben a támogatás megállapításának negyedik feltétele is teljesül.

75

| (190) | A támogatás megállapításának harmadik feltételét illetően a Bizottság a 7.2. szakaszban igazolja, hogy miért tekinti úgy, hogy a kifogásolt adómegállapítás szelektív előnyben részesíti az FFT-t, amennyiben annak eredményei csökkentik a társaság Luxemburgban fizetendő adóját, mivel eltér attól az adótól, amely az FFT-t a rendes adórendszerben terhelné, tehát megfelel a támogatás megállapításához szükséges, az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésében foglalt összes feltételnek. |
| --- | --- |

(190)

A támogatás megállapításának harmadik feltételét illetően a Bizottság a 7.2. szakaszban igazolja, hogy miért tekinti úgy, hogy a kifogásolt adómegállapítás szelektív előnyben részesíti az FFT-t, amennyiben annak eredményei csökkentik a társaság Luxemburgban fizetendő adóját, mivel eltér attól az adótól, amely az FFT-t a rendes adórendszerben terhelné, tehát megfelel a támogatás megállapításához szükséges, az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésében foglalt összes feltételnek.

7.2.   Szelektív előny fennállása

Szelektív előny fennállása

| (191) | Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint: „a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése alkalmazásában azt kell eldönteni, hogy egy adott jogi szabályozás keretén belül alkalmas-e a nemzeti intézkedés arra, hogy »bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos termékek előállítását« előnyben részesítsen olyan vállalkozásokkal és termékekkel szemben, amelyek a szabályozás céljára tekintettel jogi és ténybeli szempontból azokkal összehasonlíthatóak. Igenlő válasz esetén az érintett intézkedés teljesíti a szelektivitás követelményét” (76). |
| --- | --- |

(191)

Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint: „a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése alkalmazásában azt kell eldönteni, hogy egy adott jogi szabályozás keretén belül alkalmas-e a nemzeti intézkedés arra, hogy »bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos termékek előállítását« előnyben részesítsen olyan vállalkozásokkal és termékekkel szemben, amelyek a szabályozás céljára tekintettel jogi és ténybeli szempontból azokkal összehasonlíthatóak. Igenlő válasz esetén az érintett intézkedés teljesíti a szelektivitás követelményét” (76).

76

| (192) | Adóügyekben a Bíróság egy három lépésből álló elemzést dolgozott ki annak meghatározása céljából, hogy egy adott adóügyi intézkedés szelektív-e (77). Először a tagállamban érvényes szokásos vagy rendes adórendszert azonosítják – ez lesz a „referenciarendszer”. Másodszor, meghatározzák, hogy a szóban forgó adóintézkedés az említett rendszertől való eltérésnek minősül-e, azaz különbséget tesz-e a rendszerből fakadó célok tekintetében hasonló ténybeli és jogi helyzetben lévő gazdasági szereplők között. Ha az intézkedés a referenciarendszertől való eltérésnek minősül, az elemzés harmadik részében megállapítják, hogy az intézkedés a referenciarendszer természete vagy általános felépítése alapján indokolt-e. Az adóügyi intézkedés, amely a referenciarendszer alkalmazásától való eltérésnek minősül, lehet indokolt, ha az érintett tagállam tudja igazolni, hogy az intézkedés a szóban forgó adórendszer alapelveinek vagy vezérelveinek közvetlen eredménye (78). Ha ez így van, az adóintézkedés nem szelektív. E harmadik lépésben a bizonyítási teher a tagállamot sújtja. |
| --- | --- |

(192)

Adóügyekben a Bíróság egy három lépésből álló elemzést dolgozott ki annak meghatározása céljából, hogy egy adott adóügyi intézkedés szelektív-e (77). Először a tagállamban érvényes szokásos vagy rendes adórendszert azonosítják – ez lesz a „referenciarendszer”. Másodszor, meghatározzák, hogy a szóban forgó adóintézkedés az említett rendszertől való eltérésnek minősül-e, azaz különbséget tesz-e a rendszerből fakadó célok tekintetében hasonló ténybeli és jogi helyzetben lévő gazdasági szereplők között. Ha az intézkedés a referenciarendszertől való eltérésnek minősül, az elemzés harmadik részében megállapítják, hogy az intézkedés a referenciarendszer természete vagy általános felépítése alapján indokolt-e. Az adóügyi intézkedés, amely a referenciarendszer alkalmazásától való eltérésnek minősül, lehet indokolt, ha az érintett tagállam tudja igazolni, hogy az intézkedés a szóban forgó adórendszer alapelveinek vagy vezérelveinek közvetlen eredménye (78). Ha ez így van, az adóintézkedés nem szelektív. E harmadik lépésben a bizonyítási teher a tagállamot sújtja.

77

78

7.2.1.   A referenciarendszer meghatározása

A referenciarendszer meghatározása

7.2.1.1.   Az általános luxemburgi társaságiadó-rendszerből álló referenciarendszer

Az általános luxemburgi társaságiadó-rendszerből álló referenciarendszer

| (193) | Fő szabályként és a szelektivitáselemzés elvégzésének céljából a referenciarendszer olyan következetes szabályok összessége, amelyeket a rendszer célja szerint – objektív kritériumok alapján – az annak hatálya alá tartozó valamennyi vállalkozásra alkalmazni kell. |
| --- | --- |

(193)

Fő szabályként és a szelektivitáselemzés elvégzésének céljából a referenciarendszer olyan következetes szabályok összessége, amelyeket a rendszer célja szerint – objektív kritériumok alapján – az annak hatálya alá tartozó valamennyi vállalkozásra alkalmazni kell.

| (194) | Jelen esetben a Bizottság az általános luxemburgi társaságiadó-rendszert tekinti referenciarendszernek, amelynek célja a Luxemburgban adófizetési kötelezettség alá tartozó valamennyi társaság nyereségének megadóztatása (79). A luxemburgi társaságiadó-rendszer a Luxemburgban illetékességgel rendelkező belföldi és külföldi társaságokra vonatkozik, a külföldi társaságok luxemburgi fióktelepeit is beleértve. Egy társaság akkor minősül luxemburgi illetékességűnek, ha a társaság címe vagy központi igazgatása Luxemburgban található. A luxemburgi illetőségű belföldi és külföldi társaságok az egész világon szerzett nyereségük után kötelesek társasági adót fizetni, kivéve, ha valamilyen adóegyezmény van érvényben. Az illetékességgel nem rendelkező társaságok csak a luxemburgi forrásból származó bevétel után kötelesek adót fizetni (80). Az adót a realizált nyereség után kell megfizetni, mínusz az adóból levonható kiadások és veszteségek, amelyeket határozatlan ideig lehet átvinni a következő évre. |
| --- | --- |

(194)

Jelen esetben a Bizottság az általános luxemburgi társaságiadó-rendszert tekinti referenciarendszernek, amelynek célja a Luxemburgban adófizetési kötelezettség alá tartozó valamennyi társaság nyereségének megadóztatása (79). A luxemburgi társaságiadó-rendszer a Luxemburgban illetékességgel rendelkező belföldi és külföldi társaságokra vonatkozik, a külföldi társaságok luxemburgi fióktelepeit is beleértve. Egy társaság akkor minősül luxemburgi illetékességűnek, ha a társaság címe vagy központi igazgatása Luxemburgban található. A luxemburgi illetőségű belföldi és külföldi társaságok az egész világon szerzett nyereségük után kötelesek társasági adót fizetni, kivéve, ha valamilyen adóegyezmény van érvényben. Az illetékességgel nem rendelkező társaságok csak a luxemburgi forrásból származó bevétel után kötelesek adót fizetni (80). Az adót a realizált nyereség után kell megfizetni, mínusz az adóból levonható kiadások és veszteségek, amelyeket határozatlan ideig lehet átvinni a következő évre.

79

80

| (195) | A luxemburgi társasági adó a nyereségre kivetett társasági adóból („impôt sur le revenue des collectivités”, más néven IRC) áll, amelynek kulcsa 21 %, valamint a Luxembourg városban letelepedett társaságok esetében egy helyi iparűzési adóból („impôt commercial communal”), amelynek kulcsa 6,75 %. Ezen felül a 21 %-os adón túl az IRC alapján kiszámított 5 %-os pótlékot kell befizetni egy foglalkoztatási alapba (81). 2011. január 1-je óta Luxemburgban a teljes összesített társasági adó kulcsa tehát 28,80 %. (82) (83) |
| --- | --- |

(195)

A luxemburgi társasági adó a nyereségre kivetett társasági adóból („impôt sur le revenue des collectivités”, más néven IRC) áll, amelynek kulcsa 21 %, valamint a Luxembourg városban letelepedett társaságok esetében egy helyi iparűzési adóból („impôt commercial communal”), amelynek kulcsa 6,75 %. Ezen felül a 21 %-os adón túl az IRC alapján kiszámított 5 %-os pótlékot kell befizetni egy foglalkoztatási alapba (81). 2011. január 1-je óta Luxemburgban a teljes összesített társasági adó kulcsa tehát 28,80 %. (82) (83)

impôt sur le revenue des collectivités

IRC

impôt commercial communal

81

82

83

| (196) | Az adóköteles nyereségnek a luxemburgi társasági adó céljából történő megállapítása érdekében elviekben az adott adófizető kereskedelmi számláit kell követni, a luxemburgi adójog által meghatározott kiigazításokkal, amelyek főként a következőkre vonatkoznak: osztalék/tőkenyereség mentessége, beillesztett költségek (84), a nem a szokásos piaci áron végrehajtott tranzakciókból származó adó korrekciója, valamint az adó- és számviteli szabályok értelmében a különböző értékcsökkenési szabályok alkalmazása. |
| --- | --- |

(196)

Az adóköteles nyereségnek a luxemburgi társasági adó céljából történő megállapítása érdekében elviekben az adott adófizető kereskedelmi számláit kell követni, a luxemburgi adójog által meghatározott kiigazításokkal, amelyek főként a következőkre vonatkoznak: osztalék/tőkenyereség mentessége, beillesztett költségek (84), a nem a szokásos piaci áron végrehajtott tranzakciókból származó adó korrekciója, valamint az adó- és számviteli szabályok értelmében a különböző értékcsökkenési szabályok alkalmazása.

84

| (197) | Míg az adóköteles nyereség megállapítása a piacon működő nem integrált/független társaságok esetében meglehetősen egyértelmű, mivel a bevétel és a költségek különbözetén alapul egy versenyképes piacon, az adóköteles nyereség megállapítása integrált vállalatcsoportok esetében, mint például az FFT, megközelítő megoldások használatát igényli. A független, nem integrált társaságok számviteli nyereségüket tekinthetik kiindulópontnak azon adóalap megállapításához, amelyre a társasági adó vonatkozik, mivel e nyereség a piac által diktált, a társaság által vásárolt inputok, valamint az általa értékesített termékek és szolgáltatások árától függ. Ezzel ellentétben egy ugyanazon vállalatcsoport vállalataival ügyleteket folytató integrált vállalatnak meg kell becsülnie a csoporton belüli ügyletekben alkalmazott árakat ahhoz, hogy adózási célból megállapíthassa az adóköteles nyereségét, és ezt a becslést nem a piac határozza meg, hanem maga a csoportot ellenőrzése alatt tartó társaság. |
| --- | --- |

(197)

Míg az adóköteles nyereség megállapítása a piacon működő nem integrált/független társaságok esetében meglehetősen egyértelmű, mivel a bevétel és a költségek különbözetén alapul egy versenyképes piacon, az adóköteles nyereség megállapítása integrált vállalatcsoportok esetében, mint például az FFT, megközelítő megoldások használatát igényli. A független, nem integrált társaságok számviteli nyereségüket tekinthetik kiindulópontnak azon adóalap megállapításához, amelyre a társasági adó vonatkozik, mivel e nyereség a piac által diktált, a társaság által vásárolt inputok, valamint az általa értékesített termékek és szolgáltatások árától függ. Ezzel ellentétben egy ugyanazon vállalatcsoport vállalataival ügyleteket folytató integrált vállalatnak meg kell becsülnie a csoporton belüli ügyletekben alkalmazott árakat ahhoz, hogy adózási célból megállapíthassa az adóköteles nyereségét, és ezt a becslést nem a piac határozza meg, hanem maga a csoportot ellenőrzése alatt tartó társaság.

| (198) | A nem integrált vállalatok – azaz amelyek nem tartoznak egy vállalatcsoporthoz és így „függetlenek” –, valamint az integrált vállalatok – azaz amelyek egy vállalatcsoporthoz tartoznak – adóköteles nyereségének megállapítása közötti különbség nincs hatással a luxemburgi társaságiadó-rendszer céljára, amely valamennyi luxemburgi illetőségű társaság nyereségének megadóztatására törekszik, függetlenül attól, hogy azok integrált vagy nem integrált társaságok. Az IRC valóban azokat a luxemburgi gazdálkodó egységeket sorolja fel, amelyek társaságiadó-kötelesek, és magában foglalja a következőket: „toute entité économique pouvant être soumise directement à l'impôt sur le revenu des collectivités”. A Luxemburgban fizetendő társasági adó kivetése szempontjából sem a vállalkozás jogi formája, sem pedig szerkezete (vállalkozások csoportja vagy egyéb) nem meghatározó kritérium. Továbbá még ha a finanszírozási döntéseket várhatóan az egész csoport érdekei figyelembevételével hozzák is meg, a luxemburgi társasági adót az egyes gazdálkodó egységekre vetik ki, és nem a vállalatcsoportokra, a kifogásolt adómegállapítás pedig csak az FFT adóköteles nyereségére vonatkozik, tehát bármely csökkentett mértékű adóbevétel egyedi módon a szóban forgó társaság eredményein alapul. Bár igaz, hogy a luxemburgi adójog tartalmaz a vállalatcsoportokra alkalmazandó külön rendelkezéseket (például adóügyi egységesség (85)), ezek célja, hogy a nem integrált társaságokat és a vállalatcsoport formájában létező gazdasági szereplőket egyenlő elbánásban részesítse, nem pedig a vállalatcsoportokkal szemben tanúsított kedvezőbb elbánás (86). |
| --- | --- |

(198)

A nem integrált vállalatok – azaz amelyek nem tartoznak egy vállalatcsoporthoz és így „függetlenek” –, valamint az integrált vállalatok – azaz amelyek egy vállalatcsoporthoz tartoznak – adóköteles nyereségének megállapítása közötti különbség nincs hatással a luxemburgi társaságiadó-rendszer céljára, amely valamennyi luxemburgi illetőségű társaság nyereségének megadóztatására törekszik, függetlenül attól, hogy azok integrált vagy nem integrált társaságok. Az IRC valóban azokat a luxemburgi gazdálkodó egységeket sorolja fel, amelyek társaságiadó-kötelesek, és magában foglalja a következőket: „toute entité économique pouvant être soumise directement à l'impôt sur le revenu des collectivités”. A Luxemburgban fizetendő társasági adó kivetése szempontjából sem a vállalkozás jogi formája, sem pedig szerkezete (vállalkozások csoportja vagy egyéb) nem meghatározó kritérium. Továbbá még ha a finanszírozási döntéseket várhatóan az egész csoport érdekei figyelembevételével hozzák is meg, a luxemburgi társasági adót az egyes gazdálkodó egységekre vetik ki, és nem a vállalatcsoportokra, a kifogásolt adómegállapítás pedig csak az FFT adóköteles nyereségére vonatkozik, tehát bármely csökkentett mértékű adóbevétel egyedi módon a szóban forgó társaság eredményein alapul. Bár igaz, hogy a luxemburgi adójog tartalmaz a vállalatcsoportokra alkalmazandó külön rendelkezéseket (például adóügyi egységesség (85)), ezek célja, hogy a nem integrált társaságokat és a vállalatcsoport formájában létező gazdasági szereplőket egyenlő elbánásban részesítse, nem pedig a vállalatcsoportokkal szemben tanúsított kedvezőbb elbánás (86).

toute entité économique pouvant être soumise directement à l'impôt sur le revenu des collectivités

85

86

| (199) | Ennek megfelelően az integrált és nem integrált vállalatok adóköteles nyereségének szükségszerűen eltérő módon történő megállapítása jelen esetben irreleváns a szelektivitás vizsgálatához használt referenciarendszer megállapítása szempontjából. Mivel a luxemburgi társaságiadó-rendszer keretében a luxemburgi illetőségű összes társaság nyereségét ugyanúgy adóztatják meg, az integrált és nem integrált társaságok megkülönböztetése nélkül, mindkét vállalattípust úgy kell tekinteni, mint amely a rendszerből fakadó célok tekintetében hasonló ténybeli és jogi helyzetben van (87). Sőt, mivel a kifogásolt adómegállapítás célja az, hogy az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti társasági adó kivetése céljából megállapítsák az FFT adóköteles nyereségét, ez a rendszer jelenti a referenciarendszert, amelynek alapján az adómegállapítást vizsgálni kell annak megállapításához, hogy az FFT részesült-e szelektív előnyben. |
| --- | --- |

(199)

Ennek megfelelően az integrált és nem integrált vállalatok adóköteles nyereségének szükségszerűen eltérő módon történő megállapítása jelen esetben irreleváns a szelektivitás vizsgálatához használt referenciarendszer megállapítása szempontjából. Mivel a luxemburgi társaságiadó-rendszer keretében a luxemburgi illetőségű összes társaság nyereségét ugyanúgy adóztatják meg, az integrált és nem integrált társaságok megkülönböztetése nélkül, mindkét vállalattípust úgy kell tekinteni, mint amely a rendszerből fakadó célok tekintetében hasonló ténybeli és jogi helyzetben van (87). Sőt, mivel a kifogásolt adómegállapítás célja az, hogy az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti társasági adó kivetése céljából megállapítsák az FFT adóköteles nyereségét, ez a rendszer jelenti a referenciarendszert, amelynek alapján az adómegállapítást vizsgálni kell annak megállapításához, hogy az FFT részesült-e szelektív előnyben.

87

| (200) | Végezetül és válaszul az FFT által annak alátámasztására felhozott érvekre, hogy a vállalatcsoportok és a független vállalatok nem ugyanahhoz a referenciarendszerhez tartoznak, a Bizottság a következő megállapítást teszi. |
| --- | --- |

(200)

Végezetül és válaszul az FFT által annak alátámasztására felhozott érvekre, hogy a vállalatcsoportok és a független vállalatok nem ugyanahhoz a referenciarendszerhez tartoznak, a Bizottság a következő megállapítást teszi.

| (201) | Az FFT szerint a kifogásolt adómegállapítás szelektív jellegének vizsgálatához használt referenciarendszernek csak a transzferárazás szabályainak hatálya alá tartozó – azaz kizárólag kapcsolt felekkel üzletelő– társaságokra kellene kiterjednie (88), ezért a Bizottságnak a szelektivitás megállapításához igazolnia kell, hogy az FFT olyan feltételek mellett szerezte meg az adómegállapítást, amelyek eltérnek a finanszírozási tevékenységeket folytató egyéb luxemburgi csoportos vállalkozásokra vonatkozó feltételektől (89). Az FFT szerint ezt a megközelítést a Bizottságnak a Groepsrentebox-ügyben hozott és a csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról szóló határozata is megerősíti (90). |
| --- | --- |

(201)

Az FFT szerint a kifogásolt adómegállapítás szelektív jellegének vizsgálatához használt referenciarendszernek csak a transzferárazás szabályainak hatálya alá tartozó – azaz kizárólag kapcsolt felekkel üzletelő– társaságokra kellene kiterjednie (88), ezért a Bizottságnak a szelektivitás megállapításához igazolnia kell, hogy az FFT olyan feltételek mellett szerezte meg az adómegállapítást, amelyek eltérnek a finanszírozási tevékenységeket folytató egyéb luxemburgi csoportos vállalkozásokra vonatkozó feltételektől (89). Az FFT szerint ezt a megközelítést a Bizottságnak a Groepsrentebox-ügyben hozott és a csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról szóló határozata is megerősíti (90).

88

89

Groepsrentebox

a csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról

90

| (202) | Először is a Bizottság emlékeztet arra, hogy a Bizottságot nem kötelezi a saját döntéshozatali gyakorlata. Minden egyes lehetséges támogatási intézkedést az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében foglalt objektív kritériumok alapján kell érdemben értékelni annak érdekében, hogy ha még fény is derül egymással ellentétes döntéshozatali gyakorlatokra, az ne befolyásolja a szóban forgó határozat megállapításait (91). |
| --- | --- |

(202)

Először is a Bizottság emlékeztet arra, hogy a Bizottságot nem kötelezi a saját döntéshozatali gyakorlata. Minden egyes lehetséges támogatási intézkedést az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében foglalt objektív kritériumok alapján kell érdemben értékelni annak érdekében, hogy ha még fény is derül egymással ellentétes döntéshozatali gyakorlatokra, az ne befolyásolja a szóban forgó határozat megállapításait (91).

91

| (203) | Mindenesetre az FFT állításával szemben egyik határozat sem erősíti meg azt, hogy ha egy adóintézkedést egy integrált vállalat javára fogadnak el, a referenciarendszernek feltétlenül az ugyanilyen típusú vállalatokra kell korlátozódnia. Ezenfelül az adóintézkedés célja e két határozat alapján nem hasonlítható összes a jelenlegi üggyel, és ezért a szóban forgó határozatok alapján levont következtetések nem vonatkoznak a jelen ügyre. |
| --- | --- |

(203)

Mindenesetre az FFT állításával szemben egyik határozat sem erősíti meg azt, hogy ha egy adóintézkedést egy integrált vállalat javára fogadnak el, a referenciarendszernek feltétlenül az ugyanilyen típusú vállalatokra kell korlátozódnia. Ezenfelül az adóintézkedés célja e két határozat alapján nem hasonlítható összes a jelenlegi üggyel, és ezért a szóban forgó határozatok alapján levont következtetések nem vonatkoznak a jelen ügyre.

| (204) | A Groepsrentebox-rendszert a holland hatóságok azért hozták létre, hogy a vállalatcsoportok összefüggésében csökkentsék a saját tőke és az idegen tőke biztosításának adóügyi megítélése közötti különbséget, és ily módon csökkentsék a csoporton belüli finanszírozás e két formája közötti arbitrázst (92). A Bizottság a végleges határozatban megállapította, hogy az intézkedés célkitűzésének ismeretében, amely a csoporton belüli saját tőke és idegen tőke adóügyi megítélésében való különbségtételének megszüntetése és ily módon a csoporton belüli finanszírozás e két formája közötti arbitrázs megakadályozása, „csakis csoportoknál [és nem az önálló vállalkozásoknál] lehetséges arbitrázs a saját, illetve idegen tőkével történő finanszírozás között” (93). E megállapítás, valamint a program célkitűzésének – „a tőkebevonáson és a kölcsönön keresztül történő finanszírozás közötti arbitrázsra való ösztönzés csökkentésének és az adósemlegesség biztosításának céljára” (94) – ismeretében a Bizottság a szóban forgó esetben úgy tekintette, hogy a referenciarendszer csak a társasági adó hatálya alá tartozó és csoporton belüli finanszírozási tranzakciókban részt vevő vállalatokra terjed ki (95). |
| --- | --- |

(204)

A Groepsrentebox-rendszert a holland hatóságok azért hozták létre, hogy a vállalatcsoportok összefüggésében csökkentsék a saját tőke és az idegen tőke biztosításának adóügyi megítélése közötti különbséget, és ily módon csökkentsék a csoporton belüli finanszírozás e két formája közötti arbitrázst (92). A Bizottság a végleges határozatban megállapította, hogy az intézkedés célkitűzésének ismeretében, amely a csoporton belüli saját tőke és idegen tőke adóügyi megítélésében való különbségtételének megszüntetése és ily módon a csoporton belüli finanszírozás e két formája közötti arbitrázs megakadályozása, „csakis csoportoknál [és nem az önálló vállalkozásoknál] lehetséges arbitrázs a saját, illetve idegen tőkével történő finanszírozás között” (93). E megállapítás, valamint a program célkitűzésének – „a tőkebevonáson és a kölcsönön keresztül történő finanszírozás közötti arbitrázsra való ösztönzés csökkentésének és az adósemlegesség biztosításának céljára” (94) – ismeretében a Bizottság a szóban forgó esetben úgy tekintette, hogy a referenciarendszer csak a társasági adó hatálya alá tartozó és csoporton belüli finanszírozási tranzakciókban részt vevő vállalatokra terjed ki (95).

Groepsrentebox

92

93

94

95

| (205) | Ezzel szemben a kifogásolt adómegállapítás célkitűzése az FFT adóalapjának meghatározása, hogy kiszámítsák a szóban forgó összegre kivethető esedékes luxemburgi társasági adót. Először is bár lehet úgy érvelni, hogy a Groepsrentebox-határozat csupán vállalatcsoportok összefüggésében értelmezhető (akárcsak az a tény, hogy a független vállalatokat nem érinti a finanszírozás eltérő formái közötti arbitrázs kérdése), az éves társaságiadó-kötelezettség kiszámításához szükséges adóalap meghatározása ugyanúgy számít és vonatkozik azokra a gazdálkodó egységekre, amelyek vállalatcsoport részét képezik, mint az önálló vállalatokra. |
| --- | --- |

(205)

Ezzel szemben a kifogásolt adómegállapítás célkitűzése az FFT adóalapjának meghatározása, hogy kiszámítsák a szóban forgó összegre kivethető esedékes luxemburgi társasági adót. Először is bár lehet úgy érvelni, hogy a Groepsrentebox-határozat csupán vállalatcsoportok összefüggésében értelmezhető (akárcsak az a tény, hogy a független vállalatokat nem érinti a finanszírozás eltérő formái közötti arbitrázs kérdése), az éves társaságiadó-kötelezettség kiszámításához szükséges adóalap meghatározása ugyanúgy számít és vonatkozik azokra a gazdálkodó egységekre, amelyek vállalatcsoport részét képezik, mint az önálló vállalatokra.

Groepsrentebox

| (206) | Másodszor, az FFT vállalkozásfinanszírozási vállalatként működik és csak a Fiat-csoport egyéb vállalatai részére nyújt szolgáltatásokat. Az általa végrehajtott tranzakciókat azonban a vállalatcsoport keretén kívül is el lehet végezni. A Körlevél a csoporton belüli finanszírozási tranzakciók ezen típusát a független pénzügyi intézmények által végrehajtott tranzakciókkal veti össze (96), és előírja, hogy e pénzügyi szolgáltatások ellentételezésének vagy a kölcsönösszegen, vagy a kezelt eszközök tényleges piaci értékén kell alapulnia, ahogyan az a független pénzügyi intézmények esetében történik. A Körlevél tehát elismeri, hogy bár a tranzakciókat vállalatcsoport összefüggésében hajtják végre, közvetlenül összehasonlíthatók a szokásos piaci tranzakciókkal. |
| --- | --- |

(206)

Másodszor, az FFT vállalkozásfinanszírozási vállalatként működik és csak a Fiat-csoport egyéb vállalatai részére nyújt szolgáltatásokat. Az általa végrehajtott tranzakciókat azonban a vállalatcsoport keretén kívül is el lehet végezni. A Körlevél a csoporton belüli finanszírozási tranzakciók ezen típusát a független pénzügyi intézmények által végrehajtott tranzakciókkal veti össze (96), és előírja, hogy e pénzügyi szolgáltatások ellentételezésének vagy a kölcsönösszegen, vagy a kezelt eszközök tényleges piaci értékén kell alapulnia, ahogyan az a független pénzügyi intézmények esetében történik. A Körlevél tehát elismeri, hogy bár a tranzakciókat vállalatcsoport összefüggésében hajtják végre, közvetlenül összehasonlíthatók a szokásos piaci tranzakciókkal.

96

| (207) | A jelen ügy ezen jellemzői továbbá azt is megerősítik, hogy a Bizottságnak a Groepsrentebox-határozatban tett észrevételeit – amelyek szerint az adósságfinanszírozási tevékenységek összefüggésében a kapcsolódó vállalkozások jogi és ténybeli helyzete nem hasonlítható össze a nem kapcsolódó vállalkozásokéval – nem lehet olyan helyzetekre általánosítani, amelyekben egy adómegállapítás célja az, hogy a szóban forgó összegre társasági adó kivetésének céljából megállapítsa az adóalapot. A Körlevélnek a tranzakciók összehasonlíthatóságával kapcsolatos állítása a szokásos piaci ár elvét alátámasztó alapelveket tükrözi, amelyek szerint a társult vállalkozások közötti kereskedelmi és pénzügyi kapcsolatok nem térhetnek el a független vállalkozások között fennálló kapcsolatoktól (97). A transzferárazási szabályoknak pontosan az a célja, hogy a csoporthoz tartozó/társult vállalkozások közötti ügyletek összehasonlíthatók legyenek a független vállalatok közötti ügyletekkel, és az esetleges eltéréseket korrigálják. Ez alapján az FFT-nek a Groepsrentebox-határozatra történő hivatkozása nem helytálló. |
| --- | --- |

(207)

A jelen ügy ezen jellemzői továbbá azt is megerősítik, hogy a Bizottságnak a Groepsrentebox-határozatban tett észrevételeit – amelyek szerint az adósságfinanszírozási tevékenységek összefüggésében a kapcsolódó vállalkozások jogi és ténybeli helyzete nem hasonlítható össze a nem kapcsolódó vállalkozásokéval – nem lehet olyan helyzetekre általánosítani, amelyekben egy adómegállapítás célja az, hogy a szóban forgó összegre társasági adó kivetésének céljából megállapítsa az adóalapot. A Körlevélnek a tranzakciók összehasonlíthatóságával kapcsolatos állítása a szokásos piaci ár elvét alátámasztó alapelveket tükrözi, amelyek szerint a társult vállalkozások közötti kereskedelmi és pénzügyi kapcsolatok nem térhetnek el a független vállalkozások között fennálló kapcsolatoktól (97). A transzferárazási szabályoknak pontosan az a célja, hogy a csoporthoz tartozó/társult vállalkozások közötti ügyletek összehasonlíthatók legyenek a független vállalatok közötti ügyletekkel, és az esetleges eltéréseket korrigálják. Ez alapján az FFT-nek a Groepsrentebox-határozatra történő hivatkozása nem helytálló.

Groepsrentebox

97

Groepsrentebox

| (208) | Ugyanez a következtetés vonatkozik az FFT-nek a csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról szóló határozatra történő hivatkozására. A szóban forgó határozat egy, az arbitrázs (belföldi összefüggésben történő) mérséklését célzó programról szólt, amely a csoporton belüli kamat adóztatását a csoporton belüli osztalék adóztatásához közelítette, erősítve ezáltal az adórendszer technikai semlegességét. (98) Az arbitrázs – amelyről a Bizottság úgy vélekedett, hogy elsősorban vállalatcsoportok összefüggésében fordul elő – mérséklésének célja eltér a jelenlegi helyzet mögöttes céljától, amely az FFT luxemburgi adóalapjának a társasági adó alkalmazásának céljából történő meghatározása. Az utóbbi cél nem tesz különbséget a vállalatcsoporthoz tartozó FFT és bármely egyéb (független) gazdálkodó egység között, amely adóalapjának meghatározása céljából fordul a luxemburgi adóhatóságokhoz. Az FFT esetében az adóalap meghatározása kétségkívül bonyolultabb, mivel a transzferárazási szabályok és a szokásos piaci ár elvének alkalmazását is magában foglalja, míg egy független vállalat esetében az adóköteles jövedelem elviekben megegyezik az adójog alapján esetlegesen kiigazított számviteli jövedelemmel. A társasági adóról szóló törvény és az adómegállapítás célja azonban az, hogy a Luxemburgban adóköteles vállalatok összes nyereségét megadóztassák, ami attól függetlenül is érvényes, hogy az adófizető vállalat egy csoporthoz tartozik vagy sem. |
| --- | --- |

(208)

Ugyanez a következtetés vonatkozik az FFT-nek a csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról szóló határozatra történő hivatkozására. A szóban forgó határozat egy, az arbitrázs (belföldi összefüggésben történő) mérséklését célzó programról szólt, amely a csoporton belüli kamat adóztatását a csoporton belüli osztalék adóztatásához közelítette, erősítve ezáltal az adórendszer technikai semlegességét. (98) Az arbitrázs – amelyről a Bizottság úgy vélekedett, hogy elsősorban vállalatcsoportok összefüggésében fordul elő – mérséklésének célja eltér a jelenlegi helyzet mögöttes céljától, amely az FFT luxemburgi adóalapjának a társasági adó alkalmazásának céljából történő meghatározása. Az utóbbi cél nem tesz különbséget a vállalatcsoporthoz tartozó FFT és bármely egyéb (független) gazdálkodó egység között, amely adóalapjának meghatározása céljából fordul a luxemburgi adóhatóságokhoz. Az FFT esetében az adóalap meghatározása kétségkívül bonyolultabb, mivel a transzferárazási szabályok és a szokásos piaci ár elvének alkalmazását is magában foglalja, míg egy független vállalat esetében az adóköteles jövedelem elviekben megegyezik az adójog alapján esetlegesen kiigazított számviteli jövedelemmel. A társasági adóról szóló törvény és az adómegállapítás célja azonban az, hogy a Luxemburgban adóköteles vállalatok összes nyereségét megadóztassák, ami attól függetlenül is érvényes, hogy az adófizető vállalat egy csoporthoz tartozik vagy sem.

a csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról

98

| (209) | A Bizottság ezért megállapítja, hogy a kifogásolt adómegállapítás vizsgálatának alapjául szolgáló referenciarendszernek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszert kell tekinteni, mégpedig a (193)–(208) preambulumbekezdésben meghatározott luxemburgi társaságiadó-szabályok (IRC) formájában. A szóban forgó referenciarendszer különösen olyan következetes szabályok összessége, amelyeket objektív kritériumok alapján a független vállalatok nyereségének – ahol az adóköteles nyereség meghatározása általában egybeesik (az adójog alapján kiigazított) számviteli nyereséggel –, valamint a vállalatcsoporthoz tartozó vállalatoknak – amelyek a nyereség elosztásának céljából transzferárakat alkalmaznak – a megadóztatására egyaránt alkalmazni kell. A szóban forgó rendszerből fakadó célok tekintetében mindkét vállalattípust – a nem integrált és az integrált vállalatokat – úgy kell tekinteni, mint amely hasonló ténybeli és jogi helyzetben van. |
| --- | --- |

(209)

A Bizottság ezért megállapítja, hogy a kifogásolt adómegállapítás vizsgálatának alapjául szolgáló referenciarendszernek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszert kell tekinteni, mégpedig a (193)–(208) preambulumbekezdésben meghatározott luxemburgi társaságiadó-szabályok (IRC) formájában. A szóban forgó referenciarendszer különösen olyan következetes szabályok összessége, amelyeket objektív kritériumok alapján a független vállalatok nyereségének – ahol az adóköteles nyereség meghatározása általában egybeesik (az adójog alapján kiigazított) számviteli nyereséggel –, valamint a vállalatcsoporthoz tartozó vállalatoknak – amelyek a nyereség elosztásának céljából transzferárakat alkalmaznak – a megadóztatására egyaránt alkalmazni kell. A szóban forgó rendszerből fakadó célok tekintetében mindkét vállalattípust – a nem integrált és az integrált vállalatokat – úgy kell tekinteni, mint amely hasonló ténybeli és jogi helyzetben van.

7.2.1.2.   Az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdése, a Körlevél és/vagy a releváns közigazgatási gyakorlat nem tekinthető megfelelő referenciarendszernek.

Az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdése, a Körlevél és/vagy a releváns közigazgatási gyakorlat nem tekinthető megfelelő referenciarendszernek.

| (210) | Luxemburg úgy véli, hogy a referenciarendszer csak azokra a vállalatcsoporthoz tartozó vállalatokra vonatkozhat, amelyek az L.I.R. 164. cikke (3) bekezdésének hatálya alá tartoznak (99), míg az FFT látszólag ennél tovább megy, és úgy tekinti, hogy a referenciarendszer alapját a Körlevél szolgáltatja, és az csak a finanszírozási tevékenységet folytató, vállalatcsoporthoz tartozó vállalatokra vonatkozhat (100). E nézetek szerint a szelektivitás meglétéhez bizonyítani kellene, hogy az FFT az L.I.R. 164. cikke (3) bekezdésének és/vagy a Körlevél célkitűzéseinek tekintetében hasonló ténybeli és jogi helyzetben lévő, finanszírozási tevékenységeket folytató, szintén vállalatcsoporthoz tartozó egyéb gazdálkodó egységekkel összehasonlítva eltérő bánásmódban részesült. A Bizottságnak ezért a kifogásolt adómegállapítást össze kellett volna hasonlítania azzal a 21 egyéb adófizetővel, amelyek előzetes ármegállapítását benyújtották a Bizottsághoz (lásd a (8) preambulumbekezdést) (101). Mivel Luxemburg és az FFT szerint az FFT-vel szemben tanúsított bánásmód összhangban van az L.I.R. 164. cikke (3) bekezdésével, a Körlevéllel és a vonatkozó közigazgatási gyakorlattal, az adómegállapítás nem biztosít szelektív előnyt. |
| --- | --- |

(210)

Luxemburg úgy véli, hogy a referenciarendszer csak azokra a vállalatcsoporthoz tartozó vállalatokra vonatkozhat, amelyek az L.I.R. 164. cikke (3) bekezdésének hatálya alá tartoznak (99), míg az FFT látszólag ennél tovább megy, és úgy tekinti, hogy a referenciarendszer alapját a Körlevél szolgáltatja, és az csak a finanszírozási tevékenységet folytató, vállalatcsoporthoz tartozó vállalatokra vonatkozhat (100). E nézetek szerint a szelektivitás meglétéhez bizonyítani kellene, hogy az FFT az L.I.R. 164. cikke (3) bekezdésének és/vagy a Körlevél célkitűzéseinek tekintetében hasonló ténybeli és jogi helyzetben lévő, finanszírozási tevékenységeket folytató, szintén vállalatcsoporthoz tartozó egyéb gazdálkodó egységekkel összehasonlítva eltérő bánásmódban részesült. A Bizottságnak ezért a kifogásolt adómegállapítást össze kellett volna hasonlítania azzal a 21 egyéb adófizetővel, amelyek előzetes ármegállapítását benyújtották a Bizottsághoz (lásd a (8) preambulumbekezdést) (101). Mivel Luxemburg és az FFT szerint az FFT-vel szemben tanúsított bánásmód összhangban van az L.I.R. 164. cikke (3) bekezdésével, a Körlevéllel és a vonatkozó közigazgatási gyakorlattal, az adómegállapítás nem biztosít szelektív előnyt.

99

100

101

| (211) | A Bizottság nem ért egyet ezzel az érveléssel. |
| --- | --- |

(211)

A Bizottság nem ért egyet ezzel az érveléssel.

| (212) | A (198) preambulumbekezdésben kifejtetteknek megfelelően a luxemburgi társaságiadó-rendszer célja az, hogy az adójogrendszerének hatálya alá tartozó valamennyi vállalat nyereségét megadóztassa, függetlenül attól, hogy azok integrált vagy nem integrált vállalatok. A (194) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően a luxemburgi társasági adót a Luxemburgban illetékességgel rendelkező belföldi és külföldi társaságok az egész világon szerzett nyereségére kivetik (kivéve, ha valamilyen adóegyezmény van érvényben), a külföldi társaságok luxemburgi fióktelepeit is beleértve, míg az illetékességgel nem rendelkező társaságok csak a luxemburgi forrásból származó bevétel után fizetnek adót. |
| --- | --- |

(212)

A (198) preambulumbekezdésben kifejtetteknek megfelelően a luxemburgi társaságiadó-rendszer célja az, hogy az adójogrendszerének hatálya alá tartozó valamennyi vállalat nyereségét megadóztassa, függetlenül attól, hogy azok integrált vagy nem integrált vállalatok. A (194) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően a luxemburgi társasági adót a Luxemburgban illetékességgel rendelkező belföldi és külföldi társaságok az egész világon szerzett nyereségére kivetik (kivéve, ha valamilyen adóegyezmény van érvényben), a külföldi társaságok luxemburgi fióktelepeit is beleértve, míg az illetékességgel nem rendelkező társaságok csak a luxemburgi forrásból származó bevétel után fizetnek adót.

| (213) | Ha Luxemburghoz és az FFT-hez hasonlóan úgy tekintjük, hogy a referenciarendszer csak vállalatcsoporthoz tartozó vállalatokra vonatkozik, mivel csak ezeknek a társaságoknak kell az adóalapjuk meghatározása céljából a szokásos piaci ár elvét alkalmazniuk, az adóköteles nyereség meghatározása céljából mesterséges különbségtételre kerül sor a társaságok között azok vállalati felépítése alapján, amelyet a luxemburgi általános társaságiadó-rendszer a saját adójogrendszerének hatálya alá tartozó társaságok nyereségének megadóztatásakor nem vesz figyelembe. |
| --- | --- |

(213)

Ha Luxemburghoz és az FFT-hez hasonlóan úgy tekintjük, hogy a referenciarendszer csak vállalatcsoporthoz tartozó vállalatokra vonatkozik, mivel csak ezeknek a társaságoknak kell az adóalapjuk meghatározása céljából a szokásos piaci ár elvét alkalmazniuk, az adóköteles nyereség meghatározása céljából mesterséges különbségtételre kerül sor a társaságok között azok vállalati felépítése alapján, amelyet a luxemburgi általános társaságiadó-rendszer a saját adójogrendszerének hatálya alá tartozó társaságok nyereségének megadóztatásakor nem vesz figyelembe.

| (214) | Hasonlóképpen az FFT által alkalmazott, a vállalatcsoporthoz tartozó gazdálkodó egység által végzett tevékenységek alapján a vállalatcsoporthoz tartozó és a független vállalkozások közötti különbségtétel – amelynek alapja az az érvelés, hogy a referenciarendszer csak a Körlevelet alkalmazó társaságokat foglalhatja magában – nem egyeztethető össze a luxemburgi társaságiadó-rendszer céljával. Bár igaz, hogy az FFT tevékenységei szinte kizárólag csoporton belüli ügyletekhez kapcsolódnak (102), az általa végzett pénzügyi tranzakciókat a vállalatcsoport keretén kívül független pénzügyi intézmények is lefolytathatnák, ahogyan ezt a Körlevél is megjegyezte. A luxemburgi társasági adó kivetése céljából az FFT-t ezért a gazdasági tevékenységet folytató bármely egyéb típusú, akár integrált, akár nem integrált vállalattal kell összehasonlítani, mivel a luxemburgi társasági adójog értelmében a független pénzügyi intézmények nyereségére ugyanazokat a társaságiadó-szabályokat kell alkalmazni, mint a csoporton belüli ügyletekből származó, a szokásos piaci ár elve alapján meghatározott nyereségre. A Bizottság ezért elutasítja az FFT érvelését, amely szerint a referenciarendszernek csak a csoporton belüli finanszírozási tranzakciókat végző, vállalatcsoporthoz tartozó vállalatokra szabad vonatkoznia. |
| --- | --- |

(214)

Hasonlóképpen az FFT által alkalmazott, a vállalatcsoporthoz tartozó gazdálkodó egység által végzett tevékenységek alapján a vállalatcsoporthoz tartozó és a független vállalkozások közötti különbségtétel – amelynek alapja az az érvelés, hogy a referenciarendszer csak a Körlevelet alkalmazó társaságokat foglalhatja magában – nem egyeztethető össze a luxemburgi társaságiadó-rendszer céljával. Bár igaz, hogy az FFT tevékenységei szinte kizárólag csoporton belüli ügyletekhez kapcsolódnak (102), az általa végzett pénzügyi tranzakciókat a vállalatcsoport keretén kívül független pénzügyi intézmények is lefolytathatnák, ahogyan ezt a Körlevél is megjegyezte. A luxemburgi társasági adó kivetése céljából az FFT-t ezért a gazdasági tevékenységet folytató bármely egyéb típusú, akár integrált, akár nem integrált vállalattal kell összehasonlítani, mivel a luxemburgi társasági adójog értelmében a független pénzügyi intézmények nyereségére ugyanazokat a társaságiadó-szabályokat kell alkalmazni, mint a csoporton belüli ügyletekből származó, a szokásos piaci ár elve alapján meghatározott nyereségre. A Bizottság ezért elutasítja az FFT érvelését, amely szerint a referenciarendszernek csak a csoporton belüli finanszírozási tranzakciókat végző, vállalatcsoporthoz tartozó vállalatokra szabad vonatkoznia.

102

| (215) | Ennek megfelelően a Bizottság megállapítja, hogy jelen esetben a kifogásolt adómegállapítás vizsgálatának alapjául szolgáló referenciarendszer a (193)–(208) preambulumbekezdésben megállapítottak szerint az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer, függetlenül attól, hogy a társasági adót vállalatcsoporthoz tartozó vagy független vállalkozásokra vetik ki, és hogy azok milyen tevékenységet folytatnak. |
| --- | --- |

(215)

Ennek megfelelően a Bizottság megállapítja, hogy jelen esetben a kifogásolt adómegállapítás vizsgálatának alapjául szolgáló referenciarendszer a (193)–(208) preambulumbekezdésben megállapítottak szerint az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer, függetlenül attól, hogy a társasági adót vállalatcsoporthoz tartozó vagy független vállalkozásokra vetik ki, és hogy azok milyen tevékenységet folytatnak.

7.2.2.   Az általános luxemburgi társaságiadó-rendszertől való eltérésből következő szelektív előny

Az általános luxemburgi társaságiadó-rendszertől való eltérésből következő szelektív előny

| (216) | Miután megállapítást nyert, hogy az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer az a referenciarendszer, amely alapján a kifogásolt adómegállapítást vizsgálni kell, azt is meg kell határozni, hogy a szóban forgó adómegállapítás a referenciarendszertől való, a hasonló ténybeli és jogi helyzetben lévő társaságok közötti egyenlőtlen elbánáshoz vezető eltérést jelent-e. |
| --- | --- |

(216)

Miután megállapítást nyert, hogy az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer az a referenciarendszer, amely alapján a kifogásolt adómegállapítást vizsgálni kell, azt is meg kell határozni, hogy a szóban forgó adómegállapítás a referenciarendszertől való, a hasonló ténybeli és jogi helyzetben lévő társaságok közötti egyenlőtlen elbánáshoz vezető eltérést jelent-e.

| (217) | A szelektivitásvizsgálat szóban forgó második lépésével kapcsolatban az, hogy egy adóügyi intézkedés eltérést jelent-e a referenciarendszertől, általában egybeesik a kedvezményezett részére az adott intézkedés révén nyújtott előny azonosításával. Valóban, ha egy adóügyi intézkedés a kedvezményezett adófizetési kötelezettségének indokolatlan mérséklését eredményezi, akinek egyébként a referenciarendszer alapján magasabb adót kellene fizetnie, e mérséklés egyszerre minősül az intézkedés által nyújtott előnynek és a referenciarendszertől való eltérésnek. |
| --- | --- |

(217)

A szelektivitásvizsgálat szóban forgó második lépésével kapcsolatban az, hogy egy adóügyi intézkedés eltérést jelent-e a referenciarendszertől, általában egybeesik a kedvezményezett részére az adott intézkedés révén nyújtott előny azonosításával. Valóban, ha egy adóügyi intézkedés a kedvezményezett adófizetési kötelezettségének indokolatlan mérséklését eredményezi, akinek egyébként a referenciarendszer alapján magasabb adót kellene fizetnie, e mérséklés egyszerre minősül az intézkedés által nyújtott előnynek és a referenciarendszertől való eltérésnek.

| (218) | A Bíróság szerint egyedi támogatási intézkedés esetén – támogatási programmal ellentétben – „a gazdasági előny azonosítása főszabály szerint lehetővé teszi a szelektivitásának vélelmezését” (103). Jelen esetben az FFT javára nyújtott egyedi támogatási intézkedés a kifogásolt adómegállapítás, amely a Fiat-csoporton belül végzett feladataiért járó luxemburgi adóköteles nyereségének meghatározására szolgáló módszerhez járul hozzá, amely nyereséget a későbbiekben az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer alapján adóztatnak meg. |
| --- | --- |

(218)

A Bíróság szerint egyedi támogatási intézkedés esetén – támogatási programmal ellentétben – „a gazdasági előny azonosítása főszabály szerint lehetővé teszi a szelektivitásának vélelmezését” (103). Jelen esetben az FFT javára nyújtott egyedi támogatási intézkedés a kifogásolt adómegállapítás, amely a Fiat-csoporton belül végzett feladataiért járó luxemburgi adóköteles nyereségének meghatározására szolgáló módszerhez járul hozzá, amely nyereséget a későbbiekben az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer alapján adóztatnak meg.

103

7.2.2.1.   A szokásos piaci ár elvétől való eltérésből adódó szelektív előny

A szokásos piaci ár elvétől való eltérésből adódó szelektív előny

| (219) | Elviekben az adómegállapítás feladata annak előzetes megállapítása, hogy – figyelembe véve a szóban forgó eset sajátos tényállását és körülményeit – hogyan kell a rendes adórendszert alkalmazni egy adott esetre vonatkozóan egy bizonyos időszakban, feltéve, hogy nincs lényeges változás a szóban forgó sajátos tényállásban és körülményekben az adómegállapítás alkalmazását illetően. Amennyiben az adómegállapítás olyan értékelési módszeren alapul, amely indokolás nélkül eltér a rendes adórendszer szokásos alkalmazásának eredményétől, az adómegállapítást úgy kell tekinteni, mint amely kedvezményezettjét szelektív előnyhöz juttatja, amennyiben a szelektív bánásmód eredményeként az érintett tagállamban a szóban forgó kedvezményezett adófizetési kötelezettsége csökken, szemben a hasonló jogi és ténybeli helyzetben lévő társaságokéval. |
| --- | --- |

(219)

Elviekben az adómegállapítás feladata annak előzetes megállapítása, hogy – figyelembe véve a szóban forgó eset sajátos tényállását és körülményeit – hogyan kell a rendes adórendszert alkalmazni egy adott esetre vonatkozóan egy bizonyos időszakban, feltéve, hogy nincs lényeges változás a szóban forgó sajátos tényállásban és körülményekben az adómegállapítás alkalmazását illetően. Amennyiben az adómegállapítás olyan értékelési módszeren alapul, amely indokolás nélkül eltér a rendes adórendszer szokásos alkalmazásának eredményétől, az adómegállapítást úgy kell tekinteni, mint amely kedvezményezettjét szelektív előnyhöz juttatja, amennyiben a szelektív bánásmód eredményeként az érintett tagállamban a szóban forgó kedvezményezett adófizetési kötelezettsége csökken, szemben a hasonló jogi és ténybeli helyzetben lévő társaságokéval.

| (220) | A Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének megfelelően az előny olyan gazdasági előny, amelyet egy adott vállalkozás rendes piaci feltételek mellett – azaz állami beavatkozás nélkül – nem szerzett volna meg (104). Ezért ha egy vállalkozás pénzügyi helyzete egy állami beavatkozás eredményeképpen javul, minden esetben megállapítható az előny megléte. (105) E javulás úgy bizonyítható, ha a vállalkozásnak a kifogásolt intézkedés eredményeként kialakult pénzügyi helyzetét összehasonlítjuk ugyanazon vállalkozásnak az intézkedés megítélése nélküli helyzetével (106). Az előny a pozitív gazdasági előnyöket, valamint a vállalkozás által általában viselendő terhek mérséklését egyaránt magában foglalhatja (107). |
| --- | --- |

(220)

A Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének megfelelően az előny olyan gazdasági előny, amelyet egy adott vállalkozás rendes piaci feltételek mellett – azaz állami beavatkozás nélkül – nem szerzett volna meg (104). Ezért ha egy vállalkozás pénzügyi helyzete egy állami beavatkozás eredményeképpen javul, minden esetben megállapítható az előny megléte. (105) E javulás úgy bizonyítható, ha a vállalkozásnak a kifogásolt intézkedés eredményeként kialakult pénzügyi helyzetét összehasonlítjuk ugyanazon vállalkozásnak az intézkedés megítélése nélküli helyzetével (106). Az előny a pozitív gazdasági előnyöket, valamint a vállalkozás által általában viselendő terhek mérséklését egyaránt magában foglalhatja (107).

104

105

106

107

| (221) | Az (52) és azt követő preambulumbekezdések magyarázata szerint a kifogásolt adómegállapítással Luxemburg az FFT Luxemburgban adóköteles nyereségének megállapításához az adótanácsadójának a transzferárazási jelentésben foglalt javaslatára olyan módszert fogadott el, amely lehetővé teszi az FFT számára, hogy az adómegállapítás érvényességi ideje alatt éves alapon állapítsa meg luxemburgi társaságiadó-kötelezettségét. Konkrétabban a nem integrált független vállalatokra érvényes, piac által diktált tranzakciók hiányában a kifogásolt adómegállapítás által alátámasztott transzferárazási jelentés állapítja meg a Fiat-csoport szóban forgó vállalatára jutó nyereséget, amely a Fiat-csoport egyéb vállalataival kötött tranzakcióinak árazásában jelenik meg. |
| --- | --- |

(221)

Az (52) és azt követő preambulumbekezdések magyarázata szerint a kifogásolt adómegállapítással Luxemburg az FFT Luxemburgban adóköteles nyereségének megállapításához az adótanácsadójának a transzferárazási jelentésben foglalt javaslatára olyan módszert fogadott el, amely lehetővé teszi az FFT számára, hogy az adómegállapítás érvényességi ideje alatt éves alapon állapítsa meg luxemburgi társaságiadó-kötelezettségét. Konkrétabban a nem integrált független vállalatokra érvényes, piac által diktált tranzakciók hiányában a kifogásolt adómegállapítás által alátámasztott transzferárazási jelentés állapítja meg a Fiat-csoport szóban forgó vállalatára jutó nyereséget, amely a Fiat-csoport egyéb vállalataival kötött tranzakcióinak árazásában jelenik meg.

| (222) | A Bíróság korábban már kimondta, hogy az adóalap olyan adóintézkedésből eredő csökkentése, amely lehetővé teszi egy adófizető számára, hogy csoporton belüli ügyletekben olyan transzferárakat alkalmazzon, amelyek nem hasonlítanak a szokásos piaci feltételek szerinti összehasonlítható körülmények alapján tárgyaló független vállalkozások közötti szabad verseny esetén alkalmazott árakhoz, az említett adófizető számára szelektív előnyt biztosít azáltal, hogy az általános adórendszer szerinti adókötelezettségét csökkenti azon független társaságokhoz képest, amelyek adóalapját a ténylegesen lekönyvelt nyereség alapján állapítják meg (108). |
| --- | --- |

(222)

A Bíróság korábban már kimondta, hogy az adóalap olyan adóintézkedésből eredő csökkentése, amely lehetővé teszi egy adófizető számára, hogy csoporton belüli ügyletekben olyan transzferárakat alkalmazzon, amelyek nem hasonlítanak a szokásos piaci feltételek szerinti összehasonlítható körülmények alapján tárgyaló független vállalkozások közötti szabad verseny esetén alkalmazott árakhoz, az említett adófizető számára szelektív előnyt biztosít azáltal, hogy az általános adórendszer szerinti adókötelezettségét csökkenti azon független társaságokhoz képest, amelyek adóalapját a ténylegesen lekönyvelt nyereség alapján állapítják meg (108).

108

| (223) | A koordinációs központokra vonatkozó belgiumi adórendszerről szóló ítéletében (109) a Bíróság a Bizottság egy határozatával kapcsolatos kifogást vizsgált, amely megállapította többek között azt, hogy a szóban forgó rendszer szerinti adóköteles bevétel meghatározásának módszere e központokat szelektív előnyben részesítette (110). A szóban forgó rendszer alapján az adóköteles nyereség azon működési kiadások és költségek teljes összege meghatározott százalékának megfelelő átalányösszegben került meghatározásra, amelybe a személyi kiadások és a finanszírozási költségek nem tartoznak bele. A Bíróság szerint „annak vizsgálatához, hogy az adóköteles jövedelmeknek – a koordinációs központok rendszerében foglaltak szerinti – meghatározása kedvezményt jelent-e számukra, [...] össze kell hasonlítani az említett rendszert az általánossal, amelynek alapja a tevékenységét a szabad verseny körülményei között végző vállalkozás bevételei és költségei közötti különbözet”. A Bíróság ezután kijelentette, hogy „az, hogy az említett központok adóköteles jövedelme meghatározására szolgáló költségek közül kizárják [a személyi kiadásokat és a finanszírozási költségeket], nem teszi lehetővé a szabad verseny körülményei között alkalmazott árakhoz közeli elszámoló árak elérését”, amiről a Bíróság megállapította, hogy „az érintett koordinációs központoknak gazdasági előnyt [biztosít]” (111). |
| --- | --- |

(223)

A koordinációs központokra vonatkozó belgiumi adórendszerről szóló ítéletében (109) a Bíróság a Bizottság egy határozatával kapcsolatos kifogást vizsgált, amely megállapította többek között azt, hogy a szóban forgó rendszer szerinti adóköteles bevétel meghatározásának módszere e központokat szelektív előnyben részesítette (110). A szóban forgó rendszer alapján az adóköteles nyereség azon működési kiadások és költségek teljes összege meghatározott százalékának megfelelő átalányösszegben került meghatározásra, amelybe a személyi kiadások és a finanszírozási költségek nem tartoznak bele. A Bíróság szerint „annak vizsgálatához, hogy az adóköteles jövedelmeknek – a koordinációs központok rendszerében foglaltak szerinti – meghatározása kedvezményt jelent-e számukra, [...] össze kell hasonlítani az említett rendszert az általánossal, amelynek alapja a tevékenységét a szabad verseny körülményei között végző vállalkozás bevételei és költségei közötti különbözet”. A Bíróság ezután kijelentette, hogy „az, hogy az említett központok adóköteles jövedelme meghatározására szolgáló költségek közül kizárják [a személyi kiadásokat és a finanszírozási költségeket], nem teszi lehetővé a szabad verseny körülményei között alkalmazott árakhoz közeli elszámoló árak elérését”, amiről a Bíróság megállapította, hogy „az érintett koordinációs központoknak gazdasági előnyt [biztosít]” (111).

109

110

111

| (224) | A Bíróság tehát elfogadta, hogy az az adóintézkedés, amelynek eredményeként egy vállalatcsoporthoz tartozó vállalat olyan transzferárakat alkalmaz, amely árak nem hasonlítanak a szokásos piaci feltételek szerinti összehasonlítható körülmények alapján tárgyaló független vállalkozások közötti szabad verseny esetén alkalmazott árakhoz, a vállalatcsoporthoz tartozó szóban forgó vállalat számára előnyt biztosít, mivel annak eredményeként csökken az adóalapja, és így a rendes társaságiadó-rendszer szerinti adókötelezettsége is. |
| --- | --- |

(224)

A Bíróság tehát elfogadta, hogy az az adóintézkedés, amelynek eredményeként egy vállalatcsoporthoz tartozó vállalat olyan transzferárakat alkalmaz, amely árak nem hasonlítanak a szokásos piaci feltételek szerinti összehasonlítható körülmények alapján tárgyaló független vállalkozások közötti szabad verseny esetén alkalmazott árakhoz, a vállalatcsoporthoz tartozó szóban forgó vállalat számára előnyt biztosít, mivel annak eredményeként csökken az adóalapja, és így a rendes társaságiadó-rendszer szerinti adókötelezettsége is.

| (225) | Általában a „szokásos piaci ár elveként” említik azt az elvet, amely szerint a csoporton belüli vállalatok közötti tranzakciókat úgy kell ellentételezni, mintha azokra a szokásos piaci feltételek szerinti összehasonlítható körülmények alapján tárgyaló független vállalkozások között került volna sor. A belgiumi székhelyű koordinációs központokról szóló ítéletben a Bíróság megerősítette, hogy a szokásos piaci ár elve a kiindulópont annak megállapítása céljából, hogy egy vállalatcsoporthoz tartozó vállalat az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében előnyben részesül-e egy, az általa alkalmazott transzferárat és így az adóalapját is meghatározó adóintézkedés eredményeként. |
| --- | --- |

(225)

Általában a „szokásos piaci ár elveként” említik azt az elvet, amely szerint a csoporton belüli vállalatok közötti tranzakciókat úgy kell ellentételezni, mintha azokra a szokásos piaci feltételek szerinti összehasonlítható körülmények alapján tárgyaló független vállalkozások között került volna sor. A belgiumi székhelyű koordinációs központokról szóló ítéletben a Bíróság megerősítette, hogy a szokásos piaci ár elve a kiindulópont annak megállapítása céljából, hogy egy vállalatcsoporthoz tartozó vállalat az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében előnyben részesül-e egy, az általa alkalmazott transzferárat és így az adóalapját is meghatározó adóintézkedés eredményeként.

| (226) | A szokásos piaci ár elvének célja annak biztosítása, hogy a vállalatcsoporthoz tartozó vállalatok közötti tranzakciókat adózási célból azon nyereség összegére történő hivatkozással kezeljék, amely nyereség ugyanezekből a tranzakciókból származott volna akkor, ha azokat független vállalatok hajtották volna végre. Egyébként a vállalatcsoporthoz tartozó vállalatok a rendes társaságiadó-rendszer keretében kedvező bánásmódban részesülnének adóköteles nyereségük független vállalatok számára nem elérhető meghatározásakor, ez pedig egyenlőtlen bánásmódot eredményezne olyan vállalatok esetében, amelyek a szóban forgó rendszer célja – az adójogrendszerének hatálya alá tartozó valamennyi vállalat nyereségének megadóztatása – tekintetében hasonló ténybeli és jogi helyzetben vannak. |
| --- | --- |

(226)

A szokásos piaci ár elvének célja annak biztosítása, hogy a vállalatcsoporthoz tartozó vállalatok közötti tranzakciókat adózási célból azon nyereség összegére történő hivatkozással kezeljék, amely nyereség ugyanezekből a tranzakciókból származott volna akkor, ha azokat független vállalatok hajtották volna végre. Egyébként a vállalatcsoporthoz tartozó vállalatok a rendes társaságiadó-rendszer keretében kedvező bánásmódban részesülnének adóköteles nyereségük független vállalatok számára nem elérhető meghatározásakor, ez pedig egyenlőtlen bánásmódot eredményezne olyan vállalatok esetében, amelyek a szóban forgó rendszer célja – az adójogrendszerének hatálya alá tartozó valamennyi vállalat nyereségének megadóztatása – tekintetében hasonló ténybeli és jogi helyzetben vannak.

| (227) | Amikor a Bizottság azt vizsgálja, hogy Luxemburg szelektív előnyben részesítette-e az FFT-t, azt kell ellenőriznie, hogy a luxemburgi adóhatóság által elfogadott, az FFT luxemburgi adóköteles nyereségének meghatározására irányuló kifogásolt adómegállapításban foglalt módszer eltér-e attól a módszertől, amely a piaci alapú eredmény megbízható közelítését eredményezi, és ezáltal a szokásos piaci ár elvétől is eltér-e. Amennyiben a Luxemburg által a kifogásolt adómegállapítás révén elfogadott módszer az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyeknek az említett rendszer szerinti adóköteles nyereségét a piac határozza meg, a kifogásolt adómegállapítást úgy kell tekinteni, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t. |
| --- | --- |

(227)

Amikor a Bizottság azt vizsgálja, hogy Luxemburg szelektív előnyben részesítette-e az FFT-t, azt kell ellenőriznie, hogy a luxemburgi adóhatóság által elfogadott, az FFT luxemburgi adóköteles nyereségének meghatározására irányuló kifogásolt adómegállapításban foglalt módszer eltér-e attól a módszertől, amely a piaci alapú eredmény megbízható közelítését eredményezi, és ezáltal a szokásos piaci ár elvétől is eltér-e. Amennyiben a Luxemburg által a kifogásolt adómegállapítás révén elfogadott módszer az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyeknek az említett rendszer szerinti adóköteles nyereségét a piac határozza meg, a kifogásolt adómegállapítást úgy kell tekinteni, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t.

| (228) | A szokásos piaci ár elve tehát szükségszerűen szerepet játszik a vállalatcsoporthoz tartozó vállalatoknak nyújtott adóintézkedéseknek az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti bizottsági értékelésében, függetlenül attól, hogy egy adott tagállam ezt az elvet beépítette-e saját nemzeti jogrendszerébe. Az elvet annak megállapítására használják, hogy egy vállalatcsoporthoz tartozó vállalat adóköteles nyereségét társasági adó céljából olyan módszerrel határozták-e meg, amely megközelíti a piaci feltételeket, hogy e vállalatot az általános társaságiadó-rendszer keretében ne részesítsék kedvező bánásmódban olyan, nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek adóköteles nyereségét a piac határozza meg. Ezért a kétségek elkerülése végett a szokásos piaci ár elve, amelyet a Bizottság az állami támogatások értékelése során alkalmaz, nem egyezik a nem kötelező érvényű OECD-modellegyezmény 9. cikkéből származó elvvel, hanem az egyenlő adójogi elbánásnak az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazási körébe tartozó általános elve, amely a tagállamokra nézve kötelező erejű, és amelynek hatálya alól a nemzeti adószabályok nem zárhatók ki (112). |
| --- | --- |

(228)

A szokásos piaci ár elve tehát szükségszerűen szerepet játszik a vállalatcsoporthoz tartozó vállalatoknak nyújtott adóintézkedéseknek az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti bizottsági értékelésében, függetlenül attól, hogy egy adott tagállam ezt az elvet beépítette-e saját nemzeti jogrendszerébe. Az elvet annak megállapítására használják, hogy egy vállalatcsoporthoz tartozó vállalat adóköteles nyereségét társasági adó céljából olyan módszerrel határozták-e meg, amely megközelíti a piaci feltételeket, hogy e vállalatot az általános társaságiadó-rendszer keretében ne részesítsék kedvező bánásmódban olyan, nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek adóköteles nyereségét a piac határozza meg. Ezért a kétségek elkerülése végett a szokásos piaci ár elve, amelyet a Bizottság az állami támogatások értékelése során alkalmaz, nem egyezik a nem kötelező érvényű OECD-modellegyezmény 9. cikkéből származó elvvel, hanem az egyenlő adójogi elbánásnak az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazási körébe tartozó általános elve, amely a tagállamokra nézve kötelező erejű, és amelynek hatálya alól a nemzeti adószabályok nem zárhatók ki (112).

112

| (229) | Következésképpen, Luxemburg azon érvére válaszul, amely szerint a Bizottság – egy ilyen értékeléshez hozzájárulását adva – felváltja a nemzeti adóhatóságokat a luxemburgi jogszabályok (113) értelmezésében, a Bizottság emlékeztet, hogy nem azt vizsgálja, vajon a megtámadott megállapítás megfelel-e az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdésében vagy a Körlevélben meghatározott szokásos piaci ár elvének, hanem azt, hogy a luxemburgi adóhatóság szelektív előnyhöz juttatta-e az FFT-t az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése alkalmazásában azáltal, hogy olyan adómegállapítást hozott, amely az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer alapján adóalapot képező nyereség mértékétől eltérő nyereségelosztást tesz lehetővé ahhoz képest, ha ugyanezeket az ügyleteket a hasonló körülmények között tárgyaló független cégek által a szokásos piaci ár elvének megfelelően hajtották volna végre. |
| --- | --- |

(229)

Következésképpen, Luxemburg azon érvére válaszul, amely szerint a Bizottság – egy ilyen értékeléshez hozzájárulását adva – felváltja a nemzeti adóhatóságokat a luxemburgi jogszabályok (113) értelmezésében, a Bizottság emlékeztet, hogy nem azt vizsgálja, vajon a megtámadott megállapítás megfelel-e az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdésében vagy a Körlevélben meghatározott szokásos piaci ár elvének, hanem azt, hogy a luxemburgi adóhatóság szelektív előnyhöz juttatta-e az FFT-t az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése alkalmazásában azáltal, hogy olyan adómegállapítást hozott, amely az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer alapján adóalapot képező nyereség mértékétől eltérő nyereségelosztást tesz lehetővé ahhoz képest, ha ugyanezeket az ügyleteket a hasonló körülmények között tárgyaló független cégek által a szokásos piaci ár elvének megfelelően hajtották volna végre.

113

| (230) | Végül pedig, Luxemburg és az FFT azon érvére válaszul, hogy – mivel a transzferárazás nem egzakt tudomány – a megtámadott adómegállapításban megállapított transzferárazási intézkedés bizottsági értékelésének szükségszerűen korlátozottnak kell lennie, a Bizottság emlékeztet, hogy a transzferárazás közelítési elemét annak célkitűzése szempontjából kell értékelni. Habár az OECD transzferár irányelve valóban elismeri 1.13. bekezdésében, hogy a transzferárazás nem egzakt tudomány, ugyanez a bekezdés először azt mondja ki, hogy „[n]em szabad szem elől téveszteni, hogy a cél mindig a szokásos piaci profit megbízható adatokon alapuló, elfogadható becsült értékének a meghatározása”. Az OECD transzferár irányelvek célja, hogy adózási szempontból a kapcsolt vállalkozások közötti határon átnyúló ügyletek tekintetében a szokásos piaci árak becsléséhez legmegfelelőbb módszereket dolgozza ki az adóhatóságok és a multinacionális vállalatok számára. Ez a cél teljesíthetetlen lenne, ha a transzferárazási gyakorlat közelítő jellege révén figyelmen kívül hagyható lenne az iránymutatás által képviselt, a megfelelő transzferárazási módszerek tekintetében elért konszenzus. A szokásos piaci ár elvének közelítő jellegére ezért nem lehet hivatkozni egy olyan transzferárazási elemzés megalapozása céljából, amely módszerhasználatát tekintve nem következetes vagy nem megfelelő összehasonlítható adatok kiválasztásán alapul. |
| --- | --- |

(230)

Végül pedig, Luxemburg és az FFT azon érvére válaszul, hogy – mivel a transzferárazás nem egzakt tudomány – a megtámadott adómegállapításban megállapított transzferárazási intézkedés bizottsági értékelésének szükségszerűen korlátozottnak kell lennie, a Bizottság emlékeztet, hogy a transzferárazás közelítési elemét annak célkitűzése szempontjából kell értékelni. Habár az OECD transzferár irányelve valóban elismeri 1.13. bekezdésében, hogy a transzferárazás nem egzakt tudomány, ugyanez a bekezdés először azt mondja ki, hogy „[n]em szabad szem elől téveszteni, hogy a cél mindig a szokásos piaci profit megbízható adatokon alapuló, elfogadható becsült értékének a meghatározása”. Az OECD transzferár irányelvek célja, hogy adózási szempontból a kapcsolt vállalkozások közötti határon átnyúló ügyletek tekintetében a szokásos piaci árak becsléséhez legmegfelelőbb módszereket dolgozza ki az adóhatóságok és a multinacionális vállalatok számára. Ez a cél teljesíthetetlen lenne, ha a transzferárazási gyakorlat közelítő jellege révén figyelmen kívül hagyható lenne az iránymutatás által képviselt, a megfelelő transzferárazási módszerek tekintetében elért konszenzus. A szokásos piaci ár elvének közelítő jellegére ezért nem lehet hivatkozni egy olyan transzferárazási elemzés megalapozása céljából, amely módszerhasználatát tekintve nem következetes vagy nem megfelelő összehasonlítható adatok kiválasztásán alapul.

| (231) | Összefoglalva tehát, ha igazolható, hogy a luxemburgi adóhatóság által a megtámadott határozat útján az FFT-nek a luxemburgi adóköteles nyeresége megállapításához alkalmazott módszer eltér attól a módszertől, amely egy piaci alapú, és ennélfogva a szokásos piaci ár elvéből származtatható megbízható közelítéshez vezet, a megállapítás úgy tekinthető, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t, amennyiben az FFT általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettsége csökken azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek adóalapját a piaci viszonyok szerint elért nyereség alapján határozzák meg. |
| --- | --- |

(231)

Összefoglalva tehát, ha igazolható, hogy a luxemburgi adóhatóság által a megtámadott határozat útján az FFT-nek a luxemburgi adóköteles nyeresége megállapításához alkalmazott módszer eltér attól a módszertől, amely egy piaci alapú, és ennélfogva a szokásos piaci ár elvéből származtatható megbízható közelítéshez vezet, a megállapítás úgy tekinthető, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t, amennyiben az FFT általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettsége csökken azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek adóalapját a piaci viszonyok szerint elért nyereség alapján határozzák meg.

7.2.2.2.   Előzetes megállapítás: aggályok merültek fel rögzített adóalap létezésével kapcsolatban

Előzetes megállapítás: aggályok merültek fel rögzített adóalap létezésével kapcsolatban

| (232) | Az első aggályt a Bizottság fogalmazta meg az eljárás megindításáról szóló határozatban arról, hogy az FFT adóalapját a megtámadott adómegállapítás szerint rögzített összegtartomány képezte. Ezenfelül a hivatalos vizsgálati eljárás során benyújtott dokumentumok szerint az FFT adóalapját 2 millió EUR éves fix összegben rögzítették a megtámadott adómegállapítás kiadása előtt. Noha a Körlevél megkövetelte az FFT-től az előző adómegállapítási kérelmének transzferárazási jelentésen alapuló megújítását, a megtámadott adómegállapításhoz készített transzferárazási jelentés olyan eredményt hozott az adóalapot illetően, ami gyakorlatilag megegyezik a korábban megállapított egyösszegű átalány összegével. |
| --- | --- |

(232)

Az első aggályt a Bizottság fogalmazta meg az eljárás megindításáról szóló határozatban arról, hogy az FFT adóalapját a megtámadott adómegállapítás szerint rögzített összegtartomány képezte. Ezenfelül a hivatalos vizsgálati eljárás során benyújtott dokumentumok szerint az FFT adóalapját 2 millió EUR éves fix összegben rögzítették a megtámadott adómegállapítás kiadása előtt. Noha a Körlevél megkövetelte az FFT-től az előző adómegállapítási kérelmének transzferárazási jelentésen alapuló megújítását, a megtámadott adómegállapításhoz készített transzferárazási jelentés olyan eredményt hozott az adóalapot illetően, ami gyakorlatilag megegyezik a korábban megállapított egyösszegű átalány összegével.

| (233) | Ugyanakkor az igazgatási eljárás során a Luxemburg által benyújtott pontosítás alapján, amely kitér arra, hogy a megtámadott adómegállapítás módszert és nem rögzített összegtartományt (114) állapított meg, illetve adatokkal támasztja alá, hogy az FFT 2012. és 2013. évi adóalapja alacsonyabb volt, mint a szóban forgó határozatban állítólagosan megállapított tartomány alsó határa (115), a Bizottság úgy véli, kellően eloszlatták a szóban forgó kétséget. |
| --- | --- |

(233)

Ugyanakkor az igazgatási eljárás során a Luxemburg által benyújtott pontosítás alapján, amely kitér arra, hogy a megtámadott adómegállapítás módszert és nem rögzített összegtartományt (114) állapított meg, illetve adatokkal támasztja alá, hogy az FFT 2012. és 2013. évi adóalapja alacsonyabb volt, mint a szóban forgó határozatban állítólagosan megállapított tartomány alsó határa (115), a Bizottság úgy véli, kellően eloszlatták a szóban forgó kétséget.

114

115

7.2.2.3.   A megtámadott adómegállapítás alapjául szolgáló módszerek, paraméterek és korrekciók

A megtámadott adómegállapítás alapjául szolgáló módszerek, paraméterek és korrekciók

| (234) | A megtámadott adómegállapítás olyan módszert fogad el az FFT nyereségfelosztásának meghatározására, amely az FFT adótanácsadója által készített transzferárazási elemzésen alapul; ez meghatározza a csoporton belüli finanszírozási és vállalkozásfinanszírozási tevékenységek elvégzéséért és az FFT által vállalt kockázat tekintetében járó ellentételezéseket. |
| --- | --- |

(234)

A megtámadott adómegállapítás olyan módszert fogad el az FFT nyereségfelosztásának meghatározására, amely az FFT adótanácsadója által készített transzferárazási elemzésen alapul; ez meghatározza a csoporton belüli finanszírozási és vállalkozásfinanszírozási tevékenységek elvégzéséért és az FFT által vállalt kockázat tekintetében járó ellentételezéseket.

| (235) | Az említett transzferárazási elemzés egyszerre több módszertani választást alkalmaz: i. a TNMM módszert az FFT luxemburgi adóköteles nyereségének megbecsléséhez; ii. a TNMM alkalmazásában nyereségmutatóként a tőkét; iii. a Bázel II. keretrendszert az említett tőke kiszámításához és iv. a részvényárfolyamokon alapuló CAPM módszert az elvárt tőkemegtérülés meghatározásához. |
| --- | --- |

(235)

Az említett transzferárazási elemzés egyszerre több módszertani választást alkalmaz: i. a TNMM módszert az FFT luxemburgi adóköteles nyereségének megbecsléséhez; ii. a TNMM alkalmazásában nyereségmutatóként a tőkét; iii. a Bázel II. keretrendszert az említett tőke kiszámításához és iv. a részvényárfolyamokon alapuló CAPM módszert az elvárt tőkemegtérülés meghatározásához.

| (236) | Ahogy a következő szakaszokban, azaz a (241)–(301) preambulumbekezdésben részletesebben kifejtjük, az i. módszertani választás az OECD irányelvekben részletesen bemutatott öt módszer egyike. Az OECD irányelvek a TNMM használatakor választott nyereségmutató (ii. módszertani választás) alkalmazására is kitérnek. Az OECD irányelvek azonban nem tárgyalják a iii. és iv. módszertani választást. |
| --- | --- |

(236)

Ahogy a következő szakaszokban, azaz a (241)–(301) preambulumbekezdésben részletesebben kifejtjük, az i. módszertani választás az OECD irányelvekben részletesen bemutatott öt módszer egyike. Az OECD irányelvek a TNMM használatakor választott nyereségmutató (ii. módszertani választás) alkalmazására is kitérnek. Az OECD irányelvek azonban nem tárgyalják a iii. és iv. módszertani választást.

| (237) | Az FFT adótanácsadója ezt követően számos paramétert választ ki, azaz a tényleges számadatokat az ellentételezésre szánt tőke mértékének megbecsléséhez (a iii. választáshoz kapcsolódva, valamint az adott tőke esetében alkalmazandó elvárt megtérülési szintet a iv. választáshoz kapcsolódva). Ami az ellentételezésre szánt tőke összegét illeti, az adótanácsadó kiválasztja a kockázatsúlyozás, valamint a minimális tőkeszükséglet paramétereit az FFT feltételezett szavatoló tőkéjének megbecsléséhez. Ami pedig az említett tőke esetében alkalmazandó elvárt megtérülési szintet illeti, az adótanácsadó kiválasztja a CAPM használatához szükséges paramétereket egy kockázatmentes érték, valamint egy béta és egy piaci alapú prémium tekintetében (116). |
| --- | --- |

(237)

Az FFT adótanácsadója ezt követően számos paramétert választ ki, azaz a tényleges számadatokat az ellentételezésre szánt tőke mértékének megbecsléséhez (a iii. választáshoz kapcsolódva, valamint az adott tőke esetében alkalmazandó elvárt megtérülési szintet a iv. választáshoz kapcsolódva). Ami az ellentételezésre szánt tőke összegét illeti, az adótanácsadó kiválasztja a kockázatsúlyozás, valamint a minimális tőkeszükséglet paramétereit az FFT feltételezett szavatoló tőkéjének megbecsléséhez. Ami pedig az említett tőke esetében alkalmazandó elvárt megtérülési szintet illeti, az adótanácsadó kiválasztja a CAPM használatához szükséges paramétereket egy kockázatmentes érték, valamint egy béta és egy piaci alapú prémium tekintetében (116).

116

| (238) | Végül pedig az adótanácsadó úgy dönt, hogy figyelmen kívül hagyja az FFT teljes tőkeszintjét a szokásos piaci árnak megfelelő ellentételezés kiszámításának alkalmazásában oly módon, hogy ebből a tőkéből kivonja az FFT FFNA-ban és FFC-ben szerzett részesedését, és a fennmaradó összeget veszi alapul az elvégzett feladatok ellentételezéséhez (117). Ezek a választások azonban nem paraméterválasztási döntések. Ehelyett olyan korrekciókat vezetnek be az FFT-nek járó nyereségrészesedés meghatározásához használt módszertanban, amelyek egyik általánosan használt módszernek sem felelnek meg. |
| --- | --- |

(238)

Végül pedig az adótanácsadó úgy dönt, hogy figyelmen kívül hagyja az FFT teljes tőkeszintjét a szokásos piaci árnak megfelelő ellentételezés kiszámításának alkalmazásában oly módon, hogy ebből a tőkéből kivonja az FFT FFNA-ban és FFC-ben szerzett részesedését, és a fennmaradó összeget veszi alapul az elvégzett feladatok ellentételezéséhez (117). Ezek a választások azonban nem paraméterválasztási döntések. Ehelyett olyan korrekciókat vezetnek be az FFT-nek járó nyereségrészesedés meghatározásához használt módszertanban, amelyek egyik általánosan használt módszernek sem felelnek meg.

117

| (239) | E módszertani választások, valamint a végrehajtásukhoz és [...] korrekciójukhoz szükséges paraméterek alapján az adótanácsadó olyan ellentételezési szintet állapít meg az FFT csoporton belüli pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási tevékenysége tekintetében, amelyet a megtámadott adómegállapítás elfogad mint olyat, amely tiszteletben tartja a Körlevél tartalmát és a szokásos piaci ár elvét. |
| --- | --- |

(239)

E módszertani választások, valamint a végrehajtásukhoz és [...] korrekciójukhoz szükséges paraméterek alapján az adótanácsadó olyan ellentételezési szintet állapít meg az FFT csoporton belüli pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási tevékenysége tekintetében, amelyet a megtámadott adómegállapítás elfogad mint olyat, amely tiszteletben tartja a Körlevél tartalmát és a szokásos piaci ár elvét.

| (240) | A következő szakaszokban, azaz a (241)–(301) preambulumbekezdésben a Bizottság kifejti, miért véli úgy, hogy az említett módszertani választások, választott paraméterek és [...] korrekciók közül több is az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek adóalapját a piaci feltételek szerint lebonyolított ügyletek alapján határozzák meg, és ennélfogva miért ítéli meg úgy, hogy a megtámadott adómegállapítás e választások és korrekciók elfogadásával szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában azáltal, hogy eltér a szokásos piaci ár elvétől. |
| --- | --- |

(240)

A következő szakaszokban, azaz a (241)–(301) preambulumbekezdésben a Bizottság kifejti, miért véli úgy, hogy az említett módszertani választások, választott paraméterek és [...] korrekciók közül több is az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek adóalapját a piaci feltételek szerint lebonyolított ügyletek alapján határozzák meg, és ennélfogva miért ítéli meg úgy, hogy a megtámadott adómegállapítás e választások és korrekciók elfogadásával szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában azáltal, hogy eltér a szokásos piaci ár elvétől.

7.2.2.4.   A TNMM módszer és a transzferárazási jelentésben található funkcionális elemzés megválasztása

A TNMM módszer és a transzferárazási jelentésben található funkcionális elemzés megválasztása

| (241) | Ami az i. választást illeti, az adótanácsadó az FFT által teljesített feladatok és az általa viselt kockázat tekintetében a megtámadott adómegállapításban elfogadott ellentételezést a TNMM (118) módszer segítségével becsüli meg. Ez a választás az OECD transzferár irányelveiben részletesen bemutatott öt módszer egyike. Általános kérdésként az OECD transzferár irányelvei megkövetelik, hogy a legmegfelelőbb módszert kell alkalmazni a szokásos piaci ár transzferárazással összefüggően történő meghatározása során (119). |
| --- | --- |

(241)

Ami az i. választást illeti, az adótanácsadó az FFT által teljesített feladatok és az általa viselt kockázat tekintetében a megtámadott adómegállapításban elfogadott ellentételezést a TNMM (118) módszer segítségével becsüli meg. Ez a választás az OECD transzferár irányelveiben részletesen bemutatott öt módszer egyike. Általános kérdésként az OECD transzferár irányelvei megkövetelik, hogy a legmegfelelőbb módszert kell alkalmazni a szokásos piaci ár transzferárazással összefüggően történő meghatározása során (119).

118

119

| (242) | Egy módszer használata ezenfelül egy vagy több paraméter használatát is megköveteli, hogy a módszer alkalmazása valamilyen tényleges eredménnyel járjon. A módszer és a paraméterek nem választhatók meg önkényesen. Ha a választás joga teljesen az adófizetőé lenne, azzal a határokon átnyúló tevékenységű integrált csoportok előnyhöz jutnának a piacon működő vállalatokkal szemben, így az előbbiek megválaszthatnák a csoporton belüli ügyletek árazási módszerét és paramétereit az adóalapjuk meghatározásához, míg az utóbbiak az adóalapjuk kiigazításának lehetősége nélkül, piaci feltételekkel bonyolíthatnák le az ügyleteket. Ezeket a választásokat ezért a csoporton belüli ügyletek esetében a szokásos piaci ár elérésének kell ösztönöznie. |
| --- | --- |

(242)

Egy módszer használata ezenfelül egy vagy több paraméter használatát is megköveteli, hogy a módszer alkalmazása valamilyen tényleges eredménnyel járjon. A módszer és a paraméterek nem választhatók meg önkényesen. Ha a választás joga teljesen az adófizetőé lenne, azzal a határokon átnyúló tevékenységű integrált csoportok előnyhöz jutnának a piacon működő vállalatokkal szemben, így az előbbiek megválaszthatnák a csoporton belüli ügyletek árazási módszerét és paramétereit az adóalapjuk meghatározásához, míg az utóbbiak az adóalapjuk kiigazításának lehetősége nélkül, piaci feltételekkel bonyolíthatnák le az ügyleteket. Ezeket a választásokat ezért a csoporton belüli ügyletek esetében a szokásos piaci ár elérésének kell ösztönöznie.

| (243) | A szokásos piaci ár traszferárazási célból történő megbecslése esetén azonban a második legjobb módszer nem juttatja automatikusan előnyhöz a határokon átnyúló tevékenységű, integrált csoportokat. Például amikor ilyen módszert választanak, de azt túlságosan konzervatív paraméterkészlettel kombinálják, a kapott ellentételezés olyan eredménnyel járhat, amely abban az adott esetben megegyezik a piaci alapú eredménnyel, ugyanakkor azonban túlbecsült adóterhet is eredményezhet, amely esetben egy olyan adómegállapítás, amely elfogadja a második legjobb módszert, nem vezetne előnyhöz az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában. |
| --- | --- |

(243)

A szokásos piaci ár traszferárazási célból történő megbecslése esetén azonban a második legjobb módszer nem juttatja automatikusan előnyhöz a határokon átnyúló tevékenységű, integrált csoportokat. Például amikor ilyen módszert választanak, de azt túlságosan konzervatív paraméterkészlettel kombinálják, a kapott ellentételezés olyan eredménnyel járhat, amely abban az adott esetben megegyezik a piaci alapú eredménnyel, ugyanakkor azonban túlbecsült adóterhet is eredményezhet, amely esetben egy olyan adómegállapítás, amely elfogadja a második legjobb módszert, nem vezetne előnyhöz az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában.

| (244) | Ezzel szemben, még ha a legmegfelelőbb módszert is alkalmazzuk, túlzottan kedvező paraméterekkel kombinálva az adott módszer alapján kiszámított ellentételezés alulbecsülheti az adófizető adókötelezettségének mértékét, és ezért előnyt biztosíthat az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában. |
| --- | --- |

(244)

Ezzel szemben, még ha a legmegfelelőbb módszert is alkalmazzuk, túlzottan kedvező paraméterekkel kombinálva az adott módszer alapján kiszámított ellentételezés alulbecsülheti az adófizető adókötelezettségének mértékét, és ezért előnyt biztosíthat az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában.

| (245) | Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság aggályát fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy nem biztos, hogy a TNMM a legmegfelelőbb módszer a szokásos piaci ár szerinti ellentételezés, és ennélfogva az FFT adóköteles nyereségének meghatározására. Az OECD transzferár irányelveiben ismertetett négy módszerrel összevetve a CUP közvetlenebb, és adott esetben egy piaci alapú eredmény megbízhatóbb közelítését tenné lehetővé. |
| --- | --- |

(245)

Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság aggályát fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy nem biztos, hogy a TNMM a legmegfelelőbb módszer a szokásos piaci ár szerinti ellentételezés, és ennélfogva az FFT adóköteles nyereségének meghatározására. Az OECD transzferár irányelveiben ismertetett négy módszerrel összevetve a CUP közvetlenebb, és adott esetben egy piaci alapú eredmény megbízhatóbb közelítését tenné lehetővé.

| (246) | A hivatalos vizsgálati eljárás folyamán benyújtott információk alapján azonban a Bizottság elfogadja az FFT-nek azt az érvét, hogy a CUP nem feltétlenül a legjobb módszer az FFT esetében. Ezen információk szerint az FFT a Fiat-csoport különböző partnereivel bonyolítja le ügyleteit, és az alkalmazandó kamatlábak, a folyósított hitelek formája és lejárata, valamint az FFT által kibocsátott kötvények eltérőek, még akkor is, ha az ügyletek besorolása nem tűnik különbözőnek. Következésképpen, mivel a CUP módszer transzferárazási célok tekintetében történő használata minden egyes, az FFT által nyújtott egyedi hitel esetében hasonló ügyleteket követelne meg, helyénvalónak tűnik, hogy az adótanácsadó a TNMM módszert használja a szokásos piaci ár elvének megfelelő ellentételezés becsléséhez az FFT által teljesített feladatok és az általa viselt kockázat tekintetében. |
| --- | --- |

(246)

A hivatalos vizsgálati eljárás folyamán benyújtott információk alapján azonban a Bizottság elfogadja az FFT-nek azt az érvét, hogy a CUP nem feltétlenül a legjobb módszer az FFT esetében. Ezen információk szerint az FFT a Fiat-csoport különböző partnereivel bonyolítja le ügyleteit, és az alkalmazandó kamatlábak, a folyósított hitelek formája és lejárata, valamint az FFT által kibocsátott kötvények eltérőek, még akkor is, ha az ügyletek besorolása nem tűnik különbözőnek. Következésképpen, mivel a CUP módszer transzferárazási célok tekintetében történő használata minden egyes, az FFT által nyújtott egyedi hitel esetében hasonló ügyleteket követelne meg, helyénvalónak tűnik, hogy az adótanácsadó a TNMM módszert használja a szokásos piaci ár elvének megfelelő ellentételezés becsléséhez az FFT által teljesített feladatok és az általa viselt kockázat tekintetében.

| (247) | Ezenfelül a Bizottság elismeri, hogy az FFT-nek készített transzferárazási elemzés tőkemegtérülésen alapul, ami a pénzügyi ágazatban elfogadható teljesítménymutatónak minősül, és hogy az FFT feladatai hasonlóak a pénzügyi intézmények által elvégzett feladatokhoz. Az FFT eszköz- és forrásstruktúrájának összetettsége valóban megerősíti a lejárati transzformációs és pénzügyi közvetítési tevékenység meglétét, mivel az FFT külső befektetőket kér fel a csoport pénzügyi igényeinek finanszírozására (120). A Bizottság ezért úgy véli, hogy a TNMM transzferárazási célú használata az FFT esetében helyénvaló választás. |
| --- | --- |

(247)

Ezenfelül a Bizottság elismeri, hogy az FFT-nek készített transzferárazási elemzés tőkemegtérülésen alapul, ami a pénzügyi ágazatban elfogadható teljesítménymutatónak minősül, és hogy az FFT feladatai hasonlóak a pénzügyi intézmények által elvégzett feladatokhoz. Az FFT eszköz- és forrásstruktúrájának összetettsége valóban megerősíti a lejárati transzformációs és pénzügyi közvetítési tevékenység meglétét, mivel az FFT külső befektetőket kér fel a csoport pénzügyi igényeinek finanszírozására (120). A Bizottság ezért úgy véli, hogy a TNMM transzferárazási célú használata az FFT esetében helyénvaló választás.

120

7.2.2.5.   Az ellentételezésre szánt tőke összege

Az ellentételezésre szánt tőke összege

| (248) | Noha a Bizottság úgy véli, hogy az adótanácsadó helyesen járt el a TNMM módszer FFT esetében történő alkalmazásával, számos általa az FFT luxemburgi adóalapjának kiszámításához alkalmazott módszertani választást, paraméterválasztást és [...] korrekciót helytelennek ítél a szóban forgó módszer alkalmazásában. |
| --- | --- |

(248)

Noha a Bizottság úgy véli, hogy az adótanácsadó helyesen járt el a TNMM módszer FFT esetében történő alkalmazásával, számos általa az FFT luxemburgi adóalapjának kiszámításához alkalmazott módszertani választást, paraméterválasztást és [...] korrekciót helytelennek ítél a szóban forgó módszer alkalmazásában.

7.2.2.6.   Az FFT feltételezett szavatoló tőkéjének alkalmazása nyereségmutatóként

Az FFT feltételezett szavatoló tőkéjének alkalmazása nyereségmutatóként

| (249) | A Bizottság mindenekelőtt úgy véli, hogy az adótanácsadó nem járt el helyesen, amikor a szavatoló tőkét választotta nyereségmutatónak a TNMM alkalmazása során az FFT által teljesített feladatokért járó szokásos piaci ár szerinti ellentételezés megbecsléséhez. A Bizottság ehelyett úgy véli, hogy az, hogy a tanácsadó a CAPM módszerrel megbecsült tőkearányos jövedelmezőség használatával kombinálva a TNMM módszert választotta, szükségszerűvé teszi a tőke nyereségmutatóként való használatát, amelyhez a tőkearányos jövedelmezőséget használják az ellentételezés kiszámítására, ha a piaci alapú eredmény megbízható közelítéséhez vezet. |
| --- | --- |

(249)

A Bizottság mindenekelőtt úgy véli, hogy az adótanácsadó nem járt el helyesen, amikor a szavatoló tőkét választotta nyereségmutatónak a TNMM alkalmazása során az FFT által teljesített feladatokért járó szokásos piaci ár szerinti ellentételezés megbecsléséhez. A Bizottság ehelyett úgy véli, hogy az, hogy a tanácsadó a CAPM módszerrel megbecsült tőkearányos jövedelmezőség használatával kombinálva a TNMM módszert választotta, szükségszerűvé teszi a tőke nyereségmutatóként való használatát, amelyhez a tőkearányos jövedelmezőséget használják az ellentételezés kiszámítására, ha a piaci alapú eredmény megbízható közelítéséhez vezet.

| (250) | Konkrétabban annak érdekében, hogy az FFT adóalapja piaci alapú eredmény megbízható közelítését tükrözze a szokásos piaci ár elvével összhangban, a feladatok elvégzéséért járó szokásos piaci ár alapú ellentételezés megállapításához használt módszernek számviteli szempontból módszertanilag következetesnek kell lennie, ami az adótanácsadó által választott módszerek esetében nem valósul meg. |
| --- | --- |

(250)

Konkrétabban annak érdekében, hogy az FFT adóalapja piaci alapú eredmény megbízható közelítését tükrözze a szokásos piaci ár elvével összhangban, a feladatok elvégzéséért járó szokásos piaci ár alapú ellentételezés megállapításához használt módszernek számviteli szempontból módszertanilag következetesnek kell lennie, ami az adótanácsadó által választott módszerek esetében nem valósul meg.

| (251) | A transzferárazási jelentés szerint az FFT becsült adóalapja két összetevőből áll: „kockázat-ellentételezésből” és „feladatteljesítés ellentételezéséből” (121). Az adótanácsadó kiszámítja az első összetevőt, az FFT kockázat-ellentételezését úgy, hogy az ellentételezésre szánt tőke becsült összegét – amit az adótanácsadó a Bázel II. keretrendszer szerint mutatis mutandis az FFT feltételezett szavatoló tőkéjének kiszámításával becsül meg (122) – megszorozza az elvárt tőkemegtérülés becsült összegével, amelyet a CAPM módszer alkalmazásával határoz meg. |
| --- | --- |

(251)

A transzferárazási jelentés szerint az FFT becsült adóalapja két összetevőből áll: „kockázat-ellentételezésből” és „feladatteljesítés ellentételezéséből” (121). Az adótanácsadó kiszámítja az első összetevőt, az FFT kockázat-ellentételezését úgy, hogy az ellentételezésre szánt tőke becsült összegét – amit az adótanácsadó a Bázel II. keretrendszer szerint mutatis mutandis az FFT feltételezett szavatoló tőkéjének kiszámításával becsül meg (122) – megszorozza az elvárt tőkemegtérülés becsült összegével, amelyet a CAPM módszer alkalmazásával határoz meg.

121

mutatis mutandis

122

| (252) | A CAPM azonban elméleti elvárt tőkeberuházás-megtérülési szint becslésére szolgál, és a számításban használt béta a vállalatok részvényárának megtérülési eltérésén (vagy a tőkearányos jövedelmezőségeken) (123) alapul. A CAPM módszeren alapuló számítás eredménye ezért sokkal inkább tőkearányos jövedelmezőségi jellegű, mint más egyéb tőkére vonatkozó intézkedéssel kapcsolatos megtérülés, mint például a Bázel II. keretrendszer alapján mutatis mutandis meghatározott feltételezett szavatoló tőke (124). |
| --- | --- |

(252)

A CAPM azonban elméleti elvárt tőkeberuházás-megtérülési szint becslésére szolgál, és a számításban használt béta a vállalatok részvényárának megtérülési eltérésén (vagy a tőkearányos jövedelmezőségeken) (123) alapul. A CAPM módszeren alapuló számítás eredménye ezért sokkal inkább tőkearányos jövedelmezőségi jellegű, mint más egyéb tőkére vonatkozó intézkedéssel kapcsolatos megtérülés, mint például a Bázel II. keretrendszer alapján mutatis mutandis meghatározott feltételezett szavatoló tőke (124).

123

mutatis mutandis

124

| (253) | A tőkearányos jövedelmezőség jellegéből adódóan jövedelmezőségi arány. A tőke ellentételezése a vállalat nettó nyereségéből történik, ami az üzletvitel során felmerülő valamennyi költséggel, illetve a kölcsönhitelezőknek fizetett pénzügyi kiadásokkal csökkentett bevétel. A nettó nyereség így a vállalatnak a tőketulajdonosok ellentételezésére fennmaradó nyeresége: ez tőkearányos jövedelmezőséget jelent, ami vagy tőkeelosztással vagy a vállalat megnövelt értékével valósul meg. Éppen ezért következetesség kérdése, hogy a tőkearányos jövedelmezőség megegyezik-e a minden kiadás kifizetése után a részvényeseknek fennmaradó számviteli szempontok szerinti nettó nyereséggel, elosztva a számviteli szempontok szerinti részvények értékével (azaz a tőkével), amelyekből a nyereséget ellentételezik. |
| --- | --- |

(253)

A tőkearányos jövedelmezőség jellegéből adódóan jövedelmezőségi arány. A tőke ellentételezése a vállalat nettó nyereségéből történik, ami az üzletvitel során felmerülő valamennyi költséggel, illetve a kölcsönhitelezőknek fizetett pénzügyi kiadásokkal csökkentett bevétel. A nettó nyereség így a vállalatnak a tőketulajdonosok ellentételezésére fennmaradó nyeresége: ez tőkearányos jövedelmezőséget jelent, ami vagy tőkeelosztással vagy a vállalat megnövelt értékével valósul meg. Éppen ezért következetesség kérdése, hogy a tőkearányos jövedelmezőség megegyezik-e a minden kiadás kifizetése után a részvényeseknek fennmaradó számviteli szempontok szerinti nettó nyereséggel, elosztva a számviteli szempontok szerinti részvények értékével (azaz a tőkével), amelyekből a nyereséget ellentételezik.

| (254) | Ezzel szemben nem következetes a vállalat nettó számviteli nyereségét a szavatoló tőke ellentételezésére fordítható nyereségnek minősíteni. A szavatoló tőke egy bank vagy más pénzügyi intézmény által fenntartandó minimális tőkésítési célú kibocsátási szintnek szabályozó által megbecsült értéke; nem minősül ilyenformán igénybejelentésnek a szabályozott jogalany nyereségének adott arányából. Sőt, a pénzügyi intézményeknek mindenkor fenn kell tartaniuk ezt a tőkeszintet, így tehát a gyakorlatban általánosságban az elvárt tőkénél nagyobbal rendelkeznek pufferként, hogy elkerüljék a minimális szavatolótőke-követelmények megsértését veszteségek esetén, ami csökkenti a rendelkezésre álló tőkét. A minimálisan elvárt tőkeszint feletti bármely további tőkét a befektetők szempontjából egyenlő módon kell ellentételezni. |
| --- | --- |

(254)

Ezzel szemben nem következetes a vállalat nettó számviteli nyereségét a szavatoló tőke ellentételezésére fordítható nyereségnek minősíteni. A szavatoló tőke egy bank vagy más pénzügyi intézmény által fenntartandó minimális tőkésítési célú kibocsátási szintnek szabályozó által megbecsült értéke; nem minősül ilyenformán igénybejelentésnek a szabályozott jogalany nyereségének adott arányából. Sőt, a pénzügyi intézményeknek mindenkor fenn kell tartaniuk ezt a tőkeszintet, így tehát a gyakorlatban általánosságban az elvárt tőkénél nagyobbal rendelkeznek pufferként, hogy elkerüljék a minimális szavatolótőke-követelmények megsértését veszteségek esetén, ami csökkenti a rendelkezésre álló tőkét. A minimálisan elvárt tőkeszint feletti bármely további tőkét a befektetők szempontjából egyenlő módon kell ellentételezni.

| (255) | Következésképpen a számviteli szempontból megfelelő módszertani következetesség érdekében, és így a piaci alapú eredmény megbízható közelítése céljából az FFT adótanácsadójának azt a tőkearányos jövedelmezőséget kellett volna alkalmaznia, amelyet az FFT számviteli saját tőkéjére a CAPM módszer alkalmazásával kiszámolt. Az alábbi táblázatban feltüntetett zöld nyilak azt mutatják, mely megközelítések lennének módszertanilag következetesek; az átlós nyíl az FFT adótanácsadója által alkalmazott megközelítést jelöli:



  Megtérülési mérések
  Szavatoló tőke
  Tőkearányos jövedelemezőség (RoE) = nyereség / IFRS szerinti tőke
  Az FFT becslése CAPM-mel, a β alapja egy 66 cégből álló minta
  IFRS szerinti tőke
  Az FFT mérlegéből
  Kockázattal kiigazított tőkemegtérülés (RARoC) = Nyereség / szavatoló tőke
  Nem áll rendelkezésre becslés
  Bázel II szavatoló tőke
  az FTT megadta a szavatoló tőke referneciaértékét, noha helytelenül becsülve |
| --- | --- |

(255)

Következésképpen a számviteli szempontból megfelelő módszertani következetesség érdekében, és így a piaci alapú eredmény megbízható közelítése céljából az FFT adótanácsadójának azt a tőkearányos jövedelmezőséget kellett volna alkalmaznia, amelyet az FFT számviteli saját tőkéjére a CAPM módszer alkalmazásával kiszámolt. Az alábbi táblázatban feltüntetett zöld nyilak azt mutatják, mely megközelítések lennének módszertanilag következetesek; az átlós nyíl az FFT adótanácsadója által alkalmazott megközelítést jelöli:

Megtérülési mérések

Szavatoló tőke

Tőkearányos jövedelemezőség (RoE) = nyereség / IFRS szerinti tőke

Az FFT becslése CAPM-mel, a β alapja egy 66 cégből álló minta

IFRS szerinti tőke

Az FFT mérlegéből

Kockázattal kiigazított tőkemegtérülés (RARoC) = Nyereség / szavatoló tőke

Nem áll rendelkezésre becslés

Bázel II szavatoló tőke

az FTT megadta a szavatoló tőke referneciaértékét, noha helytelenül becsülve

| (256) | Következetlen módszertan, azaz az FFT feltételezett szavatoló tőkéje esetében a tőkearányos jövedelmezőség alkalmazásával az FFT adótanácsadója olyan becsült ellentételezési szintet kapott eredményül az FFT által teljesített feladatok és az FFT által viselt kockázat tekintetében, ami nem minősül a piaci alapú eredmény megbízható közelítésének. Az adótanácsadó által okozott eltérés ilyenformán jelentős hatással van az FFT-nek Luxemburgban fizetendő adóköteles ellentételezésére. 2011-ben az FFT számviteli saját tőkéje 287,5 millió EUR volt, míg az adótanácsadó a TNMM alkalmazásában az FFT 28,5 millió EUR értékű feltételezett szavatoló tőkéjét alkalmazta nyereségmutatóként. A becsült tőkearányos jövedelmezőség alkalmazásával az adótanácsadó a CAPM módszert az FFT feltételezett szavatoló tőkéjére alkalmazza a számviteli saját tőke helyett, így az FFT luxemburgi adóköteles ellentételezése a tizedére csökken (125). Más szóval az adótanácsadó módszertani választásai azt eredményezték, hogy az FFT luxemburgi adóalapjának mértéke csökkent azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek adóköteles nyereségét a piaci viszonyok szerint határozzák meg. |
| --- | --- |

(256)

Következetlen módszertan, azaz az FFT feltételezett szavatoló tőkéje esetében a tőkearányos jövedelmezőség alkalmazásával az FFT adótanácsadója olyan becsült ellentételezési szintet kapott eredményül az FFT által teljesített feladatok és az FFT által viselt kockázat tekintetében, ami nem minősül a piaci alapú eredmény megbízható közelítésének. Az adótanácsadó által okozott eltérés ilyenformán jelentős hatással van az FFT-nek Luxemburgban fizetendő adóköteles ellentételezésére. 2011-ben az FFT számviteli saját tőkéje 287,5 millió EUR volt, míg az adótanácsadó a TNMM alkalmazásában az FFT 28,5 millió EUR értékű feltételezett szavatoló tőkéjét alkalmazta nyereségmutatóként. A becsült tőkearányos jövedelmezőség alkalmazásával az adótanácsadó a CAPM módszert az FFT feltételezett szavatoló tőkéjére alkalmazza a számviteli saját tőke helyett, így az FFT luxemburgi adóköteles ellentételezése a tizedére csökken (125). Más szóval az adótanácsadó módszertani választásai azt eredményezték, hogy az FFT luxemburgi adóalapjának mértéke csökkent azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek adóköteles nyereségét a piaci viszonyok szerint határozzák meg.

125

| (257) | Mivel az FFT tőkeszintjének mértéke rendelkezésre áll, és a CAPM becsült tőkearányos jövedelmezőséget ír elő, az adótanácsadónak a szavatoló tőke feltételezett szintje helyett az FFT számviteli saját tőkéjét kellett volna használnia a TNMM alkalmazásában, hogy az FFT luxemburgi adóalapját a szokásos piaci ár elvével összhangban határozza meg. |
| --- | --- |

(257)

Mivel az FFT tőkeszintjének mértéke rendelkezésre áll, és a CAPM becsült tőkearányos jövedelmezőséget ír elő, az adótanácsadónak a szavatoló tőke feltételezett szintje helyett az FFT számviteli saját tőkéjét kellett volna használnia a TNMM alkalmazásában, hogy az FFT luxemburgi adóalapját a szokásos piaci ár elvével összhangban határozza meg.

| (258) | A Bizottság elutasítja az FFT érvét abban a tekintetben, hogy az aktuális tőkeszintet figyelmen kívül kell hagyni transzferárazási célokból, mert az a múltbéli döntések eredményéből fakad (126). Ez az érv azt jelenti, hogy az FFT számviteli saját tőkéjének a szintje a múltbéli döntések miatt túl magas, és nincs szükség az ilyen mértékű ellentételezésre. Az érv ugyanakkor nincs összhangban a piaci követelményekkel, mivel az optimálistól elmaradó sajáttőke-szint nem tartható fenn a versenypiacon. Valójában a saját tőke ellentételezése jóval költségesebb a vállalatok számára, mint az adósság, és ha ezért egy szabad versenypiaci feltételek mellett működő vállalatot túltőkésítenének a múltbéli döntésekre hivatkozva, ahogyan az FFT érvel, az a vállalat visszajuttathatná a többlettőkét a részvényeseinek (például részvény-visszavásárlással vagy -elosztással), mivel az ilyen alaptőke hatékonyabban lenne felhasználható alternatív befektetési lehetőségekben. Amikor a vállalatok adóalapját a szabad verseny nyújtotta feltételek alapján számítják ki, a vállalatok kötelesek a részvényesek által nyújtott tőkét teljes egészében a piaci követelményekkel összhangban lévő szinten ellentételezni. |
| --- | --- |

(258)

A Bizottság elutasítja az FFT érvét abban a tekintetben, hogy az aktuális tőkeszintet figyelmen kívül kell hagyni transzferárazási célokból, mert az a múltbéli döntések eredményéből fakad (126). Ez az érv azt jelenti, hogy az FFT számviteli saját tőkéjének a szintje a múltbéli döntések miatt túl magas, és nincs szükség az ilyen mértékű ellentételezésre. Az érv ugyanakkor nincs összhangban a piaci követelményekkel, mivel az optimálistól elmaradó sajáttőke-szint nem tartható fenn a versenypiacon. Valójában a saját tőke ellentételezése jóval költségesebb a vállalatok számára, mint az adósság, és ha ezért egy szabad versenypiaci feltételek mellett működő vállalatot túltőkésítenének a múltbéli döntésekre hivatkozva, ahogyan az FFT érvel, az a vállalat visszajuttathatná a többlettőkét a részvényeseinek (például részvény-visszavásárlással vagy -elosztással), mivel az ilyen alaptőke hatékonyabban lenne felhasználható alternatív befektetési lehetőségekben. Amikor a vállalatok adóalapját a szabad verseny nyújtotta feltételek alapján számítják ki, a vállalatok kötelesek a részvényesek által nyújtott tőkét teljes egészében a piaci követelményekkel összhangban lévő szinten ellentételezni.

126

| (259) | Az OECD transzferár irányelvei a maguk részéről megállapítják, hogy a tőkemegtérülés helyénvaló nyereségmutató lehet a TNMM alkalmazásában tőkeintenzív finanszírozási tevékenységek esetén (127). Az irányelvek továbbá a „befektetett tőkére” lehetséges helyénvaló nyereségmutatóként utalnak a TNMM alkalmazásában (128). Noha a „befektetett tőke” nincs pontosabban meghatározva a transzferár irányelvekben, úgy tűnik, hogy nem felel meg a Bázel II. és III. keretrendszerben használt szavatoló tőke megnevezésnek vagy más egyéb vonatkozó, a rendelkezéseket nemzeti jogba átültető irányelvnek. |
| --- | --- |

(259)

Az OECD transzferár irányelvei a maguk részéről megállapítják, hogy a tőkemegtérülés helyénvaló nyereségmutató lehet a TNMM alkalmazásában tőkeintenzív finanszírozási tevékenységek esetén (127). Az irányelvek továbbá a „befektetett tőkére” lehetséges helyénvaló nyereségmutatóként utalnak a TNMM alkalmazásában (128). Noha a „befektetett tőke” nincs pontosabban meghatározva a transzferár irányelvekben, úgy tűnik, hogy nem felel meg a Bázel II. és III. keretrendszerben használt szavatoló tőke megnevezésnek vagy más egyéb vonatkozó, a rendelkezéseket nemzeti jogba átültető irányelvnek.

127

128

| (260) | A Körlevél sem határozza meg pontosan a nyereségmutatóként használandó tőke fogalmát a TNMM alkalmazásában (129). A Körlevél két lehetséges ellentételezési alapot állapít meg a pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási tevékenységek tekintetében: a hitelértéket és a kezelt eszközök mennyiségét (130). A TNMM módszer feltételezett szavatoló tőke esetében való választásával azonban az FFT nem a hitelértéken közvetlenül alapuló ellentételezés mellett döntött, miközben a kezelt eszközök a harmadik felek (például alapkezelők) nevében tartott eszközöket jelentik, amely egy olyan tevékenységhez kapcsolódik, amit az FFT elvben nem végez. |
| --- | --- |

(260)

A Körlevél sem határozza meg pontosan a nyereségmutatóként használandó tőke fogalmát a TNMM alkalmazásában (129). A Körlevél két lehetséges ellentételezési alapot állapít meg a pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási tevékenységek tekintetében: a hitelértéket és a kezelt eszközök mennyiségét (130). A TNMM módszer feltételezett szavatoló tőke esetében való választásával azonban az FFT nem a hitelértéken közvetlenül alapuló ellentételezés mellett döntött, miközben a kezelt eszközök a harmadik felek (például alapkezelők) nevében tartott eszközöket jelentik, amely egy olyan tevékenységhez kapcsolódik, amit az FFT elvben nem végez.

129

130

| (261) | Amíg a számviteli saját tőkét gyakran veszik alapul a vállalatok nyereségének kiszámítására a pénzügyi szektorban, a Bizottság bármikor elfogadja, hogy az eltérő tőkealap elvben használható a TNMM alkalmazásában transzferárazási célokra mindaddig, ameddig a csoporton belüli ügylet tekintetében az ellentételezés megállapítására használt módszer következetes. Ebben a konkrét esetben azonban a Bizottság úgy véli, hogy az adótanácsadó e célú választása az FFT feltételezett szavatoló tőkéjét illetően nem helyénvaló, és a következő okokból nem alkalmas piaci alapú eredmény megbízható közelítésének megállapítására. |
| --- | --- |

(261)

Amíg a számviteli saját tőkét gyakran veszik alapul a vállalatok nyereségének kiszámítására a pénzügyi szektorban, a Bizottság bármikor elfogadja, hogy az eltérő tőkealap elvben használható a TNMM alkalmazásában transzferárazási célokra mindaddig, ameddig a csoporton belüli ügylet tekintetében az ellentételezés megállapítására használt módszer következetes. Ebben a konkrét esetben azonban a Bizottság úgy véli, hogy az adótanácsadó e célú választása az FFT feltételezett szavatoló tőkéjét illetően nem helyénvaló, és a következő okokból nem alkalmas piaci alapú eredmény megbízható közelítésének megállapítására.

| (262) | Egyrészről az FFT nem a Bázel II. keretrendszer hatálya alá tartozó szabályozott pénzügyi szervezet, így e keretrendszer alkalmazása a feltételezett szavatoló tőke megállapítására nehezen alkalmazható igazolhatóan kizárólag adózási célokra. A Bázel II. keretrendszer valóban úgy definiálja a szavatoló tőkét, mint az intézmény által tartott eszközök és az egyes ilyen eszközök mögöttes kockázatának súlyozott aránya. Konkrétan az egyes eszközök kockázati súlyozása az adott szabályozási cél tekintetében különösen a másik fél hitelminősítésétől, valamint a valamennyi eszköz esetében értékelt többi kritériumtól függ. Az egyedi eszköz kockázati súlyának igazolására szolgáló adminisztratív terhet a prudenciális felügyeleti összefüggésből kiragadva használják, amikor a minimális tőkeszükséglet helyett transzferárazási célokból az adóalap kiszámítására alkalmazzák. Éppen ezért igen valószínűtlen, hogy az e gyakorlatból származó eredményt az adóhatóság könnyedén minősíthetné a szokásos piaci ár elvével összhangban lévő piaci alapú eredmény megbízható közelítésének. |
| --- | --- |

(262)

Egyrészről az FFT nem a Bázel II. keretrendszer hatálya alá tartozó szabályozott pénzügyi szervezet, így e keretrendszer alkalmazása a feltételezett szavatoló tőke megállapítására nehezen alkalmazható igazolhatóan kizárólag adózási célokra. A Bázel II. keretrendszer valóban úgy definiálja a szavatoló tőkét, mint az intézmény által tartott eszközök és az egyes ilyen eszközök mögöttes kockázatának súlyozott aránya. Konkrétan az egyes eszközök kockázati súlyozása az adott szabályozási cél tekintetében különösen a másik fél hitelminősítésétől, valamint a valamennyi eszköz esetében értékelt többi kritériumtól függ. Az egyedi eszköz kockázati súlyának igazolására szolgáló adminisztratív terhet a prudenciális felügyeleti összefüggésből kiragadva használják, amikor a minimális tőkeszükséglet helyett transzferárazási célokból az adóalap kiszámítására alkalmazzák. Éppen ezért igen valószínűtlen, hogy az e gyakorlatból származó eredményt az adóhatóság könnyedén minősíthetné a szokásos piaci ár elvével összhangban lévő piaci alapú eredmény megbízható közelítésének.

| (263) | Másrészről mivel a minimum szavatoló tőke megtérülését ritkán használják teljesítménymutatóként a pénzügyi szektorban, a minimum szavatolótőke-megtérülés piaci átlagait nem gyakran vizsgálják és teszik elérhetővé (131). Éppen ezért az ilyen tőkealap használatával kapott eredmény sokkal kevésbé vezetne piaci alapú eredmény megbízható közelítéséhez, mint a számviteli saját tőke nyereségmutatóként való használata, amelyhez ágazati szabványoknak megfelelő tőkearányos jövedelmezőséget alkalmaznak. |
| --- | --- |

(263)

Másrészről mivel a minimum szavatoló tőke megtérülését ritkán használják teljesítménymutatóként a pénzügyi szektorban, a minimum szavatolótőke-megtérülés piaci átlagait nem gyakran vizsgálják és teszik elérhetővé (131). Éppen ezért az ilyen tőkealap használatával kapott eredmény sokkal kevésbé vezetne piaci alapú eredmény megbízható közelítéséhez, mint a számviteli saját tőke nyereségmutatóként való használata, amelyhez ágazati szabványoknak megfelelő tőkearányos jövedelmezőséget alkalmaznak.

131

| (264) | Harmadrészről az adótanácsadó által a CAPM használatával a tőkearányos jövedelmezőség megbecslésére kiválasztott 66 összehasonlítható adat egyértelműen alkalmatlan az iparági szavatoló tőke átlagának, illetve az elvárt tőkemegtérülésnek a megbecslésére, mivel e vállalatok többsége nem a Bázel-keretrendszerek hatálya alá tartozó szabályozott jogalany (például a tőzsdék), így tehát előfordulhat, hogy ezek a vállalatok valójában nem számítanak becslést a szavatolótőke-követelményükhöz, és az egyes nem szabályozott intézmények tekintetében lehetetlen lenne csak a nyilvánosságra hozott információk alapján megbecsülni a minimális szabályozói követelményeket. |
| --- | --- |

(264)

Harmadrészről az adótanácsadó által a CAPM használatával a tőkearányos jövedelmezőség megbecslésére kiválasztott 66 összehasonlítható adat egyértelműen alkalmatlan az iparági szavatoló tőke átlagának, illetve az elvárt tőkemegtérülésnek a megbecslésére, mivel e vállalatok többsége nem a Bázel-keretrendszerek hatálya alá tartozó szabályozott jogalany (például a tőzsdék), így tehát előfordulhat, hogy ezek a vállalatok valójában nem számítanak becslést a szavatolótőke-követelményükhöz, és az egyes nem szabályozott intézmények tekintetében lehetetlen lenne csak a nyilvánosságra hozott információk alapján megbecsülni a minimális szabályozói követelményeket.

| (265) | Ezenfelül a számviteli saját tőke nyereségmutatóként való használata miatt ebben az esetben az adótanácsadónak nem kellett volna kiszámítania a „feladatteljesítés-ellentételezést” – az FFT becsült luxemburgi adóalapjának második összetevőjét –, amely az eljárás megindításáról szóló határozat (80) preambulumbekezdése szerint úgy tűnik, egyik megbízható módszertannak sem felel meg. Valójában amit az FFT adótanácsadója „a feladatteljesítéshez használt tőkeként” jelöl meg a transzferárazási jelentésben, a jövedelmezőségi követelmények kiszámítására használt egyik szokásos tőkeösszetevőnek sem felel meg a piaci értékelések tekintetében. Ez a fogalom nincs meghatározva a transzferárazási jelentésben, és semmi nem utal arra, hogy ilyen, az adótanácsadó által használt megnevezésen alapuló kockázat ne szerepelhetne a szavatoló tőke bármelyik, például a működési kockázatokra szánt tőke kategóriájában, és különösen a folyamathoz kapcsolódó kockázat, ha az FFT feltételezett szavatoló tőkéjét helyesen becsülte volna meg, ami ez esetben nem áll fenn. A tőke külön összetevőkre való szétválasztásához – amelyekre különböző jövedelmezőségi szinteket (akár nulla) alkalmaznak – kapcsolódó aggályokról a (277)–(289) preambulumbekezdésben olvasható további információ. |
| --- | --- |

(265)

Ezenfelül a számviteli saját tőke nyereségmutatóként való használata miatt ebben az esetben az adótanácsadónak nem kellett volna kiszámítania a „feladatteljesítés-ellentételezést” – az FFT becsült luxemburgi adóalapjának második összetevőjét –, amely az eljárás megindításáról szóló határozat (80) preambulumbekezdése szerint úgy tűnik, egyik megbízható módszertannak sem felel meg. Valójában amit az FFT adótanácsadója „a feladatteljesítéshez használt tőkeként” jelöl meg a transzferárazási jelentésben, a jövedelmezőségi követelmények kiszámítására használt egyik szokásos tőkeösszetevőnek sem felel meg a piaci értékelések tekintetében. Ez a fogalom nincs meghatározva a transzferárazási jelentésben, és semmi nem utal arra, hogy ilyen, az adótanácsadó által használt megnevezésen alapuló kockázat ne szerepelhetne a szavatoló tőke bármelyik, például a működési kockázatokra szánt tőke kategóriájában, és különösen a folyamathoz kapcsolódó kockázat, ha az FFT feltételezett szavatoló tőkéjét helyesen becsülte volna meg, ami ez esetben nem áll fenn. A tőke külön összetevőkre való szétválasztásához – amelyekre különböző jövedelmezőségi szinteket (akár nulla) alkalmaznak – kapcsolódó aggályokról a (277)–(289) preambulumbekezdésben olvasható további információ.

| (266) | A Bizottság ezért megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás azáltal, hogy elfogadja, hogy az adótanácsadó az FFT feltételezett szavatoló tőkéjét használta nyereségmutatóként a TNMM alkalmazásában, amelyhez a CAPM módszer használatával megbecsült tőkearányos jövedelmezőséget alkalmazva számította ki az FFT luxemburgi adóköteles nyereségét, eltér a szokásos piaci ár elvével összhangban lévő piaci alapú eredménytől. Mivel a módszertani választások az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezik azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket (132), a megtámadott adómegállapítást úgy kell tekinteni, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t. |
| --- | --- |

(266)

A Bizottság ezért megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás azáltal, hogy elfogadja, hogy az adótanácsadó az FFT feltételezett szavatoló tőkéjét használta nyereségmutatóként a TNMM alkalmazásában, amelyhez a CAPM módszer használatával megbecsült tőkearányos jövedelmezőséget alkalmazva számította ki az FFT luxemburgi adóköteles nyereségét, eltér a szokásos piaci ár elvével összhangban lévő piaci alapú eredménytől. Mivel a módszertani választások az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezik azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket (132), a megtámadott adómegállapítást úgy kell tekinteni, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t.

132

7.2.2.7.   A Bázel II. keretrendszer következetlen alkalmazása a tőke megállapítására

A Bázel II. keretrendszer következetlen alkalmazása a tőke megállapítására

| (267) | Ezenfelül, és az FFT feltételezett szavatoló tőkéjének TNMM alkalmazásában való használata elleni bizottsági kifogások sérelme nélkül, a Bizottság továbbá úgy véli, hogy az a következetlen megközelítés, amelyben az FFT adótanácsadója a Bázel II. keretrendszer alkalmazásával – mutatis mutandis – az FFT feltételezett szavatoló tőkéjét eredményül kapta, az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t, mivel az egyúttal az FFT általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket. |
| --- | --- |

(267)

Ezenfelül, és az FFT feltételezett szavatoló tőkéjének TNMM alkalmazásában való használata elleni bizottsági kifogások sérelme nélkül, a Bizottság továbbá úgy véli, hogy az a következetlen megközelítés, amelyben az FFT adótanácsadója a Bázel II. keretrendszer alkalmazásával – mutatis mutandis – az FFT feltételezett szavatoló tőkéjét eredményül kapta, az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t, mivel az egyúttal az FFT általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket.

mutatis mutandis

| (268) | A Bázel II. keretrendszer helyes alkalmazása először az FFT kockázattal súlyozott eszközeinek becslését, majd megfelelő szavatolótőke-arány alkalmazását követeli meg a becslésre vonatkozóan. Az FFT adótanácsadója mindkét elemet alulbecsüli a transzferárazási jelentésben. |
| --- | --- |

(268)

A Bázel II. keretrendszer helyes alkalmazása először az FFT kockázattal súlyozott eszközeinek becslését, majd megfelelő szavatolótőke-arány alkalmazását követeli meg a becslésre vonatkozóan. Az FFT adótanácsadója mindkét elemet alulbecsüli a transzferárazási jelentésben.

| (269) | Egyrészről az FFT feltételezett, kockázattal súlyozott eszközeit tévesen számolta ki, mivel nulla kockázati súllyal számolt a csoporton belüli eszközök esetében (133). Ahogy a (123) preambulumbekezdésből egyértelműen kiderül, az FFT eszközeinek nagy részét kitevő csoporton belüli hitelekhez kockázat társul – azzal ellentétben, amit Luxemburg és az FFT állít –, és nincs arra utaló jel, hogy ezeknek a hiteleknek alacsonyabb a kockázata a bank által nyújtott hiteleknél. Mindenesetre figyelembe véve, hogy a Fiat saját transzferárazási szabályzata inkább „korlátozottnak” minősíti az FFT hitel- és partnerkockázatát, nem pedig gyakorlatilag elenyészőnek, a nulla kockázati súly alkalmazása egyértelműen helytelen. Ezenfelül az FFT feltételezett, kockázattal súlyozott eszközeit már csak azért is tévesen számolták ki, mivel a harmadik felek eszközeire vonatkozó 20 %-os kockázati súlyt sem Luxemburg, sem az FFT nem támasztotta alá. |
| --- | --- |

(269)

Egyrészről az FFT feltételezett, kockázattal súlyozott eszközeit tévesen számolta ki, mivel nulla kockázati súllyal számolt a csoporton belüli eszközök esetében (133). Ahogy a (123) preambulumbekezdésből egyértelműen kiderül, az FFT eszközeinek nagy részét kitevő csoporton belüli hitelekhez kockázat társul – azzal ellentétben, amit Luxemburg és az FFT állít –, és nincs arra utaló jel, hogy ezeknek a hiteleknek alacsonyabb a kockázata a bank által nyújtott hiteleknél. Mindenesetre figyelembe véve, hogy a Fiat saját transzferárazási szabályzata inkább „korlátozottnak” minősíti az FFT hitel- és partnerkockázatát, nem pedig gyakorlatilag elenyészőnek, a nulla kockázati súly alkalmazása egyértelműen helytelen. Ezenfelül az FFT feltételezett, kockázattal súlyozott eszközeit már csak azért is tévesen számolták ki, mivel a harmadik felek eszközeire vonatkozó 20 %-os kockázati súlyt sem Luxemburg, sem az FFT nem támasztotta alá.

133

| (270) | Ha a bankok eszközeire megállapított 2010. évi 36 %-os európai kockázatisúly-átlagot (ami már elérhető volt a megtámadott adómegállapítás kibocsátásakor) alkalmazzák (134) referenciamutatóként az FFT 14 827 674 000 EUR összes eszközére – annak szemléltetésére, hogy mi lehetett volna az FFT feltételezett, kockázattal súlyozott eszközeinek helyes szintje –, az FFT feltételezett, kockázattal súlyozott eszközeinek helyes szintje 5 338 000 000 EUR lett volna. Ha a Bázel II. keretrendszer szerinti 8 %-os tőkekövetelmény-mutatót megtartották volna minimum tőkésítési szintként, az FFT szavatoló tőkéjének feltételezett, Bázel II. keretrendszer szerinti minimális szintje hozzávetőleg 427 millió EUR lett volna, nem pedig az FFT adótanácsadója által a transzferárazási jelentésben minimális tőkeként becsült 28,5 millió EUR. |
| --- | --- |

(270)

Ha a bankok eszközeire megállapított 2010. évi 36 %-os európai kockázatisúly-átlagot (ami már elérhető volt a megtámadott adómegállapítás kibocsátásakor) alkalmazzák (134) referenciamutatóként az FFT 14 827 674 000 EUR összes eszközére – annak szemléltetésére, hogy mi lehetett volna az FFT feltételezett, kockázattal súlyozott eszközeinek helyes szintje –, az FFT feltételezett, kockázattal súlyozott eszközeinek helyes szintje 5 338 000 000 EUR lett volna. Ha a Bázel II. keretrendszer szerinti 8 %-os tőkekövetelmény-mutatót megtartották volna minimum tőkésítési szintként, az FFT szavatoló tőkéjének feltételezett, Bázel II. keretrendszer szerinti minimális szintje hozzávetőleg 427 millió EUR lett volna, nem pedig az FFT adótanácsadója által a transzferárazási jelentésben minimális tőkeként becsült 28,5 millió EUR.

134

| (271) | Másodsorban az adótanácsadó által az FFT-nek a Bázel II. keretrendszer szerint mutatis mutandis kiszámított hitel- és partnerkockázata (135), amelynek alapján a bankoknak a kockázattal súlyozott eszközértékük arányában kell tőkével rendelkezniük, ellentmond az említett keretrendszernek. Az FFT transzferárazási elemzésben feltüntetett kockáztatott tőkéjének meghatározása céljából az FFT adótanácsadója 6 %-os tőkemegfelelésimutató-követelményt alkalmaz a kockázatok kiszámítása során, noha a helyes mutató 8 % a keretrendszer szerint. |
| --- | --- |

(271)

Másodsorban az adótanácsadó által az FFT-nek a Bázel II. keretrendszer szerint mutatis mutandis kiszámított hitel- és partnerkockázata (135), amelynek alapján a bankoknak a kockázattal súlyozott eszközértékük arányában kell tőkével rendelkezniük, ellentmond az említett keretrendszernek. Az FFT transzferárazási elemzésben feltüntetett kockáztatott tőkéjének meghatározása céljából az FFT adótanácsadója 6 %-os tőkemegfelelésimutató-követelményt alkalmaz a kockázatok kiszámítása során, noha a helyes mutató 8 % a keretrendszer szerint.

mutatis mutandis

135

| (272) | Az eljárás megindításáról szóló határozatban e ponttal kapcsolatban kifejtett bizottsági aggályra válaszul (136) az FFT a 6 % használatának igazolására a követelménynek Olaszországban a banktól különböző pénzügyi intézményekre történő átültetésével érvelt. (137) Az FFT azonban nem tett további utalást az átültetésre, és nem tisztázta, hogy egy olaszországi jogalkotó által végrehajtott jogszabály-átültetés miért lenne alkalmazandó, illetve utalásként használható Luxemburgra nézve. |
| --- | --- |

(272)

Az eljárás megindításáról szóló határozatban e ponttal kapcsolatban kifejtett bizottsági aggályra válaszul (136) az FFT a 6 % használatának igazolására a követelménynek Olaszországban a banktól különböző pénzügyi intézményekre történő átültetésével érvelt. (137) Az FFT azonban nem tett további utalást az átültetésre, és nem tisztázta, hogy egy olaszországi jogalkotó által végrehajtott jogszabály-átültetés miért lenne alkalmazandó, illetve utalásként használható Luxemburgra nézve.

136

137

| (273) | Ezenfelül, míg a Bázel II. keretrendszer szerint a 8 %-os követelmény fele járulékos tőke formájában biztosítható lenne, úgy tűnik, az FFT-nek nem lett volna a szabályozási követelményhez használható járulékos tőkéje, ha a követelményt alkalmazták volna. Egyéb elismerhető tőketípusok rendelkezésre állásának hiányában a 8 %-ot saját tőkéből kellett volna fedezni. |
| --- | --- |

(273)

Ezenfelül, míg a Bázel II. keretrendszer szerint a 8 %-os követelmény fele járulékos tőke formájában biztosítható lenne, úgy tűnik, az FFT-nek nem lett volna a szabályozási követelményhez használható járulékos tőkéje, ha a követelményt alkalmazták volna. Egyéb elismerhető tőketípusok rendelkezésre állásának hiányában a 8 %-ot saját tőkéből kellett volna fedezni.

| (274) | A Bizottság ezért fenntartja azt az álláspontját, hogy a Bázel II. keretrendszer szerinti tőkekövetelmény-mutató 8 %, és az, hogy az adótanácsadó 6 %-ot állapított meg, és a luxemburgi adóhatóság ezt elfogadta, megkérdőjelezi a megtámadott megállapítás következtetését, miszerint az FFT tekintetében meghatározott nyereségelosztás piaci alapú eredmény megbízható közelítését tükrözi, a szokásos piaci ár elvével összhangban. |
| --- | --- |

(274)

A Bizottság ezért fenntartja azt az álláspontját, hogy a Bázel II. keretrendszer szerinti tőkekövetelmény-mutató 8 %, és az, hogy az adótanácsadó 6 %-ot állapított meg, és a luxemburgi adóhatóság ezt elfogadta, megkérdőjelezi a megtámadott megállapítás következtetését, miszerint az FFT tekintetében meghatározott nyereségelosztás piaci alapú eredmény megbízható közelítését tükrözi, a szokásos piaci ár elvével összhangban.

| (275) | Végül pedig ami az adótanácsadó hasznosítási kockázattal kapcsolatos számítását illeti, míg a Bizottság elfogadja az FFT (138) és Luxemburg (139) által benyújtott pontosításokon alapuló 15 %-ot, a 15 %-os fedezetre alkalmazott alap nem tűnik helyes becslésnek az FFT éves bruttó jövedelme tekintetében. Az FFT kizárólag a banki betétekből és kölcsönökből származó nettó jövedelemre alkalmazza ezt a százalékos értéket (140), ami nincs összhangban a Luxemburg (141) által megfogalmazott módszertannal, miközben a csoporton belüli összes üzleti tevékenységet figyelmen kívül hagyja az FFT bruttó jövedelmének kiszámítása alkalmazásában. Ugyanakkor a banki kölcsönök és betétek az FFT eszközeinek és kötelezettségeinek csak egy kis részét teszik ki. |
| --- | --- |

(275)

Végül pedig ami az adótanácsadó hasznosítási kockázattal kapcsolatos számítását illeti, míg a Bizottság elfogadja az FFT (138) és Luxemburg (139) által benyújtott pontosításokon alapuló 15 %-ot, a 15 %-os fedezetre alkalmazott alap nem tűnik helyes becslésnek az FFT éves bruttó jövedelme tekintetében. Az FFT kizárólag a banki betétekből és kölcsönökből származó nettó jövedelemre alkalmazza ezt a százalékos értéket (140), ami nincs összhangban a Luxemburg (141) által megfogalmazott módszertannal, miközben a csoporton belüli összes üzleti tevékenységet figyelmen kívül hagyja az FFT bruttó jövedelmének kiszámítása alkalmazásában. Ugyanakkor a banki kölcsönök és betétek az FFT eszközeinek és kötelezettségeinek csak egy kis részét teszik ki.

138

139

140

141

| (276) | Összefoglalva: a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy még ha az FFT feltételezett minimum szavatoló tőkéje elfogadható is lenne nyereségmutatóként a TNMM alkalmazásában, az adótanácsadó alulbecsülte a tőkét azáltal, hogy alacsony és önkényesen választott kockázati súlyt alkalmazott az eszközökre nézve (kizárva az eszközök nagy részét a kockázati súlyozásból), valamint azáltal, hogy a Bázel II. keretrendszer által előírt minimumnál alacsonyabb százalékos értéket használt, és nem számította bele a csoport bruttó eszközeit és kötelezettségeit az FFT bruttó jövedelmébe. A Bizottság ezért megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás – e választott paramétereket és módszereket elfogadva – eltér a szokásos piaci elvvel összhangban lévő piaci alapú eredménytől. Mivel ezek a módszertani választások az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezik azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket, a megtámadott adómegállapítást úgy kell tekinteni, hogy szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában. |
| --- | --- |

(276)

Összefoglalva: a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy még ha az FFT feltételezett minimum szavatoló tőkéje elfogadható is lenne nyereségmutatóként a TNMM alkalmazásában, az adótanácsadó alulbecsülte a tőkét azáltal, hogy alacsony és önkényesen választott kockázati súlyt alkalmazott az eszközökre nézve (kizárva az eszközök nagy részét a kockázati súlyozásból), valamint azáltal, hogy a Bázel II. keretrendszer által előírt minimumnál alacsonyabb százalékos értéket használt, és nem számította bele a csoport bruttó eszközeit és kötelezettségeit az FFT bruttó jövedelmébe. A Bizottság ezért megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás – e választott paramétereket és módszereket elfogadva – eltér a szokásos piaci elvvel összhangban lévő piaci alapú eredménytől. Mivel ezek a módszertani választások az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezik azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket, a megtámadott adómegállapítást úgy kell tekinteni, hogy szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában.

7.2.2.8.   Nem megfelelő levonások az ellentételezésre szánt tőkéből

Nem megfelelő levonások az ellentételezésre szánt tőkéből

| (277) | Amellett, hogy alulbecsülte az FFT feltételezett szavatoló tőkéjét, az adótanácsadó több ízben is olyan levonásokat alkalmazott az FFT fennmaradó tőkéje tekintetében, amelyek eltérnek egy piaci alapú eredménytől. Ahogy a Table 2. táblázatból következik, az adótanácsadó által „A feladatteljesítés garantálására szolgáló tőkeként” nevezett összeg úgy kapható meg, ha az alulbecsült feltételezett szavatoló tőkével csökkentett fennmaradó saját tőkéből kivonjuk az adótanácsadó által „az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseket támogató tőkének” nevezett tőke értékét. Ugyanakkor ha az FFT feltételezett szabályozói tőkéje helyesen lett volna megbecsülve, valószínűleg nem állt volna rendelkezésre a szavatoló tőkét meghaladó tőkeösszeg (142). Ezért a két megbecsült tőkekomponens közül egyik sem lehetett volna alkalmazható. |
| --- | --- |

(277)

Amellett, hogy alulbecsülte az FFT feltételezett szavatoló tőkéjét, az adótanácsadó több ízben is olyan levonásokat alkalmazott az FFT fennmaradó tőkéje tekintetében, amelyek eltérnek egy piaci alapú eredménytől. Ahogy a Table 2. táblázatból következik, az adótanácsadó által „A feladatteljesítés garantálására szolgáló tőkeként” nevezett összeg úgy kapható meg, ha az alulbecsült feltételezett szavatoló tőkével csökkentett fennmaradó saját tőkéből kivonjuk az adótanácsadó által „az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseket támogató tőkének” nevezett tőke értékét. Ugyanakkor ha az FFT feltételezett szabályozói tőkéje helyesen lett volna megbecsülve, valószínűleg nem állt volna rendelkezésre a szavatoló tőkét meghaladó tőkeösszeg (142). Ezért a két megbecsült tőkekomponens közül egyik sem lehetett volna alkalmazható.

142

| (278) | E megállapítás ellenére a Bizottság továbbra is úgy véli, hogy az adótanácsadó azon döntése, hogy „az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseket támogató tőkének” nevezett tőkekomponenst elkülönítse, és nulla ellentételezésnek feleltesse meg az FFT adóalapjának megbecslése céljából, nem helyénvaló (143), mivel az az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket. |
| --- | --- |

(278)

E megállapítás ellenére a Bizottság továbbra is úgy véli, hogy az adótanácsadó azon döntése, hogy „az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseket támogató tőkének” nevezett tőkekomponenst elkülönítse, és nulla ellentételezésnek feleltesse meg az FFT adóalapjának megbecslése céljából, nem helyénvaló (143), mivel az az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket.

143

| (279) | Az előzetes megállapítás szerint nem egyértelmű, hogy az adótanácsadó választása, hogy elkülönítse a két tőkekomponenst, a Bázel II. keretrendszer állítólagos alkalmazásának tekinthető, vagy az FFT-nek az FFNA-ban és az FFC-ben szerzett részvételi érdekeltségének levonása csupán ad hoc kiigazítás volt, amit az adótanácsadó az FFT saját tőkéjéből is levont volna az FFT adóalapjának kiszámítása céljából, ha megfelelően választotta volna meg az FFT számviteli saját tőkéjét nyereségmutatóként a TNMM alkalmazásában. Ezt támasztja alá – a (238) preambulumbekezdés szerint –, hogy az adótanácsadó vélhetően egyetlen gyakran használt módszertanra sem támaszkodott, amikor az FFT saját tőkéjét három tőkekomponensre bontotta (144). |
| --- | --- |

(279)

Az előzetes megállapítás szerint nem egyértelmű, hogy az adótanácsadó választása, hogy elkülönítse a két tőkekomponenst, a Bázel II. keretrendszer állítólagos alkalmazásának tekinthető, vagy az FFT-nek az FFNA-ban és az FFC-ben szerzett részvételi érdekeltségének levonása csupán ad hoc kiigazítás volt, amit az adótanácsadó az FFT saját tőkéjéből is levont volna az FFT adóalapjának kiszámítása céljából, ha megfelelően választotta volna meg az FFT számviteli saját tőkéjét nyereségmutatóként a TNMM alkalmazásában. Ezt támasztja alá – a (238) preambulumbekezdés szerint –, hogy az adótanácsadó vélhetően egyetlen gyakran használt módszertanra sem támaszkodott, amikor az FFT saját tőkéjét három tőkekomponensre bontotta (144).

144

| (280) | Mindenesetre – a (281)–(290) preambulumbekezdésben említett okokból – az adótanácsadó azon választása, hogy „az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseket támogató tőkének” nevezett tőkerészhez nulla ellentételezést társítson, nem helyénvaló. Mivel ez a választás ténylegesen az ellentételezésre szánt tőke indokolatlan csökkenéséhez és ennélfogva az FFT adófizetés tárgyát képező adóalapjának csökkenéséhez vezet, az e választáson alapuló transzferárazási módszertan nem tekinthető úgy, hogy piaci alapú eredmény megbízható közelítését eredményezi, a szokásos piaci ár elvével összhangban. |
| --- | --- |

(280)

Mindenesetre – a (281)–(290) preambulumbekezdésben említett okokból – az adótanácsadó azon választása, hogy „az FFNA-ba és az FFC-be történt pénzügyi befektetéseket támogató tőkének” nevezett tőkerészhez nulla ellentételezést társítson, nem helyénvaló. Mivel ez a választás ténylegesen az ellentételezésre szánt tőke indokolatlan csökkenéséhez és ennélfogva az FFT adófizetés tárgyát képező adóalapjának csökkenéséhez vezet, az e választáson alapuló transzferárazási módszertan nem tekinthető úgy, hogy piaci alapú eredmény megbízható közelítését eredményezi, a szokásos piaci ár elvével összhangban.

| (281) | Egyrészről Luxemburg azon érvei, amelyek szerint a Bázel II. keretrendszer alapján egyéb hitelintézetek részesedése levonható a tőkéből, nem alkalmazhatók az FFT esetében (145). Ennek nemcsak az az oka – ahogy a (262) preambulumbekezdésből kiderül –, hogy az FFT nem szabályozott intézmény, hanem az is, hogy a keretrendszernek a Luxemburg és FFT által említett bekezdései nem konszolidált jogi személyekre vonatkoznak, míg az FFNA és az FFC ebben az ügyben konszolidált jogi személynek minősül. A (112) preambulumbekezdésben foglaltak szerint az FFT valóban konszolidált éves beszámolót nyújt be Luxemburgnak. A konszolidált saját tőke elvben magasabb lenne, mint az FFT nem konszolidált éves beszámolója – bármilyen részesedés miatti levonás nélkül. Következésképpen ha Luxemburg és a Fiat helyesen és szisztematikusan alkalmazta volna a szavatoló tőkére vonatkozó levonásokat, a tőkebecslés, amelyre a tőkearányos jövedelmezőség alkalmazandó lett volna, magasabb lett volna, csakúgy, mint az FFT luxemburgi adóalapja is. |
| --- | --- |

(281)

Egyrészről Luxemburg azon érvei, amelyek szerint a Bázel II. keretrendszer alapján egyéb hitelintézetek részesedése levonható a tőkéből, nem alkalmazhatók az FFT esetében (145). Ennek nemcsak az az oka – ahogy a (262) preambulumbekezdésből kiderül –, hogy az FFT nem szabályozott intézmény, hanem az is, hogy a keretrendszernek a Luxemburg és FFT által említett bekezdései nem konszolidált jogi személyekre vonatkoznak, míg az FFNA és az FFC ebben az ügyben konszolidált jogi személynek minősül. A (112) preambulumbekezdésben foglaltak szerint az FFT valóban konszolidált éves beszámolót nyújt be Luxemburgnak. A konszolidált saját tőke elvben magasabb lenne, mint az FFT nem konszolidált éves beszámolója – bármilyen részesedés miatti levonás nélkül. Következésképpen ha Luxemburg és a Fiat helyesen és szisztematikusan alkalmazta volna a szavatoló tőkére vonatkozó levonásokat, a tőkebecslés, amelyre a tőkearányos jövedelmezőség alkalmazandó lett volna, magasabb lett volna, csakúgy, mint az FFT luxemburgi adóalapja is.

145

| (282) | Másodsorban, és általánosabb értelemben figyelembe véve a saját tőkét érintő levonásokat a Bázel II. keretrendszerrel és az FFT számviteli saját tőkéjének értékelésével összefüggően, a Bizottság nem fogadja el Luxemburg azon érvét, hogy az FFT részesedésfelvásárlása teljes mértékben szavatolótőke-finanszírozási mód révén valósult meg (146), amely automatikusan azt jelentené, hogy ezek a tőkeösszegek a továbbiakban nem állnak rendelkezésre az FFT által viselt kockázatok fedezésére. A finanszírozási források, legyen szó akár a mérleg forrásoldalán feltüntetett saját tőkéről vagy adósságról, nem tulajdoníthatók vagy szentelhetők azonosítható eszköznek, hacsak konkrét jogi rendelkezések nem kötik a kötelezettséget egy konkrét eszközhöz vagy eszközhalmazhoz (például fedezett kötvények esetében). Ha nem kapcsolódik speciális követelés a vállalat kötelezettségeihez, a saját tőke és a kötelezettségek együttesen járulnak hozzá a vállalat eszközeinek finanszírozásához. Fizetésképtelenség esetén ezek a források – Luxemburg fenti érvével ellentétben – felhasználhatók az FFT eszközeiből eredő veszteségek fedezésére. Az a tény, hogy a transzferárazási jelentésben szereplő, az FFT saját tőkéjéből levont összeg megfelel az FFNA és az FFC vételárának (147), nem jár következménnyel arra nézve, hogy a finanszírozási források elvben nem fordíthatók meghatározott eszközökre, ami bármely részesedési összeg esetében igaz lenne. Az FFT saját tőkéje teljes mértékben az FFT fizetőképességének finanszírozására érhető el, és teljes egészében az FFT eszközei tekintetében fennálló kockázatok szerint kell ellentételezni. |
| --- | --- |

(282)

Másodsorban, és általánosabb értelemben figyelembe véve a saját tőkét érintő levonásokat a Bázel II. keretrendszerrel és az FFT számviteli saját tőkéjének értékelésével összefüggően, a Bizottság nem fogadja el Luxemburg azon érvét, hogy az FFT részesedésfelvásárlása teljes mértékben szavatolótőke-finanszírozási mód révén valósult meg (146), amely automatikusan azt jelentené, hogy ezek a tőkeösszegek a továbbiakban nem állnak rendelkezésre az FFT által viselt kockázatok fedezésére. A finanszírozási források, legyen szó akár a mérleg forrásoldalán feltüntetett saját tőkéről vagy adósságról, nem tulajdoníthatók vagy szentelhetők azonosítható eszköznek, hacsak konkrét jogi rendelkezések nem kötik a kötelezettséget egy konkrét eszközhöz vagy eszközhalmazhoz (például fedezett kötvények esetében). Ha nem kapcsolódik speciális követelés a vállalat kötelezettségeihez, a saját tőke és a kötelezettségek együttesen járulnak hozzá a vállalat eszközeinek finanszírozásához. Fizetésképtelenség esetén ezek a források – Luxemburg fenti érvével ellentétben – felhasználhatók az FFT eszközeiből eredő veszteségek fedezésére. Az a tény, hogy a transzferárazási jelentésben szereplő, az FFT saját tőkéjéből levont összeg megfelel az FFNA és az FFC vételárának (147), nem jár következménnyel arra nézve, hogy a finanszírozási források elvben nem fordíthatók meghatározott eszközökre, ami bármely részesedési összeg esetében igaz lenne. Az FFT saját tőkéje teljes mértékben az FFT fizetőképességének finanszírozására érhető el, és teljes egészében az FFT eszközei tekintetében fennálló kockázatok szerint kell ellentételezni.

146

147

| (283) | Mindenesetre az FFT éves jelentései nem erősítik meg Luxemburg azon állítását, hogy az említett felvásárlásokat szavatoló tőkén keresztül finanszírozták, ha ez az állítás azt jelenti, hogy a csoport további szavatoló tőkét biztosított az FFT számára az FFNA és az FFC felvásárlására. Valóban, az FFT sajáttőke-szintje (azaz a tőke és a tőketartalékok) 2010-ben, azaz a felvásárlás előtt 286 millió EUR volt, és ez a szint 287 millió EUR maradt 2011-ben, a felvásárlás után. |
| --- | --- |

(283)

Mindenesetre az FFT éves jelentései nem erősítik meg Luxemburg azon állítását, hogy az említett felvásárlásokat szavatoló tőkén keresztül finanszírozták, ha ez az állítás azt jelenti, hogy a csoport további szavatoló tőkét biztosított az FFT számára az FFNA és az FFC felvásárlására. Valóban, az FFT sajáttőke-szintje (azaz a tőke és a tőketartalékok) 2010-ben, azaz a felvásárlás előtt 286 millió EUR volt, és ez a szint 287 millió EUR maradt 2011-ben, a felvásárlás után.

| (284) | Luxemburg további érveit, miszerint mivel a holdingokból származó díjak nem vonhatók le az adóból Luxemburgban, és ezért az osztalékok után sem kell adót fizetni (148), és mert az FFNA-ban és FFC-ben való részesedéseket osztalékokon keresztül ellentételeznék, ezek után nem kell adót fizetni, és nem kell figyelembe venni őket az elvégzett tevékenységek és a vállalt kockázatok tekintetében (149), egyaránt el kell utasítani, ahogy az FFT azon állítását is, hogy mivel a részesedéseket osztalékokon keresztül fizetik ki, azoknak is adómentesnek kell lenniük (150). A Bizottság e tekintetben megállapítja, hogy az FFNA és az FFC egyáltalán nem fizetett osztalékot a megtámadott adómegállapítás alkalmazásának ideje alatt. Még ha azonban a vállalatok fizettek is volna osztalékot, az nem változtatna az FFT adóköteles ellentételezésének kiszámításán, mivel az ellentételezést az adótanácsadó a TNMM módszer alkalmazásával állapította meg. A TNMM az FFT által biztosított vállalkozásfinanszírozási tevékenységek tekintetében használt tőkeszintre alkalmazott tranzakciós nyereségszámítási módszer. Ha az FFT adótanácsadója ehelyett a CUP módszert használta volna transzferárazási célokból, az egyedi ügyletek vagy ellentételezési csoportok, például az egyedi hitelek – illetve az FFT esetében az osztalékok – relevánsak lettek volna az FFT adóköteles ellentétezésének kiszámítására. Ennek oka, hogy a CUP módszer lényege az egyedi ügyletek árazása, míg a TNMM módszeré egy adott tevékenység nyereségességének megbecslése. A (161) preambulumbekezdésben említett okokból azonban az FFT adótanácsadója a TNMM módszert helyénvalóbbnak találta az FFT esetében. Így az FFT egyes eszközei (osztalékok) esetében fizetett ellentételezés bizonyos típusainak relevanciájára hivatkozva, Luxemburg és az FFT megpróbálta a CUP és TNMM módszer kombinációját alkalmazni az FFT adóköteles ellentételezésének kiszámítására anélkül, hogy bármilyen indokolást adott volna a hibrid módszer alkalmazására a transzferárazási jelentésben. Figyelembe véve, hogy az adótanácsadó indokolta a TNMM használatát abban a jelentésben, a két módszer bármilyen további indokolás nélküli együttes használata nem vezetne piaci alapú eredmény megbízható közelítéséhez. |
| --- | --- |

(284)

Luxemburg további érveit, miszerint mivel a holdingokból származó díjak nem vonhatók le az adóból Luxemburgban, és ezért az osztalékok után sem kell adót fizetni (148), és mert az FFNA-ban és FFC-ben való részesedéseket osztalékokon keresztül ellentételeznék, ezek után nem kell adót fizetni, és nem kell figyelembe venni őket az elvégzett tevékenységek és a vállalt kockázatok tekintetében (149), egyaránt el kell utasítani, ahogy az FFT azon állítását is, hogy mivel a részesedéseket osztalékokon keresztül fizetik ki, azoknak is adómentesnek kell lenniük (150). A Bizottság e tekintetben megállapítja, hogy az FFNA és az FFC egyáltalán nem fizetett osztalékot a megtámadott adómegállapítás alkalmazásának ideje alatt. Még ha azonban a vállalatok fizettek is volna osztalékot, az nem változtatna az FFT adóköteles ellentételezésének kiszámításán, mivel az ellentételezést az adótanácsadó a TNMM módszer alkalmazásával állapította meg. A TNMM az FFT által biztosított vállalkozásfinanszírozási tevékenységek tekintetében használt tőkeszintre alkalmazott tranzakciós nyereségszámítási módszer. Ha az FFT adótanácsadója ehelyett a CUP módszert használta volna transzferárazási célokból, az egyedi ügyletek vagy ellentételezési csoportok, például az egyedi hitelek – illetve az FFT esetében az osztalékok – relevánsak lettek volna az FFT adóköteles ellentétezésének kiszámítására. Ennek oka, hogy a CUP módszer lényege az egyedi ügyletek árazása, míg a TNMM módszeré egy adott tevékenység nyereségességének megbecslése. A (161) preambulumbekezdésben említett okokból azonban az FFT adótanácsadója a TNMM módszert helyénvalóbbnak találta az FFT esetében. Így az FFT egyes eszközei (osztalékok) esetében fizetett ellentételezés bizonyos típusainak relevanciájára hivatkozva, Luxemburg és az FFT megpróbálta a CUP és TNMM módszer kombinációját alkalmazni az FFT adóköteles ellentételezésének kiszámítására anélkül, hogy bármilyen indokolást adott volna a hibrid módszer alkalmazására a transzferárazási jelentésben. Figyelembe véve, hogy az adótanácsadó indokolta a TNMM használatát abban a jelentésben, a két módszer bármilyen további indokolás nélküli együttes használata nem vezetne piaci alapú eredmény megbízható közelítéséhez.

148

149

150

| (285) | Harmadrészről a TNMM tőkealapú alkalmazását illetően bármilyen tőkebecslésnek biztosítania kell, hogy az FFT tőkésítése megfelelően, az ágazati szabványokkal összhangban történik. Ezt a Körlevélben javasolt megközelítés is indokolja, amely szerint a csoporton belüli finanszírozással foglalkozó vállalatok által elvégzett tevékenységek lényegében hasonlóak a független pénzügyi intézmények által elvégzett tevékenységekhez. |
| --- | --- |

(285)

Harmadrészről a TNMM tőkealapú alkalmazását illetően bármilyen tőkebecslésnek biztosítania kell, hogy az FFT tőkésítése megfelelően, az ágazati szabványokkal összhangban történik. Ezt a Körlevélben javasolt megközelítés is indokolja, amely szerint a csoporton belüli finanszírozással foglalkozó vállalatok által elvégzett tevékenységek lényegében hasonlóak a független pénzügyi intézmények által elvégzett tevékenységekhez.

| (286) | 2011 végén, a transzferárazási jelentés referenciaévében, az alapvető tőke és a teljes kitettség arányában meghatározott tőkeáttételi átlag (151) az Európai Bankhatóság szerint a nagyobb uniós bankok 1. ellenőrzött csoportja esetében 2,9 %, a kisebb uniós bankok 2. ellenőrzött csoportja esetében pedig 3,3 % volt. A tőkeáttételt (a saját tőke és a teljes eszközök egymáshoz viszonyított aránya) az ágazati szabványokkal (és az új Bázel III. keretrendszerrel) összhangban alkalmazva kiderül, hogy az FFT IFRS szerinti tőkéje nem haladta meg a piaci szinteket. Valójában e számítás alapján az FFT tőkeáttétele [2-3 %-on] (152) állt, [...]. Más szóval az FFT [...] sajáttőke-szintje nem teszi lehetővé a levonásokat, legyen a levonás alapja a becsült többlettőke vagy bármely részesedés, mivel az ilyen levonások azt eredményeznék az FFT sajáttőke-szintjének tekintetében, hogy [...]. |
| --- | --- |

(286)

2011 végén, a transzferárazási jelentés referenciaévében, az alapvető tőke és a teljes kitettség arányában meghatározott tőkeáttételi átlag (151) az Európai Bankhatóság szerint a nagyobb uniós bankok 1. ellenőrzött csoportja esetében 2,9 %, a kisebb uniós bankok 2. ellenőrzött csoportja esetében pedig 3,3 % volt. A tőkeáttételt (a saját tőke és a teljes eszközök egymáshoz viszonyított aránya) az ágazati szabványokkal (és az új Bázel III. keretrendszerrel) összhangban alkalmazva kiderül, hogy az FFT IFRS szerinti tőkéje nem haladta meg a piaci szinteket. Valójában e számítás alapján az FFT tőkeáttétele [2-3 %-on] (152) állt, [...]. Más szóval az FFT [...] sajáttőke-szintje nem teszi lehetővé a levonásokat, legyen a levonás alapja a becsült többlettőke vagy bármely részesedés, mivel az ilyen levonások azt eredményeznék az FFT sajáttőke-szintjének tekintetében, hogy [...].

151

152

| (287) | Az FFT tőkeértékének a szintje ennélfogva nem teszi lehetővé a saját tőkéből vagy feltételezett szavatoló tőkéből, adózási céllal történő levonásokat (153), [...]. A többlettőke csökkent ellentételezési arányának szintjével összefüggően az eljárás megindításáról szóló határozat (80) preambulumbekezdésében kifejezett aggályok – ellenvetés nélkül – ezt a következtetést tükrözik, mivel nincs lehetőség differenciált ellentételezést alkalmazni. |
| --- | --- |

(287)

Az FFT tőkeértékének a szintje ennélfogva nem teszi lehetővé a saját tőkéből vagy feltételezett szavatoló tőkéből, adózási céllal történő levonásokat (153), [...]. A többlettőke csökkent ellentételezési arányának szintjével összefüggően az eljárás megindításáról szóló határozat (80) preambulumbekezdésében kifejezett aggályok – ellenvetés nélkül – ezt a következtetést tükrözik, mivel nincs lehetőség differenciált ellentételezést alkalmazni.

153

| (288) | Negyedrészről az FFT FFNA-ban és FFC-ben való részesedésének saját tőkéből történő kivonásának következetlensége – a transzferárazási elemzés részeként az ellentételezésre szánt tőke becslésének kiszámítása céljából –, akkor válik nyilvánvalóvá, amikor ugyanezt a módszert alkalmazzák az FF számlái tekintetében. A Fiat belső transzferárazási szabályzata szerint (154) az FFT és FF hitelárazásra szánt ellentételezését ugyanezzel a módszerrel határozzák meg, azonban a szabályzat csak az FFT adóalapjának becsléséhez írja le részletesen a módszer alkalmazásának módját. Ha azonban az FF ellentételezésre szánt saját tőkéjét ugyanazzal a módszerrel becsülték meg, mint az FFT-jét a transzferárazási jelentésben, a 2010-es becslés eredménye szerint – amikor az FFNA és az FFC részesedései az FF tulajdonában voltak – az FF-nek negatív becsült saját tőkével kellett volna rendelkeznie (155). Az FF saját tőkéje 2010 végén valójában 271 millió EUR volt, míg az ebből az összegből levonandó részesedések összértéke 358 millió EUR lett volna, ha ugyanazt a megtámadott adómegállapításban jóváhagyott módszert fogadták volna el. Az FF ellentételezésre szánt tőkéje ezért –87 millió EUR lett volna. Mivel a részesedések értéke magasabb volt, mint az FF teljes saját tőkéje, ha ugyanazt a módszert alkalmazták volna az ellentételezésre szánt tőke megbecslésére, amit az FFT luxemburgi adóalapjának meghatározására a transzferárazási jelentésben, az negatív tőkeértéket eredményezett volna, mint a fizetésképtelen vállalatok esetében. Mivel azonban az FF nem volt fizetésképtelen ebben az időszakban, ez a tény már eleve alátámasztja, hogy nem helyénvaló a részesedések levonása az FFT saját tőkéjéből az ellentételezésre szánt tőke becslésének kiszámítására, az FFT luxemburgi adóalapjának meghatározása céljából. |
| --- | --- |

(288)

Negyedrészről az FFT FFNA-ban és FFC-ben való részesedésének saját tőkéből történő kivonásának következetlensége – a transzferárazási elemzés részeként az ellentételezésre szánt tőke becslésének kiszámítása céljából –, akkor válik nyilvánvalóvá, amikor ugyanezt a módszert alkalmazzák az FF számlái tekintetében. A Fiat belső transzferárazási szabályzata szerint (154) az FFT és FF hitelárazásra szánt ellentételezését ugyanezzel a módszerrel határozzák meg, azonban a szabályzat csak az FFT adóalapjának becsléséhez írja le részletesen a módszer alkalmazásának módját. Ha azonban az FF ellentételezésre szánt saját tőkéjét ugyanazzal a módszerrel becsülték meg, mint az FFT-jét a transzferárazási jelentésben, a 2010-es becslés eredménye szerint – amikor az FFNA és az FFC részesedései az FF tulajdonában voltak – az FF-nek negatív becsült saját tőkével kellett volna rendelkeznie (155). Az FF saját tőkéje 2010 végén valójában 271 millió EUR volt, míg az ebből az összegből levonandó részesedések összértéke 358 millió EUR lett volna, ha ugyanazt a megtámadott adómegállapításban jóváhagyott módszert fogadták volna el. Az FF ellentételezésre szánt tőkéje ezért –87 millió EUR lett volna. Mivel a részesedések értéke magasabb volt, mint az FF teljes saját tőkéje, ha ugyanazt a módszert alkalmazták volna az ellentételezésre szánt tőke megbecslésére, amit az FFT luxemburgi adóalapjának meghatározására a transzferárazási jelentésben, az negatív tőkeértéket eredményezett volna, mint a fizetésképtelen vállalatok esetében. Mivel azonban az FF nem volt fizetésképtelen ebben az időszakban, ez a tény már eleve alátámasztja, hogy nem helyénvaló a részesedések levonása az FFT saját tőkéjéből az ellentételezésre szánt tőke becslésének kiszámítására, az FFT luxemburgi adóalapjának meghatározása céljából.

154

155

| (289) | Sőt, akkor is következetlen lenne az eredmény, ha az FFT új részesedéseket szerez a megtámadott adómegállapítás lejártáig. Egy módszertani szempontból helytelen levonás érvényesítésével a részesedések tekintetében az FFT-nek gyakorlatilag nem kellene adót fizetnie Luxemburgban a megtámadott adómegállapítás révén, feltéve, hogy a továbbiakban megszerzett részesedések értéke azt eredményezi, hogy az FFT ellentételezésre szánt tőkéje nullára vagy akár negatív összegre csökken. Ebben az esetben az FFT által elvégzett csoporton belüli tevékenységek változatlanok maradhatnak, az adó mértéke azonban sokkal kisebb vagy akár nulla lenne, ha a megtámadott adómegállapítás által érvényesített módszert alkalmazzák. |
| --- | --- |

(289)

Sőt, akkor is következetlen lenne az eredmény, ha az FFT új részesedéseket szerez a megtámadott adómegállapítás lejártáig. Egy módszertani szempontból helytelen levonás érvényesítésével a részesedések tekintetében az FFT-nek gyakorlatilag nem kellene adót fizetnie Luxemburgban a megtámadott adómegállapítás révén, feltéve, hogy a továbbiakban megszerzett részesedések értéke azt eredményezi, hogy az FFT ellentételezésre szánt tőkéje nullára vagy akár negatív összegre csökken. Ebben az esetben az FFT által elvégzett csoporton belüli tevékenységek változatlanok maradhatnak, az adó mértéke azonban sokkal kisebb vagy akár nulla lenne, ha a megtámadott adómegállapítás által érvényesített módszert alkalmazzák.

| (290) | Ha az FFT adótanácsadója helyesen alkalmazta volna a Bázel II. keretrendszert a transzferárazási célok tekintetében, a levonások kivitelezhetők lehettek volna az FFT aktuális tőkeszintjével. Habár mivel az FFT nem szabályozott jogi személy, nincs adat arra nézve, hogy milyen kockázattal súlyozott eszközértékszint lett volna elfogadható a pénzügyi intézmény szabályozója számára az FFT esetében. A szavatoló tőke ezen feltételezett szintje szintén nem tenné lehetővé az FFT számára, hogy részesedéssel rendelkezzen, ha azok értékét az említett tőkéből vonnák le (156). |
| --- | --- |

(290)

Ha az FFT adótanácsadója helyesen alkalmazta volna a Bázel II. keretrendszert a transzferárazási célok tekintetében, a levonások kivitelezhetők lehettek volna az FFT aktuális tőkeszintjével. Habár mivel az FFT nem szabályozott jogi személy, nincs adat arra nézve, hogy milyen kockázattal súlyozott eszközértékszint lett volna elfogadható a pénzügyi intézmény szabályozója számára az FFT esetében. A szavatoló tőke ezen feltételezett szintje szintén nem tenné lehetővé az FFT számára, hogy részesedéssel rendelkezzen, ha azok értékét az említett tőkéből vonnák le (156).

156

| (291) | Ezen észrevételek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás azáltal, hogy elfogadta a CAPM segítségével a feltételezett szavatoló tőke tekintetében megbecsült megtérülés alkalmazását, ahol az említett feltételezett szavatoló tőkét a Bázel II. keretrendszer téves alkalmazása és a helytelen levonások miatt alulbecsülte, eltér a szokásos piaci ár elvétől. Mivel ez az eltérés az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket, a megtámadott adómegállapítást úgy kell tekinteni, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t. |
| --- | --- |

(291)

Ezen észrevételek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás azáltal, hogy elfogadta a CAPM segítségével a feltételezett szavatoló tőke tekintetében megbecsült megtérülés alkalmazását, ahol az említett feltételezett szavatoló tőkét a Bázel II. keretrendszer téves alkalmazása és a helytelen levonások miatt alulbecsülte, eltér a szokásos piaci ár elvétől. Mivel ez az eltérés az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket, a megtámadott adómegállapítást úgy kell tekinteni, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t.

7.2.2.9.   Az ellentételezésre szánt tőke esetében alkalmazandó elvárt megtérülési szint

Az ellentételezésre szánt tőke esetében alkalmazandó elvárt megtérülési szint

| (292) | A Bizottság amellett a megállapítása mellett, miszerint az FFT adótanácsadója következetlen módszer révén határozta meg az ellentételezésre szánt tőke becsült összegét, a Bizottság azt is megállapítja, hogy az a módszer, amellyel az FFT adótanácsadója kiszámította az adóalap tekintetében alkalmazandó elvárt megtérülés becsült szintjét, nem eredményezi piaci alapú eredmény megbízható közelítését, és ezért nincs összhangban a szokásos piaci ár elvével a (293)–(300) preambulumbekezdésben ismertetett okok miatt. |
| --- | --- |

(292)

A Bizottság amellett a megállapítása mellett, miszerint az FFT adótanácsadója következetlen módszer révén határozta meg az ellentételezésre szánt tőke becsült összegét, a Bizottság azt is megállapítja, hogy az a módszer, amellyel az FFT adótanácsadója kiszámította az adóalap tekintetében alkalmazandó elvárt megtérülés becsült szintjét, nem eredményezi piaci alapú eredmény megbízható közelítését, és ezért nincs összhangban a szokásos piaci ár elvével a (293)–(300) preambulumbekezdésben ismertetett okok miatt.

| (293) | Egyrészről az adótanácsadó által megtartott, a CAPM tekintetében használt 0,29 pontos béta úgy tűnik, hogy ellentmond a transzferárazás elemzésben releváns összehasonlítási adatnak minősített, és az elvárt megtérülés becsült szintjéhez referenciaként megtartott pénzügyi szektor vállalatai által alkalmazott bétával. E vállalatok bétája jellegéből adódóan nagyon magas (lásd a 3. táblázatot), gyakran többszöröse a piaci bétaátlagnak, ami 1. A Bizottság többek között a Stoxx 50 bank részindex bétájára utal, ami 2009. december 31-e és 2011. december 31-e között 1,36 volt (157), valamint arra a tényre, hogy szinte az összes, az ebben a részindexben részes bank bétája 1 fölött volt. |
| --- | --- |

(293)

Egyrészről az adótanácsadó által megtartott, a CAPM tekintetében használt 0,29 pontos béta úgy tűnik, hogy ellentmond a transzferárazás elemzésben releváns összehasonlítási adatnak minősített, és az elvárt megtérülés becsült szintjéhez referenciaként megtartott pénzügyi szektor vállalatai által alkalmazott bétával. E vállalatok bétája jellegéből adódóan nagyon magas (lásd a 3. táblázatot), gyakran többszöröse a piaci bétaátlagnak, ami 1. A Bizottság többek között a Stoxx 50 bank részindex bétájára utal, ami 2009. december 31-e és 2011. december 31-e között 1,36 volt (157), valamint arra a tényre, hogy szinte az összes, az ebben a részindexben részes bank bétája 1 fölött volt.

157

| (294) | Másodsorban a 3. táblázatban szereplő 66 vállalat olyanokat is tartalmaz, amelyek az FFT-től nagyon eltérő üzleti szegmensben tevékenykednek, ráadásul a listában két központi bank is szerepel: a Banque Nationale de Belgique és a Schweizerische Nationalbank. A mintában szereplő vállalatok többsége szakosodott finanszírozási tevékenységet folytat, például lízingelési vagy faktorálási tevékenységeket, vagy inkább tőzsdének, nem banknak minősül (158), míg számos európai bank, amelyek elvben nagykereskedelmi finanszírozási tevékenységeket folytatnak, nem szerepelnek a mintában. Az adótanácsadó által a béta kiszámítására kiválasztott összehasonlítási minta ezért nem helyénvaló, és nem eredményezi piaci alapú eredmény megbízható közelítését. |
| --- | --- |

(294)

Másodsorban a 3. táblázatban szereplő 66 vállalat olyanokat is tartalmaz, amelyek az FFT-től nagyon eltérő üzleti szegmensben tevékenykednek, ráadásul a listában két központi bank is szerepel: a Banque Nationale de Belgique és a Schweizerische Nationalbank. A mintában szereplő vállalatok többsége szakosodott finanszírozási tevékenységet folytat, például lízingelési vagy faktorálási tevékenységeket, vagy inkább tőzsdének, nem banknak minősül (158), míg számos európai bank, amelyek elvben nagykereskedelmi finanszírozási tevékenységeket folytatnak, nem szerepelnek a mintában. Az adótanácsadó által a béta kiszámítására kiválasztott összehasonlítási minta ezért nem helyénvaló, és nem eredményezi piaci alapú eredmény megbízható közelítését.

158

| (295) | Harmadrészről az FFT adótanácsadója által használt mintában szereplő összehasonlító adatok megfelelőségétől függetlenül a transzferárazási elemzés nem a mediánt használja a béta kiszámításához, hanem minden további indokolás nélkül a 25. percentilist. Az FFT ilyenformán viszonylag alacsony, 0,29 értékű bétát használ, miközben a minta mediánja 0,64 értékű bétát eredményezett volna (159). Az OECD transzferár irányelvek 3.57. bekezdésével összhangban azonban minél több a következetességgel kapcsolatos probléma, a szokásos piaci ár szerinti tartománynak annál inkább el kell fogadnia a minta központi tendenciáját. |
| --- | --- |

(295)

Harmadrészről az FFT adótanácsadója által használt mintában szereplő összehasonlító adatok megfelelőségétől függetlenül a transzferárazási elemzés nem a mediánt használja a béta kiszámításához, hanem minden további indokolás nélkül a 25. percentilist. Az FFT ilyenformán viszonylag alacsony, 0,29 értékű bétát használ, miközben a minta mediánja 0,64 értékű bétát eredményezett volna (159). Az OECD transzferár irányelvek 3.57. bekezdésével összhangban azonban minél több a következetességgel kapcsolatos probléma, a szokásos piaci ár szerinti tartománynak annál inkább el kell fogadnia a minta központi tendenciáját.

159

| (296) | A Bizottság megállapítja e tekintetben, hogy a béta a tőkemegtérülés nem diverzifikálható kockázatát tükrözi. Ezzel összefüggően a bankok hitelportfóliójának elvben diverzifikáltabbnak kellene lennie, mint az FFT portfóliója, amelynek kitettsége a Fiat-csoport autóipari vállalataira koncentrálódik. Pontosan emiatt úgy is lehet érvelni, hogy az FFT adótanácsadójának magasabb pontot kellett volna választania az összehasonlítható adatok tartományában a béta meghatározására, kétségkívül magasabbat, mint a medián – a 25. percentilis helyett. |
| --- | --- |

(296)

A Bizottság megállapítja e tekintetben, hogy a béta a tőkemegtérülés nem diverzifikálható kockázatát tükrözi. Ezzel összefüggően a bankok hitelportfóliójának elvben diverzifikáltabbnak kellene lennie, mint az FFT portfóliója, amelynek kitettsége a Fiat-csoport autóipari vállalataira koncentrálódik. Pontosan emiatt úgy is lehet érvelni, hogy az FFT adótanácsadójának magasabb pontot kellett volna választania az összehasonlítható adatok tartományában a béta meghatározására, kétségkívül magasabbat, mint a medián – a 25. percentilis helyett.

| (297) | Sőt a Körlevél maga kifejezetten utal a partnerkockázatra, és még inkább az ágazati kockázatra, ami ebben az esetben felerősödik azáltal, hogy az FFT egyetlen ágazatra koncentrál, amikor megfelelő ellentételezést határoz meg. Habár a Körlevél nem ad konkrét javaslatokat arra nézve, hogyan kell ezeket a kockázatokat szerepeltetni egy tényleges ellentételezési kalkulációban, az FFT adótanácsadója által választott módszer, amelyben a csoporton belüli hitelek kockázataihoz (harmadik felek követeléseivel szemben) nincs hozzárendelve kockázati súly, és ezért nem eredményez semmilyen tőkekövetelést vagy ellentételezést, nincs összhangban a Körlevéllel. Az FFT tevékenységeinek csökkentett kockázatával kapcsolatos megfontolások ezért nem fogadhatók el. |
| --- | --- |

(297)

Sőt a Körlevél maga kifejezetten utal a partnerkockázatra, és még inkább az ágazati kockázatra, ami ebben az esetben felerősödik azáltal, hogy az FFT egyetlen ágazatra koncentrál, amikor megfelelő ellentételezést határoz meg. Habár a Körlevél nem ad konkrét javaslatokat arra nézve, hogyan kell ezeket a kockázatokat szerepeltetni egy tényleges ellentételezési kalkulációban, az FFT adótanácsadója által választott módszer, amelyben a csoporton belüli hitelek kockázataihoz (harmadik felek követeléseivel szemben) nincs hozzárendelve kockázati súly, és ezért nem eredményez semmilyen tőkekövetelést vagy ellentételezést, nincs összhangban a Körlevéllel. Az FFT tevékenységeinek csökkentett kockázatával kapcsolatos megfontolások ezért nem fogadhatók el.

| (298) | Ezenfelül a Fiat belső transzferárazási szabályzata egy fontos, a transzferárazási jelentésben nem szereplő tevékenységre is utal. A (123) preambulumbekezdésben említettek szerint az FFT a jelentésben feltüntetett tevékenységek mellett garanciákat nyújt a Fiat-csoport vállalatai javára. 2013-ban ezek mértéke például 10 millió EUR volt (160). A transzferárazási szabályzatban továbbá azt is elismerik, hogy a transzferárazási jelentésben feltüntetett információk ellenére a csoporton belüli hitelek bizonyos partner- és hitelkockázatot jelentenek (161). [...] |
| --- | --- |

(298)

Ezenfelül a Fiat belső transzferárazási szabályzata egy fontos, a transzferárazási jelentésben nem szereplő tevékenységre is utal. A (123) preambulumbekezdésben említettek szerint az FFT a jelentésben feltüntetett tevékenységek mellett garanciákat nyújt a Fiat-csoport vállalatai javára. 2013-ban ezek mértéke például 10 millió EUR volt (160). A transzferárazási szabályzatban továbbá azt is elismerik, hogy a transzferárazási jelentésben feltüntetett információk ellenére a csoporton belüli hitelek bizonyos partner- és hitelkockázatot jelentenek (161). [...]

160

161

| (299) | Ami a Fiat S.p.A. által az FFT-nek nyújtott, Luxemburg észrevételeiben hivatkozott (162) garanciákat illeti, ezek a garanciák az FFT kötelezettségeit, nem pedig az eszközeit fedezik. Éppen ezért ezek a kibocsátott garantált kötelezvények birtokosainak kedveznek, azonban nem csökkentik az FFT eszközeivel összefüggő kockázatot. A Fiat S.p.A. által kibocsátott kötelezvények és kötvények garanciájából származó finanszírozás költségeivel összefüggő előny – a (124) preambulumbekezdésben említett árazási mechanizmus révén – átkerül a csoport vállalataihoz. A vállalati hitelek árazását valójában a vállalkozásfinanszírozási vállalatok finanszírozási költségeinek fedezetét alkalmazva számítják ki, amiben adott esetben tükrözik az anyavállalat által biztosított garanciával járó előnyt. |
| --- | --- |

(299)

Ami a Fiat S.p.A. által az FFT-nek nyújtott, Luxemburg észrevételeiben hivatkozott (162) garanciákat illeti, ezek a garanciák az FFT kötelezettségeit, nem pedig az eszközeit fedezik. Éppen ezért ezek a kibocsátott garantált kötelezvények birtokosainak kedveznek, azonban nem csökkentik az FFT eszközeivel összefüggő kockázatot. A Fiat S.p.A. által kibocsátott kötelezvények és kötvények garanciájából származó finanszírozás költségeivel összefüggő előny – a (124) preambulumbekezdésben említett árazási mechanizmus révén – átkerül a csoport vállalataihoz. A vállalati hitelek árazását valójában a vállalkozásfinanszírozási vállalatok finanszírozási költségeinek fedezetét alkalmazva számítják ki, amiben adott esetben tükrözik az anyavállalat által biztosított garanciával járó előnyt.

162

| (300) | E megállapítások alapján a Bizottság úgy véli, hogy sem a közvetett, sem a közvetlen garanciák nem csökkentik lényegesen az FFT-nek azon kockázatát, ami a tevékenységei során merül fel. Ez a kockázat magasabb, mint a transzferárazási jelentésben leírt kockázat, mivel a csoport vállalatainak biztosított garanciák megléte jelentős mérlegen kívüli kötelezettségvállaláshoz vezet, ezért a 25. percentilisnél magasabb bétát kellett volna választani. |
| --- | --- |

(300)

E megállapítások alapján a Bizottság úgy véli, hogy sem a közvetett, sem a közvetlen garanciák nem csökkentik lényegesen az FFT-nek azon kockázatát, ami a tevékenységei során merül fel. Ez a kockázat magasabb, mint a transzferárazási jelentésben leírt kockázat, mivel a csoport vállalatainak biztosított garanciák megléte jelentős mérlegen kívüli kötelezettségvállaláshoz vezet, ezért a 25. percentilisnél magasabb bétát kellett volna választani.

| (301) | Következtetésképpen a Bizottság megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás azáltal, hogy jóváhagyja az adótanácsadó választását, azaz a 0,29 értékű bétát a CAPM alkalmazásában az FFT feltételezett szavatoló tőkéjére alkalmazandó tőkemegtérülés meghatározása tekintetében, olyan mértékű nyereséghez juttatja az FFT-t, amely eltér a szokásos piaci ár elvével összhangban lévő piaci feltételektől. Mivel ez az eltérés az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adókötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket, a megtámadott adómegállapítást úgy kell tekinteni, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t. |
| --- | --- |

(301)

Következtetésképpen a Bizottság megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás azáltal, hogy jóváhagyja az adótanácsadó választását, azaz a 0,29 értékű bétát a CAPM alkalmazásában az FFT feltételezett szavatoló tőkéjére alkalmazandó tőkemegtérülés meghatározása tekintetében, olyan mértékű nyereséghez juttatja az FFT-t, amely eltér a szokásos piaci ár elvével összhangban lévő piaci feltételektől. Mivel ez az eltérés az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adókötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket, a megtámadott adómegállapítást úgy kell tekinteni, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t.

7.2.2.10.   Az ellentételezésre szánt tőke összegével kapcsolatos következtetés és a tőke tekintetében elvárt megtérülés szintje

Az ellentételezésre szánt tőke összegével kapcsolatos következtetés és a tőke tekintetében elvárt megtérülés szintje

| (302) | Annak tekintetében, hogy az adótanácsadó a TNMM módszert választotta a transzferárazási elemzéshez, és a fenti megállapítások alapján, a Bizottság úgy véli – annak érdekében, hogy biztosítsa, az FFT megfelelő piaci alapú ellentételezési szinthez jusson a Fiat-csoportban ellátott pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási feladatai elvégzéséért, a szokásos piaci ár elvével összhangban –, hogy az ellentételezést az FFT számviteli saját tőkéje alapján kell megállapítani, az arra vonatkozó konkrét tények és körülmények alapján. |
| --- | --- |

(302)

Annak tekintetében, hogy az adótanácsadó a TNMM módszert választotta a transzferárazási elemzéshez, és a fenti megállapítások alapján, a Bizottság úgy véli – annak érdekében, hogy biztosítsa, az FFT megfelelő piaci alapú ellentételezési szinthez jusson a Fiat-csoportban ellátott pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási feladatai elvégzéséért, a szokásos piaci ár elvével összhangban –, hogy az ellentételezést az FFT számviteli saját tőkéje alapján kell megállapítani, az arra vonatkozó konkrét tények és körülmények alapján.

| (303) | A Bizottság elfogadja 2012-t referenciaévnek az FFT luxemburgi adóalapjának értékelésére. A Bizottságnak ezenfelül nincs ellenvetése az összehasonlító adatok adatbázis-kereséssel történő használata ellen a szokásos piaci árnak megfelelő megtérülések megbecslése céljából, azonban továbbra is fenntartja a (294) preambulumbekezdésben említett ellenvetéseit az összehasonlítható adatok megfelelő megválasztásával kapcsolatban. |
| --- | --- |

(303)

A Bizottság elfogadja 2012-t referenciaévnek az FFT luxemburgi adóalapjának értékelésére. A Bizottságnak ezenfelül nincs ellenvetése az összehasonlító adatok adatbázis-kereséssel történő használata ellen a szokásos piaci árnak megfelelő megtérülések megbecslése céljából, azonban továbbra is fenntartja a (294) preambulumbekezdésben említett ellenvetéseit az összehasonlítható adatok megfelelő megválasztásával kapcsolatban.

| (304) | Valóban, a 7.2.2.9. szakaszban szereplő elemzés azt mutatja, hogy az FFT által vállalt, a szokásos piaci ár szerinti ellentételezés kiszámításához figyelembe veendő kockázatok magasabbak a transzferárazási jelentésben szereplő kockázatoknál, ezért a megtámadott adómegállapításban elfogadott, az FFT adótanácsadója által a CAPM módszerrel kiszámított 6,05 %-os adózás előtti tőkearányos jövedelmezőség (és a megfelelő, adózás utáni 4,3 %) jóval kisebb a pénzügyi szektorban elvárt tőkemegtérülésnél, ami folyamatosan 10 %-os vagy annál magasabb szinten áll, megerősítve a Bizottság azon megállapítását, hogy az adótanácsadó nem megfelelően választotta mg az összehasonlítható adatokat. |
| --- | --- |

(304)

Valóban, a 7.2.2.9. szakaszban szereplő elemzés azt mutatja, hogy az FFT által vállalt, a szokásos piaci ár szerinti ellentételezés kiszámításához figyelembe veendő kockázatok magasabbak a transzferárazási jelentésben szereplő kockázatoknál, ezért a megtámadott adómegállapításban elfogadott, az FFT adótanácsadója által a CAPM módszerrel kiszámított 6,05 %-os adózás előtti tőkearányos jövedelmezőség (és a megfelelő, adózás utáni 4,3 %) jóval kisebb a pénzügyi szektorban elvárt tőkemegtérülésnél, ami folyamatosan 10 %-os vagy annál magasabb szinten áll, megerősítve a Bizottság azon megállapítását, hogy az adótanácsadó nem megfelelően választotta mg az összehasonlítható adatokat.

| (305) | Sőt, a Fiat euróövezetben működő vállalkozásfinanszírozási vállalatai, az FF és az FFT bevallott nyereségének összehasonlítása azt mutatja, hogy a két vállalat nyeresége közötti különbséget – az eszközök, feladatok és jövedelem szerkezete közötti hasonlóságok ellenére – a Luxemburgban bevallott nyereségességi szint csökkentése iránti igény okozza. Az FF és FFT eszközeinek és kötelezettségeinek szerkezete, valamint az eredménykimutatás alapján (163) elmondható, hogy a két vállalat mérlegének mérete és eszközszerkezete nagyon hasonló. A kamatbevételük és -kiadásuk mértéke szintén majdnem megegyezik. Az FF az FFT legfontosabb partnere, amely finanszírozási forrásként működik a piacon és a finanszírozás egy részét az FF-nek juttatja, ami viszont továbbhitelezi a Fiat-csoport olaszországi vállalatai számára. [...] |
| --- | --- |

(305)

Sőt, a Fiat euróövezetben működő vállalkozásfinanszírozási vállalatai, az FF és az FFT bevallott nyereségének összehasonlítása azt mutatja, hogy a két vállalat nyeresége közötti különbséget – az eszközök, feladatok és jövedelem szerkezete közötti hasonlóságok ellenére – a Luxemburgban bevallott nyereségességi szint csökkentése iránti igény okozza. Az FF és FFT eszközeinek és kötelezettségeinek szerkezete, valamint az eredménykimutatás alapján (163) elmondható, hogy a két vállalat mérlegének mérete és eszközszerkezete nagyon hasonló. A kamatbevételük és -kiadásuk mértéke szintén majdnem megegyezik. Az FF az FFT legfontosabb partnere, amely finanszírozási forrásként működik a piacon és a finanszírozás egy részét az FF-nek juttatja, ami viszont továbbhitelezi a Fiat-csoport olaszországi vállalatai számára. [...]

163

| (306) | Úgy tűnik, a Fiat belső transzferárazási szabályzata mindkét vállalatnak hasonló megtérüléssel járó ellentételezést kíván juttatni (164). Ugyanakkor a tényleges rögzített és adóköteles tőkearányos jövedelmezőség az FF esetében sokkal magasabb, mint az FFT esetében. A (113) és (114) preambulumbekezdésben feltüntetett adatokat figyelembe véve az alábbi táblázat az FF és az FFT esetében kiszámított realizált tőkearányos jövedelmezőséget ismerteti.









  FF | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nettó nyereség (ezer EUR) | 17 292 | 25 290 | 24 450 | 10 514 |
| Saját tőke (ezer EUR) | 271 047 | 268 610 | 268 837 | 256 053 |
| RoE (%) | 6,4 | 9,4 | 9,1 | 4,1 |

(306)

Úgy tűnik, a Fiat belső transzferárazási szabályzata mindkét vállalatnak hasonló megtérüléssel járó ellentételezést kíván juttatni (164). Ugyanakkor a tényleges rögzített és adóköteles tőkearányos jövedelmezőség az FF esetében sokkal magasabb, mint az FFT esetében. A (113) és (114) preambulumbekezdésben feltüntetett adatokat figyelembe véve az alábbi táblázat az FF és az FFT esetében kiszámított realizált tőkearányos jövedelmezőséget ismerteti.

164

FF

2010

2011

2012

2013

Nettó nyereség (ezer EUR)

17 292

25 290

24 450

10 514

Saját tőke (ezer EUR)

271 047

268 610

268 837

256 053

RoE (%)

6,4

9,4

9,1

4,1

| FFT | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nettó nyereség (ezer EUR) | 1 737 | 1 851 | 1 217 | 1 146 |
| Saját tőke (ezer EUR) | 285 625 | 287 477 | 288 693 | 289 839 |
| RoE (%) | 0,6 | 0,6 | 0,4 | 0,4 |

FFT

2010

2011

2012

2013

Nettó nyereség (ezer EUR)

1 737

1 851

1 217

1 146

Saját tőke (ezer EUR)

285 625

287 477

288 693

289 839

RoE (%)

0,6

0,6

0,4

0,4

| (307) | Ahogy a (306) preambulumbekezdésben található táblázatokból következik, a tőkearányos jövedelmezőségi átlag 2010–2013 között 7,2 % volt az FF és 0,5 % az FFT esetében, ami szintén alátámasztja, hogy az adótanácsadó nem jól választotta meg az összehasonlítható adatokat a transzferárazási jelentésben, és az eredményül kapott tőkemegtérülés nem helyénvaló. |
| --- | --- |

(307)

Ahogy a (306) preambulumbekezdésben található táblázatokból következik, a tőkearányos jövedelmezőségi átlag 2010–2013 között 7,2 % volt az FF és 0,5 % az FFT esetében, ami szintén alátámasztja, hogy az adótanácsadó nem jól választotta meg az összehasonlítható adatokat a transzferárazási jelentésben, és az eredményül kapott tőkemegtérülés nem helyénvaló.

| (308) | Az FFT számviteli saját tőkéje tekintetében alkalmazandó megfelelő tőkearányos jövedelmezőség meghatározásához megfelelőbbnek tűnhet a bankszektor összesített statisztikáját alkalmazni a 66 pénzügyi vállalat helyett, amelyek nagy része úgy tűnik, hogy szakosodott finanszírozási tevékenységet folytat, mivel az előbbi statisztika mindenképpen jobban közelítene a központi tendenciához. |
| --- | --- |

(308)

Az FFT számviteli saját tőkéje tekintetében alkalmazandó megfelelő tőkearányos jövedelmezőség meghatározásához megfelelőbbnek tűnhet a bankszektor összesített statisztikáját alkalmazni a 66 pénzügyi vállalat helyett, amelyek nagy része úgy tűnik, hogy szakosodott finanszírozási tevékenységet folytat, mivel az előbbi statisztika mindenképpen jobban közelítene a központi tendenciához.

| (309) | A (304) preambulumbekezdés szerint a tőkearányos jövedelmezőség jelenleg elvárt szintje mintegy 10 % az európai bankok esetében, amit még a pénzügyi válság során is fenntartottak. Valójában a megtámadott adómegállapítás idejéből származó adatok is ezt a elvárt jövedelmezőségi szintet támasztják alá. A Nemzetközi Fizetések Bankjának (Bank of International Settlements, BIS) 2011-es kiadványa szerint például „hosszabb távon 11-12 % ROE-t érhetnek el a pénzügyi vállalatok” (165). Az EKB egy 2011-es tanulmánya továbbá azt állapította meg, hogy „a(z)[54 nemzetközi bankból álló] minta sajáttőke-arányának átlagában az elvárt tőkearányos jövedelmezőség mintegy (...) 10,3 %”. (166) Egy 2011-ből származó, saját tőkével kapcsolatos kutatás ugyanezt a szintet támasztja alá; a Deutsche Bank szerint például: „a [Deutsche Bank] [részvényárral kapcsolatos célja], 10 % körüli fenntartható RoE-t és olyan sajáttőke-költséget tükröz, amely tekintetében a [Deutsche Bank] 10 % fölötti értéket vár az aktuális ciklusban” (167), míg a Morgan Stanley és az Oliver Wyman által elkészített 2015. március 19-i, saját tőkével kapcsolatos kutatási jelentés 10–12 %-os megtérülést határoz meg. |
| --- | --- |

(309)

A (304) preambulumbekezdés szerint a tőkearányos jövedelmezőség jelenleg elvárt szintje mintegy 10 % az európai bankok esetében, amit még a pénzügyi válság során is fenntartottak. Valójában a megtámadott adómegállapítás idejéből származó adatok is ezt a elvárt jövedelmezőségi szintet támasztják alá. A Nemzetközi Fizetések Bankjának (Bank of International Settlements, BIS) 2011-es kiadványa szerint például „hosszabb távon 11-12 % ROE-t érhetnek el a pénzügyi vállalatok” (165). Az EKB egy 2011-es tanulmánya továbbá azt állapította meg, hogy „a(z)[54 nemzetközi bankból álló] minta sajáttőke-arányának átlagában az elvárt tőkearányos jövedelmezőség mintegy (...) 10,3 %”. (166) Egy 2011-ből származó, saját tőkével kapcsolatos kutatás ugyanezt a szintet támasztja alá; a Deutsche Bank szerint például: „a [Deutsche Bank] [részvényárral kapcsolatos célja], 10 % körüli fenntartható RoE-t és olyan sajáttőke-költséget tükröz, amely tekintetében a [Deutsche Bank] 10 % fölötti értéket vár az aktuális ciklusban” (167), míg a Morgan Stanley és az Oliver Wyman által elkészített 2015. március 19-i, saját tőkével kapcsolatos kutatási jelentés 10–12 %-os megtérülést határoz meg.

165

166

167

| (310) | A Bizottság továbbá megállapítja, hogy a szokásos piaci ár szerinti ellentételezés nem lehet alacsonyabb, mint a vállalat bevételének és kiadásainak különbsége. Ezért ha a biztosított hitel-ellentételezéseket vagy az FFT-nek nyújtott betéteket kiigazítanák, és az FFT így kapott ellentételezése magasabb lenne, mint a transzferárazás révén kiszámított ellentételezés, a teljes ténylegesen lekönyvelt nyereség után adózni kell, mert egy harmadik fél nem fogadná el az ellentételezése csökkentését, ha a partnerei közül egyik sem tudná igazolni, hogy magasabb ellentételezést kap a betétei tekintetében, illetve hogy alacsonyabb ellentételezést fizet a kapott hitelek után. |
| --- | --- |

(310)

A Bizottság továbbá megállapítja, hogy a szokásos piaci ár szerinti ellentételezés nem lehet alacsonyabb, mint a vállalat bevételének és kiadásainak különbsége. Ezért ha a biztosított hitel-ellentételezéseket vagy az FFT-nek nyújtott betéteket kiigazítanák, és az FFT így kapott ellentételezése magasabb lenne, mint a transzferárazás révén kiszámított ellentételezés, a teljes ténylegesen lekönyvelt nyereség után adózni kell, mert egy harmadik fél nem fogadná el az ellentételezése csökkentését, ha a partnerei közül egyik sem tudná igazolni, hogy magasabb ellentételezést kap a betétei tekintetében, illetve hogy alacsonyabb ellentételezést fizet a kapott hitelek után.

| (311) | A Bizottság véleménye ezért az, hogy ha a TNMM módszert használják transzferárazási célokból az FFT-nek az általa a Fiat-csoportban elvégzett tevékenységeiért járó megfelelő ellentételezés kiszámítására, az FFT luxemburgi adóalapjának helyes becslése legalább 10 %-os, a számviteli saját tőkéjének teljes összege tekintetében alkalmazott adózás utáni értéknek felel meg, ami általánosságban véve összhangban van az iparági átlagnak megfelelő tőkeáttétellel. Az ez alapján kiszámított adóalap a szokásos piaci ár elvével összhangban lévő piaci viszonyoknak megfelelő nyereségelosztást eredményezne, mivel ez olyan nyereségszint, amire a független pénzügyi intézmények számíthatnak a piacon, így tehát bármilyen olyan adómegállapítás, amely elfogadja ezt az alapot az FFT általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adókötelezettségének meghatározására, nem juttatná szelektív előnyhöz az FFT-t az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában. |
| --- | --- |

(311)

A Bizottság véleménye ezért az, hogy ha a TNMM módszert használják transzferárazási célokból az FFT-nek az általa a Fiat-csoportban elvégzett tevékenységeiért járó megfelelő ellentételezés kiszámítására, az FFT luxemburgi adóalapjának helyes becslése legalább 10 %-os, a számviteli saját tőkéjének teljes összege tekintetében alkalmazott adózás utáni értéknek felel meg, ami általánosságban véve összhangban van az iparági átlagnak megfelelő tőkeáttétellel. Az ez alapján kiszámított adóalap a szokásos piaci ár elvével összhangban lévő piaci viszonyoknak megfelelő nyereségelosztást eredményezne, mivel ez olyan nyereségszint, amire a független pénzügyi intézmények számíthatnak a piacon, így tehát bármilyen olyan adómegállapítás, amely elfogadja ezt az alapot az FFT általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adókötelezettségének meghatározására, nem juttatná szelektív előnyhöz az FFT-t az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában.

7.2.3.   
  „Csoportelőny”

„Csoportelőny”

| (312) | Az eljárás megindításáról szóló határozathoz fűzött észrevételeiben az FFT felvetette, hogy a Bizottságnak meg kell fontolnia az intézkedés „csoportra gyakorolt hatását”, nevezetesen, hogy a Fiat-csoport nem jutott semmilyen előnyhöz, mivel bármely adóalap növekedését Luxemburgban teljes mértékben ellensúlyozná egy nagyobb adólevonás egy másik tagállamban (168). Az FFT szerint ezt a hatást számos bizottsági határozat is elismerte már (169). |
| --- | --- |

(312)

Az eljárás megindításáról szóló határozathoz fűzött észrevételeiben az FFT felvetette, hogy a Bizottságnak meg kell fontolnia az intézkedés „csoportra gyakorolt hatását”, nevezetesen, hogy a Fiat-csoport nem jutott semmilyen előnyhöz, mivel bármely adóalap növekedését Luxemburgban teljes mértékben ellensúlyozná egy nagyobb adólevonás egy másik tagállamban (168). Az FFT szerint ezt a hatást számos bizottsági határozat is elismerte már (169).

168

169

| (313) | A Bizottság elöljáróban emlékeztet arra, hogy erre nem kötelezi a saját döntéshozatali gyakorlata, és minden intézkedést önmagában kell értékelni – az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése alapján (170). Mindenesetre az FFT utalása a csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról szóló határozatra, amelyben a Bizottság elismert volna ilyen „csoportra gyakorolt hatást”, a határozat helytelen olvasatán alapul. Az említett határozatban a Bizottság elutasította Magyarország arra vonatkozó érvét, hogy az előnyt csoportszinten értékelje, és arra a megállapításra jutott, hogy az előnyt a különálló gazdálkodó egységek szintjén kell felmérni. |
| --- | --- |

(313)

A Bizottság elöljáróban emlékeztet arra, hogy erre nem kötelezi a saját döntéshozatali gyakorlata, és minden intézkedést önmagában kell értékelni – az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése alapján (170). Mindenesetre az FFT utalása a csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról szóló határozatra, amelyben a Bizottság elismert volna ilyen „csoportra gyakorolt hatást”, a határozat helytelen olvasatán alapul. Az említett határozatban a Bizottság elutasította Magyarország arra vonatkozó érvét, hogy az előnyt csoportszinten értékelje, és arra a megállapításra jutott, hogy az előnyt a különálló gazdálkodó egységek szintjén kell felmérni.

170

a csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról

| (314) | A jelenlegi határozat azt vizsgálja, hogy Luxemburg a megtámadott adómegállapítással szelektív előnyhöz juttatta-e az FFT-t azáltal, hogy csökkentette az adott tagállamban az adófizetési kötelezettségét. Az értékelést ezért arról, hogy a megállapítás előnyhöz juttatja-e a vállalatot, egyetlen vállalat szintjén kell megállapítania a tagállamnak (nevezetesen Luxemburgnak az FFT szintjén), és nem veheti figyelembe az intézkedés lehetséges semleges hatását a Fiat-csoport többi vállalata tekintetében annak alapján, hogy a többi tagállamban milyen elbánásban részesülnek ezek a vállalatok (171). Az ítélkezési gyakorlat szerint mindenesetre (172) annak puszta tényétől függetlenül, hogy egy konkrét mentességi intézkedést ellensúlyoz az említett intézkedés hatályán kívül eső és attól független díj növekedése, az intézkedés még állami támogatásnak minősül. Más szóval egy adott vállalatnak juttatott tagállami előny nem kompenzálható egy másik vállalat kárára, még akkor sem, ha ezek a vállalatok ugyanahhoz a vállalatcsoporthoz tartoznak. |
| --- | --- |

(314)

A jelenlegi határozat azt vizsgálja, hogy Luxemburg a megtámadott adómegállapítással szelektív előnyhöz juttatta-e az FFT-t azáltal, hogy csökkentette az adott tagállamban az adófizetési kötelezettségét. Az értékelést ezért arról, hogy a megállapítás előnyhöz juttatja-e a vállalatot, egyetlen vállalat szintjén kell megállapítania a tagállamnak (nevezetesen Luxemburgnak az FFT szintjén), és nem veheti figyelembe az intézkedés lehetséges semleges hatását a Fiat-csoport többi vállalata tekintetében annak alapján, hogy a többi tagállamban milyen elbánásban részesülnek ezek a vállalatok (171). Az ítélkezési gyakorlat szerint mindenesetre (172) annak puszta tényétől függetlenül, hogy egy konkrét mentességi intézkedést ellensúlyoz az említett intézkedés hatályán kívül eső és attól független díj növekedése, az intézkedés még állami támogatásnak minősül. Más szóval egy adott vállalatnak juttatott tagállami előny nem kompenzálható egy másik vállalat kárára, még akkor sem, ha ezek a vállalatok ugyanahhoz a vállalatcsoporthoz tartoznak.

171

172

7.2.4.   Másodlagos érv: a L.I.R. 164. cikkétől és/vagy a Körlevéltől való eltérésből következő szelektív előny

Másodlagos érv: a L.I.R. 164. cikkétől és/vagy a Körlevéltől való eltérésből következő szelektív előny

| (315) | Luxemburg és az FFT azzal érvelt, hogy az L.I.R. 164. cikke, illetve a Körlevél alkotja azt a referenciarendszert, amelynek tekintetében kell meghatározni a megtámadott adómegállapításból fakadó szelektív előnyt. Luxemburg azzal is érvelt, hogy a luxemburgi adóhatóság csupán értelmezte a szabályokat, és semmi nem utal arra, hogy az FFT esetében a luxemburgi hatóságok eltértek az általánosan alkalmazandó adószabályoktól, ha azokat a Bizottság vizsgálta volna (173). |
| --- | --- |

(315)

Luxemburg és az FFT azzal érvelt, hogy az L.I.R. 164. cikke, illetve a Körlevél alkotja azt a referenciarendszert, amelynek tekintetében kell meghatározni a megtámadott adómegállapításból fakadó szelektív előnyt. Luxemburg azzal is érvelt, hogy a luxemburgi adóhatóság csupán értelmezte a szabályokat, és semmi nem utal arra, hogy az FFT esetében a luxemburgi hatóságok eltértek az általánosan alkalmazandó adószabályoktól, ha azokat a Bizottság vizsgálta volna (173).

173

| (316) | A (210)–(215) preambulumbekezdésben említett észrevételek szerint a Bizottság nem ért egyet Luxemburg és az FFT érveivel az alkalmazandó referenciarendszerre vonatkozóan. A Bizottság másodlagosan ugyanakkor megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás a transzferárazást alkalmazó vállalatcsoportból – amely tekintetében a L.I.R.164. cikkének (3) bekezdését és a Körlevelet alkalmazzák – álló szűkebb referenciarendszerrel összefüggően is szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t. A L.I.R.164. cikkének (3) bekezdése és a Körlevél rendelkezik a „szokásos piaci ár elvéről” a luxemburgi adójogban, amely szerint csoporton belüli vállalatok közötti ügyleteket úgy kell ellentételezni, mintha azokra a szokásos piaci feltételek szerinti összehasonlítható körülmények alapján tárgyaló független vállalkozások között került volna sor. A Körlevél 2. szakasza ismerteti az OECD transzferár irányelveiben említett és a nemzeti jogba átültetett szokásos piaci ár elvét (174). |
| --- | --- |

(316)

A (210)–(215) preambulumbekezdésben említett észrevételek szerint a Bizottság nem ért egyet Luxemburg és az FFT érveivel az alkalmazandó referenciarendszerre vonatkozóan. A Bizottság másodlagosan ugyanakkor megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás a transzferárazást alkalmazó vállalatcsoportból – amely tekintetében a L.I.R.164. cikkének (3) bekezdését és a Körlevelet alkalmazzák – álló szűkebb referenciarendszerrel összefüggően is szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t. A L.I.R.164. cikkének (3) bekezdése és a Körlevél rendelkezik a „szokásos piaci ár elvéről” a luxemburgi adójogban, amely szerint csoporton belüli vállalatok közötti ügyleteket úgy kell ellentételezni, mintha azokra a szokásos piaci feltételek szerinti összehasonlítható körülmények alapján tárgyaló független vállalkozások között került volna sor. A Körlevél 2. szakasza ismerteti az OECD transzferár irányelveiben említett és a nemzeti jogba átültetett szokásos piaci ár elvét (174).

174

| (317) | Figyelembe véve, hogy a Bizottság a 7.2.2. szakaszban már megállapította, hogy a megtámadott adómegállapítás olyan, az FFT adótanácsadója által transzferárazási célokból választott módszertani szempontokat, azok végrehajtásához alkalmazott paramétereket, valamint ad hoc kiigazításokat tartalmaz, amelyek nem tekinthetők úgy, hogy piaci alapú eredmény megbízható közelítését eredményezik (mivel az FFT luxemburgi adóalapjának csökkentéséhez vezetnek), a Bizottság hasonlóképpen megállapítja, hogy az adómegállapítás ezenfelül a L.I.R. 164. cikke (3) bekezdése, illetve a Körlevél szerinti sokkal szűkebb referenciarendszer tekintetében is szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t a vállalat adókötelezettségének csökkentése révén egy olyan helyzethez képest, amelyben az említett rendelkezésben előírt szokásos piaci ár elvét megfelelően alkalmazták volna. |
| --- | --- |

(317)

Figyelembe véve, hogy a Bizottság a 7.2.2. szakaszban már megállapította, hogy a megtámadott adómegállapítás olyan, az FFT adótanácsadója által transzferárazási célokból választott módszertani szempontokat, azok végrehajtásához alkalmazott paramétereket, valamint ad hoc kiigazításokat tartalmaz, amelyek nem tekinthetők úgy, hogy piaci alapú eredmény megbízható közelítését eredményezik (mivel az FFT luxemburgi adóalapjának csökkentéséhez vezetnek), a Bizottság hasonlóképpen megállapítja, hogy az adómegállapítás ezenfelül a L.I.R. 164. cikke (3) bekezdése, illetve a Körlevél szerinti sokkal szűkebb referenciarendszer tekintetében is szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t a vállalat adókötelezettségének csökkentése révén egy olyan helyzethez képest, amelyben az említett rendelkezésben előírt szokásos piaci ár elvét megfelelően alkalmazták volna.

ad hoc

7.2.5.   A Bizottság nem azonosított egyetlen olyan, a Körlevélben megállapított következetes adómegállapítási gyakorlatot sem, amelyet megfelelő referenciarendszerként lehetne alkalmazni

A Bizottság nem azonosított egyetlen olyan, a Körlevélben megállapított következetes adómegállapítási gyakorlatot sem, amelyet megfelelő referenciarendszerként lehetne alkalmazni

| (318) | Az FFT azzal is érvelt, hogy annak bizonyításához, hogy az FFT szelektív elbánásban részesült a megtámadott adómegállapítás révén, a Bizottságnak össze kell vetnie a szóban forgó adómegállapítást a luxemburgi adóhatóság Körlevél szerint megállapított igazgatási gyakorlatával és különösen a pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási vállalatok adómegállapításaival, amelyeket Luxemburg az adómegállapítási gyakorlatában alkalmazott reprezentatív minta részeként nyújtott be a Bizottságnak (175). |
| --- | --- |

(318)

Az FFT azzal is érvelt, hogy annak bizonyításához, hogy az FFT szelektív elbánásban részesült a megtámadott adómegállapítás révén, a Bizottságnak össze kell vetnie a szóban forgó adómegállapítást a luxemburgi adóhatóság Körlevél szerint megállapított igazgatási gyakorlatával és különösen a pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási vállalatok adómegállapításaival, amelyeket Luxemburg az adómegállapítási gyakorlatában alkalmazott reprezentatív minta részeként nyújtott be a Bizottságnak (175).

175

| (319) | A Bizottság nem ért egyet ezzel az érveléssel, mivel ez azt jelentené, hogy az a referenciarendszer, amelynek alapján a megtámadott adómegállapítást meg kellene vizsgálni, az Luxemburg Körlevél szerinti, más pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási vállalatok vonatkozásában alkalmazott adómegállapítási gyakorlata. A Bizottság már ismertette, miért az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer a megfelelő referenciakeret a szelektivitás vizsgálatára (176). |
| --- | --- |

(319)

A Bizottság nem ért egyet ezzel az érveléssel, mivel ez azt jelentené, hogy az a referenciarendszer, amelynek alapján a megtámadott adómegállapítást meg kellene vizsgálni, az Luxemburg Körlevél szerinti, más pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási vállalatok vonatkozásában alkalmazott adómegállapítási gyakorlata. A Bizottság már ismertette, miért az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer a megfelelő referenciakeret a szelektivitás vizsgálatára (176).

176

| (320) | Mindazonáltal a Bizottság egy másodlagos érvben ismertetni fogja, miért megfelelő referenciarendszer Luxemburg Körlevél szerinti adómegállapítási gyakorlata annak meghatározására, hogy a megtámadott adómegállapítás szelektív előnyhöz juttatja-e az FFT-t. Egyrészről azért, mert a Körlevél tartalma túlságosan is átfogó, ezért nem teszi lehetővé objektív kritériumok azonosítását minden olyan pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási vállalat tekintetében, amelyik transzferárazási célokból kér adómegállapítást. Másrészről a Luxemburg által benyújtott adómegállapítások bizottsági vizsgálata további bizonyítékokkal szolgált arra nézve, hogy általánosságban nincsenek olyan, objektív kritériumokra épülő következetes szabályok, amely kritériumok alapján a megtámadott adómegállapítás vizsgálható lenne annak meghatározására, hogy szelektív előnyhöz juttatta-e az FFT-t. |
| --- | --- |

(320)

Mindazonáltal a Bizottság egy másodlagos érvben ismertetni fogja, miért megfelelő referenciarendszer Luxemburg Körlevél szerinti adómegállapítási gyakorlata annak meghatározására, hogy a megtámadott adómegállapítás szelektív előnyhöz juttatja-e az FFT-t. Egyrészről azért, mert a Körlevél tartalma túlságosan is átfogó, ezért nem teszi lehetővé objektív kritériumok azonosítását minden olyan pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási vállalat tekintetében, amelyik transzferárazási célokból kér adómegállapítást. Másrészről a Luxemburg által benyújtott adómegállapítások bizottsági vizsgálata további bizonyítékokkal szolgált arra nézve, hogy általánosságban nincsenek olyan, objektív kritériumokra épülő következetes szabályok, amely kritériumok alapján a megtámadott adómegállapítás vizsgálható lenne annak meghatározására, hogy szelektív előnyhöz juttatta-e az FFT-t.

7.2.5.1.   A Körlevél tartalma túl átfogó ahhoz, hogy megfelelő referenciarendszernek minősüljön

A Körlevél tartalma túl átfogó ahhoz, hogy megfelelő referenciarendszernek minősüljön

| (321) | A (193) preambulumbekezdésben említettek szerint a referenciarendszer olyan következetes szabályok összessége, amelyeket általában a rendszer célja szerint – objektív kritériumok alapján – annak hatálya alá tartozó valamennyi vállalkozásra alkalmazni kell. A Bizottság úgy véli, hogy a Körlevél – az adómegállapítási kérelmet benyújtó, csoport- és vállalkozásfinanszírozási vállalatok tekintetében – nem minősülhet ilyen rendszernek, mivel hiányoznak azok az objektív kritériumok, amelyek lehetővé tennék a szokásos piaci ár elvének következetes alkalmazását a csoporton belüli finanszírozási ügyletek vonatkozásában. |
| --- | --- |

(321)

A (193) preambulumbekezdésben említettek szerint a referenciarendszer olyan következetes szabályok összessége, amelyeket általában a rendszer célja szerint – objektív kritériumok alapján – annak hatálya alá tartozó valamennyi vállalkozásra alkalmazni kell. A Bizottság úgy véli, hogy a Körlevél – az adómegállapítási kérelmet benyújtó, csoport- és vállalkozásfinanszírozási vállalatok tekintetében – nem minősülhet ilyen rendszernek, mivel hiányoznak azok az objektív kritériumok, amelyek lehetővé tennék a szokásos piaci ár elvének következetes alkalmazását a csoporton belüli finanszírozási ügyletek vonatkozásában.

| (322) | A Körlevél megfogalmazása nagyon átfogó, és nagyon tömören ismerteti azokat a tényezőket, amelyeket az adóhatóságnak figyelembe kell vennie a szokásos piaci ár elvének a csoporton belüli finanszírozással foglalkozó vállalatokra történő alkalmazása tekintetében. A vállalatoknak többek között kockázatelemzést kell végrehajtaniuk és meg kell határozniuk azokat a hitelnyújtáshoz kapcsolódó járulékos költségeket, amelyek többletköltségként a költségalaphoz adódnak, amely alap vonatkozásában viszont hitelkockázat-elemzést kell elvégezni. A Körlevél továbbá kifejti, hogy „egy csoportfinanszírozással foglalkozó vállalatnak elegendő saját tőkével kell rendelkeznie ahhoz, hogy a kapcsolódó kockázatokhoz fedezetet nyújtson”, és hogy „az egyes esetek tényei és körülményei alapján meg kell vizsgálni a vállalt kockázatokat, és hogy a csoportfinanszírozással foglalkozó vállalat elegendő saját tőkével rendelkezik-e ahhoz, hogy fedezetet nyújtson ezekre a kockázatokra” (177). |
| --- | --- |

(322)

A Körlevél megfogalmazása nagyon átfogó, és nagyon tömören ismerteti azokat a tényezőket, amelyeket az adóhatóságnak figyelembe kell vennie a szokásos piaci ár elvének a csoporton belüli finanszírozással foglalkozó vállalatokra történő alkalmazása tekintetében. A vállalatoknak többek között kockázatelemzést kell végrehajtaniuk és meg kell határozniuk azokat a hitelnyújtáshoz kapcsolódó járulékos költségeket, amelyek többletköltségként a költségalaphoz adódnak, amely alap vonatkozásában viszont hitelkockázat-elemzést kell elvégezni. A Körlevél továbbá kifejti, hogy „egy csoportfinanszírozással foglalkozó vállalatnak elegendő saját tőkével kell rendelkeznie ahhoz, hogy a kapcsolódó kockázatokhoz fedezetet nyújtson”, és hogy „az egyes esetek tényei és körülményei alapján meg kell vizsgálni a vállalt kockázatokat, és hogy a csoportfinanszírozással foglalkozó vállalat elegendő saját tőkével rendelkezik-e ahhoz, hogy fedezetet nyújtson ezekre a kockázatokra” (177).

177

| (323) | A Körlevél azonban nem tartalmaz semmilyen arra vonatkozó információt, hogyan kell megbecsülni az elvárt tőkemegtérülést: elfogadott-e a CAPM használata, és ha igen, hogyan kell meghatározni a CAPM releváns összetevőit. A Körlevél a saját tőkével kapcsolatban sem tartalmaz túl sok információt, mindössze annyit, „hogy a kockázatvállalás tekintetében elegendőnek kell lennie”. |
| --- | --- |

(323)

A Körlevél azonban nem tartalmaz semmilyen arra vonatkozó információt, hogyan kell megbecsülni az elvárt tőkemegtérülést: elfogadott-e a CAPM használata, és ha igen, hogyan kell meghatározni a CAPM releváns összetevőit. A Körlevél a saját tőkével kapcsolatban sem tartalmaz túl sok információt, mindössze annyit, „hogy a kockázatvállalás tekintetében elegendőnek kell lennie”.

hogy a kockázatvállalás tekintetében elegendőnek kell lennie

| (324) | Az eljárás megindításáról szóló határozatra vonatkozó észrevételeiben Luxemburg megállapítja, hogy az „adómegállapítás korlátozott jogkörön alapul” az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdése szerint, amely rendelkezik a szokásos piaci ár elvéről Luxemburg adójogát illetően (178), ám azt is megállapítja, hogy „az adózási szabályokat [...] az egyes esetek tényeivel összefüggően kell értelmezni, amelyekhez jellegükből adódóan az adófizető által ténylegesen elvégzett tevékenységek és azok hátterének jellemzőit is figyelembe kell venni” (179). Luxemburg ezért egyrészről elismeri, hogy a szabályokat eseti jelleggel kell értelmezni, azonban másrészről nem magyarázza meg, hogyan kell alkalmazni a Körlevélben előírt átfogó kritériumokat az FFT adózási helyzetének konkrét értékelésében, illetve hogyan lehet következetes bánásmódot szavatolni minden adófizető esetében a Körlevél alkalmazása során. Ezért tehát nem meglepő, hogy az elején tett utalás kivételével az FFT transzferárazási jelentése nem tartalmaz további utalásokat a Körlevél kritériumaira, mint ahogy azt sem fejti ki, hogyan alkalmazza a transzferárazási jelentés a Körlevelet az FFT konkrét esetében. |
| --- | --- |

(324)

Az eljárás megindításáról szóló határozatra vonatkozó észrevételeiben Luxemburg megállapítja, hogy az „adómegállapítás korlátozott jogkörön alapul” az L.I.R. 164. cikkének (3) bekezdése szerint, amely rendelkezik a szokásos piaci ár elvéről Luxemburg adójogát illetően (178), ám azt is megállapítja, hogy „az adózási szabályokat [...] az egyes esetek tényeivel összefüggően kell értelmezni, amelyekhez jellegükből adódóan az adófizető által ténylegesen elvégzett tevékenységek és azok hátterének jellemzőit is figyelembe kell venni” (179). Luxemburg ezért egyrészről elismeri, hogy a szabályokat eseti jelleggel kell értelmezni, azonban másrészről nem magyarázza meg, hogyan kell alkalmazni a Körlevélben előírt átfogó kritériumokat az FFT adózási helyzetének konkrét értékelésében, illetve hogyan lehet következetes bánásmódot szavatolni minden adófizető esetében a Körlevél alkalmazása során. Ezért tehát nem meglepő, hogy az elején tett utalás kivételével az FFT transzferárazási jelentése nem tartalmaz további utalásokat a Körlevél kritériumaira, mint ahogy azt sem fejti ki, hogyan alkalmazza a transzferárazási jelentés a Körlevelet az FFT konkrét esetében.

adómegállapítás korlátozott jogkörön alapul

178

179

| (325) | Ezért azt megállapítva, hogy a transzferárazási elemzést „a 2011. január 28-i 164/2. számú körlevéllel összhangban és a szokásos piaci ár elvét tiszteletben tartva végezték el”, a luxemburgi adóhatóság nem vette figyelembe a Körlevélben előírt egyik objektív kritériumot sem, mivel a dokumentum egyetlen olyan pontos és objektív kritériumot sem tartalmaz, amelynek révén következetesen lehetne alkalmazni a szokásos piaci ár elvét a csoporton belüli finanszírozási ügyletekre. |
| --- | --- |

(325)

Ezért azt megállapítva, hogy a transzferárazási elemzést „a 2011. január 28-i 164/2. számú körlevéllel összhangban és a szokásos piaci ár elvét tiszteletben tartva végezték el”, a luxemburgi adóhatóság nem vette figyelembe a Körlevélben előírt egyik objektív kritériumot sem, mivel a dokumentum egyetlen olyan pontos és objektív kritériumot sem tartalmaz, amelynek révén következetesen lehetne alkalmazni a szokásos piaci ár elvét a csoporton belüli finanszírozási ügyletekre.

7.2.5.2.   Luxemburg adómegállapítási gyakorlata túl következetlen ahhoz, hogy megfelelő referenciarendszernek minősüljön

Luxemburg adómegállapítási gyakorlata túl következetlen ahhoz, hogy megfelelő referenciarendszernek minősüljön

| (326) | A Körlevél átfogó megfogalmazása mellett a Bizottság megvizsgálta a Luxemburg által a számára benyújtott adómegállapításokat, és azt találta, hogy adómegállapítási gyakorlata a csoport- és vállalkozásfinanszírozási vállalatok vonatkozásában tovább igazolja, hogy nincsenek olyan következetes szabályok, amelyek – objektív kritériumok alapján – általánosságban alkalmazhatók az összes azonos helyzetben lévő adófizetőre nézve. |
| --- | --- |

(326)

A Körlevél átfogó megfogalmazása mellett a Bizottság megvizsgálta a Luxemburg által a számára benyújtott adómegállapításokat, és azt találta, hogy adómegállapítási gyakorlata a csoport- és vállalkozásfinanszírozási vállalatok vonatkozásában tovább igazolja, hogy nincsenek olyan következetes szabályok, amelyek – objektív kritériumok alapján – általánosságban alkalmazhatók az összes azonos helyzetben lévő adófizetőre nézve.

| (327) | Az előzetesen benyújtott 21 megállapításból mindössze kettő érint olyan finanszírozási tevékenységeket, amelyeket a Körlevél alapján fogadtak el, és csak ehhez a két adómegállapításhoz társult transzferárazási jelentés:






  — | Egy 2013. évi (2.) [...] megállapítás (180) a Körlevélnek a közvetítő finanszírozási tevékenységekkel kapcsolatos alkalmazását érinti [...] |
| --- | --- | --- |

(327)

Az előzetesen benyújtott 21 megállapításból mindössze kettő érint olyan finanszírozási tevékenységeket, amelyeket a Körlevél alapján fogadtak el, és csak ehhez a két adómegállapításhoz társult transzferárazási jelentés:

—

Egy 2013. évi (2.) [...] megállapítás (180) a Körlevélnek a közvetítő finanszírozási tevékenységekkel kapcsolatos alkalmazását érinti [...]

180

| — | Egy 2013. évi (4.) [...] megállapítás a Körlevél szerinti szokásos piaci ár elvének elemzésével is foglalkozik a csoporton belüli finanszírozási tevékenységek vonatkozásában. [...] |
| --- | --- |

—

Egy 2013. évi (4.) [...] megállapítás a Körlevél szerinti szokásos piaci ár elvének elemzésével is foglalkozik a csoporton belüli finanszírozási tevékenységek vonatkozásában. [...]

| (328) | A két megállapítás felületes olvasása és a megtámadott adómegállapítás összehasonlítása rámutat arra, hogy a vállalkozásfinanszírozási vállalatok nem részesülnek következetes bánásmódban a Körlevél, valamint az adóköteles nyereség luxemburgi adóhatóság által elvégzett értékelése szerint. Annak értékelése nélkül, hogy a két megállapítás megfelelően alkalmazza-e a CUP-ot, mindkét megállapítás kifejezetten elismeri, hogy a közvetítő finanszírozási ügyletek esetében a CUP módszer mindenkor a legmegfelelőbb módszer a funkcionális elemzés és az összehasonlítható adatok elérhetősége tekintetében, amelyek között bankok is szerepelnek. Ez a Körlevéllel is összhangban van, amely szerint a csoporton belüli finanszírozással foglalkozó vállalatok által elvégzett tevékenységek lényegében hasonlóak a független pénzügyi intézmények által elvégzett tevékenységekhez. A két megállapítással ellentétben a CUP módszert azért nem alkalmazták a megtámadott adómegállapításban, mert az FFT adótanácsadója a TNMM módszert vélte a legalkalmasabbnak azon tény alapján, hogy a „TNMM megfelelőnek tűnik” (181). |
| --- | --- |

(328)

A két megállapítás felületes olvasása és a megtámadott adómegállapítás összehasonlítása rámutat arra, hogy a vállalkozásfinanszírozási vállalatok nem részesülnek következetes bánásmódban a Körlevél, valamint az adóköteles nyereség luxemburgi adóhatóság által elvégzett értékelése szerint. Annak értékelése nélkül, hogy a két megállapítás megfelelően alkalmazza-e a CUP-ot, mindkét megállapítás kifejezetten elismeri, hogy a közvetítő finanszírozási ügyletek esetében a CUP módszer mindenkor a legmegfelelőbb módszer a funkcionális elemzés és az összehasonlítható adatok elérhetősége tekintetében, amelyek között bankok is szerepelnek. Ez a Körlevéllel is összhangban van, amely szerint a csoporton belüli finanszírozással foglalkozó vállalatok által elvégzett tevékenységek lényegében hasonlóak a független pénzügyi intézmények által elvégzett tevékenységekhez. A két megállapítással ellentétben a CUP módszert azért nem alkalmazták a megtámadott adómegállapításban, mert az FFT adótanácsadója a TNMM módszert vélte a legalkalmasabbnak azon tény alapján, hogy a „TNMM megfelelőnek tűnik” (181).

TNMM megfelelőnek tűnik

181

| (329) | Másik három, Luxemburg által benyújtott megállapítás egyaránt foglalkozik csoporton belüli finanszírozási tevékenységekkel a Körlevelet alkalmazva, azonban a kérelmet igazoló kísérő transzferárazási jelentés nélkül:






  — | Egy 2012. évi (1.) [...] megállapítás finanszírozási tevékenységgel foglalkozik [...]. |
| --- | --- | --- |

(329)

Másik három, Luxemburg által benyújtott megállapítás egyaránt foglalkozik csoporton belüli finanszírozási tevékenységekkel a Körlevelet alkalmazva, azonban a kérelmet igazoló kísérő transzferárazási jelentés nélkül:

—

Egy 2012. évi (1.) [...] megállapítás finanszírozási tevékenységgel foglalkozik [...].

| — | Egy 2012. évi (5.) [...] megállapítás többek között változó kamatozású hitellel [...] foglalkozik. |
| --- | --- |

—

Egy 2012. évi (5.) [...] megállapítás többek között változó kamatozású hitellel [...] foglalkozik.

| — | Egy 2013. évi (22.) [...] megállapítás többek között finanszírozási tevékenységgel [...] foglalkozik. |
| --- | --- |

—

Egy 2013. évi (22.) [...] megállapítás többek között finanszírozási tevékenységgel [...] foglalkozik.

| (330) | Ami az 1., 5. és 22. megállapítások megtámadott adómegállapítással történő összehasonlítását illeti, az egyértelmű különbség a luxemburgi adóhatóság bánásmódjában az, hogy a megtámadott adómegállapítással ellentétben a 1., 5. és 22. megállapítások iránti kérelmeket nem kísérte transzferárazási jelentés, noha ezt a Körlevél kifejezetten előírja (182). |
| --- | --- |

(330)

Ami az 1., 5. és 22. megállapítások megtámadott adómegállapítással történő összehasonlítását illeti, az egyértelmű különbség a luxemburgi adóhatóság bánásmódjában az, hogy a megtámadott adómegállapítással ellentétben a 1., 5. és 22. megállapítások iránti kérelmeket nem kísérte transzferárazási jelentés, noha ezt a Körlevél kifejezetten előírja (182).

182

| (331) | Két további, Luxemburg által a Bizottságnak benyújtott megállapítás finanszírozási tevékenységekkel foglalkozik, de nem utal a Körlevélre:






  — | Egy 2012. évi (6.) [...] megállapítás vállalkozásátszervezéssel foglalkozik [...]. Többek között [...] változó kamatozású hitelt tartalmaz. |
| --- | --- | --- |

(331)

Két további, Luxemburg által a Bizottságnak benyújtott megállapítás finanszírozási tevékenységekkel foglalkozik, de nem utal a Körlevélre:

—

Egy 2012. évi (6.) [...] megállapítás vállalkozásátszervezéssel foglalkozik [...]. Többek között [...] változó kamatozású hitelt tartalmaz.

| — | Egy 2012. évi (21.) [...] megállapítás a(z) [...] felvásárlásával foglalkozik. |
| --- | --- |

—

Egy 2012. évi (21.) [...] megállapítás a(z) [...] felvásárlásával foglalkozik.

| (332) | Végül pedig a Bizottság megvizsgálta azt a két adómegállapítást, amelyeket Luxemburg a vállalkozásfinanszírozási tevékenységeket érintő 13 megállapítás részeként benyújtott, és amelyet a Luxemburg által a 2014. december 22-én benyújtott, 5 323 megállapítást tartalmazó listában (183) azonosítottak. Mindkét megállapítás a Körlevélen alapul.






  — | Az E. vállalat vállalkozásfinanszírozási tevékenységeiről szóló megállapítás az E. vállalat adótanácsadója által készített ülésjegyzőkönyvekből áll; a megállapítást a luxemburgi adóhatóság képviselői [...] napján írtak alá. [...] |
| --- | --- | --- |

(332)

Végül pedig a Bizottság megvizsgálta azt a két adómegállapítást, amelyeket Luxemburg a vállalkozásfinanszírozási tevékenységeket érintő 13 megállapítás részeként benyújtott, és amelyet a Luxemburg által a 2014. december 22-én benyújtott, 5 323 megállapítást tartalmazó listában (183) azonosítottak. Mindkét megállapítás a Körlevélen alapul.

183

—

Az E. vállalat vállalkozásfinanszírozási tevékenységeiről szóló megállapítás az E. vállalat adótanácsadója által készített ülésjegyzőkönyvekből áll; a megállapítást a luxemburgi adóhatóság képviselői [...] napján írtak alá. [...]

| — | A G. vállalat vállalkozásfinanszírozási tevékenységeiről szóló megállapítás [...] napján kelt, és egy azonos keltezésű, a G. vállalat által benyújtott kérelmet hagy jóvá [...] |
| --- | --- |

—

A G. vállalat vállalkozásfinanszírozási tevékenységeiről szóló megállapítás [...] napján kelt, és egy azonos keltezésű, a G. vállalat által benyújtott kérelmet hagy jóvá [...]

| (333) | A Bizottság megjegyzi, hogy a megtámadott adómegállapítással ellentétben a két megállapítás egyike sem alkalmazza a TNMM vagy CAPM módszert, és úgy tűnik, egyik megállapítás sem határozza meg a vállalat adóköteles nyereségét a feltételezett szabályozói tőke megtérüléseként. Sőt, habár a G. vállalat megállapítás iránti kérelme utal egy később benyújtandó transzferárazási jelentésre, úgy tűnik, hogy ilyen jelentést egyáltalán nem nyújtottak be a luxemburgi adóhatóságnak (184). Végül pedig habár a G. vállalat vonatkozásában kiadott adómegállapítás sem a különbözet szintjét, sem azt nem tünteti fel egyértelműen, hogy a különbözet mire alkalmazandó, a különbözet nem érinti a megtámadott adómegállapítást, mivel az a megállapítás iránti kérelemmel összhangban az eszközökön alapulna, és kiegészítené a tőkearányos jövedelmezőséget. Összefoglalva tehát úgy tűnik, hogy a két vállalat adóügyi megítélése a vállalkozásfinanszírozási tevékenységek tekintetében egyetlen koherens módszert vagy megközelítést sem követ a megtámadott adómegállapítással való összehasonlítás során. |
| --- | --- |

(333)

A Bizottság megjegyzi, hogy a megtámadott adómegállapítással ellentétben a két megállapítás egyike sem alkalmazza a TNMM vagy CAPM módszert, és úgy tűnik, egyik megállapítás sem határozza meg a vállalat adóköteles nyereségét a feltételezett szabályozói tőke megtérüléseként. Sőt, habár a G. vállalat megállapítás iránti kérelme utal egy később benyújtandó transzferárazási jelentésre, úgy tűnik, hogy ilyen jelentést egyáltalán nem nyújtottak be a luxemburgi adóhatóságnak (184). Végül pedig habár a G. vállalat vonatkozásában kiadott adómegállapítás sem a különbözet szintjét, sem azt nem tünteti fel egyértelműen, hogy a különbözet mire alkalmazandó, a különbözet nem érinti a megtámadott adómegállapítást, mivel az a megállapítás iránti kérelemmel összhangban az eszközökön alapulna, és kiegészítené a tőkearányos jövedelmezőséget. Összefoglalva tehát úgy tűnik, hogy a két vállalat adóügyi megítélése a vállalkozásfinanszírozási tevékenységek tekintetében egyetlen koherens módszert vagy megközelítést sem követ a megtámadott adómegállapítással való összehasonlítás során.

184

| (334) | Luxemburg azzal érvel, hogy az FFT nem hasonlítható össze más vállalkozásfinanszírozási vállalattal, mivel az FFT piaci forrásszerzéssel foglalkozik, míg más finanszírozási vállalatok rendszerint csoporton belüli finanszírozásra tesznek szert. Luxemburg azzal is érvel, hogy az FFT nem hasonlítható össze más luxemburgi adóköteles vállalattal: „la situation de chaque contribuable est suffisamment spécifique, pour empêcher toute comparaison pertinente avec des dossiers d'autres contribuables” (185). |
| --- | --- |

(334)

Luxemburg azzal érvel, hogy az FFT nem hasonlítható össze más vállalkozásfinanszírozási vállalattal, mivel az FFT piaci forrásszerzéssel foglalkozik, míg más finanszírozási vállalatok rendszerint csoporton belüli finanszírozásra tesznek szert. Luxemburg azzal is érvel, hogy az FFT nem hasonlítható össze más luxemburgi adóköteles vállalattal: „la situation de chaque contribuable est suffisamment spécifique, pour empêcher toute comparaison pertinente avec des dossiers d'autres contribuables” (185).

la situation de chaque contribuable est suffisamment spécifique, pour empêcher toute comparaison pertinente avec des dossiers d'autres contribuables

185

| (335) | Miközben a Bizottság nem ért egyet ezekkel az érvekkel, arra hivatkozik, hogy a következetes szabályok hiányát – amely szabályok általánosságban olyan pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási vállalatokra vonatkoznak, amelyek objektív kritériumok alapján készítenek megállapítás iránti kérelmet – legjobban az [F. vállalat] javára készített alternatív adómegállapítás fennállása érzékelteti. Az [F. vállalat] megállapítása, amelyet a megtámadott adómegállapítással egy napon tettek közzé, és ugyanazokat a tevékenységeket érinti, mint a megtámadott adómegállapítás (egy alternatív, vállalkozásfinanszírozási vállalatcsoport szerkezetébe tartozó, a(z) [...] ágazati szegmensben tevékenykedő [F. vállalattal]), lényegében teljesen eltérő következtetésre jut a vállalatok adóalapjaival kapcsolatosan anélkül, hogy bármivel egyértelműen indokolná az eltérő bánásmódot. Valóban, a megtámadott adómegállapítás mintegy 2,5 millió EUR adóalapot állapít meg, míg az [F. vállalat javára] készült adómegállapítás olyan ellentételezést határoz meg a hasonló pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási tevékenységek tekintetében, amely [...] EUR adóalapot eredményez. A gyakorlatilag azonos vállalatokkal szembeni ilyen eltérő, egyértelmű indokolás nélküli bánásmód továbbá azt is igazolja, hogy Luxemburgnak a Körlevél általános megfogalmazásán alapuló adómegállapítási gyakorlata nem minősül megfelelő referenciarendszernek a szelektivitás vizsgálatának alkalmazásában. |
| --- | --- |

(335)

Miközben a Bizottság nem ért egyet ezekkel az érvekkel, arra hivatkozik, hogy a következetes szabályok hiányát – amely szabályok általánosságban olyan pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási vállalatokra vonatkoznak, amelyek objektív kritériumok alapján készítenek megállapítás iránti kérelmet – legjobban az [F. vállalat] javára készített alternatív adómegállapítás fennállása érzékelteti. Az [F. vállalat] megállapítása, amelyet a megtámadott adómegállapítással egy napon tettek közzé, és ugyanazokat a tevékenységeket érinti, mint a megtámadott adómegállapítás (egy alternatív, vállalkozásfinanszírozási vállalatcsoport szerkezetébe tartozó, a(z) [...] ágazati szegmensben tevékenykedő [F. vállalattal]), lényegében teljesen eltérő következtetésre jut a vállalatok adóalapjaival kapcsolatosan anélkül, hogy bármivel egyértelműen indokolná az eltérő bánásmódot. Valóban, a megtámadott adómegállapítás mintegy 2,5 millió EUR adóalapot állapít meg, míg az [F. vállalat javára] készült adómegállapítás olyan ellentételezést határoz meg a hasonló pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási tevékenységek tekintetében, amely [...] EUR adóalapot eredményez. A gyakorlatilag azonos vállalatokkal szembeni ilyen eltérő, egyértelmű indokolás nélküli bánásmód továbbá azt is igazolja, hogy Luxemburgnak a Körlevél általános megfogalmazásán alapuló adómegállapítási gyakorlata nem minősül megfelelő referenciarendszernek a szelektivitás vizsgálatának alkalmazásában.

| (336) | Összefoglalva tehát a luxemburgi adóhatóság adómegállapítási gyakorlatának vizsgálata nem teszi lehetővé olyan következetes szabályok összességének azonosítását, amelyek a referenciarendszer célja szerint – objektív kritériumok alapján – általánosságban az annak hatálya alá tartozó valamennyi vállalkozásra alkalmazhatók. Ez a gyakorlat ezért lehet a megtámadott adómegállapítás vizsgálatának alapja annak megállapításához, hogy az FFT szelektív előnyhöz jutott-e az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában. |
| --- | --- |

(336)

Összefoglalva tehát a luxemburgi adóhatóság adómegállapítási gyakorlatának vizsgálata nem teszi lehetővé olyan következetes szabályok összességének azonosítását, amelyek a referenciarendszer célja szerint – objektív kritériumok alapján – általánosságban az annak hatálya alá tartozó valamennyi vállalkozásra alkalmazhatók. Ez a gyakorlat ezért lehet a megtámadott adómegállapítás vizsgálatának alapja annak megállapításához, hogy az FFT szelektív előnyhöz jutott-e az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában.

7.2.6.   Az adórendszer jellegével, illetve általános logikájával kapcsolatos indokolás

Az adórendszer jellegével, illetve általános logikájával kapcsolatos indokolás

| (337) | Sem Luxemburg, sem az FFT nem nyújtott semmilyen lehetséges indokolást az FFT megtámadott adómegállapításból eredő szelektív bánásmódja tekintetében. A Bizottság emlékeztet arra, hogy ilyen indokolás biztosítása a tagállam feladata. |
| --- | --- |

(337)

Sem Luxemburg, sem az FFT nem nyújtott semmilyen lehetséges indokolást az FFT megtámadott adómegállapításból eredő szelektív bánásmódja tekintetében. A Bizottság emlékeztet arra, hogy ilyen indokolás biztosítása a tagállam feladata.

| (338) | Mindenesetre a Bizottság nem tudott egyetlen olyan lehetséges okot sem azonosítani, ami igazolná a megtámadott adómegállapításból fakadó, az FFT-vel szembeni preferenciális elbánást – vagyis ami igazolná, hogy közvetlenül a viszonyítási rendszer belső vagy alapvető vezérelveiből ered, vagy a rendszer működéséhez és hatékonyságához szükséges belső mechanizmusok eredménye (186), függetlenül attól, hogy ez a referenciarendszer az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer (a Bizottság megállapítása szerint), vagy a L.I.R. 164. cikke és a Körlevél (Luxemburg és a Fiat javaslata szerint). |
| --- | --- |

(338)

Mindenesetre a Bizottság nem tudott egyetlen olyan lehetséges okot sem azonosítani, ami igazolná a megtámadott adómegállapításból fakadó, az FFT-vel szembeni preferenciális elbánást – vagyis ami igazolná, hogy közvetlenül a viszonyítási rendszer belső vagy alapvető vezérelveiből ered, vagy a rendszer működéséhez és hatékonyságához szükséges belső mechanizmusok eredménye (186), függetlenül attól, hogy ez a referenciarendszer az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer (a Bizottság megállapítása szerint), vagy a L.I.R. 164. cikke és a Körlevél (Luxemburg és a Fiat javaslata szerint).

186

7.2.7.   A szelektív előny fennállására vonatkozó következtetés

A szelektív előny fennállására vonatkozó következtetés

| (339) | A Bizottság megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás azáltal, hogy egy olyan nyereségelosztást határoz meg a FFT számára a Fiat-csoporton belül, amely eltér a szokásos piaci ár elvével összhangban lévő piaci eredménytől, és az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek Luxemburgban adókötelesek és piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket, szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában. |
| --- | --- |

(339)

A Bizottság megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás azáltal, hogy egy olyan nyereségelosztást határoz meg a FFT számára a Fiat-csoporton belül, amely eltér a szokásos piaci ár elvével összhangban lévő piaci eredménytől, és az FFT-nek az általános luxemburgi társaságiadó-rendszer szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek Luxemburgban adókötelesek és piaci feltételek szerint bonyolítják ügyleteiket, szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában.

| (340) | A Bizottság másodlagosan azt is megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás azáltal, hogy egy olyan nyereségelosztást határoz meg a FFT számára a Fiat-csoporton belül, amely eltér a szokásos piaci ár elvével összhangban lévő piaci eredménytől, és az FFT-nek a L.I.R. 164. cikke (3) bekezdése és a Körlevél szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a csoporthoz tartozó vállalatokhoz képest, amelyek Luxemburgban adókötelesek, szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában. |
| --- | --- |

(340)

A Bizottság másodlagosan azt is megállapítja, hogy a megtámadott adómegállapítás azáltal, hogy egy olyan nyereségelosztást határoz meg a FFT számára a Fiat-csoporton belül, amely eltér a szokásos piaci ár elvével összhangban lévő piaci eredménytől, és az FFT-nek a L.I.R. 164. cikke (3) bekezdése és a Körlevél szerinti adófizetési kötelezettségének csökkenését eredményezi azokhoz a csoporthoz tartozó vállalatokhoz képest, amelyek Luxemburgban adókötelesek, szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában.

7.3.   A kifogásolt intézkedés kedvezményezettje

A kifogásolt intézkedés kedvezményezettje

| (341) | A Bizottság az FFT-t szelektív előnyhöz juttató, megtámadott adómegállapítást az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében mérlegeli, mivel a szóban forgó adómegállapítás az említett jogi személy luxemburgi adóköteles nyereségét csökkenti azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek adóalapját a piaci feltételek szerint lebonyolított ügyletek alapján határozzák meg. A Bizottság azonban megjegyzi, hogy az FFT multinacionális vállalatcsoport, nevezetesen a Fiat Chrysler Automobiles (a továbbiakban: FCA) tagvállalata, és az FFT szerepe ebben a csoportban pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási tevékenységek biztosítása a Fiat-csoport más vállalatai számára, aminek az ellentételezése képezi a megtámadott adómegállapítás tárgyát. |
| --- | --- |

(341)

A Bizottság az FFT-t szelektív előnyhöz juttató, megtámadott adómegállapítást az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében mérlegeli, mivel a szóban forgó adómegállapítás az említett jogi személy luxemburgi adóköteles nyereségét csökkenti azokhoz a nem integrált vállalatokhoz képest, amelyek adóalapját a piaci feltételek szerint lebonyolított ügyletek alapján határozzák meg. A Bizottság azonban megjegyzi, hogy az FFT multinacionális vállalatcsoport, nevezetesen a Fiat Chrysler Automobiles (a továbbiakban: FCA) tagvállalata, és az FFT szerepe ebben a csoportban pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási tevékenységek biztosítása a Fiat-csoport más vállalatai számára, aminek az ellentételezése képezi a megtámadott adómegállapítás tárgyát.

| (342) | A külön jogi személyek az állami támogatási szabályok alkalmazásában egyetlen gazdasági entitásnak tekinthetők. Ez alapján ez a gazdasági egység tekinthető annak az érintett vállalkozásnak, amelynek a támogatási intézkedésből haszna válik. Ahogy a Bíróság korábban megállapította, „[a versenyjogban] a vállalkozás fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az gazdasági egységet jelent [...], még akkor is, ha jogi szempontból e gazdasági egység több természetes vagy jogi személyből áll”. (187) Annak eldöntéséhez, hogy több természetes vagy jogi személy egy gazdasági egységet alkot-e, a Bíróság megvizsgálja az irányítási jogokat biztosító részesedés, illetve működési, gazdasági és szervezeti kapcsolatok meglétét (188). Jelen esetben az FFT a Fiat S.p.A. (jelenleg Fiat Chrysler Automobiles, NV) és az FF tulajdona, amely viszont teljes egészében a Fiat S.p.A. birtokában van. (189) Az FFT ennélfogva teljes mértékben a Fiat S.p.A vezetése alatt áll, amely teljes mértékben irányítja a Fiat-csoportot (190). |
| --- | --- |

(342)

A külön jogi személyek az állami támogatási szabályok alkalmazásában egyetlen gazdasági entitásnak tekinthetők. Ez alapján ez a gazdasági egység tekinthető annak az érintett vállalkozásnak, amelynek a támogatási intézkedésből haszna válik. Ahogy a Bíróság korábban megállapította, „[a versenyjogban] a vállalkozás fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az gazdasági egységet jelent [...], még akkor is, ha jogi szempontból e gazdasági egység több természetes vagy jogi személyből áll”. (187) Annak eldöntéséhez, hogy több természetes vagy jogi személy egy gazdasági egységet alkot-e, a Bíróság megvizsgálja az irányítási jogokat biztosító részesedés, illetve működési, gazdasági és szervezeti kapcsolatok meglétét (188). Jelen esetben az FFT a Fiat S.p.A. (jelenleg Fiat Chrysler Automobiles, NV) és az FF tulajdona, amely viszont teljes egészében a Fiat S.p.A. birtokában van. (189) Az FFT ennélfogva teljes mértékben a Fiat S.p.A vezetése alatt áll, amely teljes mértékben irányítja a Fiat-csoportot (190).

187

188

189

190

| (343) | Sőt, a Fiat-csoport döntése volt az FFT-t Luxemburgban megalapítani, ezért a Fiat-csoportnak előnye származik a megtámadott adómegállapításból, mivel az határozza meg az FFT-nek nyújtandó nyereség mértékét – az (52) preambulumbekezdésben említettek szerint – az említett vállalatcsoportban azokért a pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási feladatokért, amelyeket a csoport vállalatainak nyújt. A megtámadott adómegállapítás végső soron olyan dokumentum, amely elfogadja a transzferárazási módszertant a Fiat-csoportban bonyolított ügyletek tekintetében, így tehát bármilyen kedvező bánásmód, amelyben a luxemburgi adóhatóság részesíti az FFT-t, a teljes Fiat-csoportot érinti, mivel így nemcsak az FFT jut további forrásokhoz, hanem az egész csoport. Más szóval, ahogy a (221) preambulumbekezdés tárgyalja, ahol az ugyanahhoz a csoporthoz tartozó többféle jogi személy termék- és szolgáltatásárainak meghatározásához transzferárazásra van szükség, a transzferár megállapítása jellegéből adódóan több mint egy vállalatot érint a csoportban (ha az egyik vállalat áremelést hajt végre, az csökkenti a másik nyereségét). |
| --- | --- |

(343)

Sőt, a Fiat-csoport döntése volt az FFT-t Luxemburgban megalapítani, ezért a Fiat-csoportnak előnye származik a megtámadott adómegállapításból, mivel az határozza meg az FFT-nek nyújtandó nyereség mértékét – az (52) preambulumbekezdésben említettek szerint – az említett vállalatcsoportban azokért a pénzügyi és vállalkozásfinanszírozási feladatokért, amelyeket a csoport vállalatainak nyújt. A megtámadott adómegállapítás végső soron olyan dokumentum, amely elfogadja a transzferárazási módszertant a Fiat-csoportban bonyolított ügyletek tekintetében, így tehát bármilyen kedvező bánásmód, amelyben a luxemburgi adóhatóság részesíti az FFT-t, a teljes Fiat-csoportot érinti, mivel így nemcsak az FFT jut további forrásokhoz, hanem az egész csoport. Más szóval, ahogy a (221) preambulumbekezdés tárgyalja, ahol az ugyanahhoz a csoporthoz tartozó többféle jogi személy termék- és szolgáltatásárainak meghatározásához transzferárazásra van szükség, a transzferár megállapítása jellegéből adódóan több mint egy vállalatot érint a csoportban (ha az egyik vállalat áremelést hajt végre, az csökkenti a másik nyereségét).

| (344) | Ennek megfelelően – függetlenül attól, hogy a csoport különböző jogi személyiségekből épül fel – a transzferárazási intézkedésekkel összefüggően ezeket a vállalatokat egy csoportként kell kezelni, amely előnyhöz jut a megtámadott támogatási intézkedés révén (191). |
| --- | --- |

(344)

Ennek megfelelően – függetlenül attól, hogy a csoport különböző jogi személyiségekből épül fel – a transzferárazási intézkedésekkel összefüggően ezeket a vállalatokat egy csoportként kell kezelni, amely előnyhöz jut a megtámadott támogatási intézkedés révén (191).

191

| (345) | Végül pedig ez esetben az FFT által Luxemburgnak befizetett adóösszegek hatással vannak az FFT által a Fiat-csoport vállalatainak nyújtott csoporton belüli hitelek árszabási feltételeire, mivel azok a csoport súlyozott átlagos tőkeköltségén, valamint adott fedezeten alapulnak (192), így tehát az FFT adókötelezettségének csökkenése szükségszerűen a csoporton belüli hitelei árszabási feltételeinek csökkenésével is jár. Az FFT luxemburgi adókötelezettségének csökkenése ezért nemcsak az FFT számára jelent előnyt, hanem az összes olyan vállalat, és így a Fiat-csoport számára is, amelyek finanszírozásban részesülnek az FFT-től. |
| --- | --- |

(345)

Végül pedig ez esetben az FFT által Luxemburgnak befizetett adóösszegek hatással vannak az FFT által a Fiat-csoport vállalatainak nyújtott csoporton belüli hitelek árszabási feltételeire, mivel azok a csoport súlyozott átlagos tőkeköltségén, valamint adott fedezeten alapulnak (192), így tehát az FFT adókötelezettségének csökkenése szükségszerűen a csoporton belüli hitelei árszabási feltételeinek csökkenésével is jár. Az FFT luxemburgi adókötelezettségének csökkenése ezért nemcsak az FFT számára jelent előnyt, hanem az összes olyan vállalat, és így a Fiat-csoport számára is, amelyek finanszírozásban részesülnek az FFT-től.

192

7.4.   A támogatás meglétére vonatkozó következtetés

A támogatás meglétére vonatkozó következtetés

| (346) | A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a Luxemburg által elkészített, az FFT javára szóló megtámadott adómegállapítás olyan szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t és a Fiat-csoportot, amely Luxemburgnak tudható be, és finanszírozása állami forrásokon keresztül történik, emellett torzítja a versenyt vagy azzal fenyeget, illetve befolyásolja az Unión belüli kereskedelmet. A megtámadott adómegállapítás ezért az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. |
| --- | --- |

(346)

A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a Luxemburg által elkészített, az FFT javára szóló megtámadott adómegállapítás olyan szelektív előnyhöz juttatja az FFT-t és a Fiat-csoportot, amely Luxemburgnak tudható be, és finanszírozása állami forrásokon keresztül történik, emellett torzítja a versenyt vagy azzal fenyeget, illetve befolyásolja az Unión belüli kereskedelmet. A megtámadott adómegállapítás ezért az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül.

| (347) | Mivel a megtámadott adómegállapítás olyan kiadáscsökkenéshez vezet, amit normális esetben az FFT-nek kell vállalnia az üzleti tevékenységei során, a megtámadott adómegállapítást úgy kell tekinteni, hogy működési támogatást nyújt az FFT-nek és a Fiat-csoportnak. |
| --- | --- |

(347)

Mivel a megtámadott adómegállapítás olyan kiadáscsökkenéshez vezet, amit normális esetben az FFT-nek kell vállalnia az üzleti tevékenységei során, a megtámadott adómegállapítást úgy kell tekinteni, hogy működési támogatást nyújt az FFT-nek és a Fiat-csoportnak.

8.   A TÁMOGATÁS ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE

A TÁMOGATÁS ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE

| (348) | Az állami támogatás akkor tekinthető összeegyeztethetőnek a belső piaccal, ha az EUMSZ 107. cikkének (2) bekezdésében említett kategóriák bármelyikébe sorolható (193), és akkor tekinthető összeegyeztethetőnek a nemzetközi piaccal, ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdésében említett kategóriák bármelyikébe sorolható. Ugyanakkor az állami támogatást nyújtó tagállam feladata igazolni, hogy az általa nyújtott állami támogatás összeegyeztethető az EUMSZ 107. cikke (2) és (3) bekezdésének megfelelő belső piaccal. |
| --- | --- |

(348)

Az állami támogatás akkor tekinthető összeegyeztethetőnek a belső piaccal, ha az EUMSZ 107. cikkének (2) bekezdésében említett kategóriák bármelyikébe sorolható (193), és akkor tekinthető összeegyeztethetőnek a nemzetközi piaccal, ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdésében említett kategóriák bármelyikébe sorolható. Ugyanakkor az állami támogatást nyújtó tagállam feladata igazolni, hogy az általa nyújtott állami támogatás összeegyeztethető az EUMSZ 107. cikke (2) és (3) bekezdésének megfelelő belső piaccal.

193

| (349) | Luxemburg nem jelölt meg olyan lehetséges okokat, amelyek összeegyeztethetőséget igazolnának bármelyik rendelkezésben az állami támogatás vonatkozásában, amelyet a megtámadott adómegállapítás révén ítélt oda az FFT-nek és a Fiat-csoportnak. |
| --- | --- |

(349)

Luxemburg nem jelölt meg olyan lehetséges okokat, amelyek összeegyeztethetőséget igazolnának bármelyik rendelkezésben az állami támogatás vonatkozásában, amelyet a megtámadott adómegállapítás révén ítélt oda az FFT-nek és a Fiat-csoportnak.

| (350) | Sőt, a (347) preambulumbekezdésben említett magyarázat szerint a megtámadott adómegállapítást úgy kell tekinteni, mint ami működési támogatáshoz juttatja az FFT-t és a Fiat-csoportot. Általános szabályként az ilyen támogatás nem tekinthető összeegyeztethetőnek a belső piaccal az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdése c) pontjának megfelelően, mivel nem mozdítja elő az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését, emellett az adókedvezmény időben nem korlátozott, nincs tervbe véve a fokozatos csökkentése, és nem áll arányban azzal, ami a kérdéses területeken valamely meghatározott gazdasági hátrány orvoslásához szükséges. |
| --- | --- |

(350)

Sőt, a (347) preambulumbekezdésben említett magyarázat szerint a megtámadott adómegállapítást úgy kell tekinteni, mint ami működési támogatáshoz juttatja az FFT-t és a Fiat-csoportot. Általános szabályként az ilyen támogatás nem tekinthető összeegyeztethetőnek a belső piaccal az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdése c) pontjának megfelelően, mivel nem mozdítja elő az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését, emellett az adókedvezmény időben nem korlátozott, nincs tervbe véve a fokozatos csökkentése, és nem áll arányban azzal, ami a kérdéses területeken valamely meghatározott gazdasági hátrány orvoslásához szükséges.

| (351) | Ezért az az állami támogatás, amelyet Luxemburg a megtámadott adómegállapítás révén nyújtott az FFT-nek és a Fiat-csoportnak, összeegyeztethetetlen a belső piaccal. |
| --- | --- |

(351)

Ezért az az állami támogatás, amelyet Luxemburg a megtámadott adómegállapítás révén nyújtott az FFT-nek és a Fiat-csoportnak, összeegyeztethetetlen a belső piaccal.

9.   A TÁMOGATÁS JOGELLENESSÉGE

A TÁMOGATÁS JOGELLENESSÉGE

| (352) | Az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésével összhangban a tagállamok kötelesek tájékoztatni a Bizottságot minden támogatás nyújtására irányuló szándékukról (bejelentési kötelezettség), és mindaddig nem hajthatnak végre semmilyen tervezett támogatási intézkedést, amíg a Bizottság végső határozatot nem hoz a kérdéses támogatással kapcsolatban (felfüggesztési kötelezettség). |
| --- | --- |

(352)

Az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésével összhangban a tagállamok kötelesek tájékoztatni a Bizottságot minden támogatás nyújtására irányuló szándékukról (bejelentési kötelezettség), és mindaddig nem hajthatnak végre semmilyen tervezett támogatási intézkedést, amíg a Bizottság végső határozatot nem hoz a kérdéses támogatással kapcsolatban (felfüggesztési kötelezettség).

| (353) | A Bizottság megállapítja, hogy Luxemburg nem tájékoztatta a Bizottságot támogatás nyújtására irányuló szándékáról a megtámadott adómegállapítás tekintetében, mint ahogy az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésében előírt felfüggesztési kötelezettséget sem tartotta tiszteletben. Ezért az (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (194) 1. cikkének f) pontjával összhangban a megtámadott adómegállapítás jogellenes támogatásnak minősül, amelyet az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével vezettek be. |
| --- | --- |

(353)

A Bizottság megállapítja, hogy Luxemburg nem tájékoztatta a Bizottságot támogatás nyújtására irányuló szándékáról a megtámadott adómegállapítás tekintetében, mint ahogy az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésében előírt felfüggesztési kötelezettséget sem tartotta tiszteletben. Ezért az (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (194) 1. cikkének f) pontjával összhangban a megtámadott adómegállapítás jogellenes támogatásnak minősül, amelyet az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével vezettek be.

194

10.   BEHAJTÁS

BEHAJTÁS

| (354) | Az (EU) 2015/1589 rendelet 16. cikkének (1) bekezdése előírja a Bizottság számára a jogellenes vagy összeegyeztethetetlen támogatás visszavételének elrendelését. E cikk rendelkezik arról is, hogy az érintett tagállamnak meg kell hoznia minden szükséges intézkedést azért, hogy az összeegyeztethetetlennek bizonyult jogellenes támogatást visszafizettesse. Az (EU) 2015/1589 rendelet 16. cikkének (2) bekezdése megállapítja, hogy a támogatást kamattal együtt kell visszatéríteni, amely attól a naptól esedékes, amikor a jogellenes támogatást a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották, addig a napig, amíg azt ténylegesen vissza nem fizették. A 794/2004/EK bizottsági rendelet rendelkezik azokról a módszerekről, amelyek a visszafizettetési kamatok kiszámítására alkalmazandók (195). Végül, az (EU) 2015/1589 rendelet 16. cikkének (3) bekezdése kimondja, hogy „a visszatérítést késedelem nélkül és az érintett tagállam nemzeti joga szerinti eljárás keretében kell végrehajtani, feltéve, hogy e rendelkezések lehetővé teszik a Bizottság határozatának azonnali és hatékony végrehajtását”. |
| --- | --- |

(354)

Az (EU) 2015/1589 rendelet 16. cikkének (1) bekezdése előírja a Bizottság számára a jogellenes vagy összeegyeztethetetlen támogatás visszavételének elrendelését. E cikk rendelkezik arról is, hogy az érintett tagállamnak meg kell hoznia minden szükséges intézkedést azért, hogy az összeegyeztethetetlennek bizonyult jogellenes támogatást visszafizettesse. Az (EU) 2015/1589 rendelet 16. cikkének (2) bekezdése megállapítja, hogy a támogatást kamattal együtt kell visszatéríteni, amely attól a naptól esedékes, amikor a jogellenes támogatást a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották, addig a napig, amíg azt ténylegesen vissza nem fizették. A 794/2004/EK bizottsági rendelet rendelkezik azokról a módszerekről, amelyek a visszafizettetési kamatok kiszámítására alkalmazandók (195). Végül, az (EU) 2015/1589 rendelet 16. cikkének (3) bekezdése kimondja, hogy „a visszatérítést késedelem nélkül és az érintett tagállam nemzeti joga szerinti eljárás keretében kell végrehajtani, feltéve, hogy e rendelkezések lehetővé teszik a Bizottság határozatának azonnali és hatékony végrehajtását”.

195

10.1.   Jogos elvárások és jogbiztonság

Jogos elvárások és jogbiztonság

| (355) | Az (EU) 2015/1589 rendelet 16. cikkének (1) bekezdése arról is rendelkezik, hogy Bizottság nem követeli meg a támogatás visszatérítését, amennyiben az ellentétes a jog valamelyik általános elvével. |
| --- | --- |

(355)

Az (EU) 2015/1589 rendelet 16. cikkének (1) bekezdése arról is rendelkezik, hogy Bizottság nem követeli meg a támogatás visszatérítését, amennyiben az ellentétes a jog valamelyik általános elvével.

| (356) | Luxemburg először is azzal érvel, hogy a jogos elvárások elve előirányozza, hogy a támogatás fennállásának megállapítására vonatkozó határozat hatásainak a releváns adómegállapítási időszak végéig, azaz a 2016-os adóév végéig nem kell hatályba lépnie. Luxemburg véleménye szerint a magatartási kódexszel foglalkozó csoport és a káros adózási gyakorlatokkal foglalkozó OECD-fórum egyaránt biztosította Luxemburgot arról, hogy a Körlevélen alapuló adómegállapítási gyakorlata összeegyeztethető az OECD magatartási kódexével és irányelveivel. Luxemburg ezért azt állítja, hogy a 2011. május 27-i tanácsi ülésen kifejezetten megerősítették – a Körlevél elfogadásának fényében –, hogy Luxemburg adómegállapítási gyakorlatát nem kell a magatartási kódexszel összhangban értékelni (196). |
| --- | --- |

(356)

Luxemburg először is azzal érvel, hogy a jogos elvárások elve előirányozza, hogy a támogatás fennállásának megállapítására vonatkozó határozat hatásainak a releváns adómegállapítási időszak végéig, azaz a 2016-os adóév végéig nem kell hatályba lépnie. Luxemburg véleménye szerint a magatartási kódexszel foglalkozó csoport és a káros adózási gyakorlatokkal foglalkozó OECD-fórum egyaránt biztosította Luxemburgot arról, hogy a Körlevélen alapuló adómegállapítási gyakorlata összeegyeztethető az OECD magatartási kódexével és irányelveivel. Luxemburg ezért azt állítja, hogy a 2011. május 27-i tanácsi ülésen kifejezetten megerősítették – a Körlevél elfogadásának fényében –, hogy Luxemburg adómegállapítási gyakorlatát nem kell a magatartási kódexszel összhangban értékelni (196).

196

| (357) | Az állandó ítélkezési gyakorlattal összhangban az a tagállam, amelynek hatóságai az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésében előírt eljárási szabályokat megsértve biztosítottak támogatást, nem hivatkozhat a kedvezményezett jogos elvárásaira a kötelezettség tekintetében történt mulasztás igazolására annak érdekében, hogy megtegye a támogatás visszavételére vonatkozó bizottsági határozat végrehajtásához szükséges lépéseket. Ha lehetőség lenne erre, az EUMSZ 107. és 108. cikkének semmilyen gyakorlati hatálya nem lenne, mivel a nemzeti hatóságok ilyen módon saját jogellenes gyakorlatukra támaszkodhatnának, hogy az EUMSZ e rendelkezéseinek alapján hozott bizottsági határozatokat hatástalanná tegyék (197). Ezért nem a tagállam, hanem a támogatást kapó vállalkozás feladata, hogy megjelölje azon kivételes körülmények fennállását, amelyek alapján jogos elvárásokat támasztott, és amelyek a jogellenes támogatás visszafizetésének megtagadásához vezettek (198). Mivel az FFT ebben a tekintetben egyetlen érvvel sem szolgált a Bizottságnak benyújtott észrevételeiben, a Bizottság elfogadhatatlannak tartja Luxemburg jogos elvárásokra történő hivatkozását e határozat szempontjából. |
| --- | --- |

(357)

Az állandó ítélkezési gyakorlattal összhangban az a tagállam, amelynek hatóságai az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésében előírt eljárási szabályokat megsértve biztosítottak támogatást, nem hivatkozhat a kedvezményezett jogos elvárásaira a kötelezettség tekintetében történt mulasztás igazolására annak érdekében, hogy megtegye a támogatás visszavételére vonatkozó bizottsági határozat végrehajtásához szükséges lépéseket. Ha lehetőség lenne erre, az EUMSZ 107. és 108. cikkének semmilyen gyakorlati hatálya nem lenne, mivel a nemzeti hatóságok ilyen módon saját jogellenes gyakorlatukra támaszkodhatnának, hogy az EUMSZ e rendelkezéseinek alapján hozott bizottsági határozatokat hatástalanná tegyék (197). Ezért nem a tagállam, hanem a támogatást kapó vállalkozás feladata, hogy megjelölje azon kivételes körülmények fennállását, amelyek alapján jogos elvárásokat támasztott, és amelyek a jogellenes támogatás visszafizetésének megtagadásához vezettek (198). Mivel az FFT ebben a tekintetben egyetlen érvvel sem szolgált a Bizottságnak benyújtott észrevételeiben, a Bizottság elfogadhatatlannak tartja Luxemburg jogos elvárásokra történő hivatkozását e határozat szempontjából.

197

198

| (358) | Mindenesetre a jogos elvárások sikeres érvényesítéséhez az elvárást – pontos ígéretek formájában – előzetes bizottsági fellépésnek kell megelőznie (199). Luxemburg azzal érvel, hogy a magatartási kódexszel foglalkozó csoportülés egyik megállapodása, miszerint „nincs szükség [a csoporton belüli finanszírozási tevékenységekben érintett vállalatokra vonatkozó luxemburgi adóügyi intézkedés] értékelésére a magatartási kódex kritériumai alapján” olyan pontos ígéretnek minősül, ami jogos elvárásokat támaszt. A Bizottság emlékeztet, hogy az ECOFIN Tanács által elfogadott magatartási kódex (200) jogilag nem kötelező érvényű eszköz, és célja, hogy egy olyan egyeztetési fórumot biztosítson a tagállamoknak az intézkedések vonatkozásában, amelyeknek jelentős hatása van, illetve lehet az üzleti tevékenység Unión belüli helyére. A magatartási kódex és az állami támogatási szabályok különböző célkitűzésekre irányulnak: míg a magatartási kódex célja a tagállamok közötti káros adóverseny szabályozása, az állami támogatási szabályok a kedvező elbánásból fakadó versenytorzulást igyekeznek kezelni; az ilyen kedvező bánásmód akár bizonyos vállalkozásoknak nyújtott tagállami adócsökkentések formájában is megvalósulhat. Ezenfelül míg a magatartási kódexhez bizonyos mérlegelési jogkör is társul, a Bizottságnak nincs mérlegelési jogköre annak eldöntésében, hogy az intézkedés az állami támogatás fogalmának hatálya alá esik-e, mivel a fogalom objektív. Ezért a magatartási kódexszel foglalkozó csoport ülésén hozott megállapodások nem köthetik vagy korlátozhatják a Bizottság fellépéseit az állami támogatások terén az EUMSZ által ráruházott jogainak gyakorlásában (201). |
| --- | --- |

(358)

Mindenesetre a jogos elvárások sikeres érvényesítéséhez az elvárást – pontos ígéretek formájában – előzetes bizottsági fellépésnek kell megelőznie (199). Luxemburg azzal érvel, hogy a magatartási kódexszel foglalkozó csoportülés egyik megállapodása, miszerint „nincs szükség [a csoporton belüli finanszírozási tevékenységekben érintett vállalatokra vonatkozó luxemburgi adóügyi intézkedés] értékelésére a magatartási kódex kritériumai alapján” olyan pontos ígéretnek minősül, ami jogos elvárásokat támaszt. A Bizottság emlékeztet, hogy az ECOFIN Tanács által elfogadott magatartási kódex (200) jogilag nem kötelező érvényű eszköz, és célja, hogy egy olyan egyeztetési fórumot biztosítson a tagállamoknak az intézkedések vonatkozásában, amelyeknek jelentős hatása van, illetve lehet az üzleti tevékenység Unión belüli helyére. A magatartási kódex és az állami támogatási szabályok különböző célkitűzésekre irányulnak: míg a magatartási kódex célja a tagállamok közötti káros adóverseny szabályozása, az állami támogatási szabályok a kedvező elbánásból fakadó versenytorzulást igyekeznek kezelni; az ilyen kedvező bánásmód akár bizonyos vállalkozásoknak nyújtott tagállami adócsökkentések formájában is megvalósulhat. Ezenfelül míg a magatartási kódexhez bizonyos mérlegelési jogkör is társul, a Bizottságnak nincs mérlegelési jogköre annak eldöntésében, hogy az intézkedés az állami támogatás fogalmának hatálya alá esik-e, mivel a fogalom objektív. Ezért a magatartási kódexszel foglalkozó csoport ülésén hozott megállapodások nem köthetik vagy korlátozhatják a Bizottság fellépéseit az állami támogatások terén az EUMSZ által ráruházott jogainak gyakorlásában (201).

199

200

201

| (359) | Ugyanez vonatkozik a káros adózási gyakorlatokkal foglalkozó OECD-fórumon létrejött megállapodásokra. 2011. december 6-i ülésén az OECD-fórum „megállapodott arról, hogy a következő 10 rendszert nem kellett tovább vizsgálni [...] Luxemburg – Részletes adóellenőrzés a csoporton belüli finanszírozást illetően”. Az OECD nem uniós intézmény, és az Unió sem tagja a szervezetnek (202). Jogilag nem kötelező érvényű következtetései nem köthetik az Unió intézményeit. Sőt, távol attól, hogy pontos ígéretet adjon, az OECD-fórum tartózkodott a luxemburgi adóellenőrzés további vizsgálatától a csoporton belüli finanszírozás vonatkozásában. Éppen ezért ebből az állításból lehetetlen bármilyen következtetést levonni az állami támogatási szabályok megtámadott adómegállapításra való alkalmazásával összefüggően. |
| --- | --- |

(359)

Ugyanez vonatkozik a káros adózási gyakorlatokkal foglalkozó OECD-fórumon létrejött megállapodásokra. 2011. december 6-i ülésén az OECD-fórum „megállapodott arról, hogy a következő 10 rendszert nem kellett tovább vizsgálni [...] Luxemburg – Részletes adóellenőrzés a csoporton belüli finanszírozást illetően”. Az OECD nem uniós intézmény, és az Unió sem tagja a szervezetnek (202). Jogilag nem kötelező érvényű következtetései nem köthetik az Unió intézményeit. Sőt, távol attól, hogy pontos ígéretet adjon, az OECD-fórum tartózkodott a luxemburgi adóellenőrzés további vizsgálatától a csoporton belüli finanszírozás vonatkozásában. Éppen ezért ebből az állításból lehetetlen bármilyen következtetést levonni az állami támogatási szabályok megtámadott adómegállapításra való alkalmazásával összefüggően.

megállapodott arról, hogy a következő 10 rendszert nem kellett tovább vizsgálni [...] Luxemburg – Részletes adóellenőrzés a csoporton belüli finanszírozást illetően

202

| (360) | Másodsorban Luxemburg azzal érvel, hogy a Bizottság megsértette a jogbiztonság elvét. Ezzel arra a korábbi döntéshozatali gyakorlatra utal, amelynek során a Bizottság ezen elv alapján fogadta el a visszafizetés korlátozását. |
| --- | --- |

(360)

Másodsorban Luxemburg azzal érvel, hogy a Bizottság megsértette a jogbiztonság elvét. Ezzel arra a korábbi döntéshozatali gyakorlatra utal, amelynek során a Bizottság ezen elv alapján fogadta el a visszafizetés korlátozását.

| (361) | Nincs azonban olyan döntéshozatali gyakorlat, amely bizonytalanságot eredményezhetett volna azzal kapcsolatban, hogy az adómegállapítások állami támogatás odaítéléséhez vezethetnek. Valójában a Luxemburg által említett határozatban a Bizottság egy korábbi bizottsági határozat miatti jogbizonytalanságból fakadóan korlátozta a visszafizettetést. Ebben az esetben azonban a vállalkozások közvetlen adóztatásáról szóló bizottsági közlemény kifejezetten hivatkozik az adómegállapításokra és azokra a körülményekre, amelyek alapján azok állami támogatás odaítéléséhez vezethetnek. |
| --- | --- |

(361)

Nincs azonban olyan döntéshozatali gyakorlat, amely bizonytalanságot eredményezhetett volna azzal kapcsolatban, hogy az adómegállapítások állami támogatás odaítéléséhez vezethetnek. Valójában a Luxemburg által említett határozatban a Bizottság egy korábbi bizottsági határozat miatti jogbizonytalanságból fakadóan korlátozta a visszafizettetést. Ebben az esetben azonban a vállalkozások közvetlen adóztatásáról szóló bizottsági közlemény kifejezetten hivatkozik az adómegállapításokra és azokra a körülményekre, amelyek alapján azok állami támogatás odaítéléséhez vezethetnek.

| (362) | Luxemburg azon érvét figyelembe véve, hogy a támogatást nem lehet pontosan számszerűsíteni – egyebek mellett a megközelítés újszerűsége miatt – és ezért a visszafizettetést ki kell zárni, a Bizottság megjegyzi, hogy a korábbi döntéshozói gyakorlatában már alkalmazta a szokásos piaci ár elvét, különösen a Luxemburg által elfogadott intézkedések tekintetében, és azt állapította meg, hogy az elv megsértése állami támogatáshoz vezethet (203). Ezt a következtetést a Bíróság is megerősítette (204). Éppen ezért semmilyen újdonság nincs a Bizottság megtámadott adómegállapítással kapcsolatos megközelítésében. A tagállamoknak tisztában kell lenniük azzal, hogy egy olyan, adóhatóság és vállalat között létrejövő megállapodás, amely kedvező elbánásban részesíti a vállalatot az adóalapjának mesterséges csökkentésével – mivel az általa alkalmazott transzferárazás nem nyújtja piaci alapú eredmény megbízható közelítését – az állami támogatási szabályok megsértéséhez vezet, és hogy bármilyen kétség esetén tájékoztatni kell a Bizottságot. |
| --- | --- |

(362)

Luxemburg azon érvét figyelembe véve, hogy a támogatást nem lehet pontosan számszerűsíteni – egyebek mellett a megközelítés újszerűsége miatt – és ezért a visszafizettetést ki kell zárni, a Bizottság megjegyzi, hogy a korábbi döntéshozói gyakorlatában már alkalmazta a szokásos piaci ár elvét, különösen a Luxemburg által elfogadott intézkedések tekintetében, és azt állapította meg, hogy az elv megsértése állami támogatáshoz vezethet (203). Ezt a következtetést a Bíróság is megerősítette (204). Éppen ezért semmilyen újdonság nincs a Bizottság megtámadott adómegállapítással kapcsolatos megközelítésében. A tagállamoknak tisztában kell lenniük azzal, hogy egy olyan, adóhatóság és vállalat között létrejövő megállapodás, amely kedvező elbánásban részesíti a vállalatot az adóalapjának mesterséges csökkentésével – mivel az általa alkalmazott transzferárazás nem nyújtja piaci alapú eredmény megbízható közelítését – az állami támogatási szabályok megsértéséhez vezet, és hogy bármilyen kétség esetén tájékoztatni kell a Bizottságot.

203

204

| (363) | Végül pedig a támogatási összeg számszerűsítésének állítólagos nehézségével, és ennélfogva a visszafizettetés elhagyásával kapcsolatban a Bíróság már korábban fenntartotta, (205) hogy a Bizottság nem köteles nyilatkozni a visszafizettetendő támogatás konkrét összegéről. Az Uniós jog csupán a jogellenes támogatás visszafizetését követeli meg a megelőző állapot visszaállítása céljából, és hogy a visszafizetés a nemzeti jog szabályaival összhangban teljesüljön (206). Ennek megfelelően a Bizottságnak csak a kérdéses támogatás visszafizetési kötelezettségét kell meghatároznia, és a visszafizetendő támogatás pontos összegének kiszámítását a nemzeti hatóságokra bízhatja (207). |
| --- | --- |

(363)

Végül pedig a támogatási összeg számszerűsítésének állítólagos nehézségével, és ennélfogva a visszafizettetés elhagyásával kapcsolatban a Bíróság már korábban fenntartotta, (205) hogy a Bizottság nem köteles nyilatkozni a visszafizettetendő támogatás konkrét összegéről. Az Uniós jog csupán a jogellenes támogatás visszafizetését követeli meg a megelőző állapot visszaállítása céljából, és hogy a visszafizetés a nemzeti jog szabályaival összhangban teljesüljön (206). Ennek megfelelően a Bizottságnak csak a kérdéses támogatás visszafizetési kötelezettségét kell meghatároznia, és a visszafizetendő támogatás pontos összegének kiszámítását a nemzeti hatóságokra bízhatja (207).

205

206

207

| (364) | Ezért végső soron megállapítható, hogy a Luxemburg jogos elvárásokkal és jogbiztonsággal kapcsolatban felhozott érvei nem állják meg a helyüket a megtámadott adómegállapítás révén az FFT-nek jogszerűtlenül odaítélt támogatás visszafizettetésének alkalmazásában. |
| --- | --- |

(364)

Ezért végső soron megállapítható, hogy a Luxemburg jogos elvárásokkal és jogbiztonsággal kapcsolatban felhozott érvei nem állják meg a helyüket a megtámadott adómegállapítás révén az FFT-nek jogszerűtlenül odaítélt támogatás visszafizettetésének alkalmazásában.

10.2.   A visszafizetés módszertana

A visszafizetés módszertana

| (365) | Ha a Bizottság megállapítja, hogy valamely támogatás a belső piaccal nem összeegyeztethető, akkor az EUMSZ és a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a Bizottság jogosult dönteni arról, hogy az érintett tagállamnak meg kell-e szüntetnie vagy módosítania kell-e a támogatást. Szintén a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata azt mutatja, hogy a Bizottság által a belső piaccal összeegyeztethetetlennek tekintett támogatások esetében a támogatás eltörlése vonatkozásában az államra kirótt kötelezettség célja a korábbi helyzet visszaállítása. Ezzel összefüggésben a Bíróság megállapította, hogy ezt a célkitűzést teljesítettnek kell tekinteni, ha a kedvezményezett visszafizette a jogellenes támogatással nyújtott összegeket, ezáltal elveszítve azt az előnyt, amelyet a piacon versenytársaival szemben élvezett, és a támogatás nyújtása előtti helyzet helyreáll. |
| --- | --- |

(365)

Ha a Bizottság megállapítja, hogy valamely támogatás a belső piaccal nem összeegyeztethető, akkor az EUMSZ és a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a Bizottság jogosult dönteni arról, hogy az érintett tagállamnak meg kell-e szüntetnie vagy módosítania kell-e a támogatást. Szintén a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata azt mutatja, hogy a Bizottság által a belső piaccal összeegyeztethetetlennek tekintett támogatások esetében a támogatás eltörlése vonatkozásában az államra kirótt kötelezettség célja a korábbi helyzet visszaállítása. Ezzel összefüggésben a Bíróság megállapította, hogy ezt a célkitűzést teljesítettnek kell tekinteni, ha a kedvezményezett visszafizette a jogellenes támogatással nyújtott összegeket, ezáltal elveszítve azt az előnyt, amelyet a piacon versenytársaival szemben élvezett, és a támogatás nyújtása előtti helyzet helyreáll.

| (366) | Az adóügyi intézkedések formájában nyújtott jogszerűtlen állami támogatással kapcsolatban a vállalkozások adóztatásáról szóló bizottsági közlemény (208) 35. pontja kimondja, hogy a visszakövetelendő összeg úgy számítandó ki, hogy összehasonlítják a ténylegesen kifizetett adót és azt az összeget, amelyet akkor kellett volna fizetni, ha az általánosan alkalmazandó szabályt alkalmazták volna. Egy olyan adóösszeg kiszámításához, amelyet akkor kellett volna fizetni, ha az általánosan alkalmazandó szabályt alkalmazták volna, ami megfelel annak, ha a szokásos piaci ár elvét megfelelően alkalmazták volna az FFT luxemburgi adóalapjának meghatározásához, a luxemburgi adóhatóságnak a (311) preambulumbekezdésben ismertetett értékeléssel összhangban módosítania kell az FFT által alkalmazott éves számítási módszert a TNMM módszerrel összefüggően, a CAPM módszer alapján, azaz i. az ellentételezésre szánt tőke összegét, ii. az ehhez a tőkeszükséglethez alkalmazott ellentételezés szintjét. |
| --- | --- |

(366)

Az adóügyi intézkedések formájában nyújtott jogszerűtlen állami támogatással kapcsolatban a vállalkozások adóztatásáról szóló bizottsági közlemény (208) 35. pontja kimondja, hogy a visszakövetelendő összeg úgy számítandó ki, hogy összehasonlítják a ténylegesen kifizetett adót és azt az összeget, amelyet akkor kellett volna fizetni, ha az általánosan alkalmazandó szabályt alkalmazták volna. Egy olyan adóösszeg kiszámításához, amelyet akkor kellett volna fizetni, ha az általánosan alkalmazandó szabályt alkalmazták volna, ami megfelel annak, ha a szokásos piaci ár elvét megfelelően alkalmazták volna az FFT luxemburgi adóalapjának meghatározásához, a luxemburgi adóhatóságnak a (311) preambulumbekezdésben ismertetett értékeléssel összhangban módosítania kell az FFT által alkalmazott éves számítási módszert a TNMM módszerrel összefüggően, a CAPM módszer alapján, azaz i. az ellentételezésre szánt tőke összegét, ii. az ehhez a tőkeszükséglethez alkalmazott ellentételezés szintjét.

208

| (367) | Nincs olyan uniós jog, amely előírná a Bizottságnak a belső piaccal összeegyeztethetetlennek minősített támogatás visszafizetésének elrendelése esetén, hogy számszerűsítse a visszafizetendő támogatás pontos összegét. Ehelyett elegendő, ha a Bizottság határozata tartalmazza azokat az információkat, amelyek segítségével a határozat címzettje különösebb nehézség nélkül maga állapíthatja meg a kérdéses összeget (209). |
| --- | --- |

(367)

Nincs olyan uniós jog, amely előírná a Bizottságnak a belső piaccal összeegyeztethetetlennek minősített támogatás visszafizetésének elrendelése esetén, hogy számszerűsítse a visszafizetendő támogatás pontos összegét. Ehelyett elegendő, ha a Bizottság határozata tartalmazza azokat az információkat, amelyek segítségével a határozat címzettje különösebb nehézség nélkül maga állapíthatja meg a kérdéses összeget (209).

209

| (368) | A Bizottság a 7.2.2.10. szakaszban, és különösen a (311) preambulumbekezdésben javasol egy olyan módszert, amellyel megszüntethető a megtámadott adómegállapítás révén az FFT-nek adott szelektív előny (210), ha Luxemburg fenntartja a TNMM módszert az FFT adóalapjának meghatározására. A Bizottság ugyanakkor megállapítja, hogy más transzferárazási módszerek is vezethetnek olyan piaci alapú eredmény megbízható közelítéséhez, ami összhangban van a szokásos piaci ár elvével. Ennélfogva ha Luxemburg másik, alternatív transzferárazási módszerre épülő visszatérítési módszert javasolna e határozat végrehajtási határidejének lejárta előtt, a Bizottság kész lenne elfogadni azt a módszert, feltéve, hogy a piaci alapú eredmény megbízható közelítését eredményezi, illetve nem az FFT adótanácsadója által a transzferárazási jelentésben megválasztott adatokat és módosításokat tartalmazza, amely transzferárazási jelentést a Bizottság a szokásos piaci ár elvétől eltérőnek tekint. |
| --- | --- |

(368)

A Bizottság a 7.2.2.10. szakaszban, és különösen a (311) preambulumbekezdésben javasol egy olyan módszert, amellyel megszüntethető a megtámadott adómegállapítás révén az FFT-nek adott szelektív előny (210), ha Luxemburg fenntartja a TNMM módszert az FFT adóalapjának meghatározására. A Bizottság ugyanakkor megállapítja, hogy más transzferárazási módszerek is vezethetnek olyan piaci alapú eredmény megbízható közelítéséhez, ami összhangban van a szokásos piaci ár elvével. Ennélfogva ha Luxemburg másik, alternatív transzferárazási módszerre épülő visszatérítési módszert javasolna e határozat végrehajtási határidejének lejárta előtt, a Bizottság kész lenne elfogadni azt a módszert, feltéve, hogy a piaci alapú eredmény megbízható közelítését eredményezi, illetve nem az FFT adótanácsadója által a transzferárazási jelentésben megválasztott adatokat és módosításokat tartalmazza, amely transzferárazási jelentést a Bizottság a szokásos piaci ár elvétől eltérőnek tekint.

210

| (369) | A Bizottság nem találja indokoltnak, miért kell bármilyen módosítást végrehajtani az FFT számviteli saját tőkéjének tekintetében az ellentételezésre szánt tőke összegének kiszámítása vonatkozásában. Sőt, az említett tőke szokásos piaci ár elvével összefüggő becsült ellentételezésével kapcsolatban, míg a CAPM módszer alkalmazása szükségtelenül bonyolultnak tűnik, látszólag nem indokolja semmi, miért ne lehetne transzferárazási célokra használni, hacsak egyértelműen azért nem alkalmazzák, hogy eltérjenek a piaci alapú eredménytől, amit a partnereknek nyújtott megfigyelhető tőkearányos jövedelmezőség tükröz. |
| --- | --- |

(369)

A Bizottság nem találja indokoltnak, miért kell bármilyen módosítást végrehajtani az FFT számviteli saját tőkéjének tekintetében az ellentételezésre szánt tőke összegének kiszámítása vonatkozásában. Sőt, az említett tőke szokásos piaci ár elvével összefüggő becsült ellentételezésével kapcsolatban, míg a CAPM módszer alkalmazása szükségtelenül bonyolultnak tűnik, látszólag nem indokolja semmi, miért ne lehetne transzferárazási célokra használni, hacsak egyértelműen azért nem alkalmazzák, hogy eltérjenek a piaci alapú eredménytől, amit a partnereknek nyújtott megfigyelhető tőkearányos jövedelmezőség tükröz.

10.3.   A támogatás visszafizetésére kijelölt jogi személy

A támogatás visszafizetésére kijelölt jogi személy

| (370) | A (341)–(345) preambulumbekezdésben említett észrevételek alapján a Bizottság úgy véli, hogy elsősorban Luxemburgnak kell visszafizettetnie az FFT-vel a megtámadott adómegállapítás révén odaítélt jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatást. Ha az FFT nincs abban a helyzetben, hogy a megtámadott adómegállapítás révén kapott támogatás teljes összegét visszafizesse, Luxemburgnak a Fiat Chrysler Automobiles N.V.-től, a Fiat S.p.A. jogutódjától kell behajtania a fennmaradó összeget – mivel jogi személyként ez a vállalat látja el a Fiat-csoport irányítását – annak érdekében, hogy a visszafizetés révén a korábban fennálló piaci versenyhelyzetet vissza lehessen állítani. |
| --- | --- |

(370)

A (341)–(345) preambulumbekezdésben említett észrevételek alapján a Bizottság úgy véli, hogy elsősorban Luxemburgnak kell visszafizettetnie az FFT-vel a megtámadott adómegállapítás révén odaítélt jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatást. Ha az FFT nincs abban a helyzetben, hogy a megtámadott adómegállapítás révén kapott támogatás teljes összegét visszafizesse, Luxemburgnak a Fiat Chrysler Automobiles N.V.-től, a Fiat S.p.A. jogutódjától kell behajtania a fennmaradó összeget – mivel jogi személyként ez a vállalat látja el a Fiat-csoport irányítását – annak érdekében, hogy a visszafizetés révén a korábban fennálló piaci versenyhelyzetet vissza lehessen állítani.

11.   KÖVETKEZTETÉS

KÖVETKEZTETÉS

| (371) | Következtetésképpen a Bizottság megállapítja, hogy Luxemburg a megtámadott adómegállapítás révén jogszerűtlenül, az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdését megsértve nyújtott állami támogatást az FFT és a Fiat-csoport számára, amelyet Luxemburgnak az (EU) 2015/1589 rendelet 16. cikkének értelmében vissza kell fizettetnie az FFT-vel, és amennyiben az nem tudja a támogatás teljes összegét visszafizetni, a támogatás fennmaradó összegét a Fiat Chrysler Automobiles N.V. vállalattal kell visszafizettetnie, |
| --- | --- |

(371)

Következtetésképpen a Bizottság megállapítja, hogy Luxemburg a megtámadott adómegállapítás révén jogszerűtlenül, az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdését megsértve nyújtott állami támogatást az FFT és a Fiat-csoport számára, amelyet Luxemburgnak az (EU) 2015/1589 rendelet 16. cikkének értelmében vissza kell fizettetnie az FFT-vel, és amennyiben az nem tudja a támogatás teljes összegét visszafizetni, a támogatás fennmaradó összegét a Fiat Chrysler Automobiles N.V. vállalattal kell visszafizettetnie,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

A 2012. szeptember 3-án Luxemburg által a Fiat Finance and Trade Ltd. javára kibocsátott adómegállapítás, amelynek révén a vállalat öt évig meghatározhatja az éves luxemburgi adókötelezettségét, az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében olyan támogatásnak minősül, amely összeegyeztethetetlen a belső piaccal, és amelyet Luxemburg az EUMSZ 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével jogszerűtlenül hajtott végre.

2. cikk

(1)   Luxemburg visszafizetteti a Fiat Finance and Trade Ltd.-vel az 1. cikkben említett összeegyeztethetetlen és jogellenes támogatást.

(2)   A Fiat Finance and Trade Ltd.-től behajthatatlan fennmaradó összeget az 1. bekezdésben meghatározott visszatérítésnek megfelelően a Fiat Chrysler Automobiles N.V.-vel fizetteti meg.

(3)   A visszafizettetendő támogatási összegek tartalmazzák a kamatokat, attól az időponttól kezdődően, amikor azokat a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották, tényleges visszafizetésük időpontjáig.

(4)   A kamatokat a 794/2004/EK rendelet V. fejezetével összhangban kamatos kamattal kell kiszámítani.

3. cikk

(1)   Az 1. cikkben említett támogatást azonnal és ténylegesen vissza kell fizettetni.

(2)   Luxemburg biztosítja e határozatnak az arról szóló értesítéstől számított négy hónapon belüli végrehajtását.

4. cikk

(1)   A Luxemburg az e határozatról szóló értesítéstől számított két hónapon belül benyújtja a Bizottságnak a támogatás pontos összegének kiszámítására használt módszertannal kapcsolatos információkat.

(2)   Amíg az 1. cikkben említett odaítélt támogatást teljes egészében vissza nem fizetik, Luxemburg folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtásának érdekében meghozott nemzeti intézkedések előrehaladásáról. A Bizottság kérésére Luxemburg haladéktalanul tájékoztatást nyújt az e határozatnak való megfelelés érdekében már megtett és tervezett intézkedésekről.

5. cikk

E határozat címzettje a Luxemburgi Nagyhercegség.

Kelt Brüsszelben, 2015. október 21-én.

a Bizottság részéről

Margrethe VESTAGER

a Bizottság tagja

---

(1)  Az EK Szerződés 87. és 88. cikke 2009. december 1-i hatállyal az EUMSZ. 107., illetve 108. cikkévé vált; a megfelelő cikkek rendelkezései tartalmukat tekintve azonosak. E határozat alkalmazásában az EUMSZ 107. és 108. cikkére történő hivatkozások adott esetben úgy értendők, mint az EK-Szerződés 87., illetve 88. cikkére tett hivatkozások. Az EUMSZ bizonyos terminológiai módosításokat is bevezetett, például a „Közösség” kifejezés helyébe az „Unió” kifejezés, a „közös piac” kifejezés helyébe pedig a „belső piac” kifejezés lépett. E határozat az EUMSZ terminológiáját követi.

1

(2)  
  HL C 369., 2014.10.17., 37. o.

2

(3)  A levelet a következő hivatkozási számon küldték: HT.4020 – Pratiques en matière de ruling fiscal.

3

(4)  A luxemburgi hatóságok leveleikben a „feltételes adómegállapítás” helyett a „décision anticipative” kifejezést használják. Mindazonáltal mindkét fogalom ugyanazon típusú eljárásra utal, amely valamelyes bizonyosságot nyújt az adófizetőnek abban a tekintetben, hogy bizonyos körülmények között a társasági adóról szóló törvényt hogyan alkalmazzák. Ebben a határozatban a „feltételes adómegállapítás” fogalmát használjuk, de ez a fogalom a „decision anticipative”-vel azonos jelentéstartalommal értendő.

4

(5)  A levelet a következő ügyszámon küldték: SA.37267 (2013/CP) – Pratiques en matière de ruling fiscal – LU.

5

(6)  A luxemburgi hatóságok feketével kitöröltek egyes kiválasztott adatokat, különösen a cégek és leányvállalatok nevét.

6

(*1)  A szöveg egyes részei rejtve vannak, hogy bizalmas információk ne kerülhessenek nyilvánosságra; ezek a részek szögletes zárójelben vannak.

*1

(7)  A Bizottság FFT-vel kapcsolatos vizsgálata tekintetében a Bizottság egy új ügyszámot nyitott, és a 2014. április 7-i emlékeztetőt és minden további közlést az SA.38375 (2014/CP) – Luxembourg – Aide présumée à FFT ügyszámon küldött.

7

(8)  A Tanács 1999. március 22-i 659/1999/EK rendelete az Európai Unióról szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (HL L 83., 1999.3.27., 1. o.). Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 rendelet (HL L 248., 2015.9.24., 9. o.) 2015. október 14-től kezdődően hatályon kívül helyezte a 659/1999/EK rendeletet. Az eljárás során tett valamennyi eljárási lépésre a 659/1999/EK rendelet értelmében került sor. A 659/1999/EK rendeletre való bármely hivatkozás a 2015/1589/EU rendeletre való hivatkozásként értelmezhető, és az utóbbi rendelet II. mellékletében található megfelelési táblázat szerint kell olvasni.

8

(9)  Lásd a 2. lábjegyzetet.

9

(10)  Lásd a 2. lábjegyzetet.

10

(11)  Lásd a (16) preambulumbekezdést.

11

(12)  Lásd az 5. lábjegyzetet.

12

(13)  A 2015. március 24-i levelet 2015. március 24-én, majd 2015. március 26-án ismételten átadták a Bizottságnak.

13

(14)  Lásd a Fiat Chrysler Automobiles 2014. pénzügyi évre vonatkozó éves beszámolóját. Ebben a határozatban a Fiat S.p.A.-ra történő hivatkozások a Fiat Chrysler Automobiles N.V.-re vonatkoznak, és fordítva.

14

(15)  A transzferárazási jelentés egyes helyeken FFT-t, másutt „FF&T”-t említ, ami ugyanarra a jogalanyra vonatkozik.

15

(16)  
  „A Fiat S.p.A. által” ellátott feladatoknak a megtámadott adóügyi határozat Luxemburg által benyújtott verziójában szereplő ismertetése, amit az eljárás megindításáról szóló határozat is tartalmaz, részlegesen ki volt takarva. Az adóügyi határozat szerkesztetlen verziója alapján, amit Luxemburg 2014. március 24-én nyújtott be, az ismertetéshez hozzáírták „a Fiat S.p.A. által” kifejezést.

16

(17)  A transzferárazási jelentésben nem szerepel indoklás e kijelentésre vonatkozóan.

17

(18)  A megtámadott adóügyi határozat azonban érvényét veszti, ha a kérelemben leírt tények vagy körülmények hiányosak vagy pontatlanok, ha a tényleges tranzakciók kulcselemei különböznek az információkérésben megadottaktól, vagy ha az előzetes ármegállapítás már nem felel meg a nemzeti vagy nemzetközi jogszabályoknak.

18

(19)  Az eljárás megindításáról szóló határozat (44)–(46) preambulumbekezdése részletesebb magyarázatot is fűz az adótanácsadó által arra vonatkozóan kifejtett indokoláshoz, hogy miért a TNMM-et választották az FFT adóköteles nyereségének meghatározására.

19

(20)  Lásd a (51) preambulumbekezdést.

20

(21)  A CAPM-et az eszközökön – konkrétabban a (részvény)tőkén – elérhető elméleti, elvárt megtérülési szint becslésére használják. Az eljárás megindításáról szóló határozat (39)–(42) preambulumbekezdése részletes magyarázatot nyújt a CAPM-ről.

21

(22)  Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság, Bázel II: A tőkeszabályozási intézkedések és tőkeszabványok nemzetközi konvergenciája: Felülvizsgált keretrendszer, 2004. június (a továbbiakban: „Bázel II. keretrendszer”).

22

Bázel II: A tőkeszabályozási intézkedések és tőkeszabványok nemzetközi konvergenciája: Felülvizsgált keretrendszer

(23)  Mivel az FFT nem szabályozott vállalkozás, az adótanácsadónak a Bázel II. keretrendszer FFT-re vonatkozó értelmezését, amelynek célja a megtámadott adóügyi határozat elérése volt, pénzügyi intézményeket szabályozó hatóság nem vizsgálta és nem is ellenőrizte.

23

(24)  
  „A feladatok ellátásához használt tőke” semmiféle kifejezetten meghatározott szavatolótőke-kategóriának nem felel meg.

24

(25)  A „kockáztatott tőke”, „minimális tőkekövetelmény”, „a Bázel II. keretrendszer által előírt minimális tőkekövetelmény”, a „minimális kockáztatott tőke” és a „minimumtőke” kifejezéseket a transzferárazási jelentés egymással felcserélhetően használja, azaz a felsorolt kifejezések ugyanazon fogalomra utalnak, az FFT feltételezett szabályozói tőkéjére, amit az adótanácsadó a Bázel II. keretrendszer analógiájára megbecsült.

25

(26)  Az FFT saját tőkéjét az FFNA-ban és az FFC-ben szerzett részesedés értéke is csökkentette, mely utóbbit osztalékkal ellentételezik.

26

(27)  
  „A feladatteljesítés garantálására szolgáló tőke” egy másik fogalom, amit az adótanácsadó vezetett be a jelentésben általa szerepeltetett „a feladatteljesítéshez használt tőkére”.

27

(28)  A béták 25. percentilisét az adótanácsadó a CAPM számításban alkalmazta, mivel úgy vélte, az FTT korlátozott kockázatokat visel.

28

(29)  A. Damodaran professzor által összeállított adatok, elérhetők a következő weboldalon: http://pages.stern.nyu.edu/~adamodar/

29

(30)  2011. évi átlagos Eonia (egynapos euró indexátlag).

30

(31)  A részesedés a vállalat részvényeibe, azaz tőkéjébe való befektetést jelent.

31

(32)  (54) preambulumbekezdés.

32

(33)  Elérhető az alábbi címen: http://www.impotsdirects.public.lu/legislation/legi11/Circulaire_L_I_R__n___164-2_du_28_janvier_2011.pdf

33

(34)  
  „A csoport finanszírozó társaságai” olyan vállalkozásokat jelentenek, amelyek elsősorban csoporton belüli finanszírozási tranzakciókat végeznek, hogy kizárják a részesedésszerzést (a Körlevél 1. oldala).

34

(35)  A „csoporton belüli finanszírozási tranzakciók” olyan tevékenységet jelentenek, amelyek kapcsolt vállalkozásoknak történő hitelnyújtásból és pénzkölcsönzésből állnak, amit alapokból és pénzügyi eszközökkel – például nyilvános kibocsátással, magánhitelekkel, pénzkölcsönnel vagy bankhitellel – refinanszíroznak (a Körlevél 1. oldala).

35

(36)  A „kapcsolt vállalkozások” fogalma olyan két vállalkozást jelent, amelyek közül az egyik közvetlenül vagy közvetve részt vesz a másik irányításában, ellenőrzésében vagy tőkerészesedéssel rendelkezik a másik vállalkozásban, vagy ha ugyanazon személyek vesznek részt – közvetlenül vagy közvetve – mindkét vállalkozás irányításában, ellenőrzésében vagy mindkét vállalkozásban tőkerészesedéssel rendelkeznek (a Körlevél 1. oldala).

36

(37)  Körlevél, 2. o.

37

(38)  Ugyanott.

38

(39)  Ugyanott.

39

(40)  Körlevél, 3. o.

40

(41)  Körlevél, 4. o.

41

(42)  Körlevél, 7. o.

42

(43)  Körlevél, 5–8. o.

43

(44)  Az OECD-tagállamok adóhatóságai számára ajánlott az irányelvek követése. Általánosságban azonban az OECD transzferár irányelvek tájékozódási pontként szolgálnak, és egyértelműen hatással vannak az OECD-tagállamok adóügyi gyakorlatára (sőt az OECD-tagsággal nem rendelkező országokéra is).

44

(45)  Az adóhatóságok és a jogalkotók előtt ismert ez a probléma, és az adójogszabályok általában lehetővé teszik az adóhatóságok számára a transzferárakat helytelenül alkalmazó integrált társaságok adóbevallásának kijavítását, ami úgy történik, hogy az alkalmazott árak helyébe olyan árakat léptetnek, amelyek megbízható közelítéssel azonosak a hasonló körülmények között tárgyaló, független cégek által a szokásos piaci ár elvének megfelelően kialkudott árakkal.

45

(46)  Transzferár irányelvek multinacionális vállalkozások és az adóhatóságok számára, OECD, 1995. július.

46

(47)  Transzferár irányelvek multinacionális vállalkozások és az adóhatóságok számára, OECD, 2010. július.

47

(48)  Az Európai Parlament és a Tanács 2006/48/EK irányelve (2006. június 14.) a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról (HL L 177., 2006. 6. 30., 1. o.).

48

(49)  Az adatokat Luxemburg a 2015. március 24-i beadványban nyújtotta be. Az adóalapra vonatkozó adatok nem teljesen egyeznek meg az elszámolásokban szereplő, bejelentett adóköteles nyereséggel.

49

(50)  Lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (21) preambulumbekezdését.

50

(51)  Lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (24) preambulumbekezdését.

51

(52)  Az FFT 2009–2011-es időszakra vonatkozó, a transzferárazási jelentésben szereplő pénzügyi adataival kapcsolatban lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (51) preambulumbekezdését. A 8. táblázat utal az éves beszámolóban és a 2015. március 31-i beadványban a Fiat által használt terminológiára, amely adott esetben nem teljesen felel meg az adótanácsadó által a transzferárazási jelentésben használt fogalmaknak.

52

(53)  Luxemburg meghatározta, hogy a 2011–2013-as évekre vonatkozóan a garancia díját a Fiat S.p.A.-nak fizetik, 2010-re vonatkozóan pedig ez az információ nem szerepel az éves jelentésben.

53

(*2)  A szögletes zárójelben közölt számadatok a „körülbelül” kiegészítéssel értendők. A számok 50, 500, 5 000, 50 000, 500 000, illetve 5 000 000 többszörösére kerekített adatok.

*2

(54)  Az EMTN a középlejáratú eurókötvényt (Euro Medium Term Note) jelenti.

54

(55)  Tőkearányos jövedelmezőség (ROE).

55

(56)  A Bizottság 2013. július 17-i 2014/200/EU határozata a Spanyolország által végrehajtott SA.21233 C/11. (korábbi NN/11., korábbi CP 137/06.) számú állami támogatási programról – A spanyol adólízingrendszerként is ismert, bizonyos pénzügyi lízingmegállapodásokra alkalmazandó adórendszer (HL L 114., 2014.4.16., 1. o.).

56

(57)  A Bizottság 2007. november 13-i 2008/283/EK határozata a Belgium által a Belgiumban létrehozott koordinációs központok javára bevezetett támogatási programról és a 2003/757/EK határozat módosításáról (HL L 90., 2008.4.2., 7. o.)

57

(58)  A Bizottság 2004. augusztus 2-i 2006/621/EK határozata a Franciaország részéről a France Télécom részére biztosított állami támogatásról (HL L 257., 2006.9.20., 11. o.).

58

(59)  Ezt a transzferárazási jelentés azzal magyarázza, hogy az FFNA-ba és az FFC-be történt befektetéseket osztalékkal ellentételezik.

59

(60)  Luxemburg ezzel kapcsolatban hivatkozik a Bizottság az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak kiadott, az EU közös transzferárfóruma által 2012. július és 2014. január között végzett munkáról szóló, 2014. június 4-i közleményére (COM(2014) 315 végleges).

60

(61)  A következő szakaszt idézzük: „49(xv). Megállapítást nyert, hogy a kockázattal súlyozott tőkemegfelelési mutató kiszámításához a tőkealapból a következőket kell levonni. A levonások a következőkből állnak: [...] Banki és pénzügyi tevékenységet folytató, a nemzeti rendszerekben nem konszolidált leányvállalatokba történő befektetések. A szokásos gyakorlat a leányvállalatoknak a bankcsoport tőkemegfelelésének értékelése céljából történő konszolidációja. Ha erre nem kerül sor, a levonás alapvető fontosságú annak megakadályozása érdekében, hogy ugyanazokat a tőkeforrásokat a csoport különböző részeiben többszörösen használják fel. Az ilyen befektetések levonására a fenti 37. bekezdéssel összhangban kerül sor. A leányvállalatokban – amelyek tőkéjét az anyavállalat tőkéjéből már levonták – történt befektetéseket képviselő eszközöket nem kell feltüntetni a tőkemegfelelési mutató kiszámításához az összes eszköz között.”

61

(62)  Az 57. cikk rendelkezései szerint a hitelintézetek nem összevont szavatoló tőkéje nem tartalmazza a következőt: „(l) a tőke 10 %-át meghaladó részesedések más hitelintézetekben és pénzügyi vállalkozásokban”.

62

(63)  Ennek oka a csoport üzletágai közötti magas fokú integráció, valamint a Fiat S.p.A. által a leányvállalatai részére nyújtott múltbeli támogatás. Az FFT szerint a hitelminősítő intézetek a csoport konszolidált éves beszámolóját használják a Fiat S.p.A. hitelminősítésének megállapításához.

63

(64)  Az FFT csak az euróövezet országaiban található vezető pénzügyi intézményekkel köt üzletet, különösen ahol a nemzeti felügyelő hatóságok érvényesítették az „1. opciót” (amely lehetővé teszi az adott állam minősítése helyett az állampapír minősítésére való hivatkozást). A CRD III. továbbá 0 %-os kockázati súlyozást biztosít olyan államok számára, amelyek a minősítésüktől függetlenül saját valutájukban bocsátanak ki kötvényt (VI. melléklet 1. rész, 1.2. szakasz (4) bekezdés). Ezért a Bázel II. keretrendszernek és a CRD-szabályoknak az FFT és [az adótanácsadó] általi értelmezése szerint a vizsgált bankokra a bankok működési helye szerinti államra vonatkozónál egy fokozattal alacsonyabb kockázati súly alkalmazható. A Bázel II. keretrendszer ily módon történő alkalmazásának eredményeként az FFT bankokkal szembeni kitettségénél 20 %-os kockázati súlyozás került kiválasztásra. Ez az érvelés alkalmazható az FFT bankokkal szembeni kitettsége esetében mind a hitel-, mind pedig a partnerkockázatra.

64

(65)  Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság, A bankokra vonatkozó nemzetközi szabályozási keret (Bázel III.)

65

(66)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/36/EU irányelve (2013. június 26.) a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról, a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 176., 2013. 6. 27., 338. o.).

66

(67)  Az FFT ezt a szempontot a Bizottság „Társasági adózás a belső piacon” című közleményének (COM(2001) 582 végleges, 2011. október 23.) 5.3.2. pontjára történő hivatkozással igazolja.

67

(68)  Ebben az összefüggésben az FFT a Bizottság Umicore-ral kapcsolatos határozatára hivatkozik (A Bizottság 2010. május 26-i határozata az Umicore S.A. részére nyújtott C 76/2003 (ex NN 69/2003) számú állami támogatásról), amelyben a Bizottság kimondta, hogy az adókedvezménynek „aránytalanul nagynak” kell lennie ahhoz, hogy az állami támogatások ellenőrzésének hatálya alá tartozzon.

68

(69)  Különösen a Bizottság 2009. október 28-i, a Magyarország által a csoporton belüli kamat adóalapból történő levonása érdekében végrehajtott C 10/07 (ex NN 13/07) számú állami támogatásról szóló határozata (a továbbiakban: a csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról szóló határozat).

69

a csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról szóló határozat

(70)  A Bizottság 2009. július 8-i 2009/809/EK határozata a
  „groepsrentebox” rendszer Hollandia által tervezett végrehajtásáról (C 4/07 (ex N 465/06)) (HL L 288., 2009. 11. 4., 26. o.) (a továbbiakban: a „groepsrentebox” rendszerről szóló határozat).

70

„groepsrentebox” rendszer

a „groepsrentebox” rendszerről szóló határozat

(71)  A Bizottság 2003. június 24-i 2004/77/EK határozata a Belgium által végrehajtott támogatási programról – egyesült államokbeli külföldi exportvállalkozásokra vonatkozó adómegállapítási rendszer (HL L 23., 2004.1.28., 14. o.); a Bizottság 2003. február 17-i 2003/755/EK határozata a Belgium által a Belgiumban letelepedett koordinációs központok javára végrehajtott támogatási programról (HL L 282., 2003.10.30., 25. o.); a Bizottság 2002. október 16-i 2003/501/EK határozata a Luxemburg által végrehajtott C-49/2001 számú (korábbi NN 46/2000) állami támogatási programról – Koordinációs központok (HL L 170., 2003.7.9., 20. o.); a Bizottság 2003. május 13-i 2004/76/EK határozata a Franciaország által a székhelyek és logisztikai központok javára végrehajtott támogatási programról (HL L 23., 2004.1.28., 1. o.); a Bizottság 2002. szeptember 5-i 2003/512/EK határozata a Németország által az ellenőrzési és koordinációs központok javára végrehajtott támogatási programról (HL L 177., 2003.7.16., 17. o.).

71

(72)  Lásd a C-399/08 P. számú, Bizottság kontra Deutsche Post ügyben hozott ítélet (EU:C:2010:481) 38. pontját, valamint a hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.

72

Bizottság kontra Deutsche Post

(73)  Lásd a C-399/08 P. számú, Bizottság kontra Deutsche Post ügyben hozott ítélet (EU:C:2010:481) 39. pontját, valamint a hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.

73

Bizottság kontra Deutsche Post

(74)  Lásd a C-106/09 P. és C-107/09 P. számú, Bizottság kontra Gibraltár kormánya és Egyesült Királyság egyesített ügyekben hozott ítélet (EU:C:2011:732) 72. pontját, valamint a hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.

74

Bizottság kontra Gibraltár kormánya és Egyesült Királyság

(75)  Lásd a 730/79. számú, Philip Morris-ügyben hozott ítélet (EU:C:1980:209) 11. pontját és a T-298/97., T-312/097. stb. számú, Alzetta egyesített ügyekben hozott ítélet (EU:T:2000:151) 80. pontját.

75

Philip Morris

Alzetta

(76)  Lásd a C-172/03. számú, Heiser-ügyben hozott ítélet (EU:C:2005:130) 40. pontját.

76

Heiser-

(77)  Lásd a C-78/08–C-80/08. számú, Paint Graphos egyesített ügyekben hozott ítéletet (ECLI:EU:C:2011:550).

77

Paint Graphos

(78)  Lásd a C-78/08–C-80/08. számú, Paint Graphos egyesített ügyekben hozott ítélet (ECLI:EU:C:2011:550) 65. pontját.

78

Paint Graphos

(79)  Lásd még a C-78/08–C-80/08. számú, Paint Graphos egyesített ügyekben hozott ítélet (ECLI:EU:C:2011:550) 50. pontját.

79

Paint Graphos

(80)  Ide tartozik a Luxemburgban található állandó telephelynek tulajdonítható bevétel, az országban nyújtott szakmai szolgáltatásokból származó bevétel, osztalékok, nyereségmegosztásos hitelből származó kamat, valamint kötvények kamata, ha a kifizető az állam vagy egy illetékességgel rendelkező személy vagy társaság, az illetékességgel rendelkező társaságokban fennálló, legalább 10 %-os részesedés értékesítéséből származó tőkenyereség (a kockázatitőke-alapok kivételével).

80

(81)  2012-ben. A szolidaritási pótlékot a 2013-as adóévtől 5 %-ról 7 %-ra emelték.

81

(82)  A 2013-as adóévre bevezetett változásokkal az összesített jövedelemadó-kulcs Luxembourg városban 28,80 %-ról 29,22 %-ra emelkedik.

82

(83)  Ezen kívül a luxemburgi társaságokat éves vagyonadó is terheli, amelyet a társaságnak az adott év január 1-jén érvényes nettó értékének 0,5 %-ában állapítanak meg.

83

(84)  Például adómentes bevételt termelő eszközöket terhelő kamatkiadások vagy igazgatói díjak, amelyek nem a társaság napi irányításával kapcsolatosak.

84

(85)  Az adóügyi egységesség több feltétel teljesülése esetében alkalmazható: az anyavállalat közvetlen vagy közvetett módon legalább 95 %-os részesedéssel rendelkezik a leányvállalat társasági tőkéjében azon számviteli időszak kezdetétől, amelynek során a konszolidációs rendszerre irányuló kérelmet benyújtották; a leányvállalat luxemburgi illetőségű tőkeegyesítő társaság, amely teljes mértékben a társasági adó hatálya alá tartozik; a konszolidáló anyavállalat luxemburgi illetőségű, teljes mértékben a társasági adó hatálya alá tartozó tőkeegyesítő társaság, vagy egy nem luxemburgi illetőségű társaság fióktelepe, amely a létesítése szerinti joghatóságnak megfelelően a luxemburgi társasági adóhoz hasonló jövedelemadó hatálya alá tartozik; és a konszolidációt legalább öt számviteli évre kérvényezik.

85

(86)  Egy integrált társaság az egyes üzemeiben tapasztalt veszteséget képes az egyéb üzemeiben realizált nyereséggel ellensúlyozni. Az adókonszolidáció keretében egy vállalatcsoportot úgy kezelnek, mintha egyetlen adófizető lenne. Ily módon meg lehet szüntetni azokat a hátrányokat, amelyeket a vállalatcsoportok tapasztalnak az integrált vállalatokkal szemben a jövedelem megadóztatása során. A konszolidáció nem támogatási intézkedés, ha a konszolidáció után a vállalatcsoportot nem részesítik az integrált vállalatoknál kedvezőbb bánásmódban.

86

(87)  A közvetlen társasági adóztatás szempontjából általában véve minden jövedelemmel rendelkező vállalkozás hasonló jogi és ténybeli helyzetűnek minősül.

87

(88)  Az FFT észrevételei az eljárás megindításáról szóló határozathoz, 2.1. bekezdés.

88

(89)  Az FFT észrevételei az eljárás megindításáról szóló határozathoz, 2.1.3. bekezdés.

89

(90)  Lásd az 66. és a 67. lábjegyzetet.

90

(91)  Lásd a C-138/09. számú, Todaro Nunziatina & C. ügyben hozott ítélet (EU:C:2010:291) 21. pontját.

91

Todaro Nunziatina & C.

(92)  A program rendelkezései szerint a csoporton belüli finanszírozási tranzakciók során kapott és fizetett kamatok pozitív egyenlegét a jövőben 5 %-os mértékű adókulcs-csökkentési rendszer szerinti adókulccsal adóztatják meg, a 25,5 %-os általános társasági adómérték helyett.

92

(93)  A Groepsrentebox-határozat (85) preambulumbekezdése.

93

Groepsrentebox

(94)  A Groepsrentebox-határozat (101) preambulumbekezdése.

94

Groepsrentebox

(95)  A Groepsrentebox-határozat (107) preambulumbekezdése.

95

Groepsrentebox

(96)  A Körlevél kimondja, hogy „[A]mi a csoporton belüli finanszírozással foglalkozó vállalatokat illeti, az általuk a csoporthoz tartozó gazdálkodó egységeknek nyújtott kölcsönök kapcsán végrehajtott feladatok lényegében összehasonlíthatók a »Commission de Surveillance du Secteur Financier« (CSSF) felügyelete alá tartozó független pénzügyi intézmények által végzett feladatokkal”.

96

(97)  Lásd az OECD-modellegyezmény 9. cikkét.

97

(98)  Ebben az esetben az intézkedés szerint Magyarországon az adóalapból levonható a kapcsolt vállalkozásoktól kapott nettó kamatnak – azaz a tőlük kapott és a nekik fizetett kamat különbségének – az 50 %-a. Az intézkedés szerint a kapott nettó kamatnak csak a felét adóztatják meg, miközben az adórendszer rendes alkalmazása mellett a teljes összeget adóztatnák. A nettó kamatot fizető kapcsolt vállalkozás szintjén a kifizetett nettó kamat összegének 50 %-a hozzáadódik az adóalaphoz, azaz szemben a teljes összeg levonásával, ami az adórendszer rendes alkalmazása mellett történne, a vállalkozások ennek az összegnek csak a felét vonják le az adóalapból. A program csak a kapcsolt vállalkozásoktól kapott és a nekik fizetett kamatra vonatkozott, célja pedig a sajáttőke-finanszírozás és a csoporton belüli kölcsön formájában történő finanszírozás közötti különbözet csökkentése volt.

98

(99)  Luxemburg észrevételei az eljárás megindításáról szóló határozathoz, 73. bekezdés.

99

(100)  Az FFT észrevételeinek második része, 2.1.3. és 2.1.4. bekezdés.

100

(101)  Az FFT észrevételeinek első része, 60. bekezdés.

101

(102)  Lásd a (206) preambulumbekezdést.

102

(103)  Lásd a C-15/14. P. számú, Bizottság kontra MOL ügyben hozott ítélet (EU:C:2015:362) 60. pontját; lásd még a T-385/12. számú, Orange kontra Bizottság ügyben hozott ítéletet (EU:T:2015:117).

103

Bizottság kontra MOL

Orange kontra Bizottság

(104)  A C-39/94. sz. SFEI és társai ügyben hozott ítélet (EU:C:1996:285) 60. pontja; a C-342/96. sz. Spanyolország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EU:C:1999:210) 41. pontja.

104

SFEI és társai

Spanyolország kontra Bizottság

(105)  Az előnynek nem feltétlenül kell „aránytalanul nagynak” lennie, ahogyan az FFT érvel az észrevételeiben (1.7.1. és 1.7.2. bekezdés). Bármely előny minősülhet állami támogatásnak, amennyiben a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdésében foglalt egyéb feltételek is teljesülnek. Az FFT által idézett Umicore-határozat (A Bizottság 2010. május 26-i határozata az Umicore S.A. részére nyújtott C-76/2003 (ex NN69/2003) számú állami támogatásról) a jelen ügy szempontjából irreleváns, mivel a Bizottságot nem kötelezi a saját döntéshozatali gyakorlata (lásd a (202) preambulumbekezdést). Mindenesetre a jelen ügy és az Umicore-ügy közötti különbség nem teszi lehetővé a két ügy közötti párhuzamok megállapítását. Az Umicore-ügy az Umicore által az egyéb tagállamokban letelepedett vállalkozások részére történő bizonyos ezüsteladások összefüggésében alkalmazott héamentességről szólt. 2000 decemberében a belga adóhatóságok Különleges Adófelügyelete (Inspection Spéciale des Impôts-ISI) egyezséget kötött a társasággal. Az ilyen jellegű egyezség a belga adóhatóságok igazgatási gyakorlatába tartozott, de csak amennyiben az egyezség az ügy tényállására vonatkozott, és nem az adóztatás szintjére: „
  Néanmoins, conformément à l'article 84, CTVA, de tells transactions ne sont possibles que dans la mesure où elles n'impliquent pas exemption ou moderation d'impôt. En application de ce principe, une transaction ne peut donc pas porter sur le montant de la taxe résultant de faits établis, mais bien sur des questions de fait
  ” (154. bekezdés).

105

Umicore

Inspection Spéciale des Impôts-ISI

Néanmoins, conformément à l'article 84, CTVA, de tells transactions ne sont possibles que dans la mesure où elles n'impliquent pas exemption ou moderation d'impôt. En application de ce principe, une transaction ne peut donc pas porter sur le montant de la taxe résultant de faits établis, mais bien sur des questions de fait

(106)  Lásd a C-173/73. számú, Olaszország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EU:C:1974:71) 13. pontját.

106

Olaszország kontra Bizottság

(107)  Lásd például a C-387/92. számú, Banco Exterior de España ügyben hozott ítéletet (EU:C:1994:100).

107

Banco Exterior de España

(108)  Lásd a C-182/03. és C-217/03. sz., Belgium és Forum 187 ASBL kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott ítéletet (EU:C:2006:416).

108

Belgium és Forum 187 ASBL kontra Bizottság

(109)  Ugyanott.

109

(110)  A Bizottság 2003/757/EK határozata (2003. február 17.) a Belgium által a Belgiumban letelepedett koordinációs központok javára végrehajtott támogatási programról (HL L 282., 2003.10.30., 25. o.).

110

(111)  Lásd a C-182/03. és C-217/03. sz., Belgium és Forum 187 ASBL kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott ítélet (EU:C:2006:416) 96. és 97. pontját.

111

Belgium és Forum 187 ASBL kontra Bizottság

(112)  Lásd a C-182/03. és C-217/03. számú, Belgium és Forum 187 ASBL kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott ítélet EU:C:2006:416 81. pontját.

112

Belgium és Forum 187 ASBL kontra Bizottság

(113)  Luxemburg észrevételei az eljárás megindításáról szóló határozathoz, 38–40. bekezdés.

113

(114)  Lásd a (102) preambulumbekezdést.

114

(115)  Lásd a 7. táblázatot.

115

(116)  Lásd a (64) preambulumbekezdést.

116

(117)  Lásd a (70) preambulumbekezdést.

117

(118)  A TNMM leírását a (91) preambulumbekezdés tartalmazza.

118

(119)  A Bizottság nem fogadja el az FFT (162) preambulumbekezdésben ismertetett érvelését, miszerint a TNMM módszer alkalmazását annak egyre gyakoribb használata indokolná. Ez az érv ellentmond az FFT-nek a (161) preambulumbekezdésben az OECD transzferár irányelvek 2.2. bekezdésére tett utalásának, amely bekezdés kimondja, hogy „a transzferárképzési módszer kiválasztásának célja mindig az adott esetnek leginkább megfelelőbb módszer megtalálása”. Az OECD transzferár irányelvek e célkitűzése nem összeegyeztethető azzal az értelmezéssel, miszerint az adófizető szabadon választhatná meg a módszereket az eset tényeitől és körülményeitől függetlenül.

119

(120)  Ez ellentétes azzal a helyzettel, ahol habár csoporton belüli hitelekben is érintett, a vállalat ún. back-to-back ügyletekre korlátozza tevékenységeit, amelynél egy független vállalat nem fogadná el egy harmadik fél díjazását, mivel az ilyen ügyleteknek nincs a többi tevékenységtől és művelettől elkülönülő gazdasági racionalitása (azaz a back-to-back ügyletek egy másik tevékenységből eredő fedezeti kockázatokhoz használhatók). Ezért előfordulhat, hogy az ilyen ügyletek, valamint minden olyan egyéb tevékenység árazása, amelyik nem hasonlítható egy pénzügyi intézmény elsődleges tevékenységeihez, nem megfelelően kerül meghatározásra a tőkemutató alapján, mivel más ágazatokban eltérő mutatók, például a teljes eszközarányos jövedelmezőség vagy az árbevétel-arányos nyereség helyénvalóbb lenne.

120

(121)  Lásd a 114. lábjegyzetet.

121

(122)  Lásd az (58) és (59) preambulumbekezdést.

122

(123)  Lásd még az eljárás megindításáról szóló határozat (68) preambulumbekezdését.

123

(124)  A különféle tőkealapú nyereségmutatók közötti különbségekről például a McKinsey Working Papers on Risk, Number 24, The use of economic capital in performance management for banks című, 2011. januári munkadokumentumban, különösen annak 13. oldalon található 10. ábráján található további információ.

124

(125)  A transzferárazási jelentésben az adótanácsadó 1 726 000 EUR kockázat-ellentételezést állapít meg, míg ha az általa kiszámított 6,05 %-os tőkearányos jövedelmezőséget az FFT számviteli saját tőkéjére alkalmazta volna, akkor 17 392 000 EUR mértékű kockázat-ellentételezést kapott volna eredményül.

125

(126)  (163) preambulumbekezdés.

126

(127)  Lásd az OECD-irányelvek 2.97. bekezdését.

127

(128)  Lásd az OECD-irányelvek 2.86. bekezdését.

128

(129)  A Körlevél megállapítja, hogy a szövegében feltüntetett szolgáltatók lényegében a szabályozott intézményekhez hasonló tevékenységeket látnak el. A Körlevél ezenfelül olyan hiteltöbbletköltségekre utal, amelyek a szavatolótőke-megfelelésre vonatkozó követelmények tiszteletben tartására irányuló kötelezettséghez kapcsolódnak. A Körlevél azonban nem határoz meg küszöbértéket az ilyen szavatolótőke-megfelelésre vonatkozó követelmények ellentételezésére.

129

(130)  Lásd a (81) preambulumbekezdést.

130

(131)  A szavatoló tőke megtérülésének használata a gyakorlatban sokkal nehezebbé vált a szabályozott intézmények által tartott szavatoló tőke különböző típusai – például az alapvető és a járulékos tőke – miatt, miközben az FFT-nek kizárólag saját tőkéje van. A Bázel III. keretrendszer alatt ez még összetettebb. A szabályozott pénzügyi intézmények általában nem jelentik a minimum szavatoló tőke összegét, noha az közvetetten újra kiszámolható. Ehelyett a birtokukban lévő szavatoló tőke mindenkori szintjét jelentik, ami mindig magasabb a szükséges minimumnál. Végül pedig a kockázattal kiigazított tőkemegtérülést, ami összesített szinten a szavatoló tőke megtérülésének tekinthető, a szabályozott intézmények esetenként belső árképzési célokra használják. Ez esetben azonban az egyes eszközök szintjén használják, nem pedig nyereségmutatóként az intézmény összesített eszközeire vetítve, és ezért azt elvben nem teszik közzé.

131

(132)  Lásd a (256) preambulumbekezdést.

132

(133)  Lásd a 6. táblázatot.

133

(134)  Az IMF WP/12/36. számú munkadokumentuma: How Risky Are Banks' Risk Weighted Assets? (Mennyire kockázatosak a bankok kockázattal súlyozott eszközei?) Sonali Das and Amadou N.R. Sy, 2012, 6. oldal.

134

(135)  Lásd az (58) és (59) preambulumbekezdéseket.

135

(136)  Az eljárás megindításáról szóló határozat (72) preambulumbekezdése.

136

(137)  Lásd a (167) preambulumbekezdést.

137

(138)  Ugyanott.

138

(139)  Lásd a (98) preambulumbekezdést.

139

(140)  Lásd a (58) preambulumbekezdést.

140

(141)  Lásd a 136. lábjegyzetet.

141

(142)  Az FFT minimum szavatoló tőkéjének helyes megbecsléséhez elegendő adat hiányában az iparági átlag 427 millió EUR minimum szavatoló tőkét eredményezett volna, lásd a (270) preambulumbekezdést, ami magasabb az FFT 287 millió EUR-nyi összes saját tőkéjénél.

142

(143)  Lásd a (69) preambulumbekezdést és az 1. táblázatot.

143

(144)  Lásd a (61) preambulumbekezdést.

144

(145)  Lásd a (97) preambulumbekezdést.

145

(146)  Lásd a (96) preambulumbekezdést.

146

(147)  Luxemburg (154) preambulumbekezdésben említett észrevétele.

147

(148)  Lásd a (154) preambulumbekezdést.

148

(149)  Lásd a (95) preambulumbekezdést.

149

(150)  Lásd a (165) preambulumbekezdést.

150

(151)  A tőkeáttétel a saját tőkéből finanszírozott eszközök aránya. Mivel az eszközök fennmaradó részét adósságból finanszírozzák, a tőkeáttétel a vállalati adósságállomány mértékét mutatja, és fordítottan arányos a tőkésítési célú kibocsátással.

151

(152)  Az FFT esetében az alapvető tőke megegyezik a saját tőkével, mivel az FFT-nek nincsenek további kérdéses alapvető eszközei.

152

(153)  Lásd a (268) preambulumbekezdést.

153

(154)  Lásd a (121)–(126) preambulumbekezdéseket.

154

(155)  Az FF-nek a (114) preambulumbekezdésben található táblázatban feltüntetett számviteli eredményei alapján.

155

(156)  A 427 millió EUR értékű feltételezett szabályozói tőke értéke is magasabb lenne, mint az FFT 286 millió EUR-nyi, jelenleg az FFNA és FFC felvásárlására fenntartott saját tőkéje.

156

(157)  A transzferárazási jelentés 2011-es keltezésű; ezért használják ezt a referencia-időszakot. Összehasonlításképpen: 2012. május 12-e és 2014. május 12-e között az index bétája 1,3 volt.

157

(158)  Lásd az eljárás megindításáról szóló határozat 6. táblázatát.

158

(159)  Lásd a 4. táblázatot.

159

(160)  Lásd a (114) preambulumbekezdést.

160

(161)  Lásd a (123) preambulumbekezdést.

161

(162)  Lásd a (155) preambulumbekezdést.

162

(163)  Lásd a (113) és a (114) preambulumbekezdést.

163

(164)  Lásd a (125) preambulumbekezdésben feltüntetett táblázatot.

164

(165)  A Nemzetközi Fizetések Bankjának 81. éves jelentése, 2010. április 1.–2011. március 31., 2011. június 26., 81. o.

165

(166)  EKB, Financial Stability Review (pénzügyi stabilitási felülvizsgálat), 2011. december, 130. o.

166

(167)  Deutsche Bank, European Banks: Running the Numbers: tavaszi kiadás, 2011. április 5.; a Deutsche Bank egy 2015. március 20-i jelentésében az európai bankok tekintetében a vélelmezett sajáttőke-költség becsült értéke 10 %.

167

(168)  Az FFT észrevételeinek első része, 64. bekezdés; az FFT észrevételeinek második része, 1.8.1. és az azt követő bekezdés; a 3.1.8. bekezdés.

168

(169)  Különösen a csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról szóló határozat.

169

csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról

(170)  Lásd a (202) preambulumbekezdést.

170

(171)  Lásd továbbá a Groepsrentebox-határozat 80–82. pontját. A csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról szóló határozat, 131. és 132. pontja.

171

Groepsrentebox

A csoporton belüli magyarországi kamatlevonásról

(172)  Lásd a C-81/10. számú, France Télécom kontra Bizottság (EU:C:2011:811)) ügyben hozott ítélet 43. pontját és a C-66/02. számú, Olaszország kontra Bizottság (EU:C:2005:768) ügyben hozott ítélet 34. pontját; lásd még a T-427/04. és T-17/05. Franciaország és a France Télécom kontra Bizottság (EU:T:2009:474) egyesített ügyekben hozott ítélet 207. és 215. pontját.

172

France Télécom kontra Bizottság

Olaszország kontra Bizottság

Franciaország és a France Télécom kontra Bizottság

(173)  Luxemburg észrevételei az eljárás megindításáról szóló határozathoz, 28. bekezdés.

173

(174)  Lásd a (77) preambulumbekezdést.

174

(175)  Az FFT észrevételeinek első része, 60. bekezdés; az FFT észrevételeinek második része, 1.4. bekezdés.

175

(176)  7.2.1.1. szakasz.

176

(177)  Körlevél, 3. és 4. o.

177

(178)  Luxemburg észrevételei az eljárás megindításáról szóló határozathoz, 34. bekezdés.

178

(179)  Luxemburg észrevételei az eljárás megindításáról szóló határozathoz, 36. bekezdés.

179

(180)  A számozás azt a sorrendet jelöli, ahogyan Luxemburg benyújtotta az adómegállapításokat a Bizottságnak.

180

(181)  Az FFT transzferárazási jelentésének 34. oldala.

181

(182)  Lásd a (83) preambulumbekezdést.

182

(183)  Két megállapítás az FFT és az [F vállalat] kérelmeivel foglalkozott, lásd a (28) és (29) preambulumbekezdést.

183

(184)  A Bizottság 2015. június 23-i kérelmében kéri a vállalat által benyújtott transzferárazási jelentéseket, a Luxemburg által benyújtott 2015. június 25-i dokumentum azonban egyetlen ilyen későbbi jelentést sem tartalmaz.

184

(185)  Luxemburg 2015. március 24-i keltezésű levele, a 6. kérdésre adott válasz.

185

(186)  A C-78/08–C-80/08. számú, Paint Graphos és társai egyesített ügyekben hozott ítélet (ECLI:EU:C:2011:550) 69. pontja.

186

Paint Graphos és társai

(187)  A C-170/83. számú, Hydrotherm-ügyben hozott ítélet (EU:C:1984:271) 11. pontja. Lásd még a T-137/02. számú, Pollmeier Malchow kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EU:T:2004:304) 50. pontját.

187

Hydrotherm

Pollmeier Malchow kontra Bizottság

(188)  A C-480/09 P. számú, Acea Electrabel Produzione SpA kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EU:C:2010:787) 47–55. pontja. A C-222/04. számú, Cassa di Risparmio di Firenze SpA és társai ügyben hozott ítélet (EU:C:2006:8) 112. pontja.

188

Acea Electrabel Produzione SpA kontra Bizottság

Cassa di Risparmio di Firenze SpA és társai

(189)  Lásd a (110) preambulumbekezdést.

189

(190)  Lásd a (34) preambulumbekezdést.

190

(191)  Lásd, mutatis mutandis a C-323/82. számú Intermillsről szóló ügyben hozott ítéletet (EU:C:1984:345:) 11. bekezdését: „
  A maguk a kérelmezők által benyújtott információk alapján egyértelmű, hogy az átszervezést követően mind az SA Intermills, mind a három gyártó vállalat irányítását a Walloon regionális igazgatója végzi, és az üzem három újonnan alapított vállalatba történő áthelyezését követően az SA Intermills továbbra is érdekeltséggel rendelkezik az említett vállalatokban. Ezért el kell fogadni, hogy noha a három gyártó vállalat mindegyike a korábbi SA Intermills vállalattól eltérő jogi személyiséggel rendelkezik, mégis egyetlen csoportot alkotnak, legalábbis ami a belga hatóságok által nyújtott támogatást illeti [...]
  ”.

191

Intermillsről

A maguk a kérelmezők által benyújtott információk alapján egyértelmű, hogy az átszervezést követően mind az SA Intermills, mind a három gyártó vállalat irányítását a Walloon regionális igazgatója végzi, és az üzem három újonnan alapított vállalatba történő áthelyezését követően az SA Intermills továbbra is érdekeltséggel rendelkezik az említett vállalatokban. Ezért el kell fogadni, hogy noha a három gyártó vállalat mindegyike a korábbi SA Intermills vállalattól eltérő jogi személyiséggel rendelkezik, mégis egyetlen csoportot alkotnak, legalábbis ami a belga hatóságok által nyújtott támogatást illeti [...]

(192)  Lásd a (48) preambulumbekezdést.

192

(193)  Az EUMSZ 107. cikke (2) bekezdésében említett kivételek – magánszemély fogyasztóknak nyújtott szociális jellegű támogatás, természeti katasztrófa okozta károk helyreállítására irányuló vagy más rendkívüli események által okozott károk helyreállítására nyújtott támogatás és a Németországi Szövetségi Köztársaság egyes területei gazdaságának nyújtott támogatás – egyike sem alkalmazható ebben az esetben.

193

(194)  A Tanács 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 rendelete az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (HL L 248., 2015. 9. 24., 9. o.)

194

(195)  A Bizottság 794/2004/EK rendelete (2004. április 21.) az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról (HL L 140., 2004.4.30., 1. o.).

195

(196)  Luxemburg észrevételei az eljárás megindításáról szóló határozathoz, a 104. és azt követő bekezdések. Luxemburg a magatartási kódexszel foglalkozó csoport (társasági adózás) Tanácsnak (ECOFIN) szóló jelentésének 19. bekezdését idézi, amely így szól: „A csoporton belüli finanszírozási tevékenységekben érintett vállalatokra vonatkozó luxemburgi adóügyi intézkedést figyelembe véve, a csoport megvitatta az elfogadott leírást a 2011. február 17-i ülésen. Luxemburg tájékoztatta a csoportot, hogy a 2011. január 28-i 164/2. számú körlevél meghatározza az ügyletek ellentételezését megerősítő előzetes árképzési megállapodás biztosítására vonatkozó feltételeket. A 2011. április 11-i ülésen Luxemburg tájékoztatta a csoportot, hogy a 2011. április 8-i 164/2. számú körlevél biztosította, hogy az említett körlevél hatálybalépése előtt jóváhagyott előzetes megerősítések 2011. december 31-ig érvényüket vesztik. Ezen információ birtokában a csoport egyetértett, hogy ezt az intézkedést nem kell a magatartási kódex kritériumai alapján értékelni.”

196

(197)  Lásd a C-5/89. számú, Bizottság kontra Németország (EU:C:1990:320) ügyben hozott ítélet 17. pontját és a C-310/99. számú, Olaszország kontra Bizottság (EU:C:2002:143) ügyben hozott ítélet 104. pontját.

197

Bizottság kontra Németország

Olaszország

Bizottság

(198)  Lásd a T-67/94. számú, Ladbroke Racing kontra Bizottság (EU:T:1998:7) ügyben hozott ítélet 183. pontját; lásd még a T-116/01. és T-118/01. számú, P&O European Ferries (Vizcaya) SA és Diputacion Floral de Vizcaya kontra Bizottság (EU:T:2003:217) ügyben hozott ítélet 203. pontját.

198

Ladbroke Racing kontra Bizottság

P&O European Ferries (Vizcaya) SA és Diputacion Floral de Vizcaya kontra Bizottság

(199)  Lásd a T-290/97. számú, Mehibas Dordtselaan kontra Bizottság (EU:T:2000:8) ügyben hozott ítélet 59. pontját, illetve a C-182/03. és C-217/03. számú, Belgium és a Forum 187 ASBL kontra Bizottság (EU:C:2006:416) ügyben hozott ítélet 147. pontját.

199

Mehibas Dordtselaan kontra Bizottság

Belgium és a Forum 187 ASBL kontra Bizottság

(200)  Az ECOFIN Tanács 1997. december 1-jei, az adópolitikára vonatkozó ülésének következtetései (HL C 2., 1998.1.6., 1. o.). Lásd még a következő hivatkozáson elérhető dokumentumokat: http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/company_tax/harmful_tax_practices/#code_conduct

200

(201)  Lásd ebben a tekintetben Léger főtanácsnok véleményét a C-217/03. számú, Belgium és a Forum 187 ASBL kontra Bizottság (EU:C:2006:89) ügyben hozott ítélet 376. pontjáról.

201

Belgium és a Forum 187 ASBL kontra Bizottság

(202)  Az 1960. december 14-i OECD-egyezmény 1. számú kiegészítő jegyzőkönyvében az egyezmény aláírói megállapodtak abban, hogy az Európai Bizottság részt vesz az OECD munkájában. Az Európai Bizottság képviselői a tagokkal közösen vesznek részt az OECD munkaprogramjának egyeztetésein, és érintettek a teljes szervezet és annak különféle szervei munkájában. Habár míg az Európai Bizottság szerepe jóval túlmutat a megfigyelő szerepén, nincs szavazati joga az OECD-ben és hivatalosan nem vesz részt a Tanácsnak benyújtott jogi eszközök elfogadásában.

202

(203)  A Bizottság 2001. július 11-i határozata a C-47/2001. számú (korábbi NN 42/2000) ügyben hozott ítéletben – Németország: külföldi vállalatok irányító és koordinációs központjai (HL C 304., 2001.10.30., 2. o.). A Bizottság 2003/501/EK határozata.

203

(204)  Lásd a 105. lábjegyzetet.

204

(205)  Jóllehet, hogy a „visszafizetés teljesíthetetlenségével” és nem a „támogatási összeg számszerűsítésének nehézségével” összefüggően határozta meg.

205

(206)  T-427/04. és T-17/05. számú, Franciaország kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott ítélet (EU:T:2009:474) 297. pontja.

206

Franciaország kontra Bizottság

(207)  T-427/04. és T-17/05. számú, Franciaország kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott ítélet (EU:T:2009:474) 299. pontja.

207

Franciaország kontra Bizottság

(208)  A Bizottság közleménye az állami támogatási szabályoknak a vállalkozások közvetlen adóztatásával kapcsolatos intézkedésekre történő alkalmazásáról (HL C 384., 1998.12.10., 3. o.).

208

(209)  Lásd a C-441/06 P. számú, Bizottság kontra Franciaország ügyben hozott ítélet (EU:C:2007:616) 29. pontját, valamint a hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.

209

Bizottság kontra Franciaország

(210)  Lásd különösen a (308)–(311) preambulumbekezdésben.

210

---

| 2016.12.22. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 351/68 |
| --- | --- | --- | --- |

2016.12.22.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 351/68

---

A BIZOTTSÁG (EU) 2016/2327 HATÁROZATA

(2016. július 5.)

A Belgium által végrehajtott, a brüsszeli IRIS közkórházak állami finanszírozására vonatkozó SA.19864 – 2014/C (korábbi 2009/NN54) állami támogatásról

(Az értesítés a C(2016) 4051. számú dokumentummal történt)

(Csak a francia és a holland nyelvű változat hiteles)

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére (1),

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdése a) pontjára,

miután felkérte az érdekelt feleket, hogy a fent említett rendelkezéseknek (2) megfelelően nyújtsák be észrevételeiket, és tekintettel ezen észrevételekre,

mivel:

1.   ELJÁRÁS

ELJÁRÁS

| (1) | A 2005. szeptember 7-i és 2005. szeptember 12-én nyilvántartásba vett, valamint a 2005. október 17-i és 2005. október 19-én nyilvántartásba vett levéllel a Bizottság a belga állam elleni panaszt kapott, egy állítólag 1995 óta öt általános közkórháznak (3) (a továbbiakban: IRIS-H) (4) nyújtott jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatásról, amely kórházak Brüsszel főváros régiójának IRIS (5) hálózatához (a továbbiakban: IRIS) tartoznak. A panaszt két, magánjog hatálya alá tartozó jogi személyek által irányított kórházakat képviselő szervezet (azaz a Coordination bruxelloise d'institutions sociale et de santé (CBI) és az Association bruxelloise des institutions de soins privées (ABISP)) (a továbbiakban: magánkórházak) és egyénileg több olyan kórház is benyújtotta, amelyek e szervezetek tagjai. (6) |
| --- | --- |

(1)

A 2005. szeptember 7-i és 2005. szeptember 12-én nyilvántartásba vett, valamint a 2005. október 17-i és 2005. október 19-én nyilvántartásba vett levéllel a Bizottság a belga állam elleni panaszt kapott, egy állítólag 1995 óta öt általános közkórháznak (3) (a továbbiakban: IRIS-H) (4) nyújtott jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatásról, amely kórházak Brüsszel főváros régiójának IRIS (5) hálózatához (a továbbiakban: IRIS) tartoznak. A panaszt két, magánjog hatálya alá tartozó jogi személyek által irányított kórházakat képviselő szervezet (azaz a Coordination bruxelloise d'institutions sociale et de santé (CBI) és az Association bruxelloise des institutions de soins privées (ABISP)) (a továbbiakban: magánkórházak) és egyénileg több olyan kórház is benyújtotta, amelyek e szervezetek tagjai. (6)

3

4

5

Coordination bruxelloise d'institutions sociale et de santé

Association bruxelloise des institutions de soins privées

6

| (2) | A panasz az érvek következő csoportjaira összpontosított: i. azon konkrét közszolgálati kötelezettségek meghatározásának és a megbízásnak a hiánya vagy pontatlansága, amelyeket csak az IRIS-H kapott, de a brüsszeli magánkórházak nem; ii. az IRIS-H veszteségeinek hatóságok általi ellentételezése, iii. az IRIS-H közszolgálati kötelezettségei költségeinek túlkompenzációja a Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales révén, iv. az IRIS-H közfinanszírozása átláthatóságának hiánya, és végül v. az IRIS-H nem kórházi tevékenységeinek keresztfinanszírozása a kórházi feladatok ellátásáért kapott állami ellentételezés révén. (7) |
| --- | --- |

(2)

A panasz az érvek következő csoportjaira összpontosított: i. azon konkrét közszolgálati kötelezettségek meghatározásának és a megbízásnak a hiánya vagy pontatlansága, amelyeket csak az IRIS-H kapott, de a brüsszeli magánkórházak nem; ii. az IRIS-H veszteségeinek hatóságok általi ellentételezése, iii. az IRIS-H közszolgálati kötelezettségei költségeinek túlkompenzációja a Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales révén, iv. az IRIS-H közfinanszírozása átláthatóságának hiánya, és végül v. az IRIS-H nem kórházi tevékenységeinek keresztfinanszírozása a kórházi feladatok ellátásáért kapott állami ellentételezés révén. (7)

Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales

7

| (3) | Miután a belga hatóságok további információkat nyújtottak be, a szolgálatok 2008. január 10-i levelükben tájékoztatták a panaszosokat a panaszra vonatkozó előzetes véleményükről (8), és felkérték a panaszosokat új információk benyújtására, amely lehetővé teszi a panasz előzetes értékelésének újbóli vizsgálatát, és ha azok benyújtását elmulasztják, a panaszt visszavontnak tekintik. A panaszos válaszát követően a szolgálatok 2008. április 10-i levelükben megerősítették előzetes értékelésüket. |
| --- | --- |

(3)

Miután a belga hatóságok további információkat nyújtottak be, a szolgálatok 2008. január 10-i levelükben tájékoztatták a panaszosokat a panaszra vonatkozó előzetes véleményükről (8), és felkérték a panaszosokat új információk benyújtására, amely lehetővé teszi a panasz előzetes értékelésének újbóli vizsgálatát, és ha azok benyújtását elmulasztják, a panaszt visszavontnak tekintik. A panaszos válaszát követően a szolgálatok 2008. április 10-i levelükben megerősítették előzetes értékelésüket.

8

| (4) | Később a panaszosok tájékoztatták a Bizottságot arról a tényről, hogy megsemmisítési keresetet nyújtottak be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához (2009. december 1-jétől az Európai Unió Törvényszéke, a továbbiakban: a Törvényszék) az általuk a Bizottság határozatának tekintett, 2008. január 10-i levéllel szemben. (9) Ezen túlmenően a panaszosok 2008. június 20-án kérelmet nyújtottak be a szolgálatok 2008. április 10-i levelének megsemmisítése iránt. (10) A Törvényszék mindkét bírósági eljárást felfüggesztette 2009. október 31-ig, a Bizottság által benyújtott azon tájékoztatás alapján, hogy a 659/1999/EK tanácsi rendelet szerinti határozatot kíván elfogadni. (11) Az említett határozat elfogadásának céljából a szolgálatok további információkat kértek a belga hatóságoktól és a panaszostól is. |
| --- | --- |

(4)

Később a panaszosok tájékoztatták a Bizottságot arról a tényről, hogy megsemmisítési keresetet nyújtottak be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához (2009. december 1-jétől az Európai Unió Törvényszéke, a továbbiakban: a Törvényszék) az általuk a Bizottság határozatának tekintett, 2008. január 10-i levéllel szemben. (9) Ezen túlmenően a panaszosok 2008. június 20-án kérelmet nyújtottak be a szolgálatok 2008. április 10-i levelének megsemmisítése iránt. (10) A Törvényszék mindkét bírósági eljárást felfüggesztette 2009. október 31-ig, a Bizottság által benyújtott azon tájékoztatás alapján, hogy a 659/1999/EK tanácsi rendelet szerinti határozatot kíván elfogadni. (11) Az említett határozat elfogadásának céljából a szolgálatok további információkat kértek a belga hatóságoktól és a panaszostól is.

9

10

11

| (5) | A Bizottság 2009. október 28-i határozatában (12) (a továbbiakban: a Bizottság 2009. évi határozata, lásd még a 4.1. pontot), úgy döntött, hogy nem emel kifogást a Brüsszel főváros régiójában az IRIS-hálózat közkórházainak finanszírozására nyújtott támogatás ellen, mivel a szóban forgó finanszírozást a közös piaccal összeegyeztethetőnek ítélte a 2005/842/EK bizottsági határozatban (13) (a továbbiakban: az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat) meghatározott feltételek szerint, és közvetlenül az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdésével (jelenleg az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése) az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat 2005. december 19-én történt hatálybalépése előtti megbízások esetében. |
| --- | --- |

(5)

A Bizottság 2009. október 28-i határozatában (12) (a továbbiakban: a Bizottság 2009. évi határozata, lásd még a 4.1. pontot), úgy döntött, hogy nem emel kifogást a Brüsszel főváros régiójában az IRIS-hálózat közkórházainak finanszírozására nyújtott támogatás ellen, mivel a szóban forgó finanszírozást a közös piaccal összeegyeztethetőnek ítélte a 2005/842/EK bizottsági határozatban (13) (a továbbiakban: az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat) meghatározott feltételek szerint, és közvetlenül az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdésével (jelenleg az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése) az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat 2005. december 19-én történt hatálybalépése előtti megbízások esetében.

12

13

| (6) | Ezt követően a panaszosok megsemmisítési keresetet indítottak az említett bizottsági határozat ellen a Törvényszéken. A Törvényszék a T-137/10. sz. ügyben (14)2012. november 7-én hozott ítéletével megsemmisítette a Bizottság határozatát (lásd még a 4.2. pontot), megállapítva, hogy a határozat meghozatalakor a panaszosok eljárási jogai sérültek. A Törvényszék megállapította különösen, hogy a Bizottságnak kétségei kellett volna legyenek a szóban forgó intézkedések belső piaccal való összeegyeztethetőségét illetően, figyelemmel a panaszosok összeegyeztethetőség tekintetében felvonultatott érvelésére. A Törvényszék ezért megállapította, hogy a Bizottság köteles lett volna megindítani a hivatalos vizsgálati eljárást annak érdekében, hogy beszerezze a szóban forgó összes támogatási intézkedés belső piaccal való összeegyeztethetőségének ellenőrzése szempontjából releváns valamennyi adatot, valamint lehetővé tegye a panaszosoknak és az egyéb érdekelt feleknek, hogy az említett eljárás kapcsán megtegyék észrevételeiket. (15) |
| --- | --- |

(6)

Ezt követően a panaszosok megsemmisítési keresetet indítottak az említett bizottsági határozat ellen a Törvényszéken. A Törvényszék a T-137/10. sz. ügyben (14)2012. november 7-én hozott ítéletével megsemmisítette a Bizottság határozatát (lásd még a 4.2. pontot), megállapítva, hogy a határozat meghozatalakor a panaszosok eljárási jogai sérültek. A Törvényszék megállapította különösen, hogy a Bizottságnak kétségei kellett volna legyenek a szóban forgó intézkedések belső piaccal való összeegyeztethetőségét illetően, figyelemmel a panaszosok összeegyeztethetőség tekintetében felvonultatott érvelésére. A Törvényszék ezért megállapította, hogy a Bizottság köteles lett volna megindítani a hivatalos vizsgálati eljárást annak érdekében, hogy beszerezze a szóban forgó összes támogatási intézkedés belső piaccal való összeegyeztethetőségének ellenőrzése szempontjából releváns valamennyi adatot, valamint lehetővé tegye a panaszosoknak és az egyéb érdekelt feleknek, hogy az említett eljárás kapcsán megtegyék észrevételeiket. (15)

14

15

| (7) | A Bizottság 2014. október 1-jén kelt levelében értesítette Belgiumot azon határozatáról, hogy a brüsszeli IRIS közkórházak javára végrehajtott állami finanszírozási intézkedések tekintetében megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárást. |
| --- | --- |

(7)

A Bizottság 2014. október 1-jén kelt levelében értesítette Belgiumot azon határozatáról, hogy a brüsszeli IRIS közkórházak javára végrehajtott állami finanszírozási intézkedések tekintetében megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárást.

| (8) | Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot (a továbbiakban: az eljárást megindító határozat) közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (16). A Bizottság felkérte az érdekelteket az intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeik megtételére. |
| --- | --- |

(8)

Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot (a továbbiakban: az eljárást megindító határozat) közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (16). A Bizottság felkérte az érdekelteket az intézkedésekkel kapcsolatos észrevételeik megtételére.

Európai Unió Hivatalos Lapjában

16

.

| (9) | A belga hatóságok 2014. október 22-i levelükben az eljárás megindításáról szóló határozatra vonatkozó észrevételeik benyújtására rendelkezésre álló határidő meghosszabbítását kérték, amelyet a Bizottság 2014. október 23-i levelében jóváhagyott. A 2014. december 1-jei e-mailben a határidő további meghosszabbítását kérték, amelyet a 2014. december 2-i levelében jóváhagyott. A Belga Királyság 2014. december 16-i levelében benyújtotta észrevételeit az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban. |
| --- | --- |

(9)

A belga hatóságok 2014. október 22-i levelükben az eljárás megindításáról szóló határozatra vonatkozó észrevételeik benyújtására rendelkezésre álló határidő meghosszabbítását kérték, amelyet a Bizottság 2014. október 23-i levelében jóváhagyott. A 2014. december 1-jei e-mailben a határidő további meghosszabbítását kérték, amelyet a 2014. december 2-i levelében jóváhagyott. A Belga Királyság 2014. december 16-i levelében benyújtotta észrevételeit az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban.

| (10) | A Bizottság 2014. december 15-én, 2015. január 5-én és 2015. január 9-én észrevételeket kapott érdekelt felektől (lásd az 5. pontot). A Bizottság 2015. február 13-i és 20-i levelében továbbította ezeket az észrevételeket Belgiumnak, amely lehetőséget kapott a válaszadásra. Belgium észrevételei a 2015. március 13-i, 2015. március 17-én iktatott levélben érkeztek meg. |
| --- | --- |

(10)

A Bizottság 2014. december 15-én, 2015. január 5-én és 2015. január 9-én észrevételeket kapott érdekelt felektől (lásd az 5. pontot). A Bizottság 2015. február 13-i és 20-i levelében továbbította ezeket az észrevételeket Belgiumnak, amely lehetőséget kapott a válaszadásra. Belgium észrevételei a 2015. március 13-i, 2015. március 17-én iktatott levélben érkeztek meg.

| (11) | A Bizottság ennek alapján újraértékelte az ügyet és egyes elemeit eltérően értékelte a megsemmisített 2009. évi bizottsági határozatban szereplő értékeléshez képest. |
| --- | --- |

(11)

A Bizottság ennek alapján újraértékelte az ügyet és egyes elemeit eltérően értékelte a megsemmisített 2009. évi bizottsági határozatban szereplő értékeléshez képest.

2.   HÁTTÉR

HÁTTÉR

| (12) | Az IRIS-H összetett és különféle hatóságok által formált jogalkotási és szabályozói környezetben működik. A kapott állami finanszírozás esetében az állami támogatási szabályok betartásának átfogó értékeléséhez először röviden ismertetni kell az IRIS-H-ra vonatkozó jogszabályi és szabályozói keretet. Ez az ismertetés a Loi CPAS-ba való bevezetést (ennek alapján jött létre az IRIS-H), az IRIS-H létrejöttének rövid összefoglalóját, az IRIS-H működését szabályozó jogalkotási és egyéb dokumentumok áttekintését, az IRIS-H főbb tevékenységeinek rövid áttekintését, illetve a különféle vonatkozó finanszírozási mechanizmusok számbavételét öleli fel. |
| --- | --- |

(12)

Az IRIS-H összetett és különféle hatóságok által formált jogalkotási és szabályozói környezetben működik. A kapott állami finanszírozás esetében az állami támogatási szabályok betartásának átfogó értékeléséhez először röviden ismertetni kell az IRIS-H-ra vonatkozó jogszabályi és szabályozói keretet. Ez az ismertetés a Loi CPAS-ba való bevezetést (ennek alapján jött létre az IRIS-H), az IRIS-H létrejöttének rövid összefoglalóját, az IRIS-H működését szabályozó jogalkotási és egyéb dokumentumok áttekintését, az IRIS-H főbb tevékenységeinek rövid áttekintését, illetve a különféle vonatkozó finanszírozási mechanizmusok számbavételét öleli fel.

2.1.   A szociális támogatáshoz való jog és a Loi CPAS

A szociális támogatáshoz való jog és a Loi CPAS

| (13) | Belgiumban a szociális támogatáshoz való jog alkotmányos jog. A belga alkotmány 23. cikke előírja különösen:

  „Mindenkinek joga van arra, hogy életét emberi méltósággal élje. Ebből a célból a 134. cikkben említett rendelet vagy szabály a vonatkozó kötelezettségeket figyelembe véve garantálja a gazdasági, szociális és kulturális jogokat, és meghatározza gyakorlásuk feltételeit. E jogok körébe tartozik többek között:
  [...]






  2o | a szociális biztonsághoz, egészségügyi ellátáshoz, valamint a szociális, orvosi és jogi segítségnyújtáshoz való jog.” |
| --- | --- | --- |

(13)

Belgiumban a szociális támogatáshoz való jog alkotmányos jog. A belga alkotmány 23. cikke előírja különösen:

„Mindenkinek joga van arra, hogy életét emberi méltósággal élje. Ebből a célból a 134. cikkben említett rendelet vagy szabály a vonatkozó kötelezettségeket figyelembe véve garantálja a gazdasági, szociális és kulturális jogokat, és meghatározza gyakorlásuk feltételeit. E jogok körébe tartozik többek között:

[...]

2o

o

| (14) | A polgárok szociális támogatáshoz való tényleges hozzáférését elsősorban az 1976. július 8-i alkotmányos törvény (17) (a továbbiakban: Loi CPAS) szabályozza, amely létrehozta a Centres Publics d'Action Sociale-t (a továbbiakban: CPAS). A CPAS jogi személyiséggel rendelkező állami szerv, és minden belga önkormányzatban jelen van. A CPAS-t igazgatóság irányítja, amelynek tagjait az adott önkormányzat önkormányzati tanácsa választja. A Loi CPAS 1. cikke értelmében:

  „Minden embernek joga van a szociális támogatáshoz. A támogatás célja annak lehetővé tétele, hogy életét mindenki emberi méltósággal élhesse. Az említett támogatás nyújtására CPAS-t kell létrehozni az ebben a törvényben megállapított feltételeknek megfelelően.” |
| --- | --- |

(14)

A polgárok szociális támogatáshoz való tényleges hozzáférését elsősorban az 1976. július 8-i alkotmányos törvény (17) (a továbbiakban: Loi CPAS) szabályozza, amely létrehozta a Centres Publics d'Action Sociale-t (a továbbiakban: CPAS). A CPAS jogi személyiséggel rendelkező állami szerv, és minden belga önkormányzatban jelen van. A CPAS-t igazgatóság irányítja, amelynek tagjait az adott önkormányzat önkormányzati tanácsa választja. A Loi CPAS 1. cikke értelmében:

17

„Minden embernek joga van a szociális támogatáshoz. A támogatás célja annak lehetővé tétele, hogy életét mindenki emberi méltósággal élhesse. Az említett támogatás nyújtására CPAS-t kell létrehozni az ebben a törvényben megállapított feltételeknek megfelelően.”

| (15) | A gyakorlatban a CPAS olyan személyeknek nyújt szociális támogatást, akik nem rendelkeznek a méltóságteljes élethez szükséges forrásokkal, és akik a szociális biztonság egyéb formáira (pl. munkanélküli ellátások) nem jogosultak. Ebben az összefüggésben a Loi CPAS 57. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a CPAS feladata az, hogy magánszemélyeknek és családoknak nyújtsa a közösséget terhelő segítséget, amelyet a következő módon ír le:

  „A CPAS nem csupán a tünetek enyhítésére szolgáló vagy gyógyító, hanem a megelőzést szolgáló segítségről is gondoskodik. Ösztönzi az igénybevevők társadalmi részvételét. A segítség lehet anyagi, szociális, orvosi, orvosi-szociális vagy pszichológiai.” |
| --- | --- |

(15)

A gyakorlatban a CPAS olyan személyeknek nyújt szociális támogatást, akik nem rendelkeznek a méltóságteljes élethez szükséges forrásokkal, és akik a szociális biztonság egyéb formáira (pl. munkanélküli ellátások) nem jogosultak. Ebben az összefüggésben a Loi CPAS 57. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a CPAS feladata az, hogy magánszemélyeknek és családoknak nyújtsa a közösséget terhelő segítséget, amelyet a következő módon ír le:

„A CPAS nem csupán a tünetek enyhítésére szolgáló vagy gyógyító, hanem a megelőzést szolgáló segítségről is gondoskodik. Ösztönzi az igénybevevők társadalmi részvételét. A segítség lehet anyagi, szociális, orvosi, orvosi-szociális vagy pszichológiai.”

| (16) | Noha minden egyes CPAS-t terheli a magánszemélyeknek és családoknak a szociális támogatás nyújtásának kötelezettsége, van bizonyos mérlegelési jogköre abban, hogy a segítségnyújtás miként történik. Pontosabban a CPAS az említett segítséget nyújthatja:






  — | saját maga, közvetlenül, |
| --- | --- | --- |

(16)

Noha minden egyes CPAS-t terheli a magánszemélyeknek és családoknak a szociális támogatás nyújtásának kötelezettsége, van bizonyos mérlegelési jogköre abban, hogy a segítségnyújtás miként történik. Pontosabban a CPAS az említett segítséget nyújthatja:

—

saját maga, közvetlenül,

| — | vagy, „szükség szerint és adott esetben meglévő rendszer keretében” (lásd még a (19) preambulumbekezdést), az általa (a Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése, 79. és 118. cikke alapján) létrehozott intézményeken és szolgáltatásokon keresztül, amely esetben az, hogy a CPAS valamely intézményt vagy szolgáltatást hoz létre, szükségszerűen meghatározza annak rendeltetését is; ezt követően a CPAS részéről az intézményre vagy szolgáltatásra bízott minden szociális kötelezettség teljesítése ezzel a rendeltetéssel összhangban történik, |
| --- | --- |

—

vagy, „szükség szerint és adott esetben meglévő rendszer keretében” (lásd még a (19) preambulumbekezdést), az általa (a Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése, 79. és 118. cikke alapján) létrehozott intézményeken és szolgáltatásokon keresztül, amely esetben az, hogy a CPAS valamely intézményt vagy szolgáltatást hoz létre, szükségszerűen meghatározza annak rendeltetését is; ezt követően a CPAS részéről az intézményre vagy szolgáltatásra bízott minden szociális kötelezettség teljesítése ezzel a rendeltetéssel összhangban történik,

| — | vagy pedig olyan intézményeken vagy szolgáltatásokon keresztül, amelyekkel együttműködik (a Loi CPAS 61. cikke), amely esetben az adott intézményeket vagy szolgáltatásokat:






  — | vagy maga a CPAS hozza létre (lásd az előző alpontot), |
| --- | --- | --- |

—

vagy pedig olyan intézményeken vagy szolgáltatásokon keresztül, amelyekkel együttműködik (a Loi CPAS 61. cikke), amely esetben az adott intézményeket vagy szolgáltatásokat:

—

vagy maga a CPAS hozza létre (lásd az előző alpontot),

| — | vagy egy harmadik személy, amely aztán dönt intézményének rendeltetéséről. |
| --- | --- |

—

vagy egy harmadik személy, amely aztán dönt intézményének rendeltetéséről.

| (17) | A két utóbbi esetben a CPAS szociális támogatási kötelezettségét (annak egy részét) delegálja, de kizárólag olyan mértékben, amennyiben az összeegyeztethető az együttműködő intézmény rendeltetésével. Egyfelől, ha az intézményt a CPAS hozza létre, rendeltetését is az fogja szabályozni. Másfelől a teljes mértékben harmadik személy által létrehozott intézmény esetében az együttműködést az intézmény rendeltetése határolja be. |
| --- | --- |

(17)

A két utóbbi esetben a CPAS szociális támogatási kötelezettségét (annak egy részét) delegálja, de kizárólag olyan mértékben, amennyiben az összeegyeztethető az együttműködő intézmény rendeltetésével. Egyfelől, ha az intézményt a CPAS hozza létre, rendeltetését is az fogja szabályozni. Másfelől a teljes mértékben harmadik személy által létrehozott intézmény esetében az együttműködést az intézmény rendeltetése határolja be.

| (18) | A CPAS-t anyagi, szociális, orvosi, orvosi-szociális vagy pszichológiai szociális támogatás nyújtására terhelő kötelezettség attól függetlenül változatlan, hogy a segítséget közvetlenül vagy általa létrehozott intézmény révén vagy közreműködő intézménnyel együtt nyújtja-e. A Loi CPAS 57. cikke minden esetre előírja a CPAS számára (egyedül) a segítségnyújtási kötelezettséget. A hatáskör-átruházás minden formája e kötelezettség gyakorlási konstrukciója, és nem mentesíti a CPAS-t annak biztosítása alól, hogy kötelezettségét – folyamatosan – teljesítse. |
| --- | --- |

(18)

A CPAS-t anyagi, szociális, orvosi, orvosi-szociális vagy pszichológiai szociális támogatás nyújtására terhelő kötelezettség attól függetlenül változatlan, hogy a segítséget közvetlenül vagy általa létrehozott intézmény révén vagy közreműködő intézménnyel együtt nyújtja-e. A Loi CPAS 57. cikke minden esetre előírja a CPAS számára (egyedül) a segítségnyújtási kötelezettséget. A hatáskör-átruházás minden formája e kötelezettség gyakorlási konstrukciója, és nem mentesíti a CPAS-t annak biztosítása alól, hogy kötelezettségét – folyamatosan – teljesítse.

| (19) | A Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése fekteti le az akkor érvényesülő követelményeket, amikor a CPAS intézményt vagy szolgáltatást (például egy kórházat) kíván létesíteni a CPAS szociális támogatás nyújtásából álló feladatának (vagy egy részének) ellátására:

  „A CPAS szükség szerint és adott esetben meglévő rendszer keretében szociális, gyógyító és megelőző létesítményeket és szolgáltatásokat hoz létre, fejleszt és kezel.
  A létesítmények vagy szolgáltatások létrehozása vagy fejlesztése szükségességének az önkormányzat, illetve a régió szükségleteit és a már létező hasonló létesítmények és szolgáltatások értékelését, működésük ismertetését, az önköltségi ár és a kapcsolódó költségek pontos értékelését, és lehetőség szerint a hasonló létesítményekkel és szolgáltatásokkal való összehasonlítást lehetővé tevő információkat tartalmazó dokumentáción kell alapulnia.
  Az esetlegesen beruházási vagy működési támogatásban részesítendő létesítmények és szolgáltatások létrehozása vagy fejlesztése tárgyában csak azt igazoló dokumentáció alapján hozható döntés, hogy a támogatás nyújtásáról szóló alkotmányos törvényben vagy rendelkezésben meghatározott feltételek teljesülnek.
  A más hatóságoktól beszerzendő engedélyek ellenére, amint a létesítmények vagy szolgáltatások létrehozására vagy fejlesztésére vonatkozó döntés az önkormányzati költségvetésből történő hozzájárulást vagy annak kiegészítését tartalmazza, ahhoz az önkormányzati tanács jóváhagyása szükséges.” |
| --- | --- |

(19)

A Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése fekteti le az akkor érvényesülő követelményeket, amikor a CPAS intézményt vagy szolgáltatást (például egy kórházat) kíván létesíteni a CPAS szociális támogatás nyújtásából álló feladatának (vagy egy részének) ellátására:

„A CPAS szükség szerint és adott esetben meglévő rendszer keretében szociális, gyógyító és megelőző létesítményeket és szolgáltatásokat hoz létre, fejleszt és kezel.

A létesítmények vagy szolgáltatások létrehozása vagy fejlesztése szükségességének az önkormányzat, illetve a régió szükségleteit és a már létező hasonló létesítmények és szolgáltatások értékelését, működésük ismertetését, az önköltségi ár és a kapcsolódó költségek pontos értékelését, és lehetőség szerint a hasonló létesítményekkel és szolgáltatásokkal való összehasonlítást lehetővé tevő információkat tartalmazó dokumentáción kell alapulnia.

Az esetlegesen beruházási vagy működési támogatásban részesítendő létesítmények és szolgáltatások létrehozása vagy fejlesztése tárgyában csak azt igazoló dokumentáció alapján hozható döntés, hogy a támogatás nyújtásáról szóló alkotmányos törvényben vagy rendelkezésben meghatározott feltételek teljesülnek.

A más hatóságoktól beszerzendő engedélyek ellenére, amint a létesítmények vagy szolgáltatások létrehozására vagy fejlesztésére vonatkozó döntés az önkormányzati költségvetésből történő hozzájárulást vagy annak kiegészítését tartalmazza, ahhoz az önkormányzati tanács jóváhagyása szükséges.”

| (20) | A Loi CPAS 57. cikkében a magánszemélyek és családok számára (szociális, orvosi, orvosi-szociális vagy pszichológiai szociális jellegű) támogatás nyújtására vonatkozó kötelezettség:






  — | Általános: a támogatást a kedvezményezett ideológiai, filozófiai vagy vallási meggyőződésétől (a Loi CPAS 59. cikke) és attól függetlenül kell nyújtani, hogy az illetőnek nincsen pénze. A CPAS konkrét célja az illető szegénységére figyelemmel történő segítségnyújtás. Ezen az alapon minden CPAS köteles mindenkinek segítséget nyújtani, és ha feladatai ellátására intézményt vagy szolgáltatást hoz létre, ezeket is ugyanilyen kötelezettség terheli. |
| --- | --- | --- |

(20)

A Loi CPAS 57. cikkében a magánszemélyek és családok számára (szociális, orvosi, orvosi-szociális vagy pszichológiai szociális jellegű) támogatás nyújtására vonatkozó kötelezettség:

—

Általános: a támogatást a kedvezményezett ideológiai, filozófiai vagy vallási meggyőződésétől (a Loi CPAS 59. cikke) és attól függetlenül kell nyújtani, hogy az illetőnek nincsen pénze. A CPAS konkrét célja az illető szegénységére figyelemmel történő segítségnyújtás. Ezen az alapon minden CPAS köteles mindenkinek segítséget nyújtani, és ha feladatai ellátására intézményt vagy szolgáltatást hoz létre, ezeket is ugyanilyen kötelezettség terheli.

Általános

| — | Időkorlát nélküli: a támogatást a szociális szükséglet fennállásáig kell nyújtani. A CPAS ezért köteles a támogatás, és ennélfogva az azt nyújtó intézmény vagy szolgáltatás folytonosságának biztosítására. |
| --- | --- |

—

Időkorlát nélküli: a támogatást a szociális szükséglet fennállásáig kell nyújtani. A CPAS ezért köteles a támogatás, és ennélfogva az azt nyújtó intézmény vagy szolgáltatás folytonosságának biztosítására.

Időkorlát nélküli

| (21) | Az önkormányzati autonómia elve alapján minden CPAS az adott önkormányzaton belül autonóm döntést hoz – a Loi CPAS betartása mellett – a szociális támogatás nyújtására (az orvosi segítséget is beleértve) fennálló kötelezettsége teljesítésének legmegfelelőbb módjáról. A szociális támogatás önkormányzati szinten történő megszervezésének alkotmányos választását az a kívánalom és szükséglet is vezérelte, hogy a lakossághoz a lehető legközelebb álló szociális támogatási politika jöjjön létre. Amikor a CPAS a helyi lakosság egészségügyi szükségleteinek kielégítése érdekében gyógyító egészségügyi intézmény létesítéséről dönt, az így létrejövő intézmény szabályozására egyaránt vonatkozik a Loi CPAS és a kórházak szövetségi szabályozási kerete (a keretről lásd a (32) preambulumbekezdést), amely jogállásától (köz- vagy magánkórház) függetlenül valamennyi kórháza vonatkozik és az egész országra biztosítja a közös szervezeti rendszert. A magánkórházaktól eltérően a CPAS által létrehozott kórházak – mint amilyen az IRIS-H is – elsődleges célja azonban mindig a szociális támogatás nyújtásában való részvétel. Az IRIS-H-ra vonatkozó szociális támogatási kötelezettségek pontos jellegének meghatározása (lásd még a 7.3.4.1. pontot) az IRIS-H belső szabályzatában és az IRIS stratégiai tervekben történik, a Loi CPAS (különösen a 120. és 135d. cikkben meghatározott) követelményeknek megfelelően. |
| --- | --- |

(21)

Az önkormányzati autonómia elve alapján minden CPAS az adott önkormányzaton belül autonóm döntést hoz – a Loi CPAS betartása mellett – a szociális támogatás nyújtására (az orvosi segítséget is beleértve) fennálló kötelezettsége teljesítésének legmegfelelőbb módjáról. A szociális támogatás önkormányzati szinten történő megszervezésének alkotmányos választását az a kívánalom és szükséglet is vezérelte, hogy a lakossághoz a lehető legközelebb álló szociális támogatási politika jöjjön létre. Amikor a CPAS a helyi lakosság egészségügyi szükségleteinek kielégítése érdekében gyógyító egészségügyi intézmény létesítéséről dönt, az így létrejövő intézmény szabályozására egyaránt vonatkozik a Loi CPAS és a kórházak szövetségi szabályozási kerete (a keretről lásd a (32) preambulumbekezdést), amely jogállásától (köz- vagy magánkórház) függetlenül valamennyi kórháza vonatkozik és az egész országra biztosítja a közös szervezeti rendszert. A magánkórházaktól eltérően a CPAS által létrehozott kórházak – mint amilyen az IRIS-H is – elsődleges célja azonban mindig a szociális támogatás nyújtásában való részvétel. Az IRIS-H-ra vonatkozó szociális támogatási kötelezettségek pontos jellegének meghatározása (lásd még a 7.3.4.1. pontot) az IRIS-H belső szabályzatában és az IRIS stratégiai tervekben történik, a Loi CPAS (különösen a 120. és 135d. cikkben meghatározott) követelményeknek megfelelően.

| (22) | Végezetül, a Loi CPAS 106. cikke alapján az önkormányzatoknak fedezniük kell CPAS-uk veszteségét, amennyiben azok forrásai nem elegendőek a szociális támogatási kötelezettségeik nyújtásával kapcsolatos költségek fedezésére. |
| --- | --- |

(22)

Végezetül, a Loi CPAS 106. cikke alapján az önkormányzatoknak fedezniük kell CPAS-uk veszteségét, amennyiben azok forrásai nem elegendőek a szociális támogatási kötelezettségeik nyújtásával kapcsolatos költségek fedezésére.

2.2.   Az IRIS közkórházak létrehozása

Az IRIS közkórházak létrehozása

| (23) | A fent kifejtettek szerint (lásd a (15) preambulumbekezdést) a CPAS által nyújtott szociális támogatásnak része az orvosi és az orvosi-szociális segítségnyújtás, amely egyaránt lehet megelőző és gyógyító jellegű. Az említett segítséget nyújthatja i. a CPAS közvetlenül, vagy ii. harmadik személy (így magánkórházak) révén azok jogszabályi autonómiájával összhangban, vagy iii. különösen, ha a CPAS ellenőrizni kívánja az említett célkitűzések elérésének eszközeit, feladata valamely részének teljesítésére intézmény vagy szolgáltatás létrehozásával (amelyet majd a létesítmény vagy a szolgáltatás belső szabályzata, az IRIS-H esetében pedig az IRIS stratégiai tervei határoznak meg (lásd a (16) és (21) preambulumbekezdést). A CPAS az orvosi segítségnyújtási feladat teljesítése érdekében több belga városban és önkormányzatnál kórházakat hozott létre, és azok folyamatosan (társ)irányítása alatt állnak. |
| --- | --- |

(23)

A fent kifejtettek szerint (lásd a (15) preambulumbekezdést) a CPAS által nyújtott szociális támogatásnak része az orvosi és az orvosi-szociális segítségnyújtás, amely egyaránt lehet megelőző és gyógyító jellegű. Az említett segítséget nyújthatja i. a CPAS közvetlenül, vagy ii. harmadik személy (így magánkórházak) révén azok jogszabályi autonómiájával összhangban, vagy iii. különösen, ha a CPAS ellenőrizni kívánja az említett célkitűzések elérésének eszközeit, feladata valamely részének teljesítésére intézmény vagy szolgáltatás létrehozásával (amelyet majd a létesítmény vagy a szolgáltatás belső szabályzata, az IRIS-H esetében pedig az IRIS stratégiai tervei határoznak meg (lásd a (16) és (21) preambulumbekezdést). A CPAS az orvosi segítségnyújtási feladat teljesítése érdekében több belga városban és önkormányzatnál kórházakat hozott létre, és azok folyamatosan (társ)irányítása alatt állnak.

| (24) | Történelmileg a hat érintett brüsszeli önkormányzat (18) az orvosi és orvosi-szociális jellegű szociális segítségnyújtást különböző helyeken elszórt nyolc közkórházon (19) keresztül nyújtotta. Ezeket a kórházakat közvetlenül az érintett CPAS irányította és azoknak jogi személyiségük nem volt. Ezért egyértelmű volt, hogy ezek a kórházak az adott CPAS szociális támogatási kötelezettségének teljesítéséhez járultak hozzá. A 90-es évek első felében azonban a brüsszeli hatóságok megállapították, hogy e kórházak strukturális hiánya veszélyezteti folyamatos működéseket. A brüsszeli közkórházak folyamatos működésének és életképességének érdekében (amelyet a belga hatóságok pérennité-nek neveznek) a hatóságok e kórházak szerkezetátalakítása mellett döntöttek. |
| --- | --- |

(24)

Történelmileg a hat érintett brüsszeli önkormányzat (18) az orvosi és orvosi-szociális jellegű szociális segítségnyújtást különböző helyeken elszórt nyolc közkórházon (19) keresztül nyújtotta. Ezeket a kórházakat közvetlenül az érintett CPAS irányította és azoknak jogi személyiségük nem volt. Ezért egyértelmű volt, hogy ezek a kórházak az adott CPAS szociális támogatási kötelezettségének teljesítéséhez járultak hozzá. A 90-es évek első felében azonban a brüsszeli hatóságok megállapították, hogy e kórházak strukturális hiánya veszélyezteti folyamatos működéseket. A brüsszeli közkórházak folyamatos működésének és életképességének érdekében (amelyet a belga hatóságok pérennité-nek neveznek) a hatóságok e kórházak szerkezetátalakítása mellett döntöttek.

18

19

pérennité-

| (25) | A szerkezetátalakítási művelet első lépésére 1994. május 19-én került sor, amikor a belga szövetségi kormány, Brüsszel főváros régiója és a brüsszeli Commission Communautaire commune együttműködési megállapodást írt alá a kórházpolitikára vonatkozóan. Ez a megállapodás egy szerkezetátalakítási megállapodás végrehajtását írta elő a közkórházi és a helyi kórházi szolgáltatások folyamatos működésének biztosítására. Az együttműködési megállapodás 2. cikke szerint:

  „A szerkezetátalakítási megállapodásnak az alábbi feltételeket kell teljesítenie:






  1. | egyfelől garanciák nyújtása a közkórházak sajátos jellegének megtartására, egyebek között az irányító szervekben és a döntéshozatali eljárásokban a közszektor túlsúlyát biztosító jogi struktúrák és koordináció révén, valamint másfelől helyi alapon, az irányító szervek összetételében a közvetlenül választott tagok erősebb képviselete révén”. (20) |
| --- | --- | --- |

(25)

A szerkezetátalakítási művelet első lépésére 1994. május 19-én került sor, amikor a belga szövetségi kormány, Brüsszel főváros régiója és a brüsszeli Commission Communautaire commune együttműködési megállapodást írt alá a kórházpolitikára vonatkozóan. Ez a megállapodás egy szerkezetátalakítási megállapodás végrehajtását írta elő a közkórházi és a helyi kórházi szolgáltatások folyamatos működésének biztosítására. Az együttműködési megállapodás 2. cikke szerint:

Commission Communautaire commune

„A szerkezetátalakítási megállapodásnak az alábbi feltételeket kell teljesítenie:

1.

egyfelől garanciák nyújtása a közkórházak sajátos jellegének megtartására, egyebek között az irányító szervekben és a döntéshozatali eljárásokban a közszektor túlsúlyát biztosító jogi struktúrák és koordináció révén, valamint másfelől helyi alapon, az irányító szervek összetételében a közvetlenül választott tagok erősebb képviselete révén”. (20)

közkórházak sajátos jellegének megtartására

az irányító szervekben

a közszektor túlsúlyát biztosító

helyi alapon, az

közvetlenül választott tagok erősebb képviselete révén

20

| (26) | Az együttműködési megállapodás preambuluma ebből a célból kijelenti:

  „Mivel Brüsszel főváros régiója közkórházainak pénzügyi vesztesége valóban aggasztó méreteket öltött;
  Több szerkezetátalakítási terv ellenére az intézmények pénzügyi egyensúlya rendkívül bizonytalan és ezért strukturális adóssággal terheli az önkormányzati költségvetéseket;
  Mivel ilyen körülmények között ösztönözni kell a Brüsszel főváros régiója területén a közkórházakért felelős önkormányzatok és a CPAS, valamint a [Loi CPAS] XII. fejezete szerint létrejött szervezetek közötti koordinációs és együttműködési mechanizmusok létrehozását;
  Mivel az említett koordinációs és kooperációs mechanizmusok biztosítani tudják a közkórházak folyamatos működését, azzal, hogy ösztönzik a felszerelés és infrastruktúra, valamint irányítási és fejlesztési erőforrásaik terén a szinergiákat, és segítenek az önkormányzati költségvetések hiányának ellensúlyozásában;
  Mivel ez a megállapodás semmiféle változást nem okoz a kórház-finanszírozás szabályaiban, hanem annak kizárólagos célja a CPAS-t és az önkormányzatokat érintő strukturális hiány ellensúlyozása.”
   (21) |
| --- | --- |

(26)

Az együttműködési megállapodás preambuluma ebből a célból kijelenti:

„Mivel Brüsszel főváros régiója közkórházainak pénzügyi vesztesége valóban aggasztó méreteket öltött;

Több szerkezetátalakítási terv ellenére az intézmények pénzügyi egyensúlya rendkívül bizonytalan és ezért strukturális adóssággal terheli az önkormányzati költségvetéseket;

Mivel ilyen körülmények között ösztönözni kell a Brüsszel főváros régiója területén a közkórházakért felelős önkormányzatok és a CPAS, valamint a [Loi CPAS] XII. fejezete szerint létrejött szervezetek közötti koordinációs és együttműködési mechanizmusok létrehozását;

Mivel az említett koordinációs és kooperációs mechanizmusok biztosítani tudják a közkórházak folyamatos működését, azzal, hogy ösztönzik a felszerelés és infrastruktúra, valamint irányítási és fejlesztési erőforrásaik terén a szinergiákat, és segítenek az önkormányzati költségvetések hiányának ellensúlyozásában;

biztosítani tudják a közkórházak folyamatos működését

Mivel ez a megállapodás semmiféle változást nem okoz a kórház-finanszírozás szabályaiban, hanem annak kizárólagos célja a CPAS-t és az önkormányzatokat érintő strukturális hiány ellensúlyozása.”
   (21)

21

| (27) | A brüsszeli Commission Communautaire commune ezen az alapon fogadta el az 1995. december 22-iOrdonnance-t, amely a Loi CPAS Brüsszel főváros régiójában irányadó változatába beiktatta a XIIb. fejezetet. Az említett Ordonnance (22) előkészítő munkája az 1994. május 19-i együttműködési megállapodásra (lásd a (25) preambulumbekezdést) hivatkozik, amelynek fő célkitűzése a brüsszeli közkórházak folyamatos működésének (pérennité) a javasolt szerkezetátalakítás révén történő garantálása (23). |
| --- | --- |

(27)

A brüsszeli Commission Communautaire commune ezen az alapon fogadta el az 1995. december 22-iOrdonnance-t, amely a Loi CPAS Brüsszel főváros régiójában irányadó változatába beiktatta a XIIb. fejezetet. Az említett Ordonnance (22) előkészítő munkája az 1994. május 19-i együttműködési megállapodásra (lásd a (25) preambulumbekezdést) hivatkozik, amelynek fő célkitűzése a brüsszeli közkórházak folyamatos működésének (pérennité) a javasolt szerkezetátalakítás révén történő garantálása (23).

Commission Communautaire commune

Ordonnance

Ordonnance

22

pérennité

23

| (28) | A szerkezetátalakítás a következő főbb elemekből állt:






  — | A CPAS lemond a közkórház(ak) közvetlen irányításáról a CPAS által (az adott egy vagy több önkormányzattal, a kórházi orvosok érdekképviseleti szervezetével és adott esetben a Université Libre de Bruxelles, illetve a Vrije Universitet Brussel egyetemmel) létesített, újonnan létrejött jogi személyek (az ún. „XII. fejezet szerinti szervezetek”) javára.
  Ennek során a CPAS eltért eredeti választásától, miszerint saját kórházait maga irányítja úgy, mint a múltban. A Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdésében és 118. cikkében megengedett módon (lásd a (19) preambulumbekezdést) a CPAS egy olyan szervezet létrehozását választotta, amelyen keresztül az orvosi és orvosi-szociális támogatást nyújthatja a közösség számára.
  Ennek eredményeképpen a meglevő brüsszeli közkórházak felszámolásra kerültek, és tevékenységeiket a Loi CPAS XII. fejezete alapján létrehozott nyolc helyi kórháznak adták át. Ezen a módon az IRIS-H 1996. január 1-jén jogi és pénzügyi függetlenséget kapott (24). A következő nyolc kórházi szervezet jött létre: a CHU Brugmann – HUDERF, a CH Brien, a CHU Saint-Pierre (CHU-SP), a CH Etterbeek-Ixelles, a CH Baron Lambert, a CH Bracops, a CH Molière, és az Institut Bordet (IB).
  Ezt a nyolc kórházat később átcsoportosították – az összes kórházi részleg megtartásával – a jelenlegi öt IRIS-H-ba, a következők szerint. A CHU Brugmann (CHU-B) és a Fabiola Királynő Egyetemi Gyermekkórház (HUDERF) 1997. január 1-jén két külön jogalanyra vált szét. A CHU Brugmann és a CH Brien 1999. július 1-jén egyesült CHU Brugmann név alatt. Ugyanezen a napon a CH Etterbeek-Ixelles, a CH Baron Lambert, a CH Bracops és a CH Molière Iris South Kórházak (ISH) néven egyesült. Egyéb jelzés hiányában ebben a határozatban az „IRIS-H” a jelenlegi öt helyi közkórházi szervezetet jelenti. (25) |
| --- | --- | --- |

(28)

A szerkezetátalakítás a következő főbb elemekből állt:

—

A CPAS lemond a közkórház(ak) közvetlen irányításáról a CPAS által (az adott egy vagy több önkormányzattal, a kórházi orvosok érdekképviseleti szervezetével és adott esetben a Université Libre de Bruxelles, illetve a Vrije Universitet Brussel egyetemmel) létesített, újonnan létrejött jogi személyek (az ún. „XII. fejezet szerinti szervezetek”) javára.

Université Libre de Bruxelles

Vrije Universitet Brussel

Ennek során a CPAS eltért eredeti választásától, miszerint saját kórházait maga irányítja úgy, mint a múltban. A Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdésében és 118. cikkében megengedett módon (lásd a (19) preambulumbekezdést) a CPAS egy olyan szervezet létrehozását választotta, amelyen keresztül az orvosi és orvosi-szociális támogatást nyújthatja a közösség számára.

Ennek eredményeképpen a meglevő brüsszeli közkórházak felszámolásra kerültek, és tevékenységeiket a Loi CPAS XII. fejezete alapján létrehozott nyolc helyi kórháznak adták át. Ezen a módon az IRIS-H 1996. január 1-jén jogi és pénzügyi függetlenséget kapott (24). A következő nyolc kórházi szervezet jött létre: a CHU Brugmann – HUDERF, a CH Brien, a CHU Saint-Pierre (CHU-SP), a CH Etterbeek-Ixelles, a CH Baron Lambert, a CH Bracops, a CH Molière, és az Institut Bordet (IB).

24

Ezt a nyolc kórházat később átcsoportosították – az összes kórházi részleg megtartásával – a jelenlegi öt IRIS-H-ba, a következők szerint. A CHU Brugmann (CHU-B) és a Fabiola Királynő Egyetemi Gyermekkórház (HUDERF) 1997. január 1-jén két külön jogalanyra vált szét. A CHU Brugmann és a CH Brien 1999. július 1-jén egyesült CHU Brugmann név alatt. Ugyanezen a napon a CH Etterbeek-Ixelles, a CH Baron Lambert, a CH Bracops és a CH Molière Iris South Kórházak (ISH) néven egyesült. Egyéb jelzés hiányában ebben a határozatban az „IRIS-H” a jelenlegi öt helyi közkórházi szervezetet jelenti. (25)

25

| — | Az IRIS név alatt (a Loi CPAS XII.b fejezete alapján) kórházközi szervezet létrehozása a XII. fejezet szerinti egyes szervezetek kórházi tevékenységének koordinálására és felügyeletére (26). Az IRIS kórházközi szervezet fő célja a fenntartható pénzügyi egyensúly elérése az IRIS-H által folytatott kórházi tevékenységek tekintetében. Az IRIS fő feladata az IRIS-H tevékenységeinek koordinálása, az IRIS-hálózat stratégiai tervének meghatározása, a kínált szolgáltatás minőségének javítása, és a hálózat költségvetésének monitoringja. |
| --- | --- |

—

Az IRIS név alatt (a Loi CPAS XII.b fejezete alapján) kórházközi szervezet létrehozása a XII. fejezet szerinti egyes szervezetek kórházi tevékenységének koordinálására és felügyeletére (26). Az IRIS kórházközi szervezet fő célja a fenntartható pénzügyi egyensúly elérése az IRIS-H által folytatott kórházi tevékenységek tekintetében. Az IRIS fő feladata az IRIS-H tevékenységeinek koordinálása, az IRIS-hálózat stratégiai tervének meghatározása, a kínált szolgáltatás minőségének javítása, és a hálózat költségvetésének monitoringja.

26

| (29) | A Loi CPAS XII. fejezetének megfelelően mindegyik helyi kórházi szervezet belső szabályzata alapján jött létre, amelyek egyebek között meghatározzák a rendeltetést, a tagok jogait és kötelezettségeit, valamint a szervezet döntéshozó testületeit (27). Ezen az alapon minden szervezetnél van Általános Közgyűlés és Igazgatási Tanács, amelyben a szervezetet létrehozó felek (lásd a (28) preambulumbekezdést) képviseletet kapnak; de a kormány (azaz az önkormányzat és a CPAS) képviselői mindig többségben vannak ezen döntéshozó testületekben. (28) Ennek következtében egyértelmű, hogy minden egyes IRIS-H-t a hatóságok irányítják. Hasonlóképpen, az önkormányzatoknak, a CPAS-nak nagy többsége van az IRIS kórházközi szervezetében az Általános Közgyűlésben és az Igazgatási Tanácsban. |
| --- | --- |

(29)

A Loi CPAS XII. fejezetének megfelelően mindegyik helyi kórházi szervezet belső szabályzata alapján jött létre, amelyek egyebek között meghatározzák a rendeltetést, a tagok jogait és kötelezettségeit, valamint a szervezet döntéshozó testületeit (27). Ezen az alapon minden szervezetnél van Általános Közgyűlés és Igazgatási Tanács, amelyben a szervezetet létrehozó felek (lásd a (28) preambulumbekezdést) képviseletet kapnak; de a kormány (azaz az önkormányzat és a CPAS) képviselői mindig többségben vannak ezen döntéshozó testületekben. (28) Ennek következtében egyértelmű, hogy minden egyes IRIS-H-t a hatóságok irányítják. Hasonlóképpen, az önkormányzatoknak, a CPAS-nak nagy többsége van az IRIS kórházközi szervezetében az Általános Közgyűlésben és az Igazgatási Tanácsban.

27

28

| (30) | A Loi CPAS XIIb. fejezete meghatározza – többek között – a helyi kórházi szervezetre vonatkozó ellenőrzési és igazgatási szabályokat. Pontosabban, az IRIS kórházközi szervezetnek stratégiai tervet kell készítenie, amely a helyi XII. fejezet szerinti szervezetekre kötelező. E terv alapján minden egyes helyi kórházi szervezetnek irányítási és pénzügyi terveket kell készítenie, és azokat az IRIS-nek jóváhagyásra be kell nyújtania (lásd a Loi CPAS 135d. cikkét). A helyi kórházi szervezetnek is engedélyt kell kérnie az IRIS-től bizonyos jelentősebb döntések előtt (lásd a 135e. cikket) és azt az IRIS negyedévenként monitorozza (lásd a 135f. cikket). Az IRIS egyben minden egyes helyi kórházi szervezetbe képviselőt jelöl, aki részt vesz e szervezetek döntéshozó testületeinek ülésein és aki megvétózhatja azokat a döntéseket, amelyek nem felelnek meg az IRIS döntéseinek (lásd a 135 g. cikket). |
| --- | --- |

(30)

A Loi CPAS XIIb. fejezete meghatározza – többek között – a helyi kórházi szervezetre vonatkozó ellenőrzési és igazgatási szabályokat. Pontosabban, az IRIS kórházközi szervezetnek stratégiai tervet kell készítenie, amely a helyi XII. fejezet szerinti szervezetekre kötelező. E terv alapján minden egyes helyi kórházi szervezetnek irányítási és pénzügyi terveket kell készítenie, és azokat az IRIS-nek jóváhagyásra be kell nyújtania (lásd a Loi CPAS 135d. cikkét). A helyi kórházi szervezetnek is engedélyt kell kérnie az IRIS-től bizonyos jelentősebb döntések előtt (lásd a 135e. cikket) és azt az IRIS negyedévenként monitorozza (lásd a 135f. cikket). Az IRIS egyben minden egyes helyi kórházi szervezetbe képviselőt jelöl, aki részt vesz e szervezetek döntéshozó testületeinek ülésein és aki megvétózhatja azokat a döntéseket, amelyek nem felelnek meg az IRIS döntéseinek (lásd a 135 g. cikket).

| (31) | Végül, az eljárást megindító határozat (31) és (32) preambulumbekezdésében kifejtettek szerint, a brüsszeli közkórházak CPAS által felügyelt és irányított szerkezetátalakításának volt egy pénzügyi része is. Pontosabban, a Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales (a továbbiakban: FRBRTC) révén Brüsszel főváros régiója 4 milliárd belga frank (mintegy 100 millió EUR) kölcsönt adott 20 évre a közkórházat üzemeltető önkormányzatoknak (saját CPAS-ükön keresztül) (29). Ezek az önkormányzatok viszont ezeket a pénzeszközöket közkórházaiknak ítélték pénzügyi kötelezettségeik fedezésére (30). Brüsszel főváros régiója 1996. június 6-án úgy döntött, hogy nem kéri vissza a kölcsönt és kamatait azzal a feltétellel, hogy a kórházi szerkezetátalakítási megállapodásokat teljes körűen végrehajtják és a pénzügyi terveket betartják. |
| --- | --- |

(31)

Végül, az eljárást megindító határozat (31) és (32) preambulumbekezdésében kifejtettek szerint, a brüsszeli közkórházak CPAS által felügyelt és irányított szerkezetátalakításának volt egy pénzügyi része is. Pontosabban, a Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales (a továbbiakban: FRBRTC) révén Brüsszel főváros régiója 4 milliárd belga frank (mintegy 100 millió EUR) kölcsönt adott 20 évre a közkórházat üzemeltető önkormányzatoknak (saját CPAS-ükön keresztül) (29). Ezek az önkormányzatok viszont ezeket a pénzeszközöket közkórházaiknak ítélték pénzügyi kötelezettségeik fedezésére (30). Brüsszel főváros régiója 1996. június 6-án úgy döntött, hogy nem kéri vissza a kölcsönt és kamatait azzal a feltétellel, hogy a kórházi szerkezetátalakítási megállapodásokat teljes körűen végrehajtják és a pénzügyi terveket betartják.

Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales

29

30

2.3.   Az IRIS-H-ra vonatkozó szabályozási keret

Az IRIS-H-ra vonatkozó szabályozási keret

| (32) | Az előző pontból egyértelmű, hogy az IRIS-H-t a Loi CPAS alapján arra hozták létre, hogy a CPAS-ok teljesíthessék szociális támogatási kötelezettségüket. Ezeknek a kórházaknak az irányítása ezért elsősorban a Loi CPAS alapján történik. Azonban kórházként vonatkozik rájuk az 1987. augusztus 7-i törvény (Loi coordonnée sur les hôpitaux, a továbbiakban: LCH) (31) 147. cikke (az LCH 2008. július 10-i törvény szerinti változatában most 163. cikk) (32), amely előírja:

  „A CPAS által irányított kórházak és az ilyen kórházakban dolgozó orvosok esetében a koordinált törvény kiegészíti a Loi CPAS-t.” |
| --- | --- |

(32)

Az előző pontból egyértelmű, hogy az IRIS-H-t a Loi CPAS alapján arra hozták létre, hogy a CPAS-ok teljesíthessék szociális támogatási kötelezettségüket. Ezeknek a kórházaknak az irányítása ezért elsősorban a Loi CPAS alapján történik. Azonban kórházként vonatkozik rájuk az 1987. augusztus 7-i törvény (Loi coordonnée sur les hôpitaux, a továbbiakban: LCH) (31) 147. cikke (az LCH 2008. július 10-i törvény szerinti változatában most 163. cikk) (32), amely előírja:

Loi coordonnée sur les hôpitaux

31

32

„A CPAS által irányított kórházak és az ilyen kórházakban dolgozó orvosok esetében a koordinált törvény kiegészíti a Loi CPAS-t.”

| (33) | Az LCH határozza meg, többek között, azokat a kórházfajtákat, amelyek hivatalosan engedélyezhetőek (33), a kórház irányításának feltételeit és az orvosi tevékenység felépítését (34), a kórházi programozást (35), a kórházak és a kórházi szolgáltatások engedélyezési feltételeit (36), a kórház és a kórházi orvosok közötti jogviszonyt, a kórházi orvosok pénzügyi szabályzatát, ideértve egyebek mellett a díjak beszedését és meghatározását, hogy mit fedeznek a díjak, valamint a központilag beszedett díjak szétosztását (37). |
| --- | --- |

(33)

Az LCH határozza meg, többek között, azokat a kórházfajtákat, amelyek hivatalosan engedélyezhetőek (33), a kórház irányításának feltételeit és az orvosi tevékenység felépítését (34), a kórházi programozást (35), a kórházak és a kórházi szolgáltatások engedélyezési feltételeit (36), a kórház és a kórházi orvosok közötti jogviszonyt, a kórházi orvosok pénzügyi szabályzatát, ideértve egyebek mellett a díjak beszedését és meghatározását, hogy mit fedeznek a díjak, valamint a központilag beszedett díjak szétosztását (37).

33

34

35

36

37

| (34) | Emellett az IRIS-H-ra vonatkoznak a helyi kórházi szervezet belső szabályzatában meghatározott szabályok, amelyek meghatározzák egyebek mellett az IRIS-H rendeltetését, illetve a szervezet tagjainak jogait és kötelezettségeit (lásd még (29) preambulumbekezdést). |
| --- | --- |

(34)

Emellett az IRIS-H-ra vonatkoznak a helyi kórházi szervezet belső szabályzatában meghatározott szabályok, amelyek meghatározzák egyebek mellett az IRIS-H rendeltetését, illetve a szervezet tagjainak jogait és kötelezettségeit (lásd még (29) preambulumbekezdést).

| (35) | Végezetül a helyi kórházi szervezetek az IRIS kórházközi szervezet felügyelete alatt működnek, ami korlátozza egyes pénzügyi és irányítási döntések autonóm meghozatalára vonatkozó képességüket (lásd még a (30) preambulumbekezdést). Jelentős, hogy az IRIS kórházközi szervezet fogadja el a többéves stratégiai terveket, amelyek kötelezőek a helyi kórházi szervezetekre, a Loi CPAS 135e. cikke szerint. |
| --- | --- |

(35)

Végezetül a helyi kórházi szervezetek az IRIS kórházközi szervezet felügyelete alatt működnek, ami korlátozza egyes pénzügyi és irányítási döntések autonóm meghozatalára vonatkozó képességüket (lásd még a (30) preambulumbekezdést). Jelentős, hogy az IRIS kórházközi szervezet fogadja el a többéves stratégiai terveket, amelyek kötelezőek a helyi kórházi szervezetekre, a Loi CPAS 135e. cikke szerint.

| (36) | Összefoglalva, az IRIS-H működésének szabályozási keretét a Loi CPAS, az LCH, a helyi kórházi szervezetek belső szabályzata, és az IRIS kórházközi szervezet kötelező stratégiai tervei alkotják. |
| --- | --- |

(36)

Összefoglalva, az IRIS-H működésének szabályozási keretét a Loi CPAS, az LCH, a helyi kórházi szervezetek belső szabályzata, és az IRIS kórházközi szervezet kötelező stratégiai tervei alkotják.

2.4.   Az IRIS-H fő tevékenységei

Az IRIS-H fő tevékenységei

| (37) | Az IRIS-H fő tevékenysége kórházi szolgáltatások nyújtása a páciensek részére Brüsszel főváros régiójában. Az IRIS-H együttesen csaknem 10 000 főt foglalkoztat, évente több mint 1 millió konzultációt tart és Belgium legnagyobb sürgősségi segélyszolgálata. Az IRIS-H átfogó orvosi szolgáltatásokat nyújt az összes főbb orvosi területen, kettő közülük szakosodott (különösen a Fabiola Királynő Egyetemi Gyermekkórház pediátriára, míg az Institut Bordet onkológiára szakosodott). |
| --- | --- |

(37)

Az IRIS-H fő tevékenysége kórházi szolgáltatások nyújtása a páciensek részére Brüsszel főváros régiójában. Az IRIS-H együttesen csaknem 10 000 főt foglalkoztat, évente több mint 1 millió konzultációt tart és Belgium legnagyobb sürgősségi segélyszolgálata. Az IRIS-H átfogó orvosi szolgáltatásokat nyújt az összes főbb orvosi területen, kettő közülük szakosodott (különösen a Fabiola Királynő Egyetemi Gyermekkórház pediátriára, míg az Institut Bordet onkológiára szakosodott).

| (38) | Az orvosi szolgáltatások mellett az IRIS-H egy sor kapcsolódó szociális tevékenységet is folytat. Az IRIS-H alkalmazásában álló szociális munkások segítik a hátrányos helyzetű pácienseket és családjukat pénzügyi, igazgatási, interperszonális és szociális nehézségek megoldásában és kezelésében. |
| --- | --- |

(38)

Az orvosi szolgáltatások mellett az IRIS-H egy sor kapcsolódó szociális tevékenységet is folytat. Az IRIS-H alkalmazásában álló szociális munkások segítik a hátrányos helyzetű pácienseket és családjukat pénzügyi, igazgatási, interperszonális és szociális nehézségek megoldásában és kezelésében.

| (39) | Az öt IRIS-H jelenleg orvosi és kapcsolódó szociális szolgáltatásait Brüsszelben egy tizenegy részlegből álló hálózaton keresztül nyújtja. Ezek a részlegek hat önkormányzat (azaz Anderlecht, la Ville de Bruxelles, Etterbeek, Forest, Ixelles és Schaerbeek) területén találhatóak. |
| --- | --- |

(39)

Az öt IRIS-H jelenleg orvosi és kapcsolódó szociális szolgáltatásait Brüsszelben egy tizenegy részlegből álló hálózaton keresztül nyújtja. Ezek a részlegek hat önkormányzat (azaz Anderlecht, la Ville de Bruxelles, Etterbeek, Forest, Ixelles és Schaerbeek) területén találhatóak.

| (40) | Az IRIS-H feladatának tekinti „az egyén és a mindenki szolgálatát, életük minden pontján, a bölcsőtől a sírig, orvosi problémáiktól függetlenül.” (38) A tizenegy IRIS-H részleg közül tíz olyan önkormányzatnál található, ahol az átlagjövedelem nem haladja meg (39) Brüsszel főváros régiójának mediánját. A Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat által felállított rangsor alapján (lásd a (185) preambulumbekezdésben a rangsort tartalmazó táblázatot), a három legnagyobb átfogó IRIS-H (a CHU Saint-Pierre, a CHU Brugmann és az ISH) az a három kórház, amelynek betegprofilja társadalmi-gazdasági szempontból Belgiumban a leggyengébb. Ezt még inkább szemlélteti az a tény, hogy 2012-ben a CHU Saint-Pierre és a CHU Brugmann kórházba felvett összes beteg csaknem 11 %-ának nem volt biztosítási fedezete a kötelező belga betegbiztosítás szerint és nem tudta a kezelést kifizetni, míg e kórházak betegeinek 15 %-a a CPAS-támogatástól (is) függött. |
| --- | --- |

(40)

Az IRIS-H feladatának tekinti „az egyén és a mindenki szolgálatát, életük minden pontján, a bölcsőtől a sírig, orvosi problémáiktól függetlenül.” (38) A tizenegy IRIS-H részleg közül tíz olyan önkormányzatnál található, ahol az átlagjövedelem nem haladja meg (39) Brüsszel főváros régiójának mediánját. A Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat által felállított rangsor alapján (lásd a (185) preambulumbekezdésben a rangsort tartalmazó táblázatot), a három legnagyobb átfogó IRIS-H (a CHU Saint-Pierre, a CHU Brugmann és az ISH) az a három kórház, amelynek betegprofilja társadalmi-gazdasági szempontból Belgiumban a leggyengébb. Ezt még inkább szemlélteti az a tény, hogy 2012-ben a CHU Saint-Pierre és a CHU Brugmann kórházba felvett összes beteg csaknem 11 %-ának nem volt biztosítási fedezete a kötelező belga betegbiztosítás szerint és nem tudta a kezelést kifizetni, míg e kórházak betegeinek 15 %-a a CPAS-támogatástól (is) függött.

38

39

| (41) | Végezetül az IRIS-H-nak számos kiegészítő tevékenysége is van (pl. a páciensek kórházak között mentőautóval történő szállítása; óvoda a dolgozók gyermekeinek; ápolási és idősotthonok; ápolóképző; kutatás; saját lakókörnyezetben való életvitel segítése; és pszichiátriai gondozó intézmények; egy kis üzlet a páciensek és látogatók számára; televízió bérbeadása a pácienseknek, helyiség bérbeadása harmadik személyeknek; étkezde és parkoló). Ezek a kiegészítő tevékenységek az IRIS-H összes tevékenységének csak igen kis százalékát teszik ki, amint azt az IRIS-H teljes árbevételében való igen alacsony (azaz átlagban 2 % alatti) részesedésük is tükrözi. |
| --- | --- |

(41)

Végezetül az IRIS-H-nak számos kiegészítő tevékenysége is van (pl. a páciensek kórházak között mentőautóval történő szállítása; óvoda a dolgozók gyermekeinek; ápolási és idősotthonok; ápolóképző; kutatás; saját lakókörnyezetben való életvitel segítése; és pszichiátriai gondozó intézmények; egy kis üzlet a páciensek és látogatók számára; televízió bérbeadása a pácienseknek, helyiség bérbeadása harmadik személyeknek; étkezde és parkoló). Ezek a kiegészítő tevékenységek az IRIS-H összes tevékenységének csak igen kis százalékát teszik ki, amint azt az IRIS-H teljes árbevételében való igen alacsony (azaz átlagban 2 % alatti) részesedésük is tükrözi.

| (42) | E tevékenységek összessége adja az IRIS-H költségeit és árbevételét. Költségeiket – a végzett konkrét tevékenységek mellett – befolyásolja közkórházi jogállásuk is, amely a magánkórházakra nem vonatkozó számos korlátozással is jár. Az IRIS-H általános gazdasági érdekű szolgáltatásainak és kiegészítő tevékenységeinek nyújtása során felmerült üzemeltetési költségeit egyebek mellett a következő tényezők emelik:






  — | az IRIS-H-nak viselnie kell a kétnyelvű munkavállalóknak megadandó kötelező nyelvpótlék követelményével (40) járó mintegy [...] millió (41) EUR (42) éves költséget, |
| --- | --- | --- |

(42)

E tevékenységek összessége adja az IRIS-H költségeit és árbevételét. Költségeiket – a végzett konkrét tevékenységek mellett – befolyásolja közkórházi jogállásuk is, amely a magánkórházakra nem vonatkozó számos korlátozással is jár. Az IRIS-H általános gazdasági érdekű szolgáltatásainak és kiegészítő tevékenységeinek nyújtása során felmerült üzemeltetési költségeit egyebek mellett a következő tényezők emelik:

—

az IRIS-H-nak viselnie kell a kétnyelvű munkavállalóknak megadandó kötelező nyelvpótlék követelményével (40) járó mintegy [...] millió (41) EUR (42) éves költséget,

40

41

42

| — | a törvényi védelemben részesülő munkavállalókra (43) (azaz a közalkalmazottakra) vonatkozó nyugdíjrendszer nagyvonalúbb, mint a magánszektorbeli munkavállalókra vonatkozó, amelyhez az IRIS-H-nak a becslések szerint évente [...] millió EUR-val kell hozzájárulnia, |
| --- | --- |

—

a törvényi védelemben részesülő munkavállalókra (43) (azaz a közalkalmazottakra) vonatkozó nyugdíjrendszer nagyvonalúbb, mint a magánszektorbeli munkavállalókra vonatkozó, amelyhez az IRIS-H-nak a becslések szerint évente [...] millió EUR-val kell hozzájárulnia,

43

| — | a törvényi védelemben részesülő munkavállalók hosszú távú betegségéhez kapcsolódó költségek (44), amelyeket (a társadalombiztosítási rendszer helyett) az IRIS-H-nak kell viselnie, [...] millió EUR becsült éves összegben, |
| --- | --- |

—

a törvényi védelemben részesülő munkavállalók hosszú távú betegségéhez kapcsolódó költségek (44), amelyeket (a társadalombiztosítási rendszer helyett) az IRIS-H-nak kell viselnie, [...] millió EUR becsült éves összegben,

44

| — | az IRIS-H-ra Brüsszel főváros régiója által előírt bértáblaemelések (45), amely meghatározza az önkormányzatok, a CPAS és az IRIS-H munkavállalóinak bértábláját, és az emeléseknek csak a 60 %-át fizeti meg, ezzel az IRIS-H-ra hagy körülbelül [...] millió EUR költséget, |
| --- | --- |

—

az IRIS-H-ra Brüsszel főváros régiója által előírt bértáblaemelések (45), amely meghatározza az önkormányzatok, a CPAS és az IRIS-H munkavállalóinak bértábláját, és az emeléseknek csak a 60 %-át fizeti meg, ezzel az IRIS-H-ra hagy körülbelül [...] millió EUR költséget,

45

| — | valamint az IRIS-H IRIS kórházközi szervezet költségeihez való kötelező hozzájárulása (46) [...] millió EUR becsült éves költséggel. |
| --- | --- |

—

valamint az IRIS-H IRIS kórházközi szervezet költségeihez való kötelező hozzájárulása (46) [...] millió EUR becsült éves költséggel.

46

| (43) | Ezeket a maradványköltségeket az IRIS-H-nak kell viselnie és azokat más állami finanszírozási források (mint például a BMF, lásd a (46) (a) preambulumbekezdést) nem fedezik. |
| --- | --- |

(43)

Ezeket a maradványköltségeket az IRIS-H-nak kell viselnie és azokat más állami finanszírozási források (mint például a BMF, lásd a (46) (a) preambulumbekezdést) nem fedezik.

2.5.   Az IRIS-H finanszírozási és számviteli mechanizmusai

Az IRIS-H finanszírozási és számviteli mechanizmusai

2.5.1.   Finanszírozási mechanizmusok

Finanszírozási mechanizmusok

| (44) | Az IRIS-H finanszírozásának alapelve az öt helyi kórházi szervezet belső szabályzatának 46. cikkében (47) került lefektetésre (lásd a (28)–(29) preambulumbekezdést), amely előírja, hogy:

  „A 109. cikk [LCH] sérelme nélkül a pénzügyi év eredményét az Általános Közgyűlés határozatával azon partnerek között kell felosztani, amelyek az Általános Közgyűlésben legalább a szavazatok egyötödével rendelkeznek.”
   (48)

  Ennek alapján az önkormányzatoknak és a CPAS-nak kell teljes egészében viselniük az IRIS-H pénzügyi beszámolójában szereplő hiányt. Ezen túlmenően a Loi CPAS 106. cikke szerint az önkormányzatoknak kell fedezniük a CPAS-uk által termelt hiányt (lásd a (22) preambulumbekezdést). Ennek következtében végső soron az önkormányzatok biztosítják (közvetlenül és a CPAS-uk irányában fennálló finanszírozási kötelezettségük révén) az IRIS-H folyamatos működését azzal, hogy teljes mértékben fedezik a kórházak által felhalmozott hiányt. |
| --- | --- |

(44)

Az IRIS-H finanszírozásának alapelve az öt helyi kórházi szervezet belső szabályzatának 46. cikkében (47) került lefektetésre (lásd a (28)–(29) preambulumbekezdést), amely előírja, hogy:

47

„A 109. cikk [LCH] sérelme nélkül a pénzügyi év eredményét az Általános Közgyűlés határozatával azon partnerek között kell felosztani, amelyek az Általános Közgyűlésben legalább a szavazatok egyötödével rendelkeznek.”
   (48)

48

Ennek alapján az önkormányzatoknak és a CPAS-nak kell teljes egészében viselniük az IRIS-H pénzügyi beszámolójában szereplő hiányt. Ezen túlmenően a Loi CPAS 106. cikke szerint az önkormányzatoknak kell fedezniük a CPAS-uk által termelt hiányt (lásd a (22) preambulumbekezdést). Ennek következtében végső soron az önkormányzatok biztosítják (közvetlenül és a CPAS-uk irányában fennálló finanszírozási kötelezettségük révén) az IRIS-H folyamatos működését azzal, hogy teljes mértékben fedezik a kórházak által felhalmozott hiányt.

| (45) | Az, hogy milyen mértékben kell az önkormányzatoknak és a CPAS-nak belső szabályzatuk 46. cikke alapján beavatkozniuk az IRIS-H által termelt hiány fedezése céljából, attól függ, hogy az IRIS-H mennyiben tudja költségeit más forrásból fedezni. |
| --- | --- |

(45)

Az, hogy milyen mértékben kell az önkormányzatoknak és a CPAS-nak belső szabályzatuk 46. cikke alapján beavatkozniuk az IRIS-H által termelt hiány fedezése céljából, attól függ, hogy az IRIS-H mennyiben tudja költségeit más forrásból fedezni.

| (46) | Az LCH öt olyan finanszírozási forrást ismertet, amelyek egyformán elérhetőek a közkórházak és a magánkórházak számára is. A belga kórházak üzemeltetési költségeit főként az első három finanszírozási forrás (49) fedezi, míg a negyedik és az ötödik forrás a kórházak beruházási költségeihez kapcsolódik.






  a) | Az első finanszírozási forrás a budget des moyens financiers (a továbbiakban: BMF) (50), amelyet a közegészségért felelős szövetségi miniszter hozott létre, és csak azokat az egészségügyi tevékenységeket veszi figyelembe, amelyek a szociális biztonság körébe tartoznak. A BMF-t minden egyes kórházra az átfogó szövetségi állami költségvetés korlátain belül határozzák meg. A rendelkezésre álló szövetségi költségvetés kerül szétosztásra az összes kórház között és nem feltétlenül fedezi az összes támogatható költséget. A BMF-et 2002 óta minden egyes kórházra főként az általuk az előző évben nyújtott kezelési napok száma alapján határozzák meg. Majd ezt a konkrét összeget fizetik ki az egyes kórházaknak, két különböző módon. Konkrétan az összeg mintegy 85 %-át (a rögzített részt) havonta fizetik ki a kórházaknak, míg a fennmaradó 15 %-ot (a változó részt) a kórházban az adott évi tényleges felvétel és kezelési napok száma alapján fizetik. A BMF-et minden egyes év végén újraszámolják a tárgyévi tényadatok alapján, és az eredménytől függően a kórház valamely összeget kap vagy azt vissza kell fizetnie. A BMF-et részletesebben a 2002. április 25-i királyi rendelet szabályozza, amely meghatározza a kórházaknak adott BMF feltételeit és meghatározásának szabályait. A királyi rendelet megszabja a BMF meghatározásának módját, hogy milyen típusú költségek fogadhatóak el állami finanszírozással fedezhetőként és milyen szempontokat kell ebben a vonatkozásban alkalmazni. (51) Fontos kiemelni, hogy a BMF létrehozásának célja nem minden egyes kórház tényleges költségeinek megtérítése, hanem ehelyett az átlagos múltbeli költségek alapján átalányfinanszírozásként szolgál. Ennek következtében előfordulhat, hogy jelentős költségemelkedés vagy a kórház szervezeti és költségstruktúrájának más változása esetén a BMF nem elegendő. |
| --- | --- | --- |

(46)

Az LCH öt olyan finanszírozási forrást ismertet, amelyek egyformán elérhetőek a közkórházak és a magánkórházak számára is. A belga kórházak üzemeltetési költségeit főként az első három finanszírozási forrás (49) fedezi, míg a negyedik és az ötödik forrás a kórházak beruházási költségeihez kapcsolódik.

49

a)

Az első finanszírozási forrás a budget des moyens financiers (a továbbiakban: BMF) (50), amelyet a közegészségért felelős szövetségi miniszter hozott létre, és csak azokat az egészségügyi tevékenységeket veszi figyelembe, amelyek a szociális biztonság körébe tartoznak. A BMF-t minden egyes kórházra az átfogó szövetségi állami költségvetés korlátain belül határozzák meg. A rendelkezésre álló szövetségi költségvetés kerül szétosztásra az összes kórház között és nem feltétlenül fedezi az összes támogatható költséget. A BMF-et 2002 óta minden egyes kórházra főként az általuk az előző évben nyújtott kezelési napok száma alapján határozzák meg. Majd ezt a konkrét összeget fizetik ki az egyes kórházaknak, két különböző módon. Konkrétan az összeg mintegy 85 %-át (a rögzített részt) havonta fizetik ki a kórházaknak, míg a fennmaradó 15 %-ot (a változó részt) a kórházban az adott évi tényleges felvétel és kezelési napok száma alapján fizetik. A BMF-et minden egyes év végén újraszámolják a tárgyévi tényadatok alapján, és az eredménytől függően a kórház valamely összeget kap vagy azt vissza kell fizetnie. A BMF-et részletesebben a 2002. április 25-i királyi rendelet szabályozza, amely meghatározza a kórházaknak adott BMF feltételeit és meghatározásának szabályait. A királyi rendelet megszabja a BMF meghatározásának módját, hogy milyen típusú költségek fogadhatóak el állami finanszírozással fedezhetőként és milyen szempontokat kell ebben a vonatkozásban alkalmazni. (51) Fontos kiemelni, hogy a BMF létrehozásának célja nem minden egyes kórház tényleges költségeinek megtérítése, hanem ehelyett az átlagos múltbeli költségek alapján átalányfinanszírozásként szolgál. Ennek következtében előfordulhat, hogy jelentős költségemelkedés vagy a kórház szervezeti és költségstruktúrájának más változása esetén a BMF nem elegendő.

budget des moyens financiers

50

51

| b) | A második finanszírozási forrást a társadalombiztosítási kifizetések, azaz az Institut National d'Assurance Maladie-Invalidité (a továbbiakban: INAMI) kifizetései a kórházak részére a betegeiknek kínált kezelésekért. Ennek a finanszírozásnak az alapja a Loi Assurance Maladie-Invalidité (52)
  , illetve annak az 1994. július 14-i törvényben megállapított egységes szerkezetű változata (53)
  , amely létrehozza a belga szociális betegségi és rokkantsági társadalombiztosítási rendszert, és meghatározza azokat az orvosi szolgáltatásokat és gyógyszereket, amelyekre társadalombiztosítási ellentételezés adható. A kórházak az orvosi díjak és a páciensek gyógyszereinek egy részét közvetlenül az INAMI-nak számlázzák. Ezek a kifizetések azonban nem fedezik a kórházak egészségügyi tevékenységeinek végzése során felmerült teljes költséget. Ennek eredményeként azok a kórházak, amelyeknek nincsen elegendő más bevételi forrása, a veszteségessé válást kockáztatják. |
| --- | --- |

b)

A második finanszírozási forrást a társadalombiztosítási kifizetések, azaz az Institut National d'Assurance Maladie-Invalidité (a továbbiakban: INAMI) kifizetései a kórházak részére a betegeiknek kínált kezelésekért. Ennek a finanszírozásnak az alapja a Loi Assurance Maladie-Invalidité (52)
  , illetve annak az 1994. július 14-i törvényben megállapított egységes szerkezetű változata (53)
  , amely létrehozza a belga szociális betegségi és rokkantsági társadalombiztosítási rendszert, és meghatározza azokat az orvosi szolgáltatásokat és gyógyszereket, amelyekre társadalombiztosítási ellentételezés adható. A kórházak az orvosi díjak és a páciensek gyógyszereinek egy részét közvetlenül az INAMI-nak számlázzák. Ezek a kifizetések azonban nem fedezik a kórházak egészségügyi tevékenységeinek végzése során felmerült teljes költséget. Ennek eredményeként azok a kórházak, amelyeknek nincsen elegendő más bevételi forrása, a veszteségessé válást kockáztatják.

Institut National d'Assurance Maladie-Invalidité

Loi Assurance Maladie-Invalidité

52

,

53

,

| c) | A finanszírozás harmadik forrását a közvetlenül a beteg vagy a magán-egészségbiztosítók által a kórházaknak teljesített kifizetések alkotják. Ezek a kifizetések azért szükségesek, mivel a társadalombiztosítás nem fedezi 100 %-ban az orvosi díjakat és más orvosi eszközöket (pl.: implantátumokat). Ezen túlmenően, ha a páciensek egyágyas szobát választanak, a normál kórházi ellátás díján és az orvosi díjakon felül pótlékok számíthatóak fel (azaz a kezelésenként szokásos díjaknál több). Végezetül a pácienseknek felszámítható a többletszolgáltatások igénybevétele (pl.: televízió bérlése, kórházi parkoló használata stb.).
  A kórháznak központilag kell beszednie a páciensek vagy harmadik személyek által a kórházi orvosoknak a kórházba utalt páciensek kezeléséért járó ellentételezést. (54) A kórházak és orvosaik megállapodásokat kötnek, amelyek meghatározzák, hogy a kórházak a díjak mekkora százalékát tarthatják meg a beszedési költségeik és a BMF által nem finanszírozott egyéb költségeik fedezésére. (55) A kórház a – normál orvosi díjakhoz hasonlóan – a fent említett pótlékok egy részét is visszatarthatja költségei egy részének fedezésére (ez ismét a kórház és orvosai megállapodásától függ). Ezért az orvosi díjak egy része nem az orvosokhoz kerül, hanem azt a kórházak üzemeltetési költségeinek fedezésére használják fel. |
| --- | --- |

c)

A finanszírozás harmadik forrását a közvetlenül a beteg vagy a magán-egészségbiztosítók által a kórházaknak teljesített kifizetések alkotják. Ezek a kifizetések azért szükségesek, mivel a társadalombiztosítás nem fedezi 100 %-ban az orvosi díjakat és más orvosi eszközöket (pl.: implantátumokat). Ezen túlmenően, ha a páciensek egyágyas szobát választanak, a normál kórházi ellátás díján és az orvosi díjakon felül pótlékok számíthatóak fel (azaz a kezelésenként szokásos díjaknál több). Végezetül a pácienseknek felszámítható a többletszolgáltatások igénybevétele (pl.: televízió bérlése, kórházi parkoló használata stb.).

A kórháznak központilag kell beszednie a páciensek vagy harmadik személyek által a kórházi orvosoknak a kórházba utalt páciensek kezeléséért járó ellentételezést. (54) A kórházak és orvosaik megállapodásokat kötnek, amelyek meghatározzák, hogy a kórházak a díjak mekkora százalékát tarthatják meg a beszedési költségeik és a BMF által nem finanszírozott egyéb költségeik fedezésére. (55) A kórház a – normál orvosi díjakhoz hasonlóan – a fent említett pótlékok egy részét is visszatarthatja költségei egy részének fedezésére (ez ismét a kórház és orvosai megállapodásától függ). Ezért az orvosi díjak egy része nem az orvosokhoz kerül, hanem azt a kórházak üzemeltetési költségeinek fedezésére használják fel.

54

55

| d) | A negyedik finanszírozási forrás célja kifejezetten a kórházak beruházási költségeinek fedezése. A kórházak beruházásait főként az állam fedezi (a Szövetségi kormány és az egyes régiók is fizetik a részüket), és a fennmaradó részt a kórházak bankhitellel kombinált saját forrásaiból fizetik. Az állami finanszírozás célja a kórház vagy kórházi osztály építése vagy felújítása, és a felszerelés és orvosi berendezések első beszerzése költségeinek fedezése. (56) A beruházási támogatás maximális mértéke meghatározott (pl.: négyzetméterenként vagy egységenként meghatározott összeg). |
| --- | --- |

d)

A negyedik finanszírozási forrás célja kifejezetten a kórházak beruházási költségeinek fedezése. A kórházak beruházásait főként az állam fedezi (a Szövetségi kormány és az egyes régiók is fizetik a részüket), és a fennmaradó részt a kórházak bankhitellel kombinált saját forrásaiból fizetik. Az állami finanszírozás célja a kórház vagy kórházi osztály építése vagy felújítása, és a felszerelés és orvosi berendezések első beszerzése költségeinek fedezése. (56) A beruházási támogatás maximális mértéke meghatározott (pl.: négyzetméterenként vagy egységenként meghatározott összeg).

56

| e) | A közfinanszírozás ötödik általános forrása a beruházásokhoz kapcsolódik, és a tanulmányokra, építési projektekre történő kártérítés fizetésére, illetve kórház vagy kórházi osztály bezárásából vagy használatának megszüntetéséből eredő költségek kifizetésére szolgál. (57) A gyakorlatban ilyen típusú finanszírozást nem túl gyakran ítélnek oda. |
| --- | --- |

e)

A közfinanszírozás ötödik általános forrása a beruházásokhoz kapcsolódik, és a tanulmányokra, építési projektekre történő kártérítés fizetésére, illetve kórház vagy kórházi osztály bezárásából vagy használatának megszüntetéséből eredő költségek kifizetésére szolgál. (57) A gyakorlatban ilyen típusú finanszírozást nem túl gyakran ítélnek oda.

57

| (47) | Az LCH 109. cikke (az LCH 2008. július 10-i törvény szerinti változatában jelenleg 125. cikke (58)) határozza meg a hatodik finanszírozási mechanizmust, amelyet csak közkórházak (mint az IRIS-H) vehetnek igénybe. E rendelkezés szerint a közkórházak kórházi tevékenységeikből eredő hiányát azoknak az önkormányzatoknak kell fedezniük, amelyek azokat irányítják (azaz CPAS-ukon vagy egy olyan központi szervezeten keresztül, mint az IRIS). A hiány önkormányzatok általi (részleges) megtérítésének elve már az LCH elődjében, az 1963. december 23-i törvényben is szerepelt (59), és azt az 1973. december 28-i törvény 34. cikke is megerősítette (60). Egy királyi rendelet határozza meg az önkormányzatok által fedezendő hiány számításának szempontjait. (61) Ennek alapján a közegészségért felelős szövetségi miniszter minden évben meghatározza azt a hiányt, amelyet minden egyes közkórház esetében fedezni kell. A gyakorlatban az LCH 109. cikke szerinti hiány – amelyet a miniszter rendelkezése szerint fedezni kell – nem egyezik meg pontosan a kórház pénzügyi beszámolójában szereplő hiánnyal, mivel a pénzügyi beszámoló szerinti hiányban figyelembe vett egyes költségelemek (pl.: a nem kórházi tevékenységek eredménye, amelyek az IRIS-H esetében tisztán kiegészítő jellegűek a kórházi tevékenységekhez képest, ahogy az a (155) preambulumbekezdésben kifejtésre kerül) (62) ki vannak zárva az LCH 109. cikke szerinti hiány fogalmából. |
| --- | --- |

(47)

Az LCH 109. cikke (az LCH 2008. július 10-i törvény szerinti változatában jelenleg 125. cikke (58)) határozza meg a hatodik finanszírozási mechanizmust, amelyet csak közkórházak (mint az IRIS-H) vehetnek igénybe. E rendelkezés szerint a közkórházak kórházi tevékenységeikből eredő hiányát azoknak az önkormányzatoknak kell fedezniük, amelyek azokat irányítják (azaz CPAS-ukon vagy egy olyan központi szervezeten keresztül, mint az IRIS). A hiány önkormányzatok általi (részleges) megtérítésének elve már az LCH elődjében, az 1963. december 23-i törvényben is szerepelt (59), és azt az 1973. december 28-i törvény 34. cikke is megerősítette (60). Egy királyi rendelet határozza meg az önkormányzatok által fedezendő hiány számításának szempontjait. (61) Ennek alapján a közegészségért felelős szövetségi miniszter minden évben meghatározza azt a hiányt, amelyet minden egyes közkórház esetében fedezni kell. A gyakorlatban az LCH 109. cikke szerinti hiány – amelyet a miniszter rendelkezése szerint fedezni kell – nem egyezik meg pontosan a kórház pénzügyi beszámolójában szereplő hiánnyal, mivel a pénzügyi beszámoló szerinti hiányban figyelembe vett egyes költségelemek (pl.: a nem kórházi tevékenységek eredménye, amelyek az IRIS-H esetében tisztán kiegészítő jellegűek a kórházi tevékenységekhez képest, ahogy az a (155) preambulumbekezdésben kifejtésre kerül) (62) ki vannak zárva az LCH 109. cikke szerinti hiány fogalmából.

58

59

60

61

62

| (48) | Összegezve: az IRIS-H így olyan átfogó finanszírozási mechanizmus kedvezményezettje, amely biztosítja a generált összes hiány fedezetét. Az LCH-ban előirányzott öt általános finanszírozási intézkedés (lásd a (46) preambulumbekezdést) fedezi a kórházak üzemeltetési és beruházás költségeinek többségét. Amennyiben ezek a források nem elegendőek a kórházak tevékenységeiből eredő költségek fedezésére, az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke kötelezi az önkormányzatokat az IRIS-H által generált hiány teljes fedezésére (lásd a (44)–(45) preambulumbekezdést). A belső szabályzatának 46. cikkében tárgyalt számviteli hiánynak szükségképpen része „az LCH 109. cikke szerinti hiány” (63) (lásd a (47) preambulumbekezdést) és a számviteli hiány teljes fedezésével az önkormányzatok az LCH 109. cikke szerinti kötelezettségüknek is eleget tesznek. Az alábbiakban a hiány-ellentételezési rendszer kifizetési módozatai kerülnek ismertetésre (lásd a 7.3.5. pontot). |
| --- | --- |

(48)

Összegezve: az IRIS-H így olyan átfogó finanszírozási mechanizmus kedvezményezettje, amely biztosítja a generált összes hiány fedezetét. Az LCH-ban előirányzott öt általános finanszírozási intézkedés (lásd a (46) preambulumbekezdést) fedezi a kórházak üzemeltetési és beruházás költségeinek többségét. Amennyiben ezek a források nem elegendőek a kórházak tevékenységeiből eredő költségek fedezésére, az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke kötelezi az önkormányzatokat az IRIS-H által generált hiány teljes fedezésére (lásd a (44)–(45) preambulumbekezdést). A belső szabályzatának 46. cikkében tárgyalt számviteli hiánynak szükségképpen része „az LCH 109. cikke szerinti hiány” (63) (lásd a (47) preambulumbekezdést) és a számviteli hiány teljes fedezésével az önkormányzatok az LCH 109. cikke szerinti kötelezettségüknek is eleget tesznek. Az alábbiakban a hiány-ellentételezési rendszer kifizetési módozatai kerülnek ismertetésre (lásd a 7.3.5. pontot).

63

2.5.2.   Számviteli követelmények

Számviteli követelmények

| (49) | Valamennyi kórházra (azaz a köz- és magánkórházakra) vonatkoznak számviteli és átláthatóság követelmények. Konkrétan minden egyes kórháznak vezetnie kell olyan számlákat, amelyek lehetővé teszik minden egyes szolgáltatás önköltségének meghatározását, és amelyek betartják a számvitelről szóló 1975. július 17-i törvény (64) bizonyos elemeit. (65) Kötelező a nem kórházi tevékenységek elkülönített számlán történő kimutatása. A kórházak kötelesek egyben könyvvizsgálót kijelölni a kórház beszámolóinak és pénzügyi kimutatásainak tanúsítására. (66) Végezetül a kórházaknak be kell nyújtaniuk bizonyos (pénzügyi) információkat a közegészségért felelős szövetségi miniszternek (67) és annak szövetségi állami szolgálata is monitorozza az LCH betartását. (68) |
| --- | --- |

(49)

Valamennyi kórházra (azaz a köz- és magánkórházakra) vonatkoznak számviteli és átláthatóság követelmények. Konkrétan minden egyes kórháznak vezetnie kell olyan számlákat, amelyek lehetővé teszik minden egyes szolgáltatás önköltségének meghatározását, és amelyek betartják a számvitelről szóló 1975. július 17-i törvény (64) bizonyos elemeit. (65) Kötelező a nem kórházi tevékenységek elkülönített számlán történő kimutatása. A kórházak kötelesek egyben könyvvizsgálót kijelölni a kórház beszámolóinak és pénzügyi kimutatásainak tanúsítására. (66) Végezetül a kórházaknak be kell nyújtaniuk bizonyos (pénzügyi) információkat a közegészségért felelős szövetségi miniszternek (67) és annak szövetségi állami szolgálata is monitorozza az LCH betartását. (68)

64

65

66

67

68

3.   A PANASSZAL ÉRINTETT INTÉZKEDÉS ISMERTETÉSE

A PANASSZAL ÉRINTETT INTÉZKEDÉS ISMERTETÉSE

| (50) | A panaszosok szerint Brüsszel főváros régiója úgy döntött, hogy ténylegesen átveszi az érintett brüsszeli önkormányzatok szerepét az IRIS-H hiányának ellentételezésében. A panasz megemlíti különösen a Brüsszel főváros régiója által létrehozott Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales (vagy FRBRTC) beavatkozásait. (69) Ezen túlmenően a panasz hozzáteszi, hogy 2003 óta maga Brüsszel főváros régiója is állítólagosan külön támogatásokat nyújtott az önkormányzatoknak (70) (azaz évente akár 10 millió EUR-t), amelyet az IRIS-H-nak támogatásként történő továbbadásra szánt. |
| --- | --- |

(50)

A panaszosok szerint Brüsszel főváros régiója úgy döntött, hogy ténylegesen átveszi az érintett brüsszeli önkormányzatok szerepét az IRIS-H hiányának ellentételezésében. A panasz megemlíti különösen a Brüsszel főváros régiója által létrehozott Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales (vagy FRBRTC) beavatkozásait. (69) Ezen túlmenően a panasz hozzáteszi, hogy 2003 óta maga Brüsszel főváros régiója is állítólagosan külön támogatásokat nyújtott az önkormányzatoknak (70) (azaz évente akár 10 millió EUR-t), amelyet az IRIS-H-nak támogatásként történő továbbadásra szánt.

Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales

69

70

| (51) | Noha a panaszosok nem vonták kétségbe Brüsszel főváros régiójának ezen önkormányzatok tekintetében fennálló hatáskörét, úgy ítélték meg, hogy amit azok az IRIS-H regionális finanszírozásának tekintenek, túlmegy a hiány LCH 109. cikkében előirányzott fedezésén (lásd még a (47) preambulumbekezdést). A panaszosok azzal érveltek, hogy az IRIS-H jelentős előnyhöz jutott az elhelyezkedésük szerinti önkormányzatoknak juttatott regionális finanszírozásból, és hogy e finanszírozás nem indokolható az LCH rendelkezései alapján. A panaszosok nem hivatkoztak a hiány IRIS-H belső szabályzatának 46. cikkében előírt fedezésének kötelezettségére. |
| --- | --- |

(51)

Noha a panaszosok nem vonták kétségbe Brüsszel főváros régiójának ezen önkormányzatok tekintetében fennálló hatáskörét, úgy ítélték meg, hogy amit azok az IRIS-H regionális finanszírozásának tekintenek, túlmegy a hiány LCH 109. cikkében előirányzott fedezésén (lásd még a (47) preambulumbekezdést). A panaszosok azzal érveltek, hogy az IRIS-H jelentős előnyhöz jutott az elhelyezkedésük szerinti önkormányzatoknak juttatott regionális finanszírozásból, és hogy e finanszírozás nem indokolható az LCH rendelkezései alapján. A panaszosok nem hivatkoztak a hiány IRIS-H belső szabályzatának 46. cikkében előírt fedezésének kötelezettségére.

| (52) | Végezetül a panaszosok hivatkoztak arra a mintegy 100 millió EUR-ra, amelyet az FRBRTC-n keresztül brüsszeli közkórházak szerkezetátalakításával kapcsolatban ítéltek oda, amely elvezetett az IRIS-H létrehozásához (lásd még a 2.2. pontot). A panaszosok állítása szerint ez a művelet az IRIS-H túlkompenzációját eredményezte. |
| --- | --- |

(52)

Végezetül a panaszosok hivatkoztak arra a mintegy 100 millió EUR-ra, amelyet az FRBRTC-n keresztül brüsszeli közkórházak szerkezetátalakításával kapcsolatban ítéltek oda, amely elvezetett az IRIS-H létrehozásához (lásd még a 2.2. pontot). A panaszosok állítása szerint ez a művelet az IRIS-H túlkompenzációját eredményezte.

4.   AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSA MELLETT SZÓLÓ OKOK

AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSA MELLETT SZÓLÓ OKOK

4.1.   A Bizottság 2009. évi határozata

A Bizottság 2009. évi határozata

| (53) | A fentebb bemutatottak alapján (lásd az (5) preambulumbekezdést) a Bizottság 2009. október 28-án határozatot fogadott el, amelyben a támogatást nem kifogásolta (71), megállapítva, hogy az IRIS-H közfinanszírozása Brüsszel főváros régiójában a belső piaccal összeegyeztethető állami támogatást képez, mivel az általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellentételezése. A Bizottság ezt a határozatot az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozatra, illetve közvetlenül az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdésére (jelenleg EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése) alapozta. |
| --- | --- |

(53)

A fentebb bemutatottak alapján (lásd az (5) preambulumbekezdést) a Bizottság 2009. október 28-án határozatot fogadott el, amelyben a támogatást nem kifogásolta (71), megállapítva, hogy az IRIS-H közfinanszírozása Brüsszel főváros régiójában a belső piaccal összeegyeztethető állami támogatást képez, mivel az általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellentételezése. A Bizottság ezt a határozatot az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozatra, illetve közvetlenül az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdésére (jelenleg EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése) alapozta.

71

| (54) | A Bizottság határozatában figyelembe vette, hogy az IRIS-H-t három kórházi közszolgálati kötelezettséggel bízták meg: először, az összes (köz- és magán)kórház LCH szerinti általános kórházi feladata (72); másodszor, valamennyi beteg minden körülmények között történő kezelésének kötelezettsége, ideértve a sürgősség utáni állapotban történő ellátást (73); és harmadszor, a teljes körű kórházi ellátás nyújtásának kötelezettsége több részlegen (74). Ezen túlmenően a Bizottság megállapította, hogy az IRIS-H megbízást kapott az orvosi ellátással együtt szociális támogatás nyújtásának nem kórházi közszolgálati kötelezettségre is (75). Végezetül hivatkoztak a kétnyelvűség kötelezettségére is (76). Úgy tekintették, hogy ezekkel a feladatokkal az IRIS-H-t az LCH, a Loi CPAS, az IRIS stratégiai tervei, és végezetül az IRIS-H és a CPAS által aláírt megállapodáson keresztül bízták meg. A Bizottság továbbá úgy ítélte meg, hogy az ellentételezési paramétereket előzetesen (77) határozták meg, és megfelelő eljárásokat rendszeresítettek a túlkompenzáció megelőzésére és korrigálására (78). Végezetül a Bizottság meggyőződött arról is, hogy az IRIS-H külön elszámolásokat vezetett a kórházi és nem kórházi tevékenységek vonatkozásában (79), ami viszont biztosította az IRIS-H kereskedelmi, nem általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak minősülő tevékenységei keresztfinanszírozásának hiányát (80). |
| --- | --- |

(54)

A Bizottság határozatában figyelembe vette, hogy az IRIS-H-t három kórházi közszolgálati kötelezettséggel bízták meg: először, az összes (köz- és magán)kórház LCH szerinti általános kórházi feladata (72); másodszor, valamennyi beteg minden körülmények között történő kezelésének kötelezettsége, ideértve a sürgősség utáni állapotban történő ellátást (73); és harmadszor, a teljes körű kórházi ellátás nyújtásának kötelezettsége több részlegen (74). Ezen túlmenően a Bizottság megállapította, hogy az IRIS-H megbízást kapott az orvosi ellátással együtt szociális támogatás nyújtásának nem kórházi közszolgálati kötelezettségre is (75). Végezetül hivatkoztak a kétnyelvűség kötelezettségére is (76). Úgy tekintették, hogy ezekkel a feladatokkal az IRIS-H-t az LCH, a Loi CPAS, az IRIS stratégiai tervei, és végezetül az IRIS-H és a CPAS által aláírt megállapodáson keresztül bízták meg. A Bizottság továbbá úgy ítélte meg, hogy az ellentételezési paramétereket előzetesen (77) határozták meg, és megfelelő eljárásokat rendszeresítettek a túlkompenzáció megelőzésére és korrigálására (78). Végezetül a Bizottság meggyőződött arról is, hogy az IRIS-H külön elszámolásokat vezetett a kórházi és nem kórházi tevékenységek vonatkozásában (79), ami viszont biztosította az IRIS-H kereskedelmi, nem általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak minősülő tevékenységei keresztfinanszírozásának hiányát (80).

72

73

74

75

76

77

78

79

80

| (55) | A Bizottság értékelte azt is, hogy az IRIS-H esetében történt-e túlkompenzáció a múltban (azaz 1996 és 2007 között) (81), és arra a következtetésre jutott, hogy ebben az ügyben ez nem történt meg (82). A finanszírozási intézkedések egészében történő értékelésén túlmenően a Bizottság megvizsgálta az előlegek állított mechanizmusát is. Mivel a hiány LCH 109. cikke szerinti ellentételezését rendszeresen csak hosszabb, akár tízéves késedelemmel fizették ki, az IRIS-H állítólag az FRBRTC-n keresztül előleget kapott e hátralékos kifizetések kapcsán. A Bizottság megállapította, hogy mivel ezeket az állított előlegeket minden esetben vissza kellett fizetni a hiány LCH 109. cikke szerinti ellentételezését követően, ezek nem vezethettek az IRIS-H túlkompenzációjához (83). |
| --- | --- |

(55)

A Bizottság értékelte azt is, hogy az IRIS-H esetében történt-e túlkompenzáció a múltban (azaz 1996 és 2007 között) (81), és arra a következtetésre jutott, hogy ebben az ügyben ez nem történt meg (82). A finanszírozási intézkedések egészében történő értékelésén túlmenően a Bizottság megvizsgálta az előlegek állított mechanizmusát is. Mivel a hiány LCH 109. cikke szerinti ellentételezését rendszeresen csak hosszabb, akár tízéves késedelemmel fizették ki, az IRIS-H állítólag az FRBRTC-n keresztül előleget kapott e hátralékos kifizetések kapcsán. A Bizottság megállapította, hogy mivel ezeket az állított előlegeket minden esetben vissza kellett fizetni a hiány LCH 109. cikke szerinti ellentételezését követően, ezek nem vezethettek az IRIS-H túlkompenzációjához (83).

81

82

83

4.2.   A Törvényszék 2012. évi megsemmisítő ítélete

A Törvényszék 2012. évi megsemmisítő ítélete

| (56) | A Bizottság 2009. évi határozatára válaszul a panaszosok megsemmisítési keresetet indítottak az említett bizottsági határozat ellen a Törvényszéken (84). A panaszosok azzal érveltek, hogy a Bizottság megsértette a panaszos eljárási jogait azzal, hogy nem indított hivatalos vizsgálati eljárást, mivel a Bizottságnak észlelnie kellett volna a szóban forgó vizsgálat súlyos nehézségeit (85). |
| --- | --- |

(56)

A Bizottság 2009. évi határozatára válaszul a panaszosok megsemmisítési keresetet indítottak az említett bizottsági határozat ellen a Törvényszéken (84). A panaszosok azzal érveltek, hogy a Bizottság megsértette a panaszos eljárási jogait azzal, hogy nem indított hivatalos vizsgálati eljárást, mivel a Bizottságnak észlelnie kellett volna a szóban forgó vizsgálat súlyos nehézségeit (85).

84

85

| (57) | A Törvényszék a T-137/10. sz. ügyben hozott 2012. november 7-i ítéletében megsemmisítette a Bizottság 2009. évi határozatát, megállapítva, hogy a Bizottság köteles volt a hivatalos vizsgálati eljárás megindítására (86). |
| --- | --- |

(57)

A Törvényszék a T-137/10. sz. ügyben hozott 2012. november 7-i ítéletében megsemmisítette a Bizottság 2009. évi határozatát, megállapítva, hogy a Bizottság köteles volt a hivatalos vizsgálati eljárás megindítására (86).

86

| (58) | A Törvényszék először megvizsgálta, hogy az IRIS-H-t egyértelműen meghatározott közszolgálati kötelezettséggel bízták-e meg (87). A Törvényszék elöljáróban megjegyezte, hogy mindegyik fél elfogadta azt, hogy az LCH valamennyi (köz- és magán)kórházat általános kórházi közszolgálati kötelezettséggel bízott meg (88). Így csak az volt kétséges, hogy a Bizottság tévedett-e az előzetes vizsgálat során annak megállapításával, hogy az IRIS-H-t további kórházi és nem kórházi közszolgálati kötelezettségekkel bízták meg (89). A Törvényszék megállapította, hogy kétségek álltak fenn abban a tekintetben, hogy a Bizottság által határozatában hivatkozott rendelkezések elegendőek voltak-e az IRIS-H azon további feladattal való megbízásához, hogy minden beteget minden körülmények között (90) kezeljen (91), és további szociális szolgáltatásokat nyújtson (92). Ezen túlmenően, a több részlegen történő kórházi ellátás állítólagos feladatát illetően a Törvényszék rámutatott, hogy nem volt egyértelmű az, hogy az említett feladat miként tért el az LCH hatálya alatt álló összes kórházra vonatkozó általános programozástól és üzemeltetési követelményektől (93). |
| --- | --- |

(58)

A Törvényszék először megvizsgálta, hogy az IRIS-H-t egyértelműen meghatározott közszolgálati kötelezettséggel bízták-e meg (87). A Törvényszék elöljáróban megjegyezte, hogy mindegyik fél elfogadta azt, hogy az LCH valamennyi (köz- és magán)kórházat általános kórházi közszolgálati kötelezettséggel bízott meg (88). Így csak az volt kétséges, hogy a Bizottság tévedett-e az előzetes vizsgálat során annak megállapításával, hogy az IRIS-H-t további kórházi és nem kórházi közszolgálati kötelezettségekkel bízták meg (89). A Törvényszék megállapította, hogy kétségek álltak fenn abban a tekintetben, hogy a Bizottság által határozatában hivatkozott rendelkezések elegendőek voltak-e az IRIS-H azon további feladattal való megbízásához, hogy minden beteget minden körülmények között (90) kezeljen (91), és további szociális szolgáltatásokat nyújtson (92). Ezen túlmenően, a több részlegen történő kórházi ellátás állítólagos feladatát illetően a Törvényszék rámutatott, hogy nem volt egyértelmű az, hogy az említett feladat miként tért el az LCH hatálya alatt álló összes kórházra vonatkozó általános programozástól és üzemeltetési követelményektől (93).

87

88

89

90

91

92

93

| (59) | Másodszor, a Törvényszék megvizsgálta, hogy a Bizottság bizonyította-e az egyértelmű ellentételezési paraméterek meglétét (94). A kórházi feladatot illetően a Törvényszék foglalkozott az LCH 109. cikke szerinti hiány-ellentételezési rendszerrel (95) – megjegyezve ugyanakkor, hogy a panaszos ezt a mechanizmust kifejezetten nem vitatta (96) –, és az FRBRTC-n keresztüli állított regionális finanszírozási mechanizmussal, amelyet annak érdekében hoztak létre, hogy időlegesen megelőlegezzék az IRIS-H hiányának pótlásához szükséges összegeket a hiány LCH 109. cikke szerinti fedezésének megtörténte előtt (97). A 109. cikk vonatkozásában a Törvényszék megállapította, hogy a panaszosok nem terjesztettek elő a Bizottság kedvező értékelését befolyásoló érveket (98). Az FRBRTC-mechanizmuson keresztül kifizetett, állított előlegeket illetően azonban a Törvényszék megállapította, hogy a Bizottság nem határozta meg az előlegek kiszámításának egyetlen paraméterét sem (99), ezzel az előlegek hiányos vizsgálatát valósította meg (100). A Törvényszék hozzátette, hogy a Bizottság ellentmondásba került határozatával, amikor a meghallgatásokon azt állította, hogy az FRBRTC volt az egyetlen mechanizmus, amelyen keresztül Brüsszel főváros régiója finanszírozta a brüsszeli önkormányzatokat, de IRIS-H-t nem (101). |
| --- | --- |

(59)

Másodszor, a Törvényszék megvizsgálta, hogy a Bizottság bizonyította-e az egyértelmű ellentételezési paraméterek meglétét (94). A kórházi feladatot illetően a Törvényszék foglalkozott az LCH 109. cikke szerinti hiány-ellentételezési rendszerrel (95) – megjegyezve ugyanakkor, hogy a panaszos ezt a mechanizmust kifejezetten nem vitatta (96) –, és az FRBRTC-n keresztüli állított regionális finanszírozási mechanizmussal, amelyet annak érdekében hoztak létre, hogy időlegesen megelőlegezzék az IRIS-H hiányának pótlásához szükséges összegeket a hiány LCH 109. cikke szerinti fedezésének megtörténte előtt (97). A 109. cikk vonatkozásában a Törvényszék megállapította, hogy a panaszosok nem terjesztettek elő a Bizottság kedvező értékelését befolyásoló érveket (98). Az FRBRTC-mechanizmuson keresztül kifizetett, állított előlegeket illetően azonban a Törvényszék megállapította, hogy a Bizottság nem határozta meg az előlegek kiszámításának egyetlen paraméterét sem (99), ezzel az előlegek hiányos vizsgálatát valósította meg (100). A Törvényszék hozzátette, hogy a Bizottság ellentmondásba került határozatával, amikor a meghallgatásokon azt állította, hogy az FRBRTC volt az egyetlen mechanizmus, amelyen keresztül Brüsszel főváros régiója finanszírozta a brüsszeli önkormányzatokat, de IRIS-H-t nem (101).

94

95

96

97

98

99

100

101

| (60) | Az IRIS-H állítólagos további szociális feladatát szolgáló közfinanszírozással kapcsolatban (102) a Törvényszék megjegyezte, hogy ez a finanszírozás történetesen újfent az FRBRTC-től származik, amely megállapodást kötött az érintett brüsszeli önkormányzatokkal külön támogatás nyújtásáról abból a célból, hogy az önkormányzatok finanszírozhassák az IRIS-H által ellátott szociális feladatát (103). A Törvényszék megállapította, hogy ez a megállapodás nem határozta meg előre az IRIS-H állított további szociális feladatával kapcsolatos ellentételezési paramétereket (104). |
| --- | --- |

(60)

Az IRIS-H állítólagos további szociális feladatát szolgáló közfinanszírozással kapcsolatban (102) a Törvényszék megjegyezte, hogy ez a finanszírozás történetesen újfent az FRBRTC-től származik, amely megállapodást kötött az érintett brüsszeli önkormányzatokkal külön támogatás nyújtásáról abból a célból, hogy az önkormányzatok finanszírozhassák az IRIS-H által ellátott szociális feladatát (103). A Törvényszék megállapította, hogy ez a megállapodás nem határozta meg előre az IRIS-H állított további szociális feladatával kapcsolatos ellentételezési paramétereket (104).

102

103

104

| (61) | Következő lépésben a Törvényszék megvizsgálta, hogy a Bizottság bizonyította-e a túlkompenzáció elkerülését lehetővé tevő módszerek létezését, valamint a túlkompenzáció hiányát (105). A Törvényszék először megállapította, hogy az LCH megfelelő biztosítékokról rendelkezik annak biztosítására, hogy az LCH 109. cikke szerinti eljárás ne vezessen túlkompenzációhoz (106). Megállapította továbbá, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy hasonló rendszer létezett az önkormányzatok általi állított előlegfizetés tekintetében (107), rámutatva különösen az IRIS-H-t arra vonatkozóan terhelő jogi kötelezettség nyilvánvaló hiányára, hogy fizesse vissza ezeket az előlegeket, amint megkapta az LCH 109. cikke szerinti hiány-finanszírozást (108). A Bizottság által említett, a szociális többletfeladatokat finanszírozó külön támogatás vonatkozásában a Törvényszék megállapította, hogy a szociális feladatok finanszírozása keretében nyújtott túlkompenzáció elkerülését lehetővé tevő módszereket illetően a Bizottság által lefolytatott értékelés nem kielégítő. (109) |
| --- | --- |

(61)

Következő lépésben a Törvényszék megvizsgálta, hogy a Bizottság bizonyította-e a túlkompenzáció elkerülését lehetővé tevő módszerek létezését, valamint a túlkompenzáció hiányát (105). A Törvényszék először megállapította, hogy az LCH megfelelő biztosítékokról rendelkezik annak biztosítására, hogy az LCH 109. cikke szerinti eljárás ne vezessen túlkompenzációhoz (106). Megállapította továbbá, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy hasonló rendszer létezett az önkormányzatok általi állított előlegfizetés tekintetében (107), rámutatva különösen az IRIS-H-t arra vonatkozóan terhelő jogi kötelezettség nyilvánvaló hiányára, hogy fizesse vissza ezeket az előlegeket, amint megkapta az LCH 109. cikke szerinti hiány-finanszírozást (108). A Bizottság által említett, a szociális többletfeladatokat finanszírozó külön támogatás vonatkozásában a Törvényszék megállapította, hogy a szociális feladatok finanszírozása keretében nyújtott túlkompenzáció elkerülését lehetővé tevő módszereket illetően a Bizottság által lefolytatott értékelés nem kielégítő. (109)

105

106

107

108

109

| (62) | Azon kérdés kapcsán, hogy az IRIS-H esetében a gyakorlatban történt-e túlkompenzáció (110), a Törvényszék egyszerűen megjegyezte, hogy az elemzés hatóköre igen tág volt, és kiterjedt az IRIS-H több mint egy évtizedes időszakra vonatkozó összes pénzügyi eredményére (111). Anélkül, hogy konkrét megállapítást tett volna a Bizottság azon megállapítására, hogy túlkompenzáció nem történt, a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy a Bizottság által végzett értékelés terjedelme és összetettsége önmagában alátámasztja a panaszos súlyos nehézségek fennállására vonatkozó érvelését (112). |
| --- | --- |

(62)

Azon kérdés kapcsán, hogy az IRIS-H esetében a gyakorlatban történt-e túlkompenzáció (110), a Törvényszék egyszerűen megjegyezte, hogy az elemzés hatóköre igen tág volt, és kiterjedt az IRIS-H több mint egy évtizedes időszakra vonatkozó összes pénzügyi eredményére (111). Anélkül, hogy konkrét megállapítást tett volna a Bizottság azon megállapítására, hogy túlkompenzáció nem történt, a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy a Bizottság által végzett értékelés terjedelme és összetettsége önmagában alátámasztja a panaszos súlyos nehézségek fennállására vonatkozó érvelését (112).

110

111

112

| (63) | Végezetül a panaszosok azzal érveltek, hogy a Bizottságnak értékelése során figyelembe kellett volna vennie az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat nyújtó vállalkozás gazdasági hatékonyságát (113). A Törvényszék azonban ezt az érvet elvetette és megállapította, hogy:

  „Az eddigi megfontolásokból ugyanis az következik, hogy a vállalkozás ágész nyújtása során tanúsított gazdasági hatékonysága az uniós jog jelenlegi állapotában nem tartozik valamely állami támogatás összeegyeztethetőségének az EK 86. cikk (2) bekezdése [jelenleg: az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése] alapján történő mérlegelése körébe, vagyis a nemzeti hatóságok által az állami vállalat gazdasági hatékonyságára vonatkozóan hozott döntés ezen az alapon nem kifogásolható.”
   (114) |
| --- | --- |

(63)

Végezetül a panaszosok azzal érveltek, hogy a Bizottságnak értékelése során figyelembe kellett volna vennie az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat nyújtó vállalkozás gazdasági hatékonyságát (113). A Törvényszék azonban ezt az érvet elvetette és megállapította, hogy:

113

„Az eddigi megfontolásokból ugyanis az következik, hogy a vállalkozás ágész nyújtása során tanúsított gazdasági hatékonysága az uniós jog jelenlegi állapotában nem tartozik valamely állami támogatás összeegyeztethetőségének az EK 86. cikk (2) bekezdése [jelenleg: az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése] alapján történő mérlegelése körébe, vagyis a nemzeti hatóságok által az állami vállalat gazdasági hatékonyságára vonatkozóan hozott döntés ezen az alapon nem kifogásolható.”
   (114)

114

| (64) | A Törvényszék – megállapításait összefoglalva – kijelentette, hogy:

  „A [panaszos] ugyanis számos olyan egybehangzó bizonyítékra hivatkozik, amelyek komoly kétségek fennállását támasztják alá azzal kapcsolatban, hogy a vizsgált intézkedések az EK 86. cikk (2) bekezdésének [jelenleg: az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése] alkalmazására vonatkozó kritériumok alapján összeegyeztethetők e a közös piaccal, először is a kifejezetten az IRIS kórházakra jellemző kórházi és szociális közszolgáltatási feladatokra vonatkozó, világosan meghatározott megbízás létezését, másodszor az ellentételezés előre meghatározott paramétereinek létezését, harmadszor pedig az e közszolgáltatási feladatok finanszírozása keretében a túlkompenzáció elkerülését lehetővé tevő módszerek létezését illetően [...].”
   (115) |
| --- | --- |

(64)

A Törvényszék – megállapításait összefoglalva – kijelentette, hogy:

„A [panaszos] ugyanis számos olyan egybehangzó bizonyítékra hivatkozik, amelyek komoly kétségek fennállását támasztják alá azzal kapcsolatban, hogy a vizsgált intézkedések az EK 86. cikk (2) bekezdésének [jelenleg: az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése] alkalmazására vonatkozó kritériumok alapján összeegyeztethetők e a közös piaccal, először is a kifejezetten az IRIS kórházakra jellemző kórházi és szociális közszolgáltatási feladatokra vonatkozó, világosan meghatározott megbízás létezését, másodszor az ellentételezés előre meghatározott paramétereinek létezését, harmadszor pedig az e közszolgáltatási feladatok finanszírozása keretében a túlkompenzáció elkerülését lehetővé tevő módszerek létezését illetően [...].”
   (115)

115

4.3.   A Bizottság 2014. október 1-jei, eljárást megindító határozata (116)

A Bizottság 2014. október 1-jei, eljárást megindító határozata

116

| (65) | A Törvényszék azon következtetéseire figyelemmel (117), hogy a Bizottságnak kétségei kellett voltak legyenek az IRIS kórházaknak juttatott, vitatott közfinanszírozás belső piaccal való összeegyeztethetőségét illetően az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése alapján, a Bizottságnak hivatalos vizsgálati eljárást kellett indítania, és azt a 2014. október 1-jei határozatával meg is tette. A Bizottság eljárást megindító határozatában megjegyezte, hogy a belga hatóságok szerint az érintett brüsszeli önkormányzatok és a CPAS döntött úgy, hogy az állami IRIS-H-t és nem a magánkórházakat bízza meg a következő további kötelezettségekkel (118), amelyek indokolják az IRIS-H javára bevezetett hiány-ellentételezési intézkedéseket:






  a) | Az a kötelezettség, hogy orvosi segítséget nyújtson minden betegnek minden körülmények között: az IRIS-H nem tagadhatja meg azon páciensek kezelését, akik nem tudnak fizetni, illetőleg nem biztosítottak, még ha nem is sürgős orvosi ellátásra van szükségük. A magánkórházak állítólag csak a sürgős orvosi ellátásra szoruló összes beteget kötelesek kezelni, de nem sürgős esetben ilyen kötelezettség nem terhelné azokat. |
| --- | --- | --- |

(65)

A Törvényszék azon következtetéseire figyelemmel (117), hogy a Bizottságnak kétségei kellett voltak legyenek az IRIS kórházaknak juttatott, vitatott közfinanszírozás belső piaccal való összeegyeztethetőségét illetően az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése alapján, a Bizottságnak hivatalos vizsgálati eljárást kellett indítania, és azt a 2014. október 1-jei határozatával meg is tette. A Bizottság eljárást megindító határozatában megjegyezte, hogy a belga hatóságok szerint az érintett brüsszeli önkormányzatok és a CPAS döntött úgy, hogy az állami IRIS-H-t és nem a magánkórházakat bízza meg a következő további kötelezettségekkel (118), amelyek indokolják az IRIS-H javára bevezetett hiány-ellentételezési intézkedéseket:

117

118

a)

Az a kötelezettség, hogy orvosi segítséget nyújtson minden betegnek minden körülmények között: az IRIS-H nem tagadhatja meg azon páciensek kezelését, akik nem tudnak fizetni, illetőleg nem biztosítottak, még ha nem is sürgős orvosi ellátásra van szükségük. A magánkórházak állítólag csak a sürgős orvosi ellátásra szoruló összes beteget kötelesek kezelni, de nem sürgős esetben ilyen kötelezettség nem terhelné azokat.

| b) | A kórházi szolgáltatások teljes körének több részlegen történő nyújtására fennálló kötelezettség: az önkormányzatok és a CPAS szándékosan választotta több olyan részleg megtartását, amelyek a kezelések teljes skáláját nyújtják, annak biztosítása érdekében, hogy azok a páciensek számára hozzáférhetőek legyenek. Az ágyak és a kísérő szolgáltatások kevesebb részlegre történő átcsoportosításának, és az ezzel történő költségmegtakarításnak a lehetőségét tudatosan elvetették. Ez a döntés különösen jelentős a hátrányos helyzetű páciensek és családjuk számára, mivel az IRIS kórházak többnyire a hátrányos helyzetű lakosságból álló nagyobb környékeken vagy azok közelében találhatóak. |
| --- | --- |

b)

A kórházi szolgáltatások teljes körének több részlegen történő nyújtására fennálló kötelezettség: az önkormányzatok és a CPAS szándékosan választotta több olyan részleg megtartását, amelyek a kezelések teljes skáláját nyújtják, annak biztosítása érdekében, hogy azok a páciensek számára hozzáférhetőek legyenek. Az ágyak és a kísérő szolgáltatások kevesebb részlegre történő átcsoportosításának, és az ezzel történő költségmegtakarításnak a lehetőségét tudatosan elvetették. Ez a döntés különösen jelentős a hátrányos helyzetű páciensek és családjuk számára, mivel az IRIS kórházak többnyire a hátrányos helyzetű lakosságból álló nagyobb környékeken vagy azok közelében találhatóak.

| c) | A páciensek és családjuk számára szociális szolgáltatások nyújtásának kötelezettsége: szociális munkások segítik a hátrányos helyzetű pácienseket és családjukat pénzügyi, igazgatási, interperszonális és szociális nehézségek megoldásában és kezelésében. Ezen túlmenően a szociális munkások előzetes szociális beszámolókat készítenek a CPAS pénzügyi beavatkozásának megkönnyítésére. Miközben valamennyi köz- és magánkórháznak alkalmaznia kell szociális munkásokat bizonyos kórházi szolgáltatásokra (ilyen a geriátria és a pszichiátria), a belga hatóságok azt állítják, hogy az IRIS kórházaknak külön további kötelezettségeik vannak, amelyek sokkal szélesebb körű szociális szolgáltatásokat és magasabb költségeket eredményeznek, mint amely az LCH szerint ellentételezésben részesül. |
| --- | --- |

c)

A páciensek és családjuk számára szociális szolgáltatások nyújtásának kötelezettsége: szociális munkások segítik a hátrányos helyzetű pácienseket és családjukat pénzügyi, igazgatási, interperszonális és szociális nehézségek megoldásában és kezelésében. Ezen túlmenően a szociális munkások előzetes szociális beszámolókat készítenek a CPAS pénzügyi beavatkozásának megkönnyítésére. Miközben valamennyi köz- és magánkórháznak alkalmaznia kell szociális munkásokat bizonyos kórházi szolgáltatásokra (ilyen a geriátria és a pszichiátria), a belga hatóságok azt állítják, hogy az IRIS kórházaknak külön további kötelezettségeik vannak, amelyek sokkal szélesebb körű szociális szolgáltatásokat és magasabb költségeket eredményeznek, mint amely az LCH szerint ellentételezésben részesül.

| (66) | A Törvényszék által kifejtett kétségek alapján (119) a Bizottság felkérte a belga hatóságokat, a panaszosokat és minden más érdekelt felet a vitatott állami finanszírozás összeegyeztethetőségének ellenőrzéséhez szükséges összes jelentős információ megadására, különösen a következő pontokat illetően:






  — | az IRIS-H állítólagos további feladatainak és annak pontos meghatározása, hogy az ezekre az állítólagos további feladatokra vonatkozó megbízások milyen dokumentumokon alapulnak (lásd az eljárást megindító határozat (87)–(89) preambulumbekezdését), |
| --- | --- | --- |

(66)

A Törvényszék által kifejtett kétségek alapján (119) a Bizottság felkérte a belga hatóságokat, a panaszosokat és minden más érdekelt felet a vitatott állami finanszírozás összeegyeztethetőségének ellenőrzéséhez szükséges összes jelentős információ megadására, különösen a következő pontokat illetően:

119

—

az IRIS-H állítólagos további feladatainak és annak pontos meghatározása, hogy az ezekre az állítólagos további feladatokra vonatkozó megbízások milyen dokumentumokon alapulnak (lásd az eljárást megindító határozat (87)–(89) preambulumbekezdését),

| — | az IRIS-H hiánya (amelyhez hozzájárulnak az állítólagos további feladatok) ellentételezésének jogalapja (lásd az eljárást megindító határozat (91) preambulumbekezdését), |
| --- | --- |

—

az IRIS-H hiánya (amelyhez hozzájárulnak az állítólagos további feladatok) ellentételezésének jogalapja (lásd az eljárást megindító határozat (91) preambulumbekezdését),

| — | az, hogy rendszeresítettek-e (megfelelő) intézkedéseket az állítólagos további feladatok – különösen a visszafizetendő (esetleges) előlegek rendszerével együtt a hiány-ellentételezési rendszer révén történő – túlkompenzációjának megelőzésére, és hogy az IRIS-H-t terheli-e jogi kötelezettség az esetleges előlegek túlkompenzáció megelőzését célzó visszafizetésére (lásd az eljárást megindító határozat (95) preambulumbekezdését), |
| --- | --- |

—

az, hogy rendszeresítettek-e (megfelelő) intézkedéseket az állítólagos további feladatok – különösen a visszafizetendő (esetleges) előlegek rendszerével együtt a hiány-ellentételezési rendszer révén történő – túlkompenzációjának megelőzésére, és hogy az IRIS-H-t terheli-e jogi kötelezettség az esetleges előlegek túlkompenzáció megelőzését célzó visszafizetésére (lásd az eljárást megindító határozat (95) preambulumbekezdését),

| — | abban az esetben, ha az évi legfeljebb 10 millió EUR külön támogatás kifizetése (lásd fent az (50) preambulumbekezdést) az IRIS-H hiányának ellentételezésétől elkülönülő ügyletnek minősül, az, hogy megfelelő intézkedéseket rendszeresítettek-e annak biztosítására, hogy az ellentételezés ne haladja meg a közszolgáltatási kötelezettségek teljesítésével felmerült költségek fedezéséhez szükséges mértéket (lásd az eljárást megindító határozat (96) preambulumbekezdését), |
| --- | --- |

—

abban az esetben, ha az évi legfeljebb 10 millió EUR külön támogatás kifizetése (lásd fent az (50) preambulumbekezdést) az IRIS-H hiányának ellentételezésétől elkülönülő ügyletnek minősül, az, hogy megfelelő intézkedéseket rendszeresítettek-e annak biztosítására, hogy az ellentételezés ne haladja meg a közszolgáltatási kötelezettségek teljesítésével felmerült költségek fedezéséhez szükséges mértéket (lásd az eljárást megindító határozat (96) preambulumbekezdését),

| — | az, hogy az IRIS-H ténylegesen nem részesült túlkompenzációban azóta, hogy önálló jogi szervezetben történő működését megkezdte (lásd az eljárást megindító határozat (97) preambulumbekezdését), |
| --- | --- |

—

az, hogy az IRIS-H ténylegesen nem részesült túlkompenzációban azóta, hogy önálló jogi szervezetben történő működését megkezdte (lásd az eljárást megindító határozat (97) preambulumbekezdését),

| — | minden további határozott, konkrét és részletes érv és dokumentáció arra vonatkozóan, hogy az IRIS-H javára szóló állami finanszírozási intézkedések az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat vagy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya (lásd az eljárást megindító határozat (98) preambulumbekezdését), illetve az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat (lásd az eljárást megindító határozat (100) preambulumbekezdését) hatálya alá tartozik-e, ha igen, miért és mennyiben, továbbá teljesülnek-e, ha igen, miért és mennyiben az azokban lefektetett összeegyeztethetőségi szempontok. |
| --- | --- |

—

minden további határozott, konkrét és részletes érv és dokumentáció arra vonatkozóan, hogy az IRIS-H javára szóló állami finanszírozási intézkedések az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat vagy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya (lásd az eljárást megindító határozat (98) preambulumbekezdését), illetve az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat (lásd az eljárást megindító határozat (100) preambulumbekezdését) hatálya alá tartozik-e, ha igen, miért és mennyiben, továbbá teljesülnek-e, ha igen, miért és mennyiben az azokban lefektetett összeegyeztethetőségi szempontok.

| (67) | A Bizottság az eljárást megindító határozat elfogadásával megragadta azt a lehetőséget, hogy pontosítsa a következő további ténykérdéseket:






  — | bármely FRBRTC- finanszírozás, illetve a külön támogatások (lásd a fenti (50) preambulumbekezdést) közvetlenül az IRIS-H-nak kerültek-e átutalásra vagy az FRBRTC és a külön támogatások egyszerűen Brüsszel főváros régiója és a brüsszeli önkormányzatok közötti finanszírozási mechanizmusok (lásd az eljárást megindító határozat (17) preambulumbekezdését), |
| --- | --- | --- |

(67)

A Bizottság az eljárást megindító határozat elfogadásával megragadta azt a lehetőséget, hogy pontosítsa a következő további ténykérdéseket:

—

bármely FRBRTC- finanszírozás, illetve a külön támogatások (lásd a fenti (50) preambulumbekezdést) közvetlenül az IRIS-H-nak kerültek-e átutalásra vagy az FRBRTC és a külön támogatások egyszerűen Brüsszel főváros régiója és a brüsszeli önkormányzatok közötti finanszírozási mechanizmusok (lásd az eljárást megindító határozat (17) preambulumbekezdését),

| — | a Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdésében előírt követelmény pontos jellege (lásd fent a (19) preambulumbekezdést), egy közkórház bezárásának lehetőségei, és a kórházi programozási mechanizmustól való eltérés (lásd az eljárást megindító határozat (26) preambulumbekezdését), |
| --- | --- |

—

a Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdésében előírt követelmény pontos jellege (lásd fent a (19) preambulumbekezdést), egy közkórház bezárásának lehetőségei, és a kórházi programozási mechanizmustól való eltérés (lásd az eljárást megindító határozat (26) preambulumbekezdését),

| — | az, hogy az IRIS-H által végzett további szociális szolgáltatások gazdasági vagy nem gazdasági jellegűek (lásd az eljárást megindító határozat (48) preambulumbekezdését), |
| --- | --- |

—

az, hogy az IRIS-H által végzett további szociális szolgáltatások gazdasági vagy nem gazdasági jellegűek (lásd az eljárást megindító határozat (48) preambulumbekezdését),

| — | az, hogy a (Brüsszel főváros régiója részéről az önkormányzatoknak szóló) külön támogatások önkormányzatok részéről az IRIS-H-nak történő továbbadása a hiány fedezésére szolgáló mechanizmustól (lásd az eljárást megindító határozat (92) preambulumbekezdését) elkülönülő tranzakciónak minősíthető-e, és ha igen, mi annak a pontos módozatait meghatározó, irányadó jogalap, |
| --- | --- |

—

az, hogy a (Brüsszel főváros régiója részéről az önkormányzatoknak szóló) külön támogatások önkormányzatok részéről az IRIS-H-nak történő továbbadása a hiány fedezésére szolgáló mechanizmustól (lásd az eljárást megindító határozat (92) preambulumbekezdését) elkülönülő tranzakciónak minősíthető-e, és ha igen, mi annak a pontos módozatait meghatározó, irányadó jogalap,

| — | létezik-e előzetes kifizetési mechanizmus vagy sem, mely jogalapon és hogyan történtek ezek a kifizetések (ha volt ilyen), továbbá elkülönült támogatási intézkedésnek tekinthetők-e a hiány fedezésére szolgáló mechanizmustól vagy sem, valamint tisztázandó, hogy az FRBRTC útján finanszírozták-e az ilyen előlegeket (ha volt ilyen) (lásd az eljárást megindító határozat (93) preambulumbekezdését), |
| --- | --- |

—

létezik-e előzetes kifizetési mechanizmus vagy sem, mely jogalapon és hogyan történtek ezek a kifizetések (ha volt ilyen), továbbá elkülönült támogatási intézkedésnek tekinthetők-e a hiány fedezésére szolgáló mechanizmustól vagy sem, valamint tisztázandó, hogy az FRBRTC útján finanszírozták-e az ilyen előlegeket (ha volt ilyen) (lásd az eljárást megindító határozat (93) preambulumbekezdését),

| — | a pérennité (azaz a közkórházak működésének folytonossága és életképessége, lásd még lentebb a (30) preambulumbekezdés) fogalmának, jogalapjának (különösen az IRIS és az IRIS-H szintjén), kihatásainak és annak további pontosítása, hogy a pérennité miként indokolja az e kórházak javára szóló hiány-ellentételezési rendszereket (lásd az eljárást megindító határozat (102)–(103) preambulumbekezdését), |
| --- | --- |

—

a pérennité (azaz a közkórházak működésének folytonossága és életképessége, lásd még lentebb a (30) preambulumbekezdés) fogalmának, jogalapjának (különösen az IRIS és az IRIS-H szintjén), kihatásainak és annak további pontosítása, hogy a pérennité miként indokolja az e kórházak javára szóló hiány-ellentételezési rendszereket (lásd az eljárást megindító határozat (102)–(103) preambulumbekezdését),

pérennité

pérennité

| — | az, hogy vannak-e az eljárást megindító határozatban említetteken (azaz további általános gazdasági érdekű szolgáltatási feladatok megléte és a közkórházak pérennité-je) túlmutató olyan okok, amelyek indokolhatják az IRIS-H további finanszírozását (lásd az eljárást megindító határozat (103) preambulumbekezdését). |
| --- | --- |

—

az, hogy vannak-e az eljárást megindító határozatban említetteken (azaz további általános gazdasági érdekű szolgáltatási feladatok megléte és a közkórházak pérennité-je) túlmutató olyan okok, amelyek indokolhatják az IRIS-H további finanszírozását (lásd az eljárást megindító határozat (103) preambulumbekezdését).

pérennité

5.   AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI

AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI

| (68) | A Bizottság négy érdekelt féltől (azaz a CBI-től, az ABISP-től, a Zorgnet Vlaanderentől és a UNCPSY-től) kapott észrevételeket, amelyek összefoglalása alább olvasható: |
| --- | --- |

(68)

A Bizottság négy érdekelt féltől (azaz a CBI-től, az ABISP-től, a Zorgnet Vlaanderentől és a UNCPSY-től) kapott észrevételeket, amelyek összefoglalása alább olvasható:

5.1.   CBI

CBI

| (69) | A CBI – a panaszos – az eljárást megindító határozatra válaszolva megjegyzi, hogy álláspontjuk szerint az említett határozatban nem szerepel semmiféle, az IRIS-H-ra bízott konkrét feladat létezését bizonyító, illetve az állítólagos feladat ellentételezési rendszereire vagy az e tekintetben rendszeresített ellenőrzésekre vonatkozó új elem, érv vagy magyarázat. A panaszosok ezért főként a korábbi beadványaikban kidolgozott érvekre hivatkoznak. |
| --- | --- |

(69)

A CBI – a panaszos – az eljárást megindító határozatra válaszolva megjegyzi, hogy álláspontjuk szerint az említett határozatban nem szerepel semmiféle, az IRIS-H-ra bízott konkrét feladat létezését bizonyító, illetve az állítólagos feladat ellentételezési rendszereire vagy az e tekintetben rendszeresített ellenőrzésekre vonatkozó új elem, érv vagy magyarázat. A panaszosok ezért főként a korábbi beadványaikban kidolgozott érvekre hivatkoznak.

| (70) | A CBI megerősíti azon álláspontját, hogy: (1) az IRIS-H nem kapott megbízást konkrét általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra az összes belga (köz- és magán)kórházra háruló szolgáltatásokon túl, és (2) még ha a Bizottság azt is állapítaná meg, hogy ilyen további feladatok léteznek, azok meghatározása nem kellően egyértelmű ahhoz, hogy megfeleljen az uniós jog e tekintetben támasztott követelményeinek. A CBI egyben rámutat, hogy az új brüsszeli kormány javasolt (2014 júliusában közzétett) szakpolitikai programjában megemlítette a „2003. február 13-i Ordonnance átfogalmazását azon általános érdekű feladatok meghatározása céljából, amelyek indokolják az önkormányzatoknak nyújtott külön támogatásokat”. A panaszosok megítélése szerint ez annak a jele, hogy jelenleg ilyen feladatok nem léteznek, hanem azokat a jövőben fogják meghatározni. |
| --- | --- |

(70)

A CBI megerősíti azon álláspontját, hogy: (1) az IRIS-H nem kapott megbízást konkrét általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra az összes belga (köz- és magán)kórházra háruló szolgáltatásokon túl, és (2) még ha a Bizottság azt is állapítaná meg, hogy ilyen további feladatok léteznek, azok meghatározása nem kellően egyértelmű ahhoz, hogy megfeleljen az uniós jog e tekintetben támasztott követelményeinek. A CBI egyben rámutat, hogy az új brüsszeli kormány javasolt (2014 júliusában közzétett) szakpolitikai programjában megemlítette a „2003. február 13-i Ordonnance átfogalmazását azon általános érdekű feladatok meghatározása céljából, amelyek indokolják az önkormányzatoknak nyújtott külön támogatásokat”. A panaszosok megítélése szerint ez annak a jele, hogy jelenleg ilyen feladatok nem léteznek, hanem azokat a jövőben fogják meghatározni.

| (71) | A Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése szerinti követelmények vonatkozásában a CBI véleménye az, hogy ezek nem adnak hozzá semmit az LCH-hoz a további vagy konkrét általános gazdasági érdekű szolgáltatások olyan fogalommeghatározása tekintetében, amely csak az olyan közkórházakra vonatkozna, mint az IRIS-H. A panaszosok azzal is érvelnek, hogy a további szociális feladat csak a más kórházakénál – amit „(a köz- és magánkórházak esetében közös) alapvető szociális feladatnak” neveznek – nagyobb mértékű szociális szolgáltatásokból áll. A CBI véleménye szerint mindez elégtelen annak megállapításához, hogy az IRIS-H-nak többlet szociális feladata van. Emellett azon kérdés vonatkozásában, hogy ezek a szolgáltatások gazdasági jellegűek-e, azzal érvelnek, hogy azon tény miatt, hogy ezeket a szolgáltatásokat ingyenesen nyújtják, nem fosztja meg azokat gazdasági jellegüktől. Végezetül a CBI úgy véli, hogy a további szociális szolgáltatások elválaszthatatlanok a tágabb egészségügyi szolgáltatásoktól, amelyek maguk elvitathatatlanul gazdasági jellegűek, mivel ezt sosem vitatták. |
| --- | --- |

(71)

A Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése szerinti követelmények vonatkozásában a CBI véleménye az, hogy ezek nem adnak hozzá semmit az LCH-hoz a további vagy konkrét általános gazdasági érdekű szolgáltatások olyan fogalommeghatározása tekintetében, amely csak az olyan közkórházakra vonatkozna, mint az IRIS-H. A panaszosok azzal is érvelnek, hogy a további szociális feladat csak a más kórházakénál – amit „(a köz- és magánkórházak esetében közös) alapvető szociális feladatnak” neveznek – nagyobb mértékű szociális szolgáltatásokból áll. A CBI véleménye szerint mindez elégtelen annak megállapításához, hogy az IRIS-H-nak többlet szociális feladata van. Emellett azon kérdés vonatkozásában, hogy ezek a szolgáltatások gazdasági jellegűek-e, azzal érvelnek, hogy azon tény miatt, hogy ezeket a szolgáltatásokat ingyenesen nyújtják, nem fosztja meg azokat gazdasági jellegüktől. Végezetül a CBI úgy véli, hogy a további szociális szolgáltatások elválaszthatatlanok a tágabb egészségügyi szolgáltatásoktól, amelyek maguk elvitathatatlanul gazdasági jellegűek, mivel ezt sosem vitatták.

| (72) | A CBI szerint az egyetemes ellátás feladata fennáll a közkórházak és a magánkórházak esetében egyaránt. Álláspontjuk szerint nincs eltérés a közkórházak és a magánkórházak között a „szociális páciensek” kezelésében, „sürgősségi” vagy „sürgősség utáni” helyzetben sem. Ebben az összefüggésben a CBI hivatkozik a brüsszeli elsőfokú bíróság (120) az illegálisan Belgiumban élő külföldieknek (a továbbiakban: úti okmányokkal nem rendelkező migránsok) történő sürgős orvosi segítségnyújtásról (121) szóló ítéletére, amely bizonyítja, hogy ebben az összefüggésben az ilyen segítséget köz- és magánkórházak is nyújthatják. A CBI hozzáteszi, hogy (122) a Mutualités Chrétiennes (123) 2004. februári kiadványa szerint Brüsszel főváros régiójában a magánkórházak kezelik a „szociális páciensek” több mint 60 %-át. A panaszosok megítélése szerint továbbá a Loi CPAS, a stratégiai IRIS-tervek, a „domicile de secours” megállapodások (124) további feladatokat nem állapítanak meg. |
| --- | --- |

(72)

A CBI szerint az egyetemes ellátás feladata fennáll a közkórházak és a magánkórházak esetében egyaránt. Álláspontjuk szerint nincs eltérés a közkórházak és a magánkórházak között a „szociális páciensek” kezelésében, „sürgősségi” vagy „sürgősség utáni” helyzetben sem. Ebben az összefüggésben a CBI hivatkozik a brüsszeli elsőfokú bíróság (120) az illegálisan Belgiumban élő külföldieknek (a továbbiakban: úti okmányokkal nem rendelkező migránsok) történő sürgős orvosi segítségnyújtásról (121) szóló ítéletére, amely bizonyítja, hogy ebben az összefüggésben az ilyen segítséget köz- és magánkórházak is nyújthatják. A CBI hozzáteszi, hogy (122) a Mutualités Chrétiennes (123) 2004. februári kiadványa szerint Brüsszel főváros régiójában a magánkórházak kezelik a „szociális páciensek” több mint 60 %-át. A panaszosok megítélése szerint továbbá a Loi CPAS, a stratégiai IRIS-tervek, a „domicile de secours” megállapodások (124) további feladatokat nem állapítanak meg.

120

121

122

Mutualités Chrétiennes

123

domicile de secours

124

| (73) | A „több részlegen történő ellátás feladata” vonatkozásában a CBI úgy ítéli meg, hogy továbbra sincsen magyarázat arra, hogy miből áll a több részlegen történő kórházi ellátási tevékenységek kötelezettsége, és arra sem, hogy ez a kötelezettség mennyiben ró az IRIS-H-ra további terheket. A további szociális feladatot illetően a CBI véleménye az, hogy a Loi CPAS 57. cikke nem keletkeztet további kötelezettségeket az IRIS-H vonatkozásában, és semmi esetre sem határozza meg azokat érthető módon (nem érthetőbben, mint a stratégiai IRIS-tervek vagy a „domicile de secours” megállapodások). |
| --- | --- |

(73)

A „több részlegen történő ellátás feladata” vonatkozásában a CBI úgy ítéli meg, hogy továbbra sincsen magyarázat arra, hogy miből áll a több részlegen történő kórházi ellátási tevékenységek kötelezettsége, és arra sem, hogy ez a kötelezettség mennyiben ró az IRIS-H-ra további terheket. A további szociális feladatot illetően a CBI véleménye az, hogy a Loi CPAS 57. cikke nem keletkeztet további kötelezettségeket az IRIS-H vonatkozásában, és semmi esetre sem határozza meg azokat érthető módon (nem érthetőbben, mint a stratégiai IRIS-tervek vagy a „domicile de secours” megállapodások).

domicile de secours

| (74) | Az ellentételezési paraméterek egyértelmű fogalommeghatározását illetően a CBI rámutat, hogy a belga hatóságok szerint az IRIS-H a magánkórházakétól eltérő sajátos feladatot lát el, és hogy ez a sajátos feladat az LCH-ban nincsen meghatározva, hanem annak más a jogalapja. A CBI szerint egyértelműen kizárt, hogy az LCH ellentételezési paramétereket határozzon meg egy vagy több olyan közszolgálati kötelezettség vonatkozásában, amelyekről az LCH nem rendelkezik. Ezen túlmenően CBI megjegyzi, hogy nincs kapcsolat a szóban forgó külön feladatok állított jogalapja és az ellentételezési rendszerek között. A panaszosok megjegyzik, hogy úgy tűnik, nem tettek megkülönböztetést egyfelől az állított külön feladatok költségeiből eredő hiány, és másfelől az alapfeladat költségeiből eredő hiány között. Végezetül a CBI utal a belga Pénzügyi Felügyelőség több véleményére, amelyek megállapították, hogy lehetetlen volt a 2003. február 13-iOrdonnance alapján juttatott külön támogatások felhasználásának monitorozása, mivel az Ordonnance nem határozta meg azokat a közösségi érdekű feladatokat, amelyekre ezeket a támogatásokat adták. |
| --- | --- |

(74)

Az ellentételezési paraméterek egyértelmű fogalommeghatározását illetően a CBI rámutat, hogy a belga hatóságok szerint az IRIS-H a magánkórházakétól eltérő sajátos feladatot lát el, és hogy ez a sajátos feladat az LCH-ban nincsen meghatározva, hanem annak más a jogalapja. A CBI szerint egyértelműen kizárt, hogy az LCH ellentételezési paramétereket határozzon meg egy vagy több olyan közszolgálati kötelezettség vonatkozásában, amelyekről az LCH nem rendelkezik. Ezen túlmenően CBI megjegyzi, hogy nincs kapcsolat a szóban forgó külön feladatok állított jogalapja és az ellentételezési rendszerek között. A panaszosok megjegyzik, hogy úgy tűnik, nem tettek megkülönböztetést egyfelől az állított külön feladatok költségeiből eredő hiány, és másfelől az alapfeladat költségeiből eredő hiány között. Végezetül a CBI utal a belga Pénzügyi Felügyelőség több véleményére, amelyek megállapították, hogy lehetetlen volt a 2003. február 13-iOrdonnance alapján juttatott külön támogatások felhasználásának monitorozása, mivel az Ordonnance nem határozta meg azokat a közösségi érdekű feladatokat, amelyekre ezeket a támogatásokat adták.

Ordonnance

Ordonnance

| (75) | A CBI megismétli azon korábbi állításait is, amelyek szerint nem voltak intézkedések a túlkompenzáció megelőzésére. Hozzáteszik, hogy az IRIS-H által ellátott külön feladatok pontos meghatározása hiányában lehetetlen megmondani, hogy mely tevékenységekre kell vagy nem kell ellentételezésnek vonatkoznia. A CBI álláspontja szerint ezért lehetetlen a túlkompenzáció megelőzését szolgáló monitoring mechanizmus meglétének ellenőrzése. |
| --- | --- |

(75)

A CBI megismétli azon korábbi állításait is, amelyek szerint nem voltak intézkedések a túlkompenzáció megelőzésére. Hozzáteszik, hogy az IRIS-H által ellátott külön feladatok pontos meghatározása hiányában lehetetlen megmondani, hogy mely tevékenységekre kell vagy nem kell ellentételezésnek vonatkoznia. A CBI álláspontja szerint ezért lehetetlen a túlkompenzáció megelőzését szolgáló monitoring mechanizmus meglétének ellenőrzése.

| (76) | Végezetül a CBI rámutat, hogy miközben az 1994. május 19-i együttműködési megállapodás hivatkozik a közkórházak pérennité-jére, ez a dokumentum a feladatot nem határozza meg és nem alkot megbízást sem. A CBI szerint ez a megállapodás különösen nem jelzi azt semmiféle módon, hogy valamely önkormányzatnak vagy településnek a területén közkórházzal kell rendelkeznie, és nem állapít meg semmiféle olyan szabályt a belgiumi kórházi szolgáltatási programozásra, amely megkövetelné valamely szolgáltatás közkórházban történő üzemeltetését. |
| --- | --- |

(76)

Végezetül a CBI rámutat, hogy miközben az 1994. május 19-i együttműködési megállapodás hivatkozik a közkórházak pérennité-jére, ez a dokumentum a feladatot nem határozza meg és nem alkot megbízást sem. A CBI szerint ez a megállapodás különösen nem jelzi azt semmiféle módon, hogy valamely önkormányzatnak vagy településnek a területén közkórházzal kell rendelkeznie, és nem állapít meg semmiféle olyan szabályt a belgiumi kórházi szolgáltatási programozásra, amely megkövetelné valamely szolgáltatás közkórházban történő üzemeltetését.

pérennité-jére

5.2.   ABISP

ABISP

| (77) | Az Association bruxelloise des institutions de soins privées (ABISP) – az egyik eredeti panaszos (lásd az (1) preambulumbekezdést) – az eljárást megindító határozatra tett észrevételeiben megjegyzi, hogy valamennyi belga kórháznak, belső szabályzatától (statuts) vagy tulajdonosától függetlenül törvényi kötelezettsége az általános érdekű feladatok ellátása. Ezzel összefüggésben az ABISP utal az LCH 2. cikkére (125). Végezetül az ABISP megismétli, hogy panaszát visszavonta. |
| --- | --- |

(77)

Az Association bruxelloise des institutions de soins privées (ABISP) – az egyik eredeti panaszos (lásd az (1) preambulumbekezdést) – az eljárást megindító határozatra tett észrevételeiben megjegyzi, hogy valamennyi belga kórháznak, belső szabályzatától (statuts) vagy tulajdonosától függetlenül törvényi kötelezettsége az általános érdekű feladatok ellátása. Ezzel összefüggésben az ABISP utal az LCH 2. cikkére (125). Végezetül az ABISP megismétli, hogy panaszát visszavonta.

Association bruxelloise des institutions de soins privées

statuts

125

5.3.   Zorgnet Vlaanderen

Zorgnet Vlaanderen

| (78) | A Zorgnet Vlaanderen több mint 500 flamand ellátást nyújtót (így általános kórházakat, pszichiátriai gondozó intézményeket és ápolási otthonokat) képvisel. Az eljárást megindító határozatra tett észrevételeiben a Zorgnet Vlaanderen hangsúlyozza, hogy az összes belga kórház – legyen az köz- vagy magánkórház – ugyanolyan közszolgáltatási kötelezettségeket teljesít az LCH keretében. Ezen túlmenően a Zorgnet Vlaanderen rámutat, hogy az LCH a kórházként való elismeréshez a jogi formát (azaz köz vagy magán) semmiféle feltételt nem szab. Emellett a Zorgnet Vlaanderen megjegyzi, hogy a kórházak közszolgáltatási kötelezettségeinek meghatározása nem utal regionális sajátosságra. Végezetül a Zorgnet Vlaanderen állítja, hogy Flandriában és Brüsszel főváros régiójában a kórházak nem látnak el másféle szociális feladatot. |
| --- | --- |

(78)

A Zorgnet Vlaanderen több mint 500 flamand ellátást nyújtót (így általános kórházakat, pszichiátriai gondozó intézményeket és ápolási otthonokat) képvisel. Az eljárást megindító határozatra tett észrevételeiben a Zorgnet Vlaanderen hangsúlyozza, hogy az összes belga kórház – legyen az köz- vagy magánkórház – ugyanolyan közszolgáltatási kötelezettségeket teljesít az LCH keretében. Ezen túlmenően a Zorgnet Vlaanderen rámutat, hogy az LCH a kórházként való elismeréshez a jogi formát (azaz köz vagy magán) semmiféle feltételt nem szab. Emellett a Zorgnet Vlaanderen megjegyzi, hogy a kórházak közszolgáltatási kötelezettségeinek meghatározása nem utal regionális sajátosságra. Végezetül a Zorgnet Vlaanderen állítja, hogy Flandriában és Brüsszel főváros régiójában a kórházak nem látnak el másféle szociális feladatot.

A Zorgnet Vlaanderen

Zorgnet Vlaanderen

Zorgnet Vlaanderen

Zorgnet Vlaanderen

Zorgnet Vlaanderen

5.4.   UNCPSY

UNCPSY

| (79) | A Union Nationale des Cliniques Psychiatriques Privées (UNCPSY) a franciaországi pszichiátriai magánklinikák szövetsége. Az eljárást megindító határozatra tett észrevételeiben a UNCPSY azzal érvel, hogy annak ellenőrzéséhez, hogy az állami finanszírozás nem lépi túl a közszolgáltatás nettó költségeit, ez a nettó költség nem lehet korlátlan, és nem hagyhatja figyelmen kívül azt, hogy a szolgáltató irányítása megfelelő-e. Ebben az összefüggésben a UNCPSY véleménye, hogy a Bizottságnak össze kellene hasonlítania a köz- és magánkórházakat annak meghatározásához, hogy a támogatás az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése értelmében véve arányos-e. |
| --- | --- |

(79)

A Union Nationale des Cliniques Psychiatriques Privées (UNCPSY) a franciaországi pszichiátriai magánklinikák szövetsége. Az eljárást megindító határozatra tett észrevételeiben a UNCPSY azzal érvel, hogy annak ellenőrzéséhez, hogy az állami finanszírozás nem lépi túl a közszolgáltatás nettó költségeit, ez a nettó költség nem lehet korlátlan, és nem hagyhatja figyelmen kívül azt, hogy a szolgáltató irányítása megfelelő-e. Ebben az összefüggésben a UNCPSY véleménye, hogy a Bizottságnak össze kellene hasonlítania a köz- és magánkórházakat annak meghatározásához, hogy a támogatás az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése értelmében véve arányos-e.

Union Nationale des Cliniques Psychiatriques Privées

| (80) | Ebben az összefüggésben a Bizottság megjegyzi, hogy a UNCPSY észrevételei ellentétesek a Törvényszék 2012. november 7-i ítéletének (T-137/10. sz. ügyben hozott ítélet) 300. pontjának következtetéseivel, miszerint a vállalkozás általános gazdasági érdekű szolgáltatás nyújtása során tanúsított gazdasági hatékonysága nem tartozik valamely állami támogatás összeegyeztethetőségének az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése alapján történő mérlegelése körébe (lásd e tekintetben a (63) preambulumbekezdést). |
| --- | --- |

(80)

Ebben az összefüggésben a Bizottság megjegyzi, hogy a UNCPSY észrevételei ellentétesek a Törvényszék 2012. november 7-i ítéletének (T-137/10. sz. ügyben hozott ítélet) 300. pontjának következtetéseivel, miszerint a vállalkozás általános gazdasági érdekű szolgáltatás nyújtása során tanúsított gazdasági hatékonysága nem tartozik valamely állami támogatás összeegyeztethetőségének az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése alapján történő mérlegelése körébe (lásd e tekintetben a (63) preambulumbekezdést).

6.   A BELGA KIRÁLYSÁG ÉSZREVÉTELEI

A BELGA KIRÁLYSÁG ÉSZREVÉTELEI

6.1.   Belgium észrevételei az eljárás megindításáról szóló határozatról

Belgium észrevételei az eljárás megindításáról szóló határozatról

| (81) | A Bizottság 2014. október 1-jei határozatára és annak (17) preambulumbekezdésére adott válaszukban a belga hatóságok megjegyezték, hogy Brüsszel főváros régiójának (azaz az évi legfeljebb 10 millió EUR külön támogatás) és az FRBRTC-nek a pénzügyi beavatkozása csak az önkormányzatoknak és nem az IRIS-H-nak szóló pénzügyi transzferek. Ennek következtében a belga hatóságok szerint ezek olyan hatóságok közötti pénzügyi transzferek, amelyek nem tartoznak az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá. A belga hatóságok szerint sem Brüsszel főváros régiója, sem az FRBRTC nem adott támogatást az IRIS-H-nak. Ehelyett úgy tekintik, hogy ezek a transzferek a régió általános önkormányzati finanszírozási hatáskörének részét képezték, amely lehetővé teszi az önkormányzatoknak közös érdekű feladataik ellátását, ideértve a CPAS feladatait is. Ebben az összefüggésben a panaszos Pénzügyi Felügyelőség véleményeire való hivatkozása csak Brüsszel főváros régióját és az önkormányzatokat érinti, az IRIS-H-t azonban nem. Végezetül a belga hatóságok azzal érvelnek, hogy az intézményi reformokról szóló 1980. augusztus 8-i különleges törvény és a belga Államtanács véleménye (126) szerint Brüsszel főváros régiója csak az önkormányzatokat finanszírozhatja, az IRIS-H-t nem, mivel konkrét kórházi feladatok finanszírozása nem tartozik a régió hatáskörébe. |
| --- | --- |

(81)

A Bizottság 2014. október 1-jei határozatára és annak (17) preambulumbekezdésére adott válaszukban a belga hatóságok megjegyezték, hogy Brüsszel főváros régiójának (azaz az évi legfeljebb 10 millió EUR külön támogatás) és az FRBRTC-nek a pénzügyi beavatkozása csak az önkormányzatoknak és nem az IRIS-H-nak szóló pénzügyi transzferek. Ennek következtében a belga hatóságok szerint ezek olyan hatóságok közötti pénzügyi transzferek, amelyek nem tartoznak az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá. A belga hatóságok szerint sem Brüsszel főváros régiója, sem az FRBRTC nem adott támogatást az IRIS-H-nak. Ehelyett úgy tekintik, hogy ezek a transzferek a régió általános önkormányzati finanszírozási hatáskörének részét képezték, amely lehetővé teszi az önkormányzatoknak közös érdekű feladataik ellátását, ideértve a CPAS feladatait is. Ebben az összefüggésben a panaszos Pénzügyi Felügyelőség véleményeire való hivatkozása csak Brüsszel főváros régióját és az önkormányzatokat érinti, az IRIS-H-t azonban nem. Végezetül a belga hatóságok azzal érvelnek, hogy az intézményi reformokról szóló 1980. augusztus 8-i különleges törvény és a belga Államtanács véleménye (126) szerint Brüsszel főváros régiója csak az önkormányzatokat finanszírozhatja, az IRIS-H-t nem, mivel konkrét kórházi feladatok finanszírozása nem tartozik a régió hatáskörébe.

126

| (82) | Az eljárást megindító határozat (26) preambulumbekezdésében kifejtett kétség vonatkozásában a belga hatóságok pontosították egyfelől a Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése szerinti követelmény, másfelől pedig a közkórház kórházi programozási mechanizmussal való bezárásának lehetősége közötti különbséget. Szerintük a Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése (127) állapítja meg azokat a feltételeket, amelyeket a CPAS-nak kórház létesítéséhez teljesítenie kell. Különösen, a CPAS-nak elemeznie kell, hogy fennáll-e valós szükséglet egy ilyen kórházra, figyelembe véve a terület szükségleteit, ideértve az orvosi-szociális szükségleteket, és a hasonló létesítmények meglétét. A belga hatóságok továbbá rámutatnak, hogy a kórházi programozási mechanizmus a kórházi ágyak régiónkénti legmagasabb számának a szövetségi kormány általi meghatározásából áll, amely határozatát kizárólag az azonosított kórházi szükségletekre alapozza, anélkül, hogy figyelembe venné az egyes területek szociális szükségleteit (128). Kifejtik, hogy Brüsszel főváros régiója esetében a kórházi ágyak legmagasabb száma a régió egészére, és nem a 19 önkormányzatra külön-külön kerül meghatározásra. Ezzel szemben Brüsszel főváros régiójában mind a 19 CPAS autonóm módon határozza meg saját önkormányzatára, hogy a helyi szükségletek alapján létesítsen-e kórházat vagy sem. |
| --- | --- |

(82)

Az eljárást megindító határozat (26) preambulumbekezdésében kifejtett kétség vonatkozásában a belga hatóságok pontosították egyfelől a Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése szerinti követelmény, másfelől pedig a közkórház kórházi programozási mechanizmussal való bezárásának lehetősége közötti különbséget. Szerintük a Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése (127) állapítja meg azokat a feltételeket, amelyeket a CPAS-nak kórház létesítéséhez teljesítenie kell. Különösen, a CPAS-nak elemeznie kell, hogy fennáll-e valós szükséglet egy ilyen kórházra, figyelembe véve a terület szükségleteit, ideértve az orvosi-szociális szükségleteket, és a hasonló létesítmények meglétét. A belga hatóságok továbbá rámutatnak, hogy a kórházi programozási mechanizmus a kórházi ágyak régiónkénti legmagasabb számának a szövetségi kormány általi meghatározásából áll, amely határozatát kizárólag az azonosított kórházi szükségletekre alapozza, anélkül, hogy figyelembe venné az egyes területek szociális szükségleteit (128). Kifejtik, hogy Brüsszel főváros régiója esetében a kórházi ágyak legmagasabb száma a régió egészére, és nem a 19 önkormányzatra külön-külön kerül meghatározásra. Ezzel szemben Brüsszel főváros régiójában mind a 19 CPAS autonóm módon határozza meg saját önkormányzatára, hogy a helyi szükségletek alapján létesítsen-e kórházat vagy sem.

127

128

| (83) | A belga hatóságok kifejtették azt is, hogy egy közkórház bezárása vagy magánszektorbeli partnernek történő átadása esetével az LCH vagy a Loi CPAS alakszerűen vagy konkrétan nem foglalkozik. (129) Azonban a belga hatóságok szerint a belga Államtanács ítélkezési gyakorlata pontosította a bezárási kondíciókat és feltételeket, illetőleg a CPAS által létrehozott intézmények átadását. Az Államtanács 2002. december 9-i 113.428. sz. ítéletében kimondta, hogy meg kell semmisíteni a CPAS-hoz tartozó rehabilitációs otthon magánszektorbeli szereplőnek történő átadását. Az Államtanács megállapította különösen, hogy az orvosi-szociális szolgáltatások nyújtására mutatkozó szükségletet a létesítmény bezárására vagy átadására vonatkozó döntés meghozatala előtt is értékelni kell. Az értékelésnek megfelelően figyelembe kell vennie a létesítmény létesítésekor végzett értékelést, és ennélfogva a létesítmény létrehozására vonatkozó döntés óta történt változásokat. Emellett a belga hatóságok megjegyzik, hogy ez az értékelés nem alapozható egyszerűen a létesítmény pénzügyi helyzetére vagy a fenntartása során felmerült költségekre. Ennek alapján a belga hatóságok megállapítják, hogy a CPAS nem zárhatja be kórházait anélkül, hogy előbb igazolná azt, hogy azon orvosi és szociális szükségletek, amelyekre a kórházat létrehozták, már nem állnak fenn. |
| --- | --- |

(83)

A belga hatóságok kifejtették azt is, hogy egy közkórház bezárása vagy magánszektorbeli partnernek történő átadása esetével az LCH vagy a Loi CPAS alakszerűen vagy konkrétan nem foglalkozik. (129) Azonban a belga hatóságok szerint a belga Államtanács ítélkezési gyakorlata pontosította a bezárási kondíciókat és feltételeket, illetőleg a CPAS által létrehozott intézmények átadását. Az Államtanács 2002. december 9-i 113.428. sz. ítéletében kimondta, hogy meg kell semmisíteni a CPAS-hoz tartozó rehabilitációs otthon magánszektorbeli szereplőnek történő átadását. Az Államtanács megállapította különösen, hogy az orvosi-szociális szolgáltatások nyújtására mutatkozó szükségletet a létesítmény bezárására vagy átadására vonatkozó döntés meghozatala előtt is értékelni kell. Az értékelésnek megfelelően figyelembe kell vennie a létesítmény létesítésekor végzett értékelést, és ennélfogva a létesítmény létrehozására vonatkozó döntés óta történt változásokat. Emellett a belga hatóságok megjegyzik, hogy ez az értékelés nem alapozható egyszerűen a létesítmény pénzügyi helyzetére vagy a fenntartása során felmerült költségekre. Ennek alapján a belga hatóságok megállapítják, hogy a CPAS nem zárhatja be kórházait anélkül, hogy előbb igazolná azt, hogy azon orvosi és szociális szükségletek, amelyekre a kórházat létrehozták, már nem állnak fenn.

129

| (84) | A belga hatóságok szerint egy közkórház létrehozásához egyaránt teljesülnie kell a Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése követelményeinek és a hatóságok kórházi programozási szükségleteinek, míg a magánkórházakra csak az utóbbi vonatkozik. A Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése szerint egy új közkórház megnyitását valós szükséglet fennállásának kell indokolnia. Emellett a belga hatóságok kifejtik, hogy ha egy közkórházat a kórházi programozás szerinti ágyszám-kapacitással nyitnak meg, többé nem lesz lehetőség a program keretében az adott területen másik (köz- vagy magán)kórház nyitására, amely esetben nincsen más mód a lakosság szükségleteinek kielégítésére. A belga hatóságok megjegyzik, hogy ha a CPAS valamikor be kívánja zárni közkórházát, először azt kell bizonyítania, hogy arra – az Államtanács ítélkezési gyakorlatának megfelelően már nincsen szükség. Ezzel szemben ha egy magánszektorbeli szereplő kórháza bezárása mellett dönt, a szereplőt – a CPAS-tól eltérően – nem terheli jogi kötelezettség annak biztosítására, hogy a lakosság egészségügyi ellátása továbbra is megoldott legyen. A belga hatóságok szerint a magánkórházak nyitva tartását csak saját döntésük motiválja, amely bármikor változhat. A belga hatóságok szemléltetésként utalnak a Berchem-Sainte-Agathe (Brüsszel) területén működött Hôpital Français magánkórház 2008. évi hirtelen bezárására (130). Végezetül a belga hatóságok kifejtik, hogy a kórházi programozási mechanizmus egyformán korlátozza az állami és magánszektorbeli szereplőket a kórháznyitásban (mivel ez csak akkor lehetséges, ha a területen a kórházi ágyak legmagasabb számát még nem érték el). Álláspontjuk szerint a Loi CPAS-ból eredő kötelezettségek azonban további korlátozásokat írnak elő a CPAS közkórház-létesítési és -bezárási lehetőségeire, míg a magánkórházak bármikor bezárhatnak. |
| --- | --- |

(84)

A belga hatóságok szerint egy közkórház létrehozásához egyaránt teljesülnie kell a Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése követelményeinek és a hatóságok kórházi programozási szükségleteinek, míg a magánkórházakra csak az utóbbi vonatkozik. A Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdése szerint egy új közkórház megnyitását valós szükséglet fennállásának kell indokolnia. Emellett a belga hatóságok kifejtik, hogy ha egy közkórházat a kórházi programozás szerinti ágyszám-kapacitással nyitnak meg, többé nem lesz lehetőség a program keretében az adott területen másik (köz- vagy magán)kórház nyitására, amely esetben nincsen más mód a lakosság szükségleteinek kielégítésére. A belga hatóságok megjegyzik, hogy ha a CPAS valamikor be kívánja zárni közkórházát, először azt kell bizonyítania, hogy arra – az Államtanács ítélkezési gyakorlatának megfelelően már nincsen szükség. Ezzel szemben ha egy magánszektorbeli szereplő kórháza bezárása mellett dönt, a szereplőt – a CPAS-tól eltérően – nem terheli jogi kötelezettség annak biztosítására, hogy a lakosság egészségügyi ellátása továbbra is megoldott legyen. A belga hatóságok szerint a magánkórházak nyitva tartását csak saját döntésük motiválja, amely bármikor változhat. A belga hatóságok szemléltetésként utalnak a Berchem-Sainte-Agathe (Brüsszel) területén működött Hôpital Français magánkórház 2008. évi hirtelen bezárására (130). Végezetül a belga hatóságok kifejtik, hogy a kórházi programozási mechanizmus egyformán korlátozza az állami és magánszektorbeli szereplőket a kórháznyitásban (mivel ez csak akkor lehetséges, ha a területen a kórházi ágyak legmagasabb számát még nem érték el). Álláspontjuk szerint a Loi CPAS-ból eredő kötelezettségek azonban további korlátozásokat írnak elő a CPAS közkórház-létesítési és -bezárási lehetőségeire, míg a magánkórházak bármikor bezárhatnak.

Hôpital Français

130

| (85) | Az állítólag csak az IRIS-H-ra vonatkozó kötelezettségek vonatkozásában (lásd az eljárást megindító határozat (87)–(89) preambulumbekezdését) a belga hatóságok azzal érvelnek, hogy ezek a kötelezettségek azon tény közvetlen következményei, hogy az IRIS-H-t abból a célból hozták létre, hogy hozzájáruljon a szociális támogatás CPAS általi nyújtásához (lásd még a 2.2. pontot). A belga hatóságok véleménye szerint ezek a kötelezettségek a Loi CPAS-ból – amelynek alapján az IRIS-H-t létrehozták – erednek, és a megbízás eszközét az IRIS-H belső szabályzata és az IRIS stratégiai tervei képezték. A belga hatóságok a kötelezettségek pontos meghatározása vonatkozásában ezekre a dokumentumokra utalnak. Terjedelmi okokból és az ismétléseket kerülendő a Bizottság értékelésében csak a releváns részleteket idézi (lásd a 7.3.4.1. pontot). |
| --- | --- |

(85)

Az állítólag csak az IRIS-H-ra vonatkozó kötelezettségek vonatkozásában (lásd az eljárást megindító határozat (87)–(89) preambulumbekezdését) a belga hatóságok azzal érvelnek, hogy ezek a kötelezettségek azon tény közvetlen következményei, hogy az IRIS-H-t abból a célból hozták létre, hogy hozzájáruljon a szociális támogatás CPAS általi nyújtásához (lásd még a 2.2. pontot). A belga hatóságok véleménye szerint ezek a kötelezettségek a Loi CPAS-ból – amelynek alapján az IRIS-H-t létrehozták – erednek, és a megbízás eszközét az IRIS-H belső szabályzata és az IRIS stratégiai tervei képezték. A belga hatóságok a kötelezettségek pontos meghatározása vonatkozásában ezekre a dokumentumokra utalnak. Terjedelmi okokból és az ismétléseket kerülendő a Bizottság értékelésében csak a releváns részleteket idézi (lásd a 7.3.4.1. pontot).

| (86) | A Bizottság eljárást megindító határozatában (lásd a (48) preambulumbekezdést) kétségeinek adott hangot az IRIS-H által végzett további szociális szolgáltatások gazdasági vagy nem gazdasági jellegét illetően. Az eljárást megindító határozatra adott válaszukban a belga hatóságok véleménye szerint ezek a szociális szolgáltatások nem gazdasági tevékenységek. Lényegében azzal érvelnek, hogy a brüsszeli CPAS által anyagi, szociális, orvosi, orvosi-szociális és pszichológiai támogatás formájában nyújtott szociális támogatás nem piaci verseny keretében történik, és ez akkor is így van, ha a szociális támogatás egy részét (azaz a további szociális szolgáltatásokat) az IRIS-H megbízás alapján végzi. |
| --- | --- |

(86)

A Bizottság eljárást megindító határozatában (lásd a (48) preambulumbekezdést) kétségeinek adott hangot az IRIS-H által végzett további szociális szolgáltatások gazdasági vagy nem gazdasági jellegét illetően. Az eljárást megindító határozatra adott válaszukban a belga hatóságok véleménye szerint ezek a szociális szolgáltatások nem gazdasági tevékenységek. Lényegében azzal érvelnek, hogy a brüsszeli CPAS által anyagi, szociális, orvosi, orvosi-szociális és pszichológiai támogatás formájában nyújtott szociális támogatás nem piaci verseny keretében történik, és ez akkor is így van, ha a szociális támogatás egy részét (azaz a további szociális szolgáltatásokat) az IRIS-H megbízás alapján végzi.

| (87) | A hiány-ellentételezés jogalapját illetően (lásd az eljárást megindító határozat (91) preambulumbekezdését), a belga hatóságok megítélése szerint az önkormányzatok azon kötelezettségét, hogy fedezzék közkórházaik hiányát, az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke, és az LCH 109. cikke fekteti le. Kifejtik, hogy az LCH 109. cikke fekteti le az összes belga közkórháza vonatkozó általános elvet, amely meghatározza az önkormányzatok teendőinek minimumát (mivel csak a hiány egy részének fedezésére kötelezi azokat, lásd még a (47) preambulumbekezdést). A belga hatóságok egyben megjegyzik, hogy az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke egy különös kötelezettség, amely csak arra a hat önkormányzatra vonatkozik, amelyek az IRIS-H-t létrehozták, és amelyek úgy döntöttek, hogy az LCH 109. cikke szerinti minimumot meghaladóan az IRIS-H teljes számviteli hiányát fedezik. |
| --- | --- |

(87)

A hiány-ellentételezés jogalapját illetően (lásd az eljárást megindító határozat (91) preambulumbekezdését), a belga hatóságok megítélése szerint az önkormányzatok azon kötelezettségét, hogy fedezzék közkórházaik hiányát, az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke, és az LCH 109. cikke fekteti le. Kifejtik, hogy az LCH 109. cikke fekteti le az összes belga közkórháza vonatkozó általános elvet, amely meghatározza az önkormányzatok teendőinek minimumát (mivel csak a hiány egy részének fedezésére kötelezi azokat, lásd még a (47) preambulumbekezdést). A belga hatóságok egyben megjegyzik, hogy az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke egy különös kötelezettség, amely csak arra a hat önkormányzatra vonatkozik, amelyek az IRIS-H-t létrehozták, és amelyek úgy döntöttek, hogy az LCH 109. cikke szerinti minimumot meghaladóan az IRIS-H teljes számviteli hiányát fedezik.

| (88) | A Bizottság eljárást megindító határozatának (92) preambulumbekezdésében tette fel azt a kérdést, hogy a (Brüsszel főváros régiója részéről az önkormányzatoknak szóló) külön támogatások önkormányzatok részéről az IRIS-H-nak történő továbbadása a hiány fedezésére szolgáló mechanizmustól elkülönülő tranzakciónak minősíthető-e. A belga hatóságok válaszukban azzal érvelnek, hogy a brüsszeli önkormányzatok a külön támogatásokat csak az IRIS-H hiányának fedezésére fennálló kötelezettségük részleges teljesítésére használják. Amint lentebb részletesebben kifejtésre kerül (lásd a 7.3.5. pontot), a hiány-ellentételezés kifizetése több lépésben történik, ezek része a külön támogatások önkormányzat részéről az IRIS-H-nak történő átutalása, de az összes ilyen kifizetésnek azonos az alapja, jelesül a hiány fedezésére fennálló önkormányzati kötelezettség. |
| --- | --- |

(88)

A Bizottság eljárást megindító határozatának (92) preambulumbekezdésében tette fel azt a kérdést, hogy a (Brüsszel főváros régiója részéről az önkormányzatoknak szóló) külön támogatások önkormányzatok részéről az IRIS-H-nak történő továbbadása a hiány fedezésére szolgáló mechanizmustól elkülönülő tranzakciónak minősíthető-e. A belga hatóságok válaszukban azzal érvelnek, hogy a brüsszeli önkormányzatok a külön támogatásokat csak az IRIS-H hiányának fedezésére fennálló kötelezettségük részleges teljesítésére használják. Amint lentebb részletesebben kifejtésre kerül (lásd a 7.3.5. pontot), a hiány-ellentételezés kifizetése több lépésben történik, ezek része a külön támogatások önkormányzat részéről az IRIS-H-nak történő átutalása, de az összes ilyen kifizetésnek azonos az alapja, jelesül a hiány fedezésére fennálló önkormányzati kötelezettség.

| (89) | A Bizottság pontosítást kért az előlegkifizetések (ha voltak) állítólagos mechanizmusa, annak jogalapja és működése, a hiány fedezésére szolgáló mechanizmustól való eltérések, és az FRBRTC finanszírozásban betöltött szerepe tekintetében is (lásd az eljárást megindító határozat (93) preambulumbekezdését). A belga hatóságok szerint előlegkifizetési mechanizmust nem rendszeresítettek. Pontosabban kifejtik, hogy az IRIS-H hiányának fedezésére vonatkozó kötelezettség a hiány felmerülésekor rögtön beáll. Valójában – a belga hatóságok szerint – az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke arra a számviteli hiányra utal, amely a kórházak pénzügyi év vége után legfeljebb hat hónappal készülő pénzügyi kimutatásaiban kerül megállapításra. Ezzel szemben az LCH 109. cikke szerinti hiány Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat általi kiszámítása sokkal hosszabb időt vesz igénybe (akár tíz évet). Azonban a belga hatóságok azt állítják, hogy mivel az LCH 109. cikke szerinti hiány egyszerűen azon számviteli hiány része, amelyet az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke szerint azonnal fedezni kell, az IRIS-H nem kap olyan előlegeket, amelyek a hiányfedezési mechanizmustól elkülönülőnek minősíthetőek. Végezetül a belga hatóságok megismétlik, hogy az FRBRTC olyan finanszírozást nyújtott az önkormányzatoknak, amely segítette azokat hiányfedezési kötelezettségük teljesítésében, amely – a fent kifejtettek szerint – nem képez előlegkifizetési mechanizmust. |
| --- | --- |

(89)

A Bizottság pontosítást kért az előlegkifizetések (ha voltak) állítólagos mechanizmusa, annak jogalapja és működése, a hiány fedezésére szolgáló mechanizmustól való eltérések, és az FRBRTC finanszírozásban betöltött szerepe tekintetében is (lásd az eljárást megindító határozat (93) preambulumbekezdését). A belga hatóságok szerint előlegkifizetési mechanizmust nem rendszeresítettek. Pontosabban kifejtik, hogy az IRIS-H hiányának fedezésére vonatkozó kötelezettség a hiány felmerülésekor rögtön beáll. Valójában – a belga hatóságok szerint – az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke arra a számviteli hiányra utal, amely a kórházak pénzügyi év vége után legfeljebb hat hónappal készülő pénzügyi kimutatásaiban kerül megállapításra. Ezzel szemben az LCH 109. cikke szerinti hiány Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat általi kiszámítása sokkal hosszabb időt vesz igénybe (akár tíz évet). Azonban a belga hatóságok azt állítják, hogy mivel az LCH 109. cikke szerinti hiány egyszerűen azon számviteli hiány része, amelyet az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke szerint azonnal fedezni kell, az IRIS-H nem kap olyan előlegeket, amelyek a hiányfedezési mechanizmustól elkülönülőnek minősíthetőek. Végezetül a belga hatóságok megismétlik, hogy az FRBRTC olyan finanszírozást nyújtott az önkormányzatoknak, amely segítette azokat hiányfedezési kötelezettségük teljesítésében, amely – a fent kifejtettek szerint – nem képez előlegkifizetési mechanizmust.

| (90) | A túlkompenzáció megelőzését szolgáló intézkedések és a tényleges túlkompenzáció hiánya vonatkozásában (lásd az eljárást megindító határozat (95)–(97) preambulumbekezdését) a belga hatóságok a következő érvelést terjesztik be. Először kifejtik, hogy a hiány ellentételezésére vonatkozó határozat éves határozat, és annak meghozatalára akkor kerül sor, amikor ismertté válik az adott évre becsült hiány, így a túlkompenzáció veszélye nem áll fenn. Hozzáteszik, hogy a belga jogi keret (egyebek mellett az 1983. november 14-i törvény és a Loi CPAS) lehetővé teszi az önkormányzatoknak annak biztosítását, hogy az IRIS-H az állami támogatást helyesen használja fel, és helytelen felhasználás vagy túlkompenzáció esetében a támogatás visszafizettetésre kerül. Ezen túlmenően a túlkompenzáció hiányának igazolására a belga hatóságok utalnak a Bizottságnak benyújtott több táblázatra, amelyek tartalmazzák a hiányt és az önkormányzati beavatkozást mind az öt IRIS-H esetében az 1996–2014-es időszakra (ezeket a számadatokat lásd még a 7.3.5. pontban). |
| --- | --- |

(90)

A túlkompenzáció megelőzését szolgáló intézkedések és a tényleges túlkompenzáció hiánya vonatkozásában (lásd az eljárást megindító határozat (95)–(97) preambulumbekezdését) a belga hatóságok a következő érvelést terjesztik be. Először kifejtik, hogy a hiány ellentételezésére vonatkozó határozat éves határozat, és annak meghozatalára akkor kerül sor, amikor ismertté válik az adott évre becsült hiány, így a túlkompenzáció veszélye nem áll fenn. Hozzáteszik, hogy a belga jogi keret (egyebek mellett az 1983. november 14-i törvény és a Loi CPAS) lehetővé teszi az önkormányzatoknak annak biztosítását, hogy az IRIS-H az állami támogatást helyesen használja fel, és helytelen felhasználás vagy túlkompenzáció esetében a támogatás visszafizettetésre kerül. Ezen túlmenően a túlkompenzáció hiányának igazolására a belga hatóságok utalnak a Bizottságnak benyújtott több táblázatra, amelyek tartalmazzák a hiányt és az önkormányzati beavatkozást mind az öt IRIS-H esetében az 1996–2014-es időszakra (ezeket a számadatokat lásd még a 7.3.5. pontban).

| (91) | A kérésnek megfelelően a belga hatóságok pontosították továbbá a pérennité fogalmát is (lásd az eljárást megindító határozat (102)–(103) preambulumbekezdését). Szerintük az IRIS-H folyamatos működése (vagy pérennité) biztosításának kötelezettsége közvetlenül a Loi CPAS-on alapul. Amint az fentebb kifejtésre került (lásd a 2.1. pontot), minden egyes CPAS létrehozhat létesítményeket szociális támogatás nyújtására, ideértve az orvosi és az orvosi-szociális támogatást, ha igazolni tudja, hogy ez valós szükséglet kielégítéséhez szükséges a Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdésével összhangban. Kifejtik, hogy a múltban a CPAS Brüsszel főváros régiójában létesített 19 kórház közül 6 kórház (önálló jogi személyiség nélkül) saját irányítás alatt állt 1995 végéig, szociális támogatás nyújtása érdekében. Szerintük e közkórházak szerkezetátalakítása, amelynek nyomán a CPAS-tól jogilag független állami IRIS-H 1996. január 1-jén létrejött (lásd még a 2.2. pontot) nem változtatta meg a CPAS szociális támogatás – akár közvetlenül, akár az IRIS-H-n keresztül történő – nyújtására fennálló kötelezettségét. Ebben az összefüggésben a belga hatóságok rámutatnak, hogy a szerkezetátalakítás és az IRIS-hálózat és az IRIS-H létrehozásának elsődleges célja a közkórházi szolgáltatások Brüsszel főváros régiójában történő folyamatos nyújtásának biztosítása volt (lásd még a (27) preambulumbekezdést). Ennélfogva megjegyzik, hogy az IRIS-H folyamatos működésének biztosítására, és ezáltal a lakosság szociális szükségletei kielégítésének garantálására az önkormányzatoknak és a CPAS-nak kell viselnie minden kórházi hiányt az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke alapján. Emellett a belga hatóságok megállapítják, hogy amennyiben a valós szükséglet fennáll, az Államtanács ítélkezési gyakorlatának megfelelően (lásd a (83) preambulumbekezdést) a hatóságok nem zárhatják be az IRIS-H-t és azt magántulajdonba sem adhatják. |
| --- | --- |

(91)

A kérésnek megfelelően a belga hatóságok pontosították továbbá a pérennité fogalmát is (lásd az eljárást megindító határozat (102)–(103) preambulumbekezdését). Szerintük az IRIS-H folyamatos működése (vagy pérennité) biztosításának kötelezettsége közvetlenül a Loi CPAS-on alapul. Amint az fentebb kifejtésre került (lásd a 2.1. pontot), minden egyes CPAS létrehozhat létesítményeket szociális támogatás nyújtására, ideértve az orvosi és az orvosi-szociális támogatást, ha igazolni tudja, hogy ez valós szükséglet kielégítéséhez szükséges a Loi CPAS 60. cikkének (6) bekezdésével összhangban. Kifejtik, hogy a múltban a CPAS Brüsszel főváros régiójában létesített 19 kórház közül 6 kórház (önálló jogi személyiség nélkül) saját irányítás alatt állt 1995 végéig, szociális támogatás nyújtása érdekében. Szerintük e közkórházak szerkezetátalakítása, amelynek nyomán a CPAS-tól jogilag független állami IRIS-H 1996. január 1-jén létrejött (lásd még a 2.2. pontot) nem változtatta meg a CPAS szociális támogatás – akár közvetlenül, akár az IRIS-H-n keresztül történő – nyújtására fennálló kötelezettségét. Ebben az összefüggésben a belga hatóságok rámutatnak, hogy a szerkezetátalakítás és az IRIS-hálózat és az IRIS-H létrehozásának elsődleges célja a közkórházi szolgáltatások Brüsszel főváros régiójában történő folyamatos nyújtásának biztosítása volt (lásd még a (27) preambulumbekezdést). Ennélfogva megjegyzik, hogy az IRIS-H folyamatos működésének biztosítására, és ezáltal a lakosság szociális szükségletei kielégítésének garantálására az önkormányzatoknak és a CPAS-nak kell viselnie minden kórházi hiányt az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke alapján. Emellett a belga hatóságok megállapítják, hogy amennyiben a valós szükséglet fennáll, az Államtanács ítélkezési gyakorlatának megfelelően (lásd a (83) preambulumbekezdést) a hatóságok nem zárhatják be az IRIS-H-t és azt magántulajdonba sem adhatják.

pérennité

pérennité

| (92) | Végezetül a Bizottság az eljárást megindító határozat (103) preambulumbekezdésében feltette a kérdést, hogy vannak-e az IRIS-H további finanszírozását indokoló egyéb okok. Ebben a tekintetben a belga hatóságok megjegyzik, hogy az IRIS-H célja nem egyszerűen „életképes” kórházi szolgáltatások, feladatok és programok létrehozása, ahogy azt a belga magánkórházak megtehetik. Ehelyett a belga hatóságok szerint az IRIS-H-nak garantálnia kell a lehető legszélesebb körű egészségügyi ellátást, különösen annak érdekében, hogy ahhoz mindenki hozzáférhessen, ideértve a társadalom legszegényebb tagjait, függetlenül attól, hogy betegségük milyen kezelést igényel, még akkor is, ha az jóval túlmutat az LCH alapján az összes kórházra vonatkozó kórházi tervezési és jóváhagyási normákon. Ezzel összefüggésben a belga hatóságok utalnak a Törvényszék 2012. november 7-i ítéletének 162. pontjára, amely szerint „a közkórházak hiányainak ellentételezése közegészségügyi és szociális okokból szükségesnek bizonyulhat annak érdekében, hogy biztosítsák a kórházi rendszer folytonosságát és életképességét.” A belga hatóságok rámutatnak arra is, hogy a közkórházi jogállás bizonyos olyan költségekkel is jár, amelyeket a szövetségi finanszírozási intézkedések nem kompenzálnak teljes egészében. Megjegyzik, hogy ezen költségek közé tartoznak egyebek mellett: a kétnyelvű személyzet nyelvpótlékának kifizetése, a magasabb nyugdíj és betegségi kiadások a törvényi védelemben részesülő munkavállalók (közalkalmazottak) számára, és a bértábla Brüsszel főváros régiója által előírt (de csak részben megfizetett) emelése. |
| --- | --- |

(92)

Végezetül a Bizottság az eljárást megindító határozat (103) preambulumbekezdésében feltette a kérdést, hogy vannak-e az IRIS-H további finanszírozását indokoló egyéb okok. Ebben a tekintetben a belga hatóságok megjegyzik, hogy az IRIS-H célja nem egyszerűen „életképes” kórházi szolgáltatások, feladatok és programok létrehozása, ahogy azt a belga magánkórházak megtehetik. Ehelyett a belga hatóságok szerint az IRIS-H-nak garantálnia kell a lehető legszélesebb körű egészségügyi ellátást, különösen annak érdekében, hogy ahhoz mindenki hozzáférhessen, ideértve a társadalom legszegényebb tagjait, függetlenül attól, hogy betegségük milyen kezelést igényel, még akkor is, ha az jóval túlmutat az LCH alapján az összes kórházra vonatkozó kórházi tervezési és jóváhagyási normákon. Ezzel összefüggésben a belga hatóságok utalnak a Törvényszék 2012. november 7-i ítéletének 162. pontjára, amely szerint „a közkórházak hiányainak ellentételezése közegészségügyi és szociális okokból szükségesnek bizonyulhat annak érdekében, hogy biztosítsák a kórházi rendszer folytonosságát és életképességét.” A belga hatóságok rámutatnak arra is, hogy a közkórházi jogállás bizonyos olyan költségekkel is jár, amelyeket a szövetségi finanszírozási intézkedések nem kompenzálnak teljes egészében. Megjegyzik, hogy ezen költségek közé tartoznak egyebek mellett: a kétnyelvű személyzet nyelvpótlékának kifizetése, a magasabb nyugdíj és betegségi kiadások a törvényi védelemben részesülő munkavállalók (közalkalmazottak) számára, és a bértábla Brüsszel főváros régiója által előírt (de csak részben megfizetett) emelése.

6.2.   Belgium észrevételei a harmadik felek észrevételeire

Belgium észrevételei a harmadik felek észrevételeire

| (93) | A belga hatóságok először is megjegyzik, hogy a CBI, ABISP és Zorgnet Vlaanderen Bizottság eljárást megindító határozatára tett észrevételei azon az általános állításon alapulnak, hogy véleményük szerint az IRIS-H-t nem bízták meg azon túlmutató általános gazdasági érdekű szolgáltatásokkal, mint amelyek Belgium összes (köz- vagy magán)kórházára hárulnak. Álláspontjuk szerint ez az állítás egyetlen premisszán alapul, nevezetesen azon a tényen, hogy az LCH a magán- és a közkórházakat is ugyanazzal a közszolgáltatási kötelezettséggel bízza meg, tekintet nélkül a sajátos regionális vonatkozásokra. Azonban, a belga hatóságok szerint a beavatkozó felek nem adnak magyarázatot arra, hogy a Loi CPAS miért ne vonatkozna az IRIS-H-ra, miközben Belgium szerint ez a törvény az IRIS-H létezésének konkrét jogi indoka. A belga hatóságok rámutatnak, hogy az LCH 147. cikke kifejezetten elismeri, hogy a CPAS által irányított kórházak (mint amilyen az IRIS-H (131)) esetében az LCH kiegészíti a Loi CPAS-t, ami megerősíti, hogy nem az LCH az egyetlen releváns jogalap, ha a CPAS irányítása alatt álló kórházról van szó. |
| --- | --- |

(93)

A belga hatóságok először is megjegyzik, hogy a CBI, ABISP és Zorgnet Vlaanderen Bizottság eljárást megindító határozatára tett észrevételei azon az általános állításon alapulnak, hogy véleményük szerint az IRIS-H-t nem bízták meg azon túlmutató általános gazdasági érdekű szolgáltatásokkal, mint amelyek Belgium összes (köz- vagy magán)kórházára hárulnak. Álláspontjuk szerint ez az állítás egyetlen premisszán alapul, nevezetesen azon a tényen, hogy az LCH a magán- és a közkórházakat is ugyanazzal a közszolgáltatási kötelezettséggel bízza meg, tekintet nélkül a sajátos regionális vonatkozásokra. Azonban, a belga hatóságok szerint a beavatkozó felek nem adnak magyarázatot arra, hogy a Loi CPAS miért ne vonatkozna az IRIS-H-ra, miközben Belgium szerint ez a törvény az IRIS-H létezésének konkrét jogi indoka. A belga hatóságok rámutatnak, hogy az LCH 147. cikke kifejezetten elismeri, hogy a CPAS által irányított kórházak (mint amilyen az IRIS-H (131)) esetében az LCH kiegészíti a Loi CPAS-t, ami megerősíti, hogy nem az LCH az egyetlen releváns jogalap, ha a CPAS irányítása alatt álló kórházról van szó.

131

| (94) | A belga hatóságok helytelennek tartják a CBI azon állítását, hogy a brüsszeli kormány azon szándéka, hogy átfogalmazza a 2003. február 13-iOrdonnance-t azon általános érdekű feladatok meghatározása céljából, amelyek indokolják az önkormányzatoknak nyújtott külön támogatásokat (lásd a (70) preambulumbekezdést), annak a jele, hogy jelenleg (csak az IRIS-H-ra vonatkozó) külön feladatok nem léteznek. Rámutatnak különösen, hogy az Ordonnance-ban előirányzott külön támogatásokat csak az önkormányzatoknak és nem az IRIS-H-nak ítélik oda. Belgium továbbá megerősíti, hogy az FRBRTC és Brüsszel főváros régiója maga részéről történő, az önkormányzatokat támogató beavatkozás (évi legfeljebb 10 millió EUR (132)) hatóságok közötti olyan transzfert alkot, amely az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésén alapul. A belga hatóságok megismétlik, hogy a régió vagy az FRBRTC egyik ilyen összeget sem az IRIS-H-nak adta. Ezzel szemben Belgium szerint azok egyszerűen a régió és az önkormányzatok közötti transzferek, a régió általános önkormányzati finanszírozási hatáskörének keretében. Ez az átfogó finanszírozás arra szolgál, hogy az önkormányzatok képesek legyenek közösségi érdekű feladataik ellátására, amelyekbe beletartoznak a CPAS feladatai. A belga hatóságok szerint a 2003. február 13-iOrdonnance reformja semmi esetre sem érhet fel annak elfogadásával, hogy az IRIS-H-nak nincsenek további általános gazdasági érdekű szolgáltatásai. Az önkormányzatok határozzák meg azokat az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat, amelyekkel az általuk létrehozott kórházakat megbízzák, és az Ordonnance ebben az összefüggésben nem bír jelentőséggel, mivel az csak államon belüli finanszírozásra vonatkozik. |
| --- | --- |

(94)

A belga hatóságok helytelennek tartják a CBI azon állítását, hogy a brüsszeli kormány azon szándéka, hogy átfogalmazza a 2003. február 13-iOrdonnance-t azon általános érdekű feladatok meghatározása céljából, amelyek indokolják az önkormányzatoknak nyújtott külön támogatásokat (lásd a (70) preambulumbekezdést), annak a jele, hogy jelenleg (csak az IRIS-H-ra vonatkozó) külön feladatok nem léteznek. Rámutatnak különösen, hogy az Ordonnance-ban előirányzott külön támogatásokat csak az önkormányzatoknak és nem az IRIS-H-nak ítélik oda. Belgium továbbá megerősíti, hogy az FRBRTC és Brüsszel főváros régiója maga részéről történő, az önkormányzatokat támogató beavatkozás (évi legfeljebb 10 millió EUR (132)) hatóságok közötti olyan transzfert alkot, amely az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésén alapul. A belga hatóságok megismétlik, hogy a régió vagy az FRBRTC egyik ilyen összeget sem az IRIS-H-nak adta. Ezzel szemben Belgium szerint azok egyszerűen a régió és az önkormányzatok közötti transzferek, a régió általános önkormányzati finanszírozási hatáskörének keretében. Ez az átfogó finanszírozás arra szolgál, hogy az önkormányzatok képesek legyenek közösségi érdekű feladataik ellátására, amelyekbe beletartoznak a CPAS feladatai. A belga hatóságok szerint a 2003. február 13-iOrdonnance reformja semmi esetre sem érhet fel annak elfogadásával, hogy az IRIS-H-nak nincsenek további általános gazdasági érdekű szolgáltatásai. Az önkormányzatok határozzák meg azokat az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat, amelyekkel az általuk létrehozott kórházakat megbízzák, és az Ordonnance ebben az összefüggésben nem bír jelentőséggel, mivel az csak államon belüli finanszírozásra vonatkozik.

Ordonnance

Ordonnance-

132

Ordonnance

Ordonnance

| (95) | A belga hatóságok ugyancsak visszautasítják a szociális feladatok CBI észrevételeiben állítólag pontatlan bemutatását. A CBI különösen úgy vélte, hogy az LCH a köz- és magánkórházakra azonos „alapvető szociális feladat”-okat határoz meg, amelyeket azonban az IRIS-H intenzívebben lát el. Ebből a nézőpontból az IRIS-H „további” szociális feladatai nem választhatóak el a nyújtott kórházi szolgáltatásoktól és azok szerves részét képezik. A belga hatóságok szerint ezt az álláspontot nem szabad követni. A belga hatóságok szerint, azon tényen túl, hogy a CBI itt kifejezetten elismeri, hogy valóban lényegi különbség van a köz- és magánkórházak között (azaz az IRIS-H által nyújtott szociális szolgáltatások nagyobb mennyisége), a CBI nem határozza meg, hogy pontosan mit ért az olyan „alapvető szociális feladat” alatt, amelyet a kórház általános gazdasági érdekű szolgáltatásának tekint, illetve nem határozza meg az ezt alátámasztó jogalapot vagy azt a konkrét felhatalmazást, amely erre vonatkozik. A belga hatóságok véleménye szerint csak a Loi CPAS használható arra, hogy a közkórházakat „alapvető szociális feladatok”-kal bízzák meg. Álláspontjuk szerint, kizárólag csak a közkórházak vonatkozásában az LCH ténylegesen egyszerűen kiegészíti a Loi CPAS-t (lásd az LCH 147. cikkét). Az IRIS-H érdemi vagy „alapvető” feladatának meghatározása a Loi CPAS-ban vagy annak alapján történik, és ezért az nem „közös” az összes kórházra. Szerintük ez a feladat nem gazdasági jellegű. Ennélfogva, az IRIS-H a Loi CPAS alapján jött létre, és létrehozása után elvárt attól az LCH további szabályainak betartása. (133) |
| --- | --- |

(95)

A belga hatóságok ugyancsak visszautasítják a szociális feladatok CBI észrevételeiben állítólag pontatlan bemutatását. A CBI különösen úgy vélte, hogy az LCH a köz- és magánkórházakra azonos „alapvető szociális feladat”-okat határoz meg, amelyeket azonban az IRIS-H intenzívebben lát el. Ebből a nézőpontból az IRIS-H „további” szociális feladatai nem választhatóak el a nyújtott kórházi szolgáltatásoktól és azok szerves részét képezik. A belga hatóságok szerint ezt az álláspontot nem szabad követni. A belga hatóságok szerint, azon tényen túl, hogy a CBI itt kifejezetten elismeri, hogy valóban lényegi különbség van a köz- és magánkórházak között (azaz az IRIS-H által nyújtott szociális szolgáltatások nagyobb mennyisége), a CBI nem határozza meg, hogy pontosan mit ért az olyan „alapvető szociális feladat” alatt, amelyet a kórház általános gazdasági érdekű szolgáltatásának tekint, illetve nem határozza meg az ezt alátámasztó jogalapot vagy azt a konkrét felhatalmazást, amely erre vonatkozik. A belga hatóságok véleménye szerint csak a Loi CPAS használható arra, hogy a közkórházakat „alapvető szociális feladatok”-kal bízzák meg. Álláspontjuk szerint, kizárólag csak a közkórházak vonatkozásában az LCH ténylegesen egyszerűen kiegészíti a Loi CPAS-t (lásd az LCH 147. cikkét). Az IRIS-H érdemi vagy „alapvető” feladatának meghatározása a Loi CPAS-ban vagy annak alapján történik, és ezért az nem „közös” az összes kórházra. Szerintük ez a feladat nem gazdasági jellegű. Ennélfogva, az IRIS-H a Loi CPAS alapján jött létre, és létrehozása után elvárt attól az LCH további szabályainak betartása. (133)

133

| (96) | A CBI egyetemes ellátási feladattal kapcsolatos észrevétele vonatkozásában a belga hatóságok megjegyzik, hogy a CBI az egyetemes ellátási feladatot – amely szerinte valamennyi kórház esetében azonos – csak a sürgősségi és sürgősség utáni helyzetekre korlátozza. Ilyen módon a belga hatóságok szerint a CBI implicit módon elismeri, hogy a brüsszeli magánkórházaknak nem kötelezettségük a páciensek sürgősségi és sürgősség utáni eseteken kívüli kezelése, amely ennek ellenére a szükséget szenvedőknek nyújtott ellátás zömét teszi ki. Emellett a belga hatóságok azzal érvelnek, hogy a CBI LCH 2. cikkében körülírt közérdekű feladatokra hivatkozása nem képezi ezen kötelezettség alapját. Szerintük az alapvető kórházi ellátási feladattal való megbízás nem elegendő ahhoz, hogy kiterjedjen a fizetőképességtől függetlenül valamennyi beteg minden körülmények között történő ellátására vonatkozó kötelezettséggel való megbízásra. Ezt bőségesen igazolja az a puszta tény, hogy a sürgősségi esetekre külön szabályok vonatkoznak. A belga hatóságok azzal érvelnek, hogy az általános érdekű feladat nem lehet vélelmezhető, hanem az megbízással keletkezik. Álláspontjuk szerint azért volt szükség a sürgősségi esetek tekintetében külön szabályok megállapítására, mert az alapvető kórházi ellátási feladatok LCH-ban adott fogalommeghatározása nem említi a sürgősségi eseteket. Valójában a belga hatóságok azzal érvelnek, hogy az 1964. július 8-i törvény (134) és annak végrehajtási rendeletei foglalkoznak a sürgősségi orvosi segítségnyújtással (135) és a sürgősségi szolgálatokkal (ideértve a mentőjárműveket is). Ennek alapján látnak el egyes kórházak – ezek egyaránt lehetnek köz- és magánkórházak – bizonyos feladatokat a sürgősségi orvosi segítségnyújtás terén. |
| --- | --- |

(96)

A CBI egyetemes ellátási feladattal kapcsolatos észrevétele vonatkozásában a belga hatóságok megjegyzik, hogy a CBI az egyetemes ellátási feladatot – amely szerinte valamennyi kórház esetében azonos – csak a sürgősségi és sürgősség utáni helyzetekre korlátozza. Ilyen módon a belga hatóságok szerint a CBI implicit módon elismeri, hogy a brüsszeli magánkórházaknak nem kötelezettségük a páciensek sürgősségi és sürgősség utáni eseteken kívüli kezelése, amely ennek ellenére a szükséget szenvedőknek nyújtott ellátás zömét teszi ki. Emellett a belga hatóságok azzal érvelnek, hogy a CBI LCH 2. cikkében körülírt közérdekű feladatokra hivatkozása nem képezi ezen kötelezettség alapját. Szerintük az alapvető kórházi ellátási feladattal való megbízás nem elegendő ahhoz, hogy kiterjedjen a fizetőképességtől függetlenül valamennyi beteg minden körülmények között történő ellátására vonatkozó kötelezettséggel való megbízásra. Ezt bőségesen igazolja az a puszta tény, hogy a sürgősségi esetekre külön szabályok vonatkoznak. A belga hatóságok azzal érvelnek, hogy az általános érdekű feladat nem lehet vélelmezhető, hanem az megbízással keletkezik. Álláspontjuk szerint azért volt szükség a sürgősségi esetek tekintetében külön szabályok megállapítására, mert az alapvető kórházi ellátási feladatok LCH-ban adott fogalommeghatározása nem említi a sürgősségi eseteket. Valójában a belga hatóságok azzal érvelnek, hogy az 1964. július 8-i törvény (134) és annak végrehajtási rendeletei foglalkoznak a sürgősségi orvosi segítségnyújtással (135) és a sürgősségi szolgálatokkal (ideértve a mentőjárműveket is). Ennek alapján látnak el egyes kórházak – ezek egyaránt lehetnek köz- és magánkórházak – bizonyos feladatokat a sürgősségi orvosi segítségnyújtás terén.

134

135

| (97) | A belga hatóságok azonban azzal érvelnek, hogy nem az LCH írja elő a köz- és magánkórházakat egyaránt terhelő sürgősségi ellátási kötelezettséget. Ehelyett ez a vészhelyzetben lévőknek történő segítségnyújtás általános kötelezettsége. A belga hatóságok szerint a kórházak kötelesek segítséget nyújtani sürgős orvosi esetekben, felépítésük és a rendelkezésre álló szakértelmük szerint (136). Ez a kötelezettség a köz- és magánkórházakat egyaránt terheli – ugyanúgy, ahogy valójában mindenkit – a veszélyben lévőknek történő segítségnyújtás kötelezettsége folytán. A belga hatóságok kifejtik azt is, hogy a belga büntető törvénykönyv 422b. cikke szerint ez a kötelezettség csak sürgősségi helyzetekre és különösen életveszélyes jellegű orvosi vészhelyzetekre vonatkozik. Azonban rámutatnak arra, hogy az egyetemes ellátás feladatával nem megbízott kórházak semmiféle más (azaz nem sürgősségi) helyzetben nem kötelesek a páciensek kezelésére, ha azok a kezelésért nem tudnak fizetni. Végezetül a belga hatóságok megjegyzik, hogy miközben a belga kórházak számára természetesen nem megengedett a betegek vagyoni helyzet (azaz a szegénység puszta ténye) szerinti megkülönböztetése, nem kényszeríthetőek arra, hogy ingyenesen nyújtsanak ellátást, ha a páciens nem sürgősségi helyzetben nem tud vagy nem akar fizetni. |
| --- | --- |

(97)

A belga hatóságok azonban azzal érvelnek, hogy nem az LCH írja elő a köz- és magánkórházakat egyaránt terhelő sürgősségi ellátási kötelezettséget. Ehelyett ez a vészhelyzetben lévőknek történő segítségnyújtás általános kötelezettsége. A belga hatóságok szerint a kórházak kötelesek segítséget nyújtani sürgős orvosi esetekben, felépítésük és a rendelkezésre álló szakértelmük szerint (136). Ez a kötelezettség a köz- és magánkórházakat egyaránt terheli – ugyanúgy, ahogy valójában mindenkit – a veszélyben lévőknek történő segítségnyújtás kötelezettsége folytán. A belga hatóságok kifejtik azt is, hogy a belga büntető törvénykönyv 422b. cikke szerint ez a kötelezettség csak sürgősségi helyzetekre és különösen életveszélyes jellegű orvosi vészhelyzetekre vonatkozik. Azonban rámutatnak arra, hogy az egyetemes ellátás feladatával nem megbízott kórházak semmiféle más (azaz nem sürgősségi) helyzetben nem kötelesek a páciensek kezelésére, ha azok a kezelésért nem tudnak fizetni. Végezetül a belga hatóságok megjegyzik, hogy miközben a belga kórházak számára természetesen nem megengedett a betegek vagyoni helyzet (azaz a szegénység puszta ténye) szerinti megkülönböztetése, nem kényszeríthetőek arra, hogy ingyenesen nyújtsanak ellátást, ha a páciens nem sürgősségi helyzetben nem tud vagy nem akar fizetni.

136

| (98) | A belga hatóságok a CBI észrevételeire tett megjegyzésükben kontextusba helyezték a CBI brüsszeli elsőfokú bíróság ítéletére való hivatkozását (lásd a (72) preambulumbekezdést). A belga hatóságok szerint a CBI által hivatkozott ítélet csak a sürgős orvosi segítségnyújtás igen sajátos esetére (137) vonatkozik, ez pedig a pszichiátriai ellátást igénylő, úti okmányokkal nem rendelkező migráns ellátására vonatkozik. Kiemeli, hogy az IRIS-H ilyen típusú ellátást nem nyújt. Álláspontjuk szerint ez az ítélet ténylegesen megerősíti, hogy úti okmányokkal nem rendelkező migránsok számára a sürgős orvosi segítséget rendszerint a CPAS által létesített kórházak vagy olyan kórházak nyújtják, amelyekkel a CPAS megállapodást kötött. (138) Végezetül a belga hatóságok rámutatnak, hogy CBI nem indokolja magánkórházak valamennyi páciens sürgősség utáni kezelésére fennálló állítólagos kötelezettségét, és arra még kísérletet sem tesz. A belga hatóságok szerint az említett „sürgősség utáni” kötelezettség magánkórházak esetében nem áll fenn, miközben az IRIS-H minden pácienst minden körülmények között kezelni köteles, még akkor is, ha orvosi sürgősség nem áll fenn. |
| --- | --- |

(98)

A belga hatóságok a CBI észrevételeire tett megjegyzésükben kontextusba helyezték a CBI brüsszeli elsőfokú bíróság ítéletére való hivatkozását (lásd a (72) preambulumbekezdést). A belga hatóságok szerint a CBI által hivatkozott ítélet csak a sürgős orvosi segítségnyújtás igen sajátos esetére (137) vonatkozik, ez pedig a pszichiátriai ellátást igénylő, úti okmányokkal nem rendelkező migráns ellátására vonatkozik. Kiemeli, hogy az IRIS-H ilyen típusú ellátást nem nyújt. Álláspontjuk szerint ez az ítélet ténylegesen megerősíti, hogy úti okmányokkal nem rendelkező migránsok számára a sürgős orvosi segítséget rendszerint a CPAS által létesített kórházak vagy olyan kórházak nyújtják, amelyekkel a CPAS megállapodást kötött. (138) Végezetül a belga hatóságok rámutatnak, hogy CBI nem indokolja magánkórházak valamennyi páciens sürgősség utáni kezelésére fennálló állítólagos kötelezettségét, és arra még kísérletet sem tesz. A belga hatóságok szerint az említett „sürgősség utáni” kötelezettség magánkórházak esetében nem áll fenn, miközben az IRIS-H minden pácienst minden körülmények között kezelni köteles, még akkor is, ha orvosi sürgősség nem áll fenn.

137

138

7.   AZ INTÉZKEDÉSEK ÉRTÉKELÉSE

AZ INTÉZKEDÉSEK ÉRTÉKELÉSE

7.1.   A határozat alkalmazási köre

A határozat alkalmazási köre

| (99) | A panasz az IRIS-H létrehozásához vezető szerkezetátalakítási művelettel kapcsolatos, mintegy 100 millió EUR támogatási intézkedésre hivatkozik (lásd a 2.2. pontot). Azonban – az eljárást megindító határozat 3.1. pontjában kifejtettek szerint – a Bizottság a szerkezetátalakítási támogatás vonatkozásában csak a támogatás visszafizettetése elévülési idejét követően lépett fel. Ezért, ez a támogatási intézkedés nem képezte a Bizottság által lefolytatott hivatalos vizsgálat tárgyát, és ennélfogva ez a határozat a továbbiakban azzal nem foglalkozik. |
| --- | --- |

(99)

A panasz az IRIS-H létrehozásához vezető szerkezetátalakítási művelettel kapcsolatos, mintegy 100 millió EUR támogatási intézkedésre hivatkozik (lásd a 2.2. pontot). Azonban – az eljárást megindító határozat 3.1. pontjában kifejtettek szerint – a Bizottság a szerkezetátalakítási támogatás vonatkozásában csak a támogatás visszafizettetése elévülési idejét követően lépett fel. Ezért, ez a támogatási intézkedés nem képezte a Bizottság által lefolytatott hivatalos vizsgálat tárgyát, és ennélfogva ez a határozat a továbbiakban azzal nem foglalkozik.

| (100) | Az elévült intézkedésen túlmenően a panasz hivatalosan az alábbiakra irányult: i. az FRBRTC által az IRIS-H-t irányító önkormányzatoknak kiosztott pénzeszközök, és ii. az ezeknek az önkormányzatoknak Brüsszel főváros régiója által a 2003. február 13-iOrdonnance alapján adott külön támogatások (évi legfeljebb 10 millió EUR). |
| --- | --- |

(100)

Az elévült intézkedésen túlmenően a panasz hivatalosan az alábbiakra irányult: i. az FRBRTC által az IRIS-H-t irányító önkormányzatoknak kiosztott pénzeszközök, és ii. az ezeknek az önkormányzatoknak Brüsszel főváros régiója által a 2003. február 13-iOrdonnance alapján adott külön támogatások (évi legfeljebb 10 millió EUR).

Ordonnance

| (101) | Ezt a két típusú finanszírozást azonban az IRIS-H-t irányító önkormányzatoknak és nem magának az IRIS-H-nak ítélték oda. Ezek valójában csak Brüsszel főváros régiója és az IRIS-H-t irányító hat brüsszeli önkormányzat közötti finanszírozási áramlások és ezért nem képeznek az IRIS-H-nak nyújtott állami támogatást. |
| --- | --- |

(101)

Ezt a két típusú finanszírozást azonban az IRIS-H-t irányító önkormányzatoknak és nem magának az IRIS-H-nak ítélték oda. Ezek valójában csak Brüsszel főváros régiója és az IRIS-H-t irányító hat brüsszeli önkormányzat közötti finanszírozási áramlások és ezért nem képeznek az IRIS-H-nak nyújtott állami támogatást.

| (102) | Igaz, hogy a Bizottság 2009. évi megsemmisített határozata hajlott az FRBRTC kifizetések és az LCH 109. cikke szerinti hiány-ellentételezési rendszer összemosására és nem választotta szét e két intézkedés ellentételezési paramétereinek értékelését (139). Emellett az FRBRTC-finanszírozást az önkormányzatok az IRIS-H hiányának ellentételezésére használták fel (140), és az önkormányzatokat kötelezettség terhelte az FRBRTC-finanszírozás IRIS-H részére történő, legfeljebb hét munkanapon belüli kifizetésére (141). |
| --- | --- |

(102)

Igaz, hogy a Bizottság 2009. évi megsemmisített határozata hajlott az FRBRTC kifizetések és az LCH 109. cikke szerinti hiány-ellentételezési rendszer összemosására és nem választotta szét e két intézkedés ellentételezési paramétereinek értékelését (139). Emellett az FRBRTC-finanszírozást az önkormányzatok az IRIS-H hiányának ellentételezésére használták fel (140), és az önkormányzatokat kötelezettség terhelte az FRBRTC-finanszírozás IRIS-H részére történő, legfeljebb hét munkanapon belüli kifizetésére (141).

139

140

141

| (103) | Ennek ellenére az eljárást megindító határozatra válaszként kapott információk alapján és a lentebb kifejtettek szerint (lásd a (230) preambulumbekezdést) az FRBRTC-től és a Brüsszel főváros régiójától az IRIS-H-t irányító önkormányzatoknak küldött pénzügyi transzferek szükségesek, mivel ezek az önkormányzatok nem rendelkeznek elegendő saját forrással az IRIS-H felé fennálló önkormányzati hiány-ellentételezési kötelezettség teljesítéséhez. Ebben a helyzetben az FRBRTC és Brüsszel főváros régiója egyaránt előírta a brüsszeli önkormányzatoknak, hogy az átutalás beérkezése után szinte azonnal bocsássák az FRBRTC-finanszírozást és a külön támogatásokat az IRIS-H rendelkezésére. A továbbadási kötelezettségtől függetlenül csak az érintett önkormányzatokat terheli az IRIS-H hiány ellentételezésének kötelezettsége, és ezek a kórházak nem jogosultak ellentételezésre Brüsszel főváros régiójától vagy az FRBRTC-től. Hasonlóképpen, csak az önkormányzatok és nem Brüsszel főváros régiója bízta meg az IRIS-H-t bizonyos kötelezettségekkel (lásd a 7.3.4.1. pontot). Ezért csak az önkormányzatok IRIS-H-nak szóló hiány-ellentételezési kifizetései minősülnek – tekintet nélkül arra, hogy finanszírozásuk az önkormányzatok saját forrásai alapján vagy az önkormányzatoknak Brüsszel főváros régiója által juttatott pénzeszközökből történik – az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak. |
| --- | --- |

(103)

Ennek ellenére az eljárást megindító határozatra válaszként kapott információk alapján és a lentebb kifejtettek szerint (lásd a (230) preambulumbekezdést) az FRBRTC-től és a Brüsszel főváros régiójától az IRIS-H-t irányító önkormányzatoknak küldött pénzügyi transzferek szükségesek, mivel ezek az önkormányzatok nem rendelkeznek elegendő saját forrással az IRIS-H felé fennálló önkormányzati hiány-ellentételezési kötelezettség teljesítéséhez. Ebben a helyzetben az FRBRTC és Brüsszel főváros régiója egyaránt előírta a brüsszeli önkormányzatoknak, hogy az átutalás beérkezése után szinte azonnal bocsássák az FRBRTC-finanszírozást és a külön támogatásokat az IRIS-H rendelkezésére. A továbbadási kötelezettségtől függetlenül csak az érintett önkormányzatokat terheli az IRIS-H hiány ellentételezésének kötelezettsége, és ezek a kórházak nem jogosultak ellentételezésre Brüsszel főváros régiójától vagy az FRBRTC-től. Hasonlóképpen, csak az önkormányzatok és nem Brüsszel főváros régiója bízta meg az IRIS-H-t bizonyos kötelezettségekkel (lásd a 7.3.4.1. pontot). Ezért csak az önkormányzatok IRIS-H-nak szóló hiány-ellentételezési kifizetései minősülnek – tekintet nélkül arra, hogy finanszírozásuk az önkormányzatok saját forrásai alapján vagy az önkormányzatoknak Brüsszel főváros régiója által juttatott pénzeszközökből történik – az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak.

| (104) | A Bizottság megállapítja, hogy az államon belüli finanszírozás (Brüsszel főváros régiójától közvetlenül vagy közvetetten, az FRBRTC-n keresztül az önkormányzatoknak) csak az önkormányzati hiány-ellentételezési kifizetések finanszírozási forrása, és nem képez olyan intézkedést, amelyből az IRIS-H az említett hiány-ellentételezésen felüli előnyben részesülhetne. Emiatt a Brüsszel főváros régiója és az érintett brüsszeli önkormányzatok közötti pénzáramlásokat és azok jogalapját (pl.: a 2003. február 13-iOrdonnance-t) ez a határozat nem fogja értékelni. Ehelyett a Bizottság ebben a határozatban az IRIS-H javára szóló önkormányzati hiány-ellentételezési kifizetéseket fogja értékelni, amelyek esetében az önkormányzatok nagyrészt a Brüsszel főváros régiójától kapott államon belüli finanszírozásra hagyatkoznak (142). Azonban – noha a panaszos által hivatalosan támadott intézkedésekre a továbbiakban nem tér ki – az önkormányzati hiány-ellentételezés állami támogatási szempontból történő értékelése lényegében teljes mértékben foglalkozik a panaszos állami támogatási aggályaival, mivel ténylegesen kiterjed azokra a pénzeszközökre is, amelyeket Brüsszel főváros régiója közvetlenül vagy az FRBRTC-n keresztül adott, mivel az önkormányzatok azokat teljes egészében az IRIS-H hiányának ellentételezésére használták. Emiatt a túlkompenzáció lentebb ismertetett vizsgálata (lásd a 9–13. táblázatot a 7.3.5. pontban) megjelöli azokat a hiány-ellentételezési kifizetéseket, amelyek finanszírozása az FRBRTC-finanszírozás és a Brüsszel főváros régiójától kapott külön támogatások felhasználásával történt. Végezetül ki kell hangsúlyozni, hogy az önkormányzati hiány-ellentételezési kifizetések azon része, amelynek finanszírozása Brüsszel főváros régiója által vagy az FRBRTC-n keresztül történt, nem volt elegendő (143) az IRIS-H teljes hiányának fedezésére, és ezek a kifizetések az 1996–2014-es időszakban egyetlen időpontban sem idéztek elő olyan helyzetet, amikor az IRIS-H tényleges túlkompenzációban részesült és vissza kellett volna fizetnie a hiány-ellentételezést (annak egy részét) (lásd még a (234) és (238) preambulumbekezdést). |
| --- | --- |

(104)

A Bizottság megállapítja, hogy az államon belüli finanszírozás (Brüsszel főváros régiójától közvetlenül vagy közvetetten, az FRBRTC-n keresztül az önkormányzatoknak) csak az önkormányzati hiány-ellentételezési kifizetések finanszírozási forrása, és nem képez olyan intézkedést, amelyből az IRIS-H az említett hiány-ellentételezésen felüli előnyben részesülhetne. Emiatt a Brüsszel főváros régiója és az érintett brüsszeli önkormányzatok közötti pénzáramlásokat és azok jogalapját (pl.: a 2003. február 13-iOrdonnance-t) ez a határozat nem fogja értékelni. Ehelyett a Bizottság ebben a határozatban az IRIS-H javára szóló önkormányzati hiány-ellentételezési kifizetéseket fogja értékelni, amelyek esetében az önkormányzatok nagyrészt a Brüsszel főváros régiójától kapott államon belüli finanszírozásra hagyatkoznak (142). Azonban – noha a panaszos által hivatalosan támadott intézkedésekre a továbbiakban nem tér ki – az önkormányzati hiány-ellentételezés állami támogatási szempontból történő értékelése lényegében teljes mértékben foglalkozik a panaszos állami támogatási aggályaival, mivel ténylegesen kiterjed azokra a pénzeszközökre is, amelyeket Brüsszel főváros régiója közvetlenül vagy az FRBRTC-n keresztül adott, mivel az önkormányzatok azokat teljes egészében az IRIS-H hiányának ellentételezésére használták. Emiatt a túlkompenzáció lentebb ismertetett vizsgálata (lásd a 9–13. táblázatot a 7.3.5. pontban) megjelöli azokat a hiány-ellentételezési kifizetéseket, amelyek finanszírozása az FRBRTC-finanszírozás és a Brüsszel főváros régiójától kapott külön támogatások felhasználásával történt. Végezetül ki kell hangsúlyozni, hogy az önkormányzati hiány-ellentételezési kifizetések azon része, amelynek finanszírozása Brüsszel főváros régiója által vagy az FRBRTC-n keresztül történt, nem volt elegendő (143) az IRIS-H teljes hiányának fedezésére, és ezek a kifizetések az 1996–2014-es időszakban egyetlen időpontban sem idéztek elő olyan helyzetet, amikor az IRIS-H tényleges túlkompenzációban részesült és vissza kellett volna fizetnie a hiány-ellentételezést (annak egy részét) (lásd még a (234) és (238) preambulumbekezdést).

Ordonnance-t

142

143

| (105) | A Bizottság ezért 1996-tól kezdődően értékeli az önkormányzatok által az IRIS-H-nak odaítélt hiány-ellentételezést. (144) Ennek alapján az 1. ábra lentebb összefoglalja az e határozat hatálya alá tartozó állami finanszírozást (a folytonos vonallal határolt négyszögben) és feltünteti a panaszban kifogásolt államon belüli finanszírozási intézkedéseket is (a szaggatott vonallal határolt négyszögben). Az intézkedéseket részletesebben lentebb a 7.3.5. pont ismerteti.

  1. ábra


  Finanszírozási folyamatok és a határozat hatálya




  100 %-os hiányfedezés (az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke)
  Részleges hiányfedezés (az LCH 109. cikke), de azonnal visszafizetve
  A panaszban hivatalosan vitatott
  Finanszírozás az FRBRTC-n keresztül (1)
  E határozat hatálya alatt
  Külön támogatás (évi legfeljebb 10 millió EUR)
  Öt IRIS kórház (4)
  Hat brüsszeli önkormányzat (2) és CPAS (3)
  Brüsszel főváros régiója
  (1) Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales.
  (2) La Ville de Bruxelles, Anderlecht, Etterbeek, Ixelles, Saint-Gilles, és Schaerbeek (2013 végéig).
  (3) Centre Publics d'Action Sociale: az önkormányzatokhoz kapcsolódó állami szociális jóléti központok.
  (4) A CHU Saint-Pierre, a CHU Brugmann, az Institut Bordet, a Fabiola Királynő Egyetemi Gyermekkórház (HUDERF) és az IRIS South Hospitals. |
| --- | --- |

(105)

A Bizottság ezért 1996-tól kezdődően értékeli az önkormányzatok által az IRIS-H-nak odaítélt hiány-ellentételezést. (144) Ennek alapján az 1. ábra lentebb összefoglalja az e határozat hatálya alá tartozó állami finanszírozást (a folytonos vonallal határolt négyszögben) és feltünteti a panaszban kifogásolt államon belüli finanszírozási intézkedéseket is (a szaggatott vonallal határolt négyszögben). Az intézkedéseket részletesebben lentebb a 7.3.5. pont ismerteti.

144

1. ábra

1. ábra

Finanszírozási folyamatok és a határozat hatálya

Finanszírozási folyamatok és a határozat hatálya

100 %-os hiányfedezés (az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke)

Részleges hiányfedezés (az LCH 109. cikke), de azonnal visszafizetve

A panaszban hivatalosan vitatott

Finanszírozás az FRBRTC-n keresztül (1)

E határozat hatálya alatt

Külön támogatás (évi legfeljebb 10 millió EUR)

Öt IRIS kórház (4)

Hat brüsszeli önkormányzat (2) és CPAS (3)

Brüsszel főváros régiója

(1) Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales.

(2) La Ville de Bruxelles, Anderlecht, Etterbeek, Ixelles, Saint-Gilles, és Schaerbeek (2013 végéig).

(3) Centre Publics d'Action Sociale: az önkormányzatokhoz kapcsolódó állami szociális jóléti központok.

(4) A CHU Saint-Pierre, a CHU Brugmann, az Institut Bordet, a Fabiola Királynő Egyetemi Gyermekkórház (HUDERF) és az IRIS South Hospitals.

7.2.   Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás

Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás

| (106) | Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint „a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”. Ennek megfelelően egy intézkedés akkor minősül állami támogatásnak, ha az alábbi négy feltétel együttesen teljesül (145):






  a) | Az intézkedésnek szelektív gazdasági előnyt kell biztosítania a vállalkozás számára. |
| --- | --- | --- |

(106)

Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint „a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”. Ennek megfelelően egy intézkedés akkor minősül állami támogatásnak, ha az alábbi négy feltétel együttesen teljesül (145):

145

a)

Az intézkedésnek szelektív gazdasági előnyt kell biztosítania a vállalkozás számára.

| b) | Az intézkedést állami forrásokból finanszírozzák. |
| --- | --- |

b)

Az intézkedést állami forrásokból finanszírozzák.

| c) | Az intézkedésnek torzítania kell a versenyt, vagy azzal kell fenyegetnie. |
| --- | --- |

c)

Az intézkedésnek torzítania kell a versenyt, vagy azzal kell fenyegetnie.

| d) | Az intézkedésnek képesnek kell lennie a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolására. |
| --- | --- |

d)

Az intézkedésnek képesnek kell lennie a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolására.

7.2.1.   Vállalkozásnak nyújtott szelektív gazdasági előny

Vállalkozásnak nyújtott szelektív gazdasági előny

7.2.1.1.   A vállalkozás fogalma

A vállalkozás fogalma

Általános elvek

| (107) | Egy jogalanynak juttatott állami finanszírozás csak akkor minősülhet állami támogatásnak, ha a jogalany az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „vállalkozás”. A Bíróság a vállalkozást következetesen gazdasági tevékenységet végző jogalanyként határozza meg. (146) A jogalany vállalkozási minősége így tevékenysége jellegétől függ, tekintet nélkül a jogalany jogállására vagy finanszírozásának módjára. (147) Valamely tevékenységet általában akkor kell gazdasági jellegűnek tekinteni, amennyiben az áruk és szolgáltatások piaci kínálatából áll. (148) Egy gazdasági és nem gazdasági tevékenységet is végző jogalany csak az előbbi alapján tekintendő vállalkozásnak. (149) Az a puszta tény, hogy valamely jogalany nem profitorientált, nem jelenti szükségképpen azt, hogy műveletei nem gazdasági jellegűek. (150) |
| --- | --- |

(107)

Egy jogalanynak juttatott állami finanszírozás csak akkor minősülhet állami támogatásnak, ha a jogalany az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „vállalkozás”. A Bíróság a vállalkozást következetesen gazdasági tevékenységet végző jogalanyként határozza meg. (146) A jogalany vállalkozási minősége így tevékenysége jellegétől függ, tekintet nélkül a jogalany jogállására vagy finanszírozásának módjára. (147) Valamely tevékenységet általában akkor kell gazdasági jellegűnek tekinteni, amennyiben az áruk és szolgáltatások piaci kínálatából áll. (148) Egy gazdasági és nem gazdasági tevékenységet is végző jogalany csak az előbbi alapján tekintendő vállalkozásnak. (149) Az a puszta tény, hogy valamely jogalany nem profitorientált, nem jelenti szükségképpen azt, hogy műveletei nem gazdasági jellegűek. (150)

146

147

148

149

150

Egészségügyi szolgáltatások

| (108) | Amennyiben az egészségügyi ellátást kórházak és más egészségügyi szolgáltatók díjazás ellenében nyújtják (151) – származzon az közvetlenül a páciensektől vagy más forrásokból, azt általában gazdasági tevékenységnek kell tekinteni. (152) Az IRIS-H által a szövetségi hatóságoktól különféle juttatások révén kapott finanszírozás (pl.: lásd a (46) preambulumbekezdés a), d) és e) pontját az összes kórház számára elérhető állami finanszírozásról, és a (44) preambulumbekezdést az IRIS-H hiány-ellentételezéséről), a páciensek közvetlen befizetéseivel (lásd a (46) preambulumbekezdés c) pontját) és az INAMI kifizetéseivel (lásd a (46) preambulumbekezdés b) pontját) együtt az IRIS-H nyújtott orvosi szolgáltatásokért történő díjazását képezik, és ezért ebben az összefüggésben azok a nyújtott kórházi szolgáltatások gazdasági ellenértékének tekinthetőek. Az ilyen rendszerekben bizonyos fokú verseny zajlik a kórházak között az egészségügyi szolgáltatások nyújtása terén. Az a tény, hogy az említett szolgáltatásokat ellenszolgáltatás fejében nyújtó kórház állami, nem fosztja meg a kórház tevékenységeit gazdasági jellegüktől (153). |
| --- | --- |

(108)

Amennyiben az egészségügyi ellátást kórházak és más egészségügyi szolgáltatók díjazás ellenében nyújtják (151) – származzon az közvetlenül a páciensektől vagy más forrásokból, azt általában gazdasági tevékenységnek kell tekinteni. (152) Az IRIS-H által a szövetségi hatóságoktól különféle juttatások révén kapott finanszírozás (pl.: lásd a (46) preambulumbekezdés a), d) és e) pontját az összes kórház számára elérhető állami finanszírozásról, és a (44) preambulumbekezdést az IRIS-H hiány-ellentételezéséről), a páciensek közvetlen befizetéseivel (lásd a (46) preambulumbekezdés c) pontját) és az INAMI kifizetéseivel (lásd a (46) preambulumbekezdés b) pontját) együtt az IRIS-H nyújtott orvosi szolgáltatásokért történő díjazását képezik, és ezért ebben az összefüggésben azok a nyújtott kórházi szolgáltatások gazdasági ellenértékének tekinthetőek. Az ilyen rendszerekben bizonyos fokú verseny zajlik a kórházak között az egészségügyi szolgáltatások nyújtása terén. Az a tény, hogy az említett szolgáltatásokat ellenszolgáltatás fejében nyújtó kórház állami, nem fosztja meg a kórház tevékenységeit gazdasági jellegüktől (153).

151

152

153

| (109) | Ebben az ügyben az IRIS-H fő tevékenységei a kórházi tevékenységek, amelyek egészségügyi szolgáltatások nyújtásából állnak. Ezeket az IRIS-H által végzett kórházi tevékenységeket más típusú szervezetek vagy jogalanyok is nyújtják, különösen a klinikák, magánkórházak és más szakrendelők, ideértve a panaszosok magánkórházait. Ezért, ezeket az IRIS-H által díjazás ellenében és versenykörnyezetben végzett kórházi tevékenységeket gazdasági jellegűnek kell tekinteni. |
| --- | --- |

(109)

Ebben az ügyben az IRIS-H fő tevékenységei a kórházi tevékenységek, amelyek egészségügyi szolgáltatások nyújtásából állnak. Ezeket az IRIS-H által végzett kórházi tevékenységeket más típusú szervezetek vagy jogalanyok is nyújtják, különösen a klinikák, magánkórházak és más szakrendelők, ideértve a panaszosok magánkórházait. Ezért, ezeket az IRIS-H által díjazás ellenében és versenykörnyezetben végzett kórházi tevékenységeket gazdasági jellegűnek kell tekinteni.

| (110) | A belga nemzeti egészségügyi ellátás mögött meghúzódó szolidaritási megfontolások nem kérdőjelezik meg az említett kórházi tevékenységek gazdasági jellegét. Valójában emlékeztetni kell arra, hogy a minisztériumok és egyéb jogalanyok irányítása alatt álló nemzeti egészségügyi rendszer esetében, amely „társadalombiztosítási befizetések és más állami hozzájárulások útján történő finanszírozási módja, valamint a tagok részére történő ingyenes és általános szolgáltatás tekintetében a szolidaritás elve szerint működik”, az Elsőfokú Bíróság megállapította, hogy a szóban forgó irányító szervezetek nem vállalkozásként járnak el a nemzeti egészségügyi rendszer irányítása során. (154) Azonban a Bizottság megítélése szerint különbséget kell tenni a nemzeti egészségügyi rendszer állami szervek általi irányítása – amelyek ebből a célból állami előjogokat hajtanak végre – és a versenykörnyezetben díjazás ellenében nyújtott kórházi ellátás között (amelyről ebben az ügyben szó van, a (108)–(109) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint). |
| --- | --- |

(110)

A belga nemzeti egészségügyi ellátás mögött meghúzódó szolidaritási megfontolások nem kérdőjelezik meg az említett kórházi tevékenységek gazdasági jellegét. Valójában emlékeztetni kell arra, hogy a minisztériumok és egyéb jogalanyok irányítása alatt álló nemzeti egészségügyi rendszer esetében, amely „társadalombiztosítási befizetések és más állami hozzájárulások útján történő finanszírozási módja, valamint a tagok részére történő ingyenes és általános szolgáltatás tekintetében a szolidaritás elve szerint működik”, az Elsőfokú Bíróság megállapította, hogy a szóban forgó irányító szervezetek nem vállalkozásként járnak el a nemzeti egészségügyi rendszer irányítása során. (154) Azonban a Bizottság megítélése szerint különbséget kell tenni a nemzeti egészségügyi rendszer állami szervek általi irányítása – amelyek ebből a célból állami előjogokat hajtanak végre – és a versenykörnyezetben díjazás ellenében nyújtott kórházi ellátás között (amelyről ebben az ügyben szó van, a (108)–(109) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint).

154

| (111) | Ennek megfelelően az egészségügyi szolgáltatások nyújtását illetően az IRIS-H-t az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett vállalkozásnak kell tekinteni. |
| --- | --- |

(111)

Ennek megfelelően az egészségügyi szolgáltatások nyújtását illetően az IRIS-H-t az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett vállalkozásnak kell tekinteni.

Szociális szolgáltatások

| (112) | A fenti (38) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az IRIS-H szociális szolgáltatások sorát kínálja szociálisan hátrányos helyzetű pácienseinek és családjuknak. Ebbe beletartozik – a páciensek szükségletei szerint – a pszichoszociális, szociális-adminisztratív vagy szociális-anyagi jellegű segítségnyújtás. E szociális szolgáltatások sajátos jellege megköveteli, hogy az ezek gyakorlására jogosult gazdasági szereplők rendelkezzenek sajátos erőforrásokkal, így szakképzett személyzettel. |
| --- | --- |

(112)

A fenti (38) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az IRIS-H szociális szolgáltatások sorát kínálja szociálisan hátrányos helyzetű pácienseinek és családjuknak. Ebbe beletartozik – a páciensek szükségletei szerint – a pszichoszociális, szociális-adminisztratív vagy szociális-anyagi jellegű segítségnyújtás. E szociális szolgáltatások sajátos jellege megköveteli, hogy az ezek gyakorlására jogosult gazdasági szereplők rendelkezzenek sajátos erőforrásokkal, így szakképzett személyzettel.

| (113) | Tagadhatatlan, hogy azok a további szociális tevékenységek, amelyeknek teljesítésére az IRIS-H-t állítólag kötelezettség terheli, kizárólag szociális célt szolgálnak. Ennek ellenére – ahogy az Európai Bíróság (a továbbiakban: a Bíróság) ítélkezési gyakorlatában kimondta – azon rendszer tisztán szociális jellege, amelynek keretében valamely szervezetre konkrét feladatokat ruháznak, önmagában nem elegendő ahhoz, hogy e feladatok gazdasági jellege kizárható legyen. (155) |
| --- | --- |

(113)

Tagadhatatlan, hogy azok a további szociális tevékenységek, amelyeknek teljesítésére az IRIS-H-t állítólag kötelezettség terheli, kizárólag szociális célt szolgálnak. Ennek ellenére – ahogy az Európai Bíróság (a továbbiakban: a Bíróság) ítélkezési gyakorlatában kimondta – azon rendszer tisztán szociális jellege, amelynek keretében valamely szervezetre konkrét feladatokat ruháznak, önmagában nem elegendő ahhoz, hogy e feladatok gazdasági jellege kizárható legyen. (155)

155

| (114) | A Bizottság eljárást megindító határozatában kérte annak pontosítását, hogy az IRIS-H által állítólag végzett további szociális tevékenységek gazdasági tevékenységet alkotnak-e vagy sem. A belga hatóságok a Bizottság eljárást megindító határozatára írt válaszukban fenntartják, hogy a szociális tevékenységek nem gazdasági jellegűek, mivel azok nem alkotják versenypiac részét. A panaszosok azonban azzal érvelnek, hogy a szociális tevékenységek nem választhatóak el a kórházi tevékenységektől, amelyek gazdasági jellegűek. Noha a Bizottság gondosan mérlegelte a belga hatóságok érvét, nem tudja kizárni azt, hogy a további szociális tevékenységek nyújtása gazdasági tevékenységet alkot. Emellett – ahogy az lentebb kifejtésre kerül (lásd a (165) preambulumbekezdést) – a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a valóságban a szociális tevékenységek nem választhatóak el a kórházi tevékenységektől, amelyek gazdasági jellegűek. |
| --- | --- |

(114)

A Bizottság eljárást megindító határozatában kérte annak pontosítását, hogy az IRIS-H által állítólag végzett további szociális tevékenységek gazdasági tevékenységet alkotnak-e vagy sem. A belga hatóságok a Bizottság eljárást megindító határozatára írt válaszukban fenntartják, hogy a szociális tevékenységek nem gazdasági jellegűek, mivel azok nem alkotják versenypiac részét. A panaszosok azonban azzal érvelnek, hogy a szociális tevékenységek nem választhatóak el a kórházi tevékenységektől, amelyek gazdasági jellegűek. Noha a Bizottság gondosan mérlegelte a belga hatóságok érvét, nem tudja kizárni azt, hogy a további szociális tevékenységek nyújtása gazdasági tevékenységet alkot. Emellett – ahogy az lentebb kifejtésre kerül (lásd a (165) preambulumbekezdést) – a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a valóságban a szociális tevékenységek nem választhatóak el a kórházi tevékenységektől, amelyek gazdasági jellegűek.

| (115) | Az értékelés folytatásához ezért a határozat hátralevő része feltételezi, hogy a további szociális szolgáltatások nyújtása vélhetően valóban gazdasági jellegű. |
| --- | --- |

(115)

Az értékelés folytatásához ezért a határozat hátralevő része feltételezi, hogy a további szociális szolgáltatások nyújtása vélhetően valóban gazdasági jellegű.

Kiegészítő tevékenységek

| (116) | A fenti (41) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az IRIS-H egy sor kiegészítő tevékenységet is végzett. A Bizottság megjegyzi, hogy ezen tevékenységek némelyike – az IRIS-H fő tevékenységeitől elkülönítetten értékelve – nem gazdasági jellegűnek tűnik (pl.: kutatási tevékenységek), míg mások első ránézésre gazdasági tevékenységnek tűnhetnek (pl.: az étkező vagy a pácienseknek és látogatóknak üzemeltetett üzlet). Van olyan érv is azonban, hogy az IRIS-H fő (gazdasági) tevékenységeihez való szoros kapcsolódásuk miatt az említett összes kiegészítő tevékenységet is gazdasági tevékenységként kell kezelni. |
| --- | --- |

(116)

A fenti (41) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az IRIS-H egy sor kiegészítő tevékenységet is végzett. A Bizottság megjegyzi, hogy ezen tevékenységek némelyike – az IRIS-H fő tevékenységeitől elkülönítetten értékelve – nem gazdasági jellegűnek tűnik (pl.: kutatási tevékenységek), míg mások első ránézésre gazdasági tevékenységnek tűnhetnek (pl.: az étkező vagy a pácienseknek és látogatóknak üzemeltetett üzlet). Van olyan érv is azonban, hogy az IRIS-H fő (gazdasági) tevékenységeihez való szoros kapcsolódásuk miatt az említett összes kiegészítő tevékenységet is gazdasági tevékenységként kell kezelni.

| (117) | Az értékelés folytatásához ezért a határozat hátralevő része feltételezi, hogy a kiegészítő szolgáltatások nyújtása vélhetően valóban gazdasági jellegű. |
| --- | --- |

(117)

Az értékelés folytatásához ezért a határozat hátralevő része feltételezi, hogy a kiegészítő szolgáltatások nyújtása vélhetően valóban gazdasági jellegű.

7.2.1.2.   Gazdasági előny

Gazdasági előny

Általános értékelés

| (118) | Az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában az előny olyan gazdasági előny, amelyet egy adott vállalkozás rendes piaci körülmények között – azaz állami beavatkozás nélkül – nem szerzett volna meg. (156) Csak az intézkedésnek az adott vállalkozásra gyakorolt hatása releváns, az állami beavatkozás oka és célja azonban nem. (157) Ha egy vállalkozás pénzügyi helyzete állami beavatkozás eredményeképpen javul, minden esetben megállapítható az előny megléte. |
| --- | --- |

(118)

Az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában az előny olyan gazdasági előny, amelyet egy adott vállalkozás rendes piaci körülmények között – azaz állami beavatkozás nélkül – nem szerzett volna meg. (156) Csak az intézkedésnek az adott vállalkozásra gyakorolt hatása releváns, az állami beavatkozás oka és célja azonban nem. (157) Ha egy vállalkozás pénzügyi helyzete állami beavatkozás eredményeképpen javul, minden esetben megállapítható az előny megléte.

156

157

| (119) | Ebben az ügyben meg kell jegyezni, hogy az általános kórházi és további tevékenységekre kiterjedő különféle (a 2.5.1. pontban ismertetett) állami finanszírozási rendszerek – közöttük a hiány-ellentételezés is – lehetővé tette az IRIS-H-nak egy olyan intézkedéscsomag előnyeit, amely az ilyen tevékenységeket nyújtók általában viselt terheinek mérséklését szolgálják. Ezért az Altmark-ítélet elvei szerint a következő preambulumbekezdésekben végzett vizsgálat alapján a határozat tárgyát képező hiány-ellentételezési rendszer úgy tekinthető, hogy az az IRIS-H-nak olyan gazdasági előnyt biztosít, amelyet állami beavatkozás nélkül szokásos piaci viszonyok mellett nem érhetett volna el. |
| --- | --- |

(119)

Ebben az ügyben meg kell jegyezni, hogy az általános kórházi és további tevékenységekre kiterjedő különféle (a 2.5.1. pontban ismertetett) állami finanszírozási rendszerek – közöttük a hiány-ellentételezés is – lehetővé tette az IRIS-H-nak egy olyan intézkedéscsomag előnyeit, amely az ilyen tevékenységeket nyújtók általában viselt terheinek mérséklését szolgálják. Ezért az Altmark-ítélet elvei szerint a következő preambulumbekezdésekben végzett vizsgálat alapján a határozat tárgyát képező hiány-ellentételezési rendszer úgy tekinthető, hogy az az IRIS-H-nak olyan gazdasági előnyt biztosít, amelyet állami beavatkozás nélkül szokásos piaci viszonyok mellett nem érhetett volna el.

Az Altmark-ügy

| (120) | A Bizottság megjegyzi, hogy az IRIS-H állami finanszírozása nem jelentene semmiféle előnyt, ha az egyszerűen az IRIS-H által a rábízott közszolgáltatási kötelezettség(ek) alapján nyújtott szolgáltatások ellentételezése, annyiban, amennyiben az megfelel az Altmark-ügyben hozott ítéletben meghatározott feltételeknek. |
| --- | --- |

(120)

A Bizottság megjegyzi, hogy az IRIS-H állami finanszírozása nem jelentene semmiféle előnyt, ha az egyszerűen az IRIS-H által a rábízott közszolgáltatási kötelezettség(ek) alapján nyújtott szolgáltatások ellentételezése, annyiban, amennyiben az megfelel az Altmark-ügyben hozott ítéletben meghatározott feltételeknek.

| (121) | A Bíróság az Altmark-ítéletben egyértelművé tette, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatás nyújtása során felmerült költségek tekintetében állami forrásokból adott ellentételezés nem minősül előny juttatásának, ha négy együttes feltétel teljesül: (158)







  a) | a kedvezményezett vállalkozást ténylegesen közszolgáltatási kötelezettségeknek kell terhelniük, és e kötelezettségeknek egyértelműen meghatározottnak kell lenniük; |
| --- | --- | --- |

(121)

A Bíróság az Altmark-ítéletben egyértelművé tette, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatás nyújtása során felmerült költségek tekintetében állami forrásokból adott ellentételezés nem minősül előny juttatásának, ha négy együttes feltétel teljesül: (158)

Altmark-

158

a)

a kedvezményezett vállalkozást ténylegesen közszolgáltatási kötelezettségeknek kell terhelniük, és e kötelezettségeknek egyértelműen meghatározottnak kell lenniük;

| b) | az ellentételezés kiszámításának alapjául szolgáló paramétereket tárgyilagos és átlátható módon előzetesen kell megállapítani; |
| --- | --- |

b)

az ellentételezés kiszámításának alapjául szolgáló paramétereket tárgyilagos és átlátható módon előzetesen kell megállapítani;

| c) | az ellentételezés nem haladhatja meg a közszolgáltatási kötelezettségek biztosításához szükséges költség egy része vagy egésze fedezéséhez szükséges összeget, figyelembe véve a kapcsolódó bevételeket és az észszerű nyereséget is; |
| --- | --- |

c)

az ellentételezés nem haladhatja meg a közszolgáltatási kötelezettségek biztosításához szükséges költség egy része vagy egésze fedezéséhez szükséges összeget, figyelembe véve a kapcsolódó bevételeket és az észszerű nyereséget is;

| d) | amennyiben a közszolgáltatási kötelezettséget teljesítő vállalkozás nem közbeszerzési eljárás alapján kerül kiválasztásra, melynek keretében az említett szolgáltatásokat a közösséget a legkisebb költséggel megterhelő módon nyújtani képes ajánlattevőt lehet kiválasztani, az ellentételezés mértékét azon költségek elemzése alapján kell meghatározni, melyek egy tipikus, jól működő és megfelelően felszerelt vállalkozásnál a kötelezettségek teljesítése során felmerülhetnek. |
| --- | --- |

d)

amennyiben a közszolgáltatási kötelezettséget teljesítő vállalkozás nem közbeszerzési eljárás alapján kerül kiválasztásra, melynek keretében az említett szolgáltatásokat a közösséget a legkisebb költséggel megterhelő módon nyújtani képes ajánlattevőt lehet kiválasztani, az ellentételezés mértékét azon költségek elemzése alapján kell meghatározni, melyek egy tipikus, jól működő és megfelelően felszerelt vállalkozásnál a kötelezettségek teljesítése során felmerülhetnek.

| (122) | Az Altmark-ítéletben lefektetett elvek és megfontolások ex tunc hatályúak, azaz azokra a jogviszonyokra is vonatkoznak, amelyek a szóban forgó ítélet meghozatala előtt keletkeztek. (159) Ezért az Altmark-ítéletben meghatározott értékelési kritériumok teljes egészben alkalmazandóak ezen ügy tényállására és a jogi helyzetre, még az IRIS-H-nak az Altmark-ítélet meghozatala előtt nyújtott támogatásra is. (160) |
| --- | --- |

(122)

Az Altmark-ítéletben lefektetett elvek és megfontolások ex tunc hatályúak, azaz azokra a jogviszonyokra is vonatkoznak, amelyek a szóban forgó ítélet meghozatala előtt keletkeztek. (159) Ezért az Altmark-ítéletben meghatározott értékelési kritériumok teljes egészben alkalmazandóak ezen ügy tényállására és a jogi helyzetre, még az IRIS-H-nak az Altmark-ítélet meghozatala előtt nyújtott támogatásra is. (160)

ex tunc

159

Altmark

Altmark

160

| (123) | Ezen ügy céljaira a Bizottság úgy döntött, hogy először a negyedik Altmark-kritériumot elemzi (azaz azt, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtó vállalkozás kiválasztása közbeszerzési eljárás alapján történt-e, vagy ehelyett az általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellentételezésének mértéke azon költségek elemzése alapján került-e meghatározásra, melyek egy tipikus, jól működő vállalkozásnál felmerülhetnek). A Bizottság megjegyzi, hogy a belga hatóságok szerint az IRIS-H-t nem közbeszerzési eljárással választott ák ki azokra a közszolgáltatási kötelezettség(ek)re, amely(ek)re megbízást kapott. Így megállapította, hogy ebben az ügyben teljesül a szóban forgó kritérium első része. |
| --- | --- |

(123)

Ezen ügy céljaira a Bizottság úgy döntött, hogy először a negyedik Altmark-kritériumot elemzi (azaz azt, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtó vállalkozás kiválasztása közbeszerzési eljárás alapján történt-e, vagy ehelyett az általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellentételezésének mértéke azon költségek elemzése alapján került-e meghatározásra, melyek egy tipikus, jól működő vállalkozásnál felmerülhetnek). A Bizottság megjegyzi, hogy a belga hatóságok szerint az IRIS-H-t nem közbeszerzési eljárással választott ák ki azokra a közszolgáltatási kötelezettség(ek)re, amely(ek)re megbízást kapott. Így megállapította, hogy ebben az ügyben teljesül a szóban forgó kritérium első része.

Altmark

| (124) | Az értékelt kritérium második része vonatkozásában a Bizottság először megjegyzi, hogy a belga hatóságok nem állították, hogy az IRIS-H ebben az értelemben hatékony vállalkozásnak minősül. A Bizottság másodszor megjegyzi, hogy a belga hatóságok és a panaszosok által nyújtott információk nem elegendőek annak megállapítására, hogy az esetlegesen az IRIS-H-ra bízott közszolgáltatási kötelezettség(ek) ellentételezési rendszerei megfelelnek a negyedik Altmark-feltétel értelmében vett hatékony vállalkozás szempontjának. Semmi nem utal arra, hogy az ellentételezést az uniós bíróságok ítélkezési gyakorlatában előírt jellemzőkkel bíró tipikus vállalkozás költségeinek elemzése alapján ítélték volna oda. Ugyancsak nincsen elegendő bizonyíték annak igazolására, hogy az IRIS-H maga jól működő és megfelelően felszerelt vállalkozásnak tekinthető. Úgy tűnik, hogy az odaítélt ellentételezés meghatározásakor nem vették figyelembe a jó irányítást vagy a felszereltség megfelelőségét. Végezetül meg kell jegyezni, hogy az IRIS-H általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek végzéséből eredő hiányát fedező, a kórházak irányításának hatékonyságát figyelembe nem vevő ellentételezési rendszer nem teljesítheti a negyedik Altmark-kritériumot. |
| --- | --- |

(124)

Az értékelt kritérium második része vonatkozásában a Bizottság először megjegyzi, hogy a belga hatóságok nem állították, hogy az IRIS-H ebben az értelemben hatékony vállalkozásnak minősül. A Bizottság másodszor megjegyzi, hogy a belga hatóságok és a panaszosok által nyújtott információk nem elegendőek annak megállapítására, hogy az esetlegesen az IRIS-H-ra bízott közszolgáltatási kötelezettség(ek) ellentételezési rendszerei megfelelnek a negyedik Altmark-feltétel értelmében vett hatékony vállalkozás szempontjának. Semmi nem utal arra, hogy az ellentételezést az uniós bíróságok ítélkezési gyakorlatában előírt jellemzőkkel bíró tipikus vállalkozás költségeinek elemzése alapján ítélték volna oda. Ugyancsak nincsen elegendő bizonyíték annak igazolására, hogy az IRIS-H maga jól működő és megfelelően felszerelt vállalkozásnak tekinthető. Úgy tűnik, hogy az odaítélt ellentételezés meghatározásakor nem vették figyelembe a jó irányítást vagy a felszereltség megfelelőségét. Végezetül meg kell jegyezni, hogy az IRIS-H általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek végzéséből eredő hiányát fedező, a kórházak irányításának hatékonyságát figyelembe nem vevő ellentételezési rendszer nem teljesítheti a negyedik Altmark-kritériumot.

Altmark

Altmark

| (125) | Ezért a Bizottság úgy véli, hogy az Altmark-ügyben hozott ítéletben megfogalmazott negyedik feltétel ebben az ügyben nem teljesül. Mivel az Altmark-ítéletben meghatározott feltételek kumulatívak, bármely kritérium teljesülésének hiánya szükségszerűen arra a következtetésre vezet, hogy az ebben a határozatban vizsgált hiány-ellentételezési rendszer az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett gazdasági előnyt biztosít. |
| --- | --- |

(125)

Ezért a Bizottság úgy véli, hogy az Altmark-ügyben hozott ítéletben megfogalmazott negyedik feltétel ebben az ügyben nem teljesül. Mivel az Altmark-ítéletben meghatározott feltételek kumulatívak, bármely kritérium teljesülésének hiánya szükségszerűen arra a következtetésre vezet, hogy az ebben a határozatban vizsgált hiány-ellentételezési rendszer az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett gazdasági előnyt biztosít.

Altmark

7.2.1.3.   Szelektivitás

Szelektivitás

| (126) | Az állami intézkedések akkor tartoznak az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá, ha „bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos áruk termelését” előnyben részesítik. Ennek alapján a támogatás fogalma csak a vállalkozásokat előnyben részesítő olyan intézkedésekre terjed ki, amelyek szelektíven juttatják előnyhöz e vállalkozásokat. |
| --- | --- |

(126)

Az állami intézkedések akkor tartoznak az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá, ha „bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos áruk termelését” előnyben részesítik. Ennek alapján a támogatás fogalma csak a vállalkozásokat előnyben részesítő olyan intézkedésekre terjed ki, amelyek szelektíven juttatják előnyhöz e vállalkozásokat.

| (127) | A Bizottság megjegyzi, hogy a brüsszeli közkórházak, de nem a magánkórházak hiányának fedezésére létrehozott ellentételezési rendszert (lásd a (44) preambulumbekezdést) szelektívnek kell tekinteni, mivel kizárja a magánkórházakat és minden más, a tevékenységi ágazatba tartozó egészségügyi szolgáltatót és vállalkozást. |
| --- | --- |

(127)

A Bizottság megjegyzi, hogy a brüsszeli közkórházak, de nem a magánkórházak hiányának fedezésére létrehozott ellentételezési rendszert (lásd a (44) preambulumbekezdést) szelektívnek kell tekinteni, mivel kizárja a magánkórházakat és minden más, a tevékenységi ágazatba tartozó egészségügyi szolgáltatót és vállalkozást.

7.2.2.   Állami források

Állami források

| (128) | Ahhoz, hogy az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás valósuljon meg, a támogatást az állam által vagy állami forrásokon keresztül kell nyújtani. Az állami források közé tartozik minden közszektorbeli forrás (161), ideértve az államon belüli (decentralizált, szövetségi, regionális vagy más) jogalanyok forrásait. (162) |
| --- | --- |

(128)

Ahhoz, hogy az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás valósuljon meg, a támogatást az állam által vagy állami forrásokon keresztül kell nyújtani. Az állami források közé tartozik minden közszektorbeli forrás (161), ideértve az államon belüli (decentralizált, szövetségi, regionális vagy más) jogalanyok forrásait. (162)

161

162

| (129) | Ebben az ügyben az a hiány-ellentételezés, amelyet az IRIS-H az érintett önkormányzatoktól az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek ellátásáért kap, állami forrásokból származik és az államnak tudható be. |
| --- | --- |

(129)

Ebben az ügyben az a hiány-ellentételezés, amelyet az IRIS-H az érintett önkormányzatoktól az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek ellátásáért kap, állami forrásokból származik és az államnak tudható be.

7.2.3.   A verseny torzítása és a kereskedelemre gyakorolt hatás

A verseny torzítása és a kereskedelemre gyakorolt hatás

| (130) | A vállalkozásoknak juttatott állami források csak akkor minősülnek az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak, „ha torzítják a versenyt, vagy azzal fenyegetnek”, valamint „érintik a tagállamok közötti kereskedelmet”. |
| --- | --- |

(130)

A vállalkozásoknak juttatott állami források csak akkor minősülnek az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak, „ha torzítják a versenyt, vagy azzal fenyegetnek”, valamint „érintik a tagállamok közötti kereskedelmet”.

7.2.3.1.   A verseny torzulása

A verseny torzulása

| (131) | Ha egy állam által nyújtott támogatás erősíti egy vállalkozás versenyhelyzetét a versenytársakkal szemben, akkor az versenyt torzító vagy azzal fenyegető intézkedésnek tekintendő. (163) A verseny torzítását minden gyakorlati szempontból feltételezik, ha az állam egy olyan liberalizált gazdasági ágazatban, ahol versenyfeltételek uralkodnak, illetve uralkodhatnak, pénzügyi előnyt biztosít egy vállalkozásnak. |
| --- | --- |

(131)

Ha egy állam által nyújtott támogatás erősíti egy vállalkozás versenyhelyzetét a versenytársakkal szemben, akkor az versenyt torzító vagy azzal fenyegető intézkedésnek tekintendő. (163) A verseny torzítását minden gyakorlati szempontból feltételezik, ha az állam egy olyan liberalizált gazdasági ágazatban, ahol versenyfeltételek uralkodnak, illetve uralkodhatnak, pénzügyi előnyt biztosít egy vállalkozásnak.

163

| (132) | Tekintve, hogy bizonyos fokú verseny áll fenn a közkórházak, magánkórházak és más egészségügyi létesítmények között, a bizonyos egészségügyi létesítményeknek (ideértve az IRIS-H-t) a végzett kórházi tevékenységek finanszírozására adott állami finanszírozás torzíthatja a versenyt. Ugyanez érvényes az IRIS-H további szociális tevékenységeire. |
| --- | --- |

(132)

Tekintve, hogy bizonyos fokú verseny áll fenn a közkórházak, magánkórházak és más egészségügyi létesítmények között, a bizonyos egészségügyi létesítményeknek (ideértve az IRIS-H-t) a végzett kórházi tevékenységek finanszírozására adott állami finanszírozás torzíthatja a versenyt. Ugyanez érvényes az IRIS-H további szociális tevékenységeire.

7.2.3.2.   A tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás

A tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás

Általános elvek

| (133) | Az uniós bíróságok kimondták, hogy különösen „ha az állam által nyújtott pénzügyi támogatás valamely vállalkozás helyzetét megerősíti a[z Unión] belüli kereskedelemben versenytársaival szemben, a támogatást olyannak kell tekinteni, mint amely érinti az utóbbiakat”. (164) |
| --- | --- |

(133)

Az uniós bíróságok kimondták, hogy különösen „ha az állam által nyújtott pénzügyi támogatás valamely vállalkozás helyzetét megerősíti a[z Unión] belüli kereskedelemben versenytársaival szemben, a támogatást olyannak kell tekinteni, mint amely érinti az utóbbiakat”. (164)

164

| (134) | Az állami támogatás még akkor is úgy tekinthető, hogy hatással van az Unión belüli kereskedelemre, ha a kedvezményezett nem vesz részt közvetlenül határokon átnyúló kereskedelemben. Például a támogatás a helyi kínálat fenntartásával vagy bővítésével (165) megnehezítheti más tagállamok vállalkozásainak a piacra lépést, vagy a letelepedés jogának gyakorlását. |
| --- | --- |

(134)

Az állami támogatás még akkor is úgy tekinthető, hogy hatással van az Unión belüli kereskedelemre, ha a kedvezményezett nem vesz részt közvetlenül határokon átnyúló kereskedelemben. Például a támogatás a helyi kínálat fenntartásával vagy bővítésével (165) megnehezítheti más tagállamok vállalkozásainak a piacra lépést, vagy a letelepedés jogának gyakorlását.

165

| (135) | Állandó ítélkezési gyakorlat, hogy a Bizottságnak nem kell elvégeznie az érintett piacok aktuális helyzetének, a támogatásban részesülő vállalkozások, a versenytárs vállalkozások helyzetének vagy a tagállamok közötti kereskedelmi folyamatok gazdasági elemzését. (166) Jogellenesen juttatott állami támogatás esetében a Bizottságnak nem kell bizonyítania a versenyre és a kereskedelemre gyakorolt tényleges hatást. |
| --- | --- |

(135)

Állandó ítélkezési gyakorlat, hogy a Bizottságnak nem kell elvégeznie az érintett piacok aktuális helyzetének, a támogatásban részesülő vállalkozások, a versenytárs vállalkozások helyzetének vagy a tagállamok közötti kereskedelmi folyamatok gazdasági elemzését. (166) Jogellenesen juttatott állami támogatás esetében a Bizottságnak nem kell bizonyítania a versenyre és a kereskedelemre gyakorolt tényleges hatást.

166

| (136) | Ennek ellenére az Unión belüli kereskedelemre gyakorolt hatás nem lehet pusztán hipotetikus vagy feltételezésen alapuló. Meg kell állapítani, hogy az intézkedés miért torzítja a versenyt, vagy miért fenyeget a verseny torzításával, továbbá azt, hogy az intézkedés előrelátható hatásai alapján az intézkedés a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatással bír. (167) |
| --- | --- |

(136)

Ennek ellenére az Unión belüli kereskedelemre gyakorolt hatás nem lehet pusztán hipotetikus vagy feltételezésen alapuló. Meg kell állapítani, hogy az intézkedés miért torzítja a versenyt, vagy miért fenyeget a verseny torzításával, továbbá azt, hogy az intézkedés előrelátható hatásai alapján az intézkedés a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatással bír. (167)

167

| (137) | E tekintetben a Bizottság számos esetben úgy találta (168), hogy bizonyos tevékenységeknek kizárólag helyi hatása van, és a tagállamok közötti kereskedelmet nem befolyásolják. Helyénvalónak tűnik mindenekelőtt megvizsgálni, hogy a kedvezményezett az adott tagállamon belül korlátozott területre kiterjedően értékesít-e termékeket, illetve korlátozott területre kiterjedően nyújt-e szolgáltatásokat, továbbá azt, hogy az intézkedésnek előreláthatóan nem lesz a marginálist meghaladó hatása a határokon átnyúló beruházásokra vagy letelepedésre. |
| --- | --- |

(137)

E tekintetben a Bizottság számos esetben úgy találta (168), hogy bizonyos tevékenységeknek kizárólag helyi hatása van, és a tagállamok közötti kereskedelmet nem befolyásolják. Helyénvalónak tűnik mindenekelőtt megvizsgálni, hogy a kedvezményezett az adott tagállamon belül korlátozott területre kiterjedően értékesít-e termékeket, illetve korlátozott területre kiterjedően nyújt-e szolgáltatásokat, továbbá azt, hogy az intézkedésnek előreláthatóan nem lesz a marginálist meghaladó hatása a határokon átnyúló beruházásokra vagy letelepedésre.

168

Értékelés

| (138) | A fent felidézett elveket követve a Bizottság megjegyzi, hogy a kereskedelemre gyakorolt hatás több, főként ügyféloldali (ahhoz a területhez kapcsolódó, ahova az árukat és szolgáltatásokat szállítják, valamint ahhoz a területhez, ahonnan ügyfeleket vonz) és szállítóoldali (azon kérdést illetően, hogy az intézkedés akadályokat teremt-e a ténylegesen vagy potenciálisan versenytárs szállítók határokon átnyúló beruházásai és letelepedése vonatkozásában) tényezőre hivatkozással határozható meg. Annak megállapításához, hogy valamely intézkedés befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet, elegendő bizonyítani a kereskedelemre gyakorolt hatást legalább ezen tényezők egyike vonatkozásában. |
| --- | --- |

(138)

A fent felidézett elveket követve a Bizottság megjegyzi, hogy a kereskedelemre gyakorolt hatás több, főként ügyféloldali (ahhoz a területhez kapcsolódó, ahova az árukat és szolgáltatásokat szállítják, valamint ahhoz a területhez, ahonnan ügyfeleket vonz) és szállítóoldali (azon kérdést illetően, hogy az intézkedés akadályokat teremt-e a ténylegesen vagy potenciálisan versenytárs szállítók határokon átnyúló beruházásai és letelepedése vonatkozásában) tényezőre hivatkozással határozható meg. Annak megállapításához, hogy valamely intézkedés befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet, elegendő bizonyítani a kereskedelemre gyakorolt hatást legalább ezen tényezők egyike vonatkozásában.

| (139) | Az intézkedések ügyféloldali hatását illetően a Bizottság megjegyzi, hogy az egészségügyi ágazat általában és a kórházak által nyújtott fekvőbeteg-ellátás különösen az Unión belüli kereskedelem körébe tartozik. A Bizottság megjegyzi, hogy a páciensek határokon átnyúló mobilitása növekszik. Természetesen igaz, hogy az egészségügyi ellátás továbbra is tagállami hatáskör és a páciensek mobilitására a nemzeti társadalombiztosítási rendszerek beavatkozását szabályozó szigorú intézkedések vonatkoznak. Valójában a gyakorlatban a fekvőbeteg-ellátást általában a páciens lakóhelye közelében, számára ismerős kulturális környezetben nyújtják, amely lehetővé teszi számára a kezelőorvossal bizalmi viszony kialakítását. A páciensek határon átnyúló mozgása különösen határ menti régiókban vagy pedig konkrét betegségek rendkívül különleges kezelése érdekében fordul elő. |
| --- | --- |

(139)

Az intézkedések ügyféloldali hatását illetően a Bizottság megjegyzi, hogy az egészségügyi ágazat általában és a kórházak által nyújtott fekvőbeteg-ellátás különösen az Unión belüli kereskedelem körébe tartozik. A Bizottság megjegyzi, hogy a páciensek határokon átnyúló mobilitása növekszik. Természetesen igaz, hogy az egészségügyi ellátás továbbra is tagállami hatáskör és a páciensek mobilitására a nemzeti társadalombiztosítási rendszerek beavatkozását szabályozó szigorú intézkedések vonatkoznak. Valójában a gyakorlatban a fekvőbeteg-ellátást általában a páciens lakóhelye közelében, számára ismerős kulturális környezetben nyújtják, amely lehetővé teszi számára a kezelőorvossal bizalmi viszony kialakítását. A páciensek határon átnyúló mozgása különösen határ menti régiókban vagy pedig konkrét betegségek rendkívül különleges kezelése érdekében fordul elő.

| (140) | Ebben az ügyben a Bizottság véleménye szerint a szóban forgó intézkedés kihatással van a tagállamok közötti kereskedelemre. Az ügy sajátosságai megkülönböztetik azt különösen azoktól az ügyektől, amelyekben megállapítást nyert, hogy a kórházak állami támogatása a tagállamok közötti kereskedelmet nem érinti. (169) E következtetés levonásakor a Bizottság különösen az következő jelek együttesére támaszkodik:






  a) | Az IRIS-H-nak vannak nemzetközi hírű, magas szinten szakosodott kórházai is. A pediátriai ellátásra szakosodott Fabiola Királynő Egyetemi Gyermekkórház és a rákkezelésre szakosodott Institut Bordet, illetve CHU Saint-Pierre és CHU Brugmann egyetemi kórház a magas fokon szakosodott kezelések széles körét kínálja és nemzetközi hírnévvel büszkélkedhet. A nemzetközi hírnév ezeket a kórházakat vonzóvá teszi a nemzetközi páciensek számára, ideértve a más tagállambelieket is, függetlenül attól hogy az IRIS-H feladata szociális egészségügyi ellátás nyújtása a brüsszeli helyi közösségnek (lásd a 7.3.4.1. pontot). |
| --- | --- | --- |

(140)

Ebben az ügyben a Bizottság véleménye szerint a szóban forgó intézkedés kihatással van a tagállamok közötti kereskedelemre. Az ügy sajátosságai megkülönböztetik azt különösen azoktól az ügyektől, amelyekben megállapítást nyert, hogy a kórházak állami támogatása a tagállamok közötti kereskedelmet nem érinti. (169) E következtetés levonásakor a Bizottság különösen az következő jelek együttesére támaszkodik:

169

a)

Az IRIS-H-nak vannak nemzetközi hírű, magas szinten szakosodott kórházai is. A pediátriai ellátásra szakosodott Fabiola Királynő Egyetemi Gyermekkórház és a rákkezelésre szakosodott Institut Bordet, illetve CHU Saint-Pierre és CHU Brugmann egyetemi kórház a magas fokon szakosodott kezelések széles körét kínálja és nemzetközi hírnévvel büszkélkedhet. A nemzetközi hírnév ezeket a kórházakat vonzóvá teszi a nemzetközi páciensek számára, ideértve a más tagállambelieket is, függetlenül attól hogy az IRIS-H feladata szociális egészségügyi ellátás nyújtása a brüsszeli helyi közösségnek (lásd a 7.3.4.1. pontot).

| b) | A brüsszeli IRIS-H viszonylag közel fekszik francia, holland és német nagyvárosokhoz. Például Aachen, Lille, Eindhoven és Rotterdam városa mind 150 km-en belül fekszik. Ezen túlmenően Brüsszel nagysebességű vasúttal közvetlen csatlakozással rendelkezik Párizs, London, Amszterdam és Köln európai nagyvárosokhoz, legfeljebb két órás utazási idő mellett. Végezetül Brüsszel nemzetközi repülőtere csatlakozást kínál az összes jelentős európai és nemzetközi központhoz. Brüsszel földrajzi elhelyezkedése és összeköttetései azt jelentik, hogy az IRIS-H egyszerűen elérhető a kórházak által bevonzott nemzetközi páciensek, különösen a belga határ vagy a nagysebességű vasúttal összekötött városokhoz közel lakók számára. |
| --- | --- |

b)

A brüsszeli IRIS-H viszonylag közel fekszik francia, holland és német nagyvárosokhoz. Például Aachen, Lille, Eindhoven és Rotterdam városa mind 150 km-en belül fekszik. Ezen túlmenően Brüsszel nagysebességű vasúttal közvetlen csatlakozással rendelkezik Párizs, London, Amszterdam és Köln európai nagyvárosokhoz, legfeljebb két órás utazási idő mellett. Végezetül Brüsszel nemzetközi repülőtere csatlakozást kínál az összes jelentős európai és nemzetközi központhoz. Brüsszel földrajzi elhelyezkedése és összeköttetései azt jelentik, hogy az IRIS-H egyszerűen elérhető a kórházak által bevonzott nemzetközi páciensek, különösen a belga határ vagy a nagysebességű vasúttal összekötött városokhoz közel lakók számára.

| c) | Brüsszel főváros régiója és az IRIS-H általánosságban is soknyelvű. A francia és a holland a hivatalos nyelv és az IRIS-H-nak mindkét nyelven szolgáltatnia kell, ami vonzóvá teszi különösen a francia és a holland polgárok számára. Ezen túlmenően az angol széles körben beszélt nyelv Brüsszel főváros régiójában, ami lehetővé teszi sokféle hátterű páciens számára az elérhetőséget. |
| --- | --- |

c)

Brüsszel főváros régiója és az IRIS-H általánosságban is soknyelvű. A francia és a holland a hivatalos nyelv és az IRIS-H-nak mindkét nyelven szolgáltatnia kell, ami vonzóvá teszi különösen a francia és a holland polgárok számára. Ezen túlmenően az angol széles körben beszélt nyelv Brüsszel főváros régiójában, ami lehetővé teszi sokféle hátterű páciens számára az elérhetőséget.

| d) | Brüsszel főváros régiójában sok, más tagállamból származó polgár él. Ténylegesen, az Eurostat „Városaudit”-jában részt vevő 321 európai város közül Brüsszelben él a második legtöbb nem állampolgár polgár (2012-ben 33,8 %) és a második legtöbb más uniós tagállamokból származó polgár (2012-ben 20,3 %). (170) A más uniós tagállamokból származó lakosok általában választhatnak, hogy hol veszik igénybe az orvosi szolgáltatásokat: jellemzően saját országukban vagy a lakóhelyük szerinti országban. |
| --- | --- |

d)

Brüsszel főváros régiójában sok, más tagállamból származó polgár él. Ténylegesen, az Eurostat „Városaudit”-jában részt vevő 321 európai város közül Brüsszelben él a második legtöbb nem állampolgár polgár (2012-ben 33,8 %) és a második legtöbb más uniós tagállamokból származó polgár (2012-ben 20,3 %). (170) A más uniós tagállamokból származó lakosok általában választhatnak, hogy hol veszik igénybe az orvosi szolgáltatásokat: jellemzően saját országukban vagy a lakóhelyük szerinti országban.

170

| (141) | Az IRIS kórházak további szociális tevékenységeit illetően a Bizottság megjegyzi, hogy amennyiben nem zárható ki, hogy e tevékenységek nyújtása gazdasági tevékenység, és figyelemmel arra, hogy ezek mennyire szorosan kapcsolódnak az IRIS-H általános kórházi tevékenységeihez, a fent kidolgozott indokolás e tekintetben is igaz lehet. Azonban a lentebb kifejtett megfontolásokra figyelemmel (lásd a 7.3. pontot), a Bizottság meggyőződött arról, hogy annak ellenére, hogy a további szociális szolgáltatások állami finanszírozása érintette a tagállamok közötti kereskedelmet, az erre a tevékenységre adott állam finanszírozás a belső piaccal összeegyeztethető állami támogatást képez. Eljárás-gazdaságossági okokból ezért nem kell arról végső megállapítást tenni, hogy a további szociális tevékenységek állami finanszírozása érinti-e a tagállamok közötti kereskedelmet. |
| --- | --- |

(141)

Az IRIS kórházak további szociális tevékenységeit illetően a Bizottság megjegyzi, hogy amennyiben nem zárható ki, hogy e tevékenységek nyújtása gazdasági tevékenység, és figyelemmel arra, hogy ezek mennyire szorosan kapcsolódnak az IRIS-H általános kórházi tevékenységeihez, a fent kidolgozott indokolás e tekintetben is igaz lehet. Azonban a lentebb kifejtett megfontolásokra figyelemmel (lásd a 7.3. pontot), a Bizottság meggyőződött arról, hogy annak ellenére, hogy a további szociális szolgáltatások állami finanszírozása érintette a tagállamok közötti kereskedelmet, az erre a tevékenységre adott állam finanszírozás a belső piaccal összeegyeztethető állami támogatást képez. Eljárás-gazdaságossági okokból ezért nem kell arról végső megállapítást tenni, hogy a további szociális tevékenységek állami finanszírozása érinti-e a tagállamok közötti kereskedelmet.

| (142) | Ugyanezek a megfontolások vonatkoznak az IRIS-H kiegészítő tevékenységeire (lásd a (41), (116) és (117) preambulumbekezdést). Elkülönítetten értékelve a Bizottság megítélése szerint lehetne azt vitatni, hogy az IRIS-H kiegészítő tevékenységei többségének állami finanszírozása (ha van) (pl.: óvoda a dolgozók gyermekeinek, helyiség-bérbeadás, egy kis üzlet a páciensek és látogatók számára, étkezde és parkoló, televízió bérbeadása a pácienseknek) nem érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. Azonban, az IRIS-H kiegészítő és fő tevékenységei közötti szoros kapcsolat értelmezhető annak jeleként, hogy e kiegészítő tevékenységek állami finanszírozása (ha volt) is érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. Mindenesetre – mivel a kiegészítő tevékenységek állam finanszírozása a belső piaccal összeegyeztethető állami támogatást képez (lásd a 7.3. pontot), a Bizottság nem tartja szükségesnek erről a kérdésről végleges döntést hozni. |
| --- | --- |

(142)

Ugyanezek a megfontolások vonatkoznak az IRIS-H kiegészítő tevékenységeire (lásd a (41), (116) és (117) preambulumbekezdést). Elkülönítetten értékelve a Bizottság megítélése szerint lehetne azt vitatni, hogy az IRIS-H kiegészítő tevékenységei többségének állami finanszírozása (ha van) (pl.: óvoda a dolgozók gyermekeinek, helyiség-bérbeadás, egy kis üzlet a páciensek és látogatók számára, étkezde és parkoló, televízió bérbeadása a pácienseknek) nem érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. Azonban, az IRIS-H kiegészítő és fő tevékenységei közötti szoros kapcsolat értelmezhető annak jeleként, hogy e kiegészítő tevékenységek állami finanszírozása (ha volt) is érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. Mindenesetre – mivel a kiegészítő tevékenységek állam finanszírozása a belső piaccal összeegyeztethető állami támogatást képez (lásd a 7.3. pontot), a Bizottság nem tartja szükségesnek erről a kérdésről végleges döntést hozni.

| (143) | Az értékelés folytatásához ezért a határozat hátralevő része feltételezi, hogy a további szociális tevékenységek és a kiegészítő szolgáltatások állami finanszírozása vélhetően érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. |
| --- | --- |

(143)

Az értékelés folytatásához ezért a határozat hátralevő része feltételezi, hogy a további szociális tevékenységek és a kiegészítő szolgáltatások állami finanszírozása vélhetően érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.

| (144) | Annak megállapítását követően, hogy az ebben az ügyben vizsgálat tárgyát képező intézkedések legalább egy vonatkozásban (ügyféloldalon) érintik a tagállamok közötti kereskedelmet, a Bizottság nem tartja szükségesnek annak értékelését, hogy azok érintik-e a tagállamok közötti kereskedelmet a határokon átnyúló beruházások és a letelepedés joga vonatkozásában (lásd a (138) preambulumbekezdést). |
| --- | --- |

(144)

Annak megállapítását követően, hogy az ebben az ügyben vizsgálat tárgyát képező intézkedések legalább egy vonatkozásban (ügyféloldalon) érintik a tagállamok közötti kereskedelmet, a Bizottság nem tartja szükségesnek annak értékelését, hogy azok érintik-e a tagállamok közötti kereskedelmet a határokon átnyúló beruházások és a letelepedés joga vonatkozásában (lásd a (138) preambulumbekezdést).

7.2.4.   Következtetés

Következtetés

| (145) | A fenti megfontolások alapján a Bizottság megítélése szerint az ebben az ügyben vizsgált intézkedések vonatkozásában az állami támogatás kumulatív kritériumai teljesülnek és ezek az intézkedések az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást képeznek. |
| --- | --- |

(145)

A fenti megfontolások alapján a Bizottság megítélése szerint az ebben az ügyben vizsgált intézkedések vonatkozásában az állami támogatás kumulatív kritériumai teljesülnek és ezek az intézkedések az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást képeznek.

7.3.   Összeegyeztethetőség a belső piaccal

Összeegyeztethetőség a belső piaccal

7.3.1.   Jogalap

Jogalap

7.3.1.1.   Általános elvek

Általános elvek

| (146) | Mivel az IRIS-H-ra vonatkozó hiány-ellentételezés az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást képez, értékelni kell annak a belső piaccal való összeegyeztethetőségét. Az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése, 107. cikkének (2) bekezdése és 107. cikkének (3) bekezdése sorolja fel azokat az okokat, amelyek fennállása esetén valamely állami támogatási intézkedést a belső piaccal összeegyeztethetőnek lehet vagy kell nyilvánítani. |
| --- | --- |

(146)

Mivel az IRIS-H-ra vonatkozó hiány-ellentételezés az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást képez, értékelni kell annak a belső piaccal való összeegyeztethetőségét. Az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése, 107. cikkének (2) bekezdése és 107. cikkének (3) bekezdése sorolja fel azokat az okokat, amelyek fennállása esetén valamely állami támogatási intézkedést a belső piaccal összeegyeztethetőnek lehet vagy kell nyilvánítani.

| (147) | Tekintve, hogy a belga hatóságok következetesen azt állították, hogy az IRIS-H állami finanszírozása az általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellátásának ellentételezése, a hiány-ellentételezés belső piaccal való összeegyeztethetőségét elsődlegesen az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdésének alapján kell értékelni. A szóban forgó cikk a következőkről rendelkezik:

  „Az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vagy a jövedelemtermelő monopólium jellegű vállalkozások olyan mértékben tartoznak a Szerződések szabályai, különösen a versenyszabályok hatálya alá, amennyiben ezek alkalmazása sem jogilag, sem ténylegesen nem akadályozza a rájuk bízott sajátos feladatok végrehajtását. A kereskedelem fejlődését ez nem befolyásolhatja olyan mértékben, amely ellentétes az Unió érdekeivel”. |
| --- | --- |

(147)

Tekintve, hogy a belga hatóságok következetesen azt állították, hogy az IRIS-H állami finanszírozása az általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellátásának ellentételezése, a hiány-ellentételezés belső piaccal való összeegyeztethetőségét elsődlegesen az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdésének alapján kell értékelni. A szóban forgó cikk a következőkről rendelkezik:

„Az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vagy a jövedelemtermelő monopólium jellegű vállalkozások olyan mértékben tartoznak a Szerződések szabályai, különösen a versenyszabályok hatálya alá, amennyiben ezek alkalmazása sem jogilag, sem ténylegesen nem akadályozza a rájuk bízott sajátos feladatok végrehajtását. A kereskedelem fejlődését ez nem befolyásolhatja olyan mértékben, amely ellentétes az Unió érdekeivel”.

7.3.1.2.   Az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdésének alkalmazása az idők során: előzetes megjegyzések

Az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdésének alkalmazása az idők során: előzetes megjegyzések

| (148) | A Bizottság több jogi aktusban fektette le azokat a pontos feltételeket, amelyek szerint a 106. cikk (2) bekezdését alkalmazza, legutóbb – többek között – az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabályában (171) és az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatban (172) (a továbbiakban együttesen: az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi csomag); korábban a Bizottság kiadta az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi keretszabályát (173) és az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozatot (174), és ezeket alkalmazta. Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatban lefektetett kritériumoknak megfelelő minden intézkedés a belső piaccal összeegyeztethetőnek minősül és a bejelentés alól mentesül. Azokat a támogatási intézkedéseket, amelyek amiatt nem tartoznak az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat alkalmazási körébe, mert nem felelnek meg az ott rögzített összes kritériumnak, a bejelentést követően az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya szerint kell értékelni. |
| --- | --- |

(148)

A Bizottság több jogi aktusban fektette le azokat a pontos feltételeket, amelyek szerint a 106. cikk (2) bekezdését alkalmazza, legutóbb – többek között – az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabályában (171) és az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatban (172) (a továbbiakban együttesen: az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi csomag); korábban a Bizottság kiadta az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi keretszabályát (173) és az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozatot (174), és ezeket alkalmazta. Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatban lefektetett kritériumoknak megfelelő minden intézkedés a belső piaccal összeegyeztethetőnek minősül és a bejelentés alól mentesül. Azokat a támogatási intézkedéseket, amelyek amiatt nem tartoznak az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat alkalmazási körébe, mert nem felelnek meg az ott rögzített összes kritériumnak, a bejelentést követően az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya szerint kell értékelni.

171

172

173

174

| (149) | Ebben az ügyben az IRIS-H vizsgált hiány-ellentételezése egészen 1996-ig nyúlik vissza, így korábbi az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatnál és az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabályánál. Azonban az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi csomag – az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 10. cikkében és az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya (69) bekezdésében – olyan szabályokat tartalmaz, hogy azokat az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi csomag 2012. január 31-i hatálybalépését megelőzően adott támogatásra is alkalmazni kell. Különösen az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 10. cikkének b) pontja írja elő, hogy

  „minden olyan, az e határozat hatálybalépése (azaz 2012. január 31.) előtt létrehozott támogatás, amely a 2005/842/EK határozat alapján nem volt összeegyeztethető a belső piaccal, és amelyre a bejelentési követelmény vonatkozott, de megfelel az e határozatban meghatározott feltételeknek, a belső piaccal összeegyeztethetőnek minősül, és mentesül az előzetes bejelentés követelménye alól.”

  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabályát illetően a keretszabály (68) és (69) bekezdése határozza meg, hogy a Bizottság a keretszabályban meghatározott elveket fogja alkalmazni valamennyi bejelentett támogatási projektre – tekintet nélkül arra, hogy a bejelentés a keretszabály alkalmazásának 2012. január 31-i kezdete előtt vagy azt követően történt, illetve minden olyan jogellenes támogatásra, amelyről a határozatot 2012. január 31. után hozza meg, még abban az esetben is, ha a támogatást 2012. január 31. előtt adták. |
| --- | --- |

(149)

Ebben az ügyben az IRIS-H vizsgált hiány-ellentételezése egészen 1996-ig nyúlik vissza, így korábbi az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatnál és az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabályánál. Azonban az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi csomag – az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 10. cikkében és az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya (69) bekezdésében – olyan szabályokat tartalmaz, hogy azokat az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi csomag 2012. január 31-i hatálybalépését megelőzően adott támogatásra is alkalmazni kell. Különösen az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 10. cikkének b) pontja írja elő, hogy

„minden olyan, az e határozat hatálybalépése (azaz 2012. január 31.) előtt létrehozott támogatás, amely a 2005/842/EK határozat alapján nem volt összeegyeztethető a belső piaccal, és amelyre a bejelentési követelmény vonatkozott, de megfelel az e határozatban meghatározott feltételeknek, a belső piaccal összeegyeztethetőnek minősül, és mentesül az előzetes bejelentés követelménye alól.”

Az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabályát illetően a keretszabály (68) és (69) bekezdése határozza meg, hogy a Bizottság a keretszabályban meghatározott elveket fogja alkalmazni valamennyi bejelentett támogatási projektre – tekintet nélkül arra, hogy a bejelentés a keretszabály alkalmazásának 2012. január 31-i kezdete előtt vagy azt követően történt, illetve minden olyan jogellenes támogatásra, amelyről a határozatot 2012. január 31. után hozza meg, még abban az esetben is, ha a támogatást 2012. január 31. előtt adták.

| (150) | Ennek következtében az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat és az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya alkalmazásának fenti ismertetett szabályai azt jelentik, hogy az IRIS-H 1996-tól folyó állami finanszírozása az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi csomag szerint értékelhető. Ha a hiány-ellentételezési rendszer megfelel akár az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat vagy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya feltételeinek, az az 1996-tól kezdődő teljes időszakra a belső piaccal összeegyeztethető. |
| --- | --- |

(150)

Ennek következtében az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat és az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya alkalmazásának fenti ismertetett szabályai azt jelentik, hogy az IRIS-H 1996-tól folyó állami finanszírozása az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi csomag szerint értékelhető. Ha a hiány-ellentételezési rendszer megfelel akár az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat vagy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya feltételeinek, az az 1996-tól kezdődő teljes időszakra a belső piaccal összeegyeztethető.

| (151) | Végezetül fel kell hívni a figyelmet az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra vonatkozó 2012. évi határozat 10. cikkének a) pontjában szereplő átmeneti intézkedésre, amely szerint minden, az említett határozat hatálybalépése (azaz 2012. január 31-e) előtt létrehozott támogatás, amely a 2005/842/EK határozat alapján nem volt összeegyeztethető a belső piaccal, és amelyet az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra vonatkozó 2005. évi határozattal összhangban mentesítettek a bejelentési követelmény alól, továbbra is a belső piaccal összeegyeztethetőnek minősül, és további két éves időszakra (azaz 2014. január 30-ig bezárólag) mentesül az előzetes bejelentés követelménye alól. Ez annyit jelent, hogy az említett rendszerben az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat 2005. december 19-i hatálybalépése és az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 2012. január 31-i hatálybalépése között adott támogatás a belső piaccal összeegyeztethetőnek fog minősülni, de csak a nyújtásának napjától 2014. január 30-ig bezárólag. Mindenesetre a 2012. január 31-től adott támogatás esetében az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 10. cikkének a) pontja szerinti átmeneti rendelkezések nem alkalmazandók, és az összeegyeztethetőség értékelését az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat szerint kell végezni. |
| --- | --- |

(151)

Végezetül fel kell hívni a figyelmet az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra vonatkozó 2012. évi határozat 10. cikkének a) pontjában szereplő átmeneti intézkedésre, amely szerint minden, az említett határozat hatálybalépése (azaz 2012. január 31-e) előtt létrehozott támogatás, amely a 2005/842/EK határozat alapján nem volt összeegyeztethető a belső piaccal, és amelyet az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra vonatkozó 2005. évi határozattal összhangban mentesítettek a bejelentési követelmény alól, továbbra is a belső piaccal összeegyeztethetőnek minősül, és további két éves időszakra (azaz 2014. január 30-ig bezárólag) mentesül az előzetes bejelentés követelménye alól. Ez annyit jelent, hogy az említett rendszerben az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat 2005. december 19-i hatálybalépése és az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 2012. január 31-i hatálybalépése között adott támogatás a belső piaccal összeegyeztethetőnek fog minősülni, de csak a nyújtásának napjától 2014. január 30-ig bezárólag. Mindenesetre a 2012. január 31-től adott támogatás esetében az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 10. cikkének a) pontja szerinti átmeneti rendelkezések nem alkalmazandók, és az összeegyeztethetőség értékelését az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat szerint kell végezni.

| (152) | Ennek következtében a Bizottság először azt értékeli, hogy az ezen határozat hatálya alá tartozó, az IRIS-H részére 1996-tól kezdődően adott állami finanszírozás megfelel-e az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatban rögzített kritériumoknak. Csak az erre adott nemleges válasz esetén fogja a Bizottság az említett finanszírozást az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat (a 2005. december 19. és 2012. január 31. között nyújtott támogatás vonatkozásában) és az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya szerint értékelni. |
| --- | --- |

(152)

Ennek következtében a Bizottság először azt értékeli, hogy az ezen határozat hatálya alá tartozó, az IRIS-H részére 1996-tól kezdődően adott állami finanszírozás megfelel-e az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatban rögzített kritériumoknak. Csak az erre adott nemleges válasz esetén fogja a Bizottság az említett finanszírozást az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat (a 2005. december 19. és 2012. január 31. között nyújtott támogatás vonatkozásában) és az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya szerint értékelni.

7.3.2.   Az EUMSZ 106. cikke (2) bekezdésének alkalmazása: valódi általános gazdasági érdekű szolgáltatás

Az EUMSZ 106. cikke (2) bekezdésének alkalmazása: valódi általános gazdasági érdekű szolgáltatás

| (153) | Az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése és az azon alapuló, az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat csak olyan vállalkozásnak nyújtott állami támogatásra alkalmazandó, amelyek „valódi általános gazdasági érdekű szolgáltatás” üzemeltetésével bíztak meg. (175) A Bíróság meghatározta, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások olyan szolgáltatások, amelyek meghatározott jegyekben különböznek más gazdasági tevékenységektől. (176) Továbbá a kialakult gyakorlat szerint az általános gazdasági érdekű szolgáltatások fennállásának körét megállapító konkrét uniós szabály hiányában a tagállamok tág mérlegelési joggal rendelkeznek egy adott szolgáltatás általános gazdasági érdekű szolgáltatásként történő meghatározására és a szolgáltatónak ellentételezés nyújtására. (177) A Bizottság hatásköre ebben a vonatkozásban annak ellenőrzésére korlátozódik, hogy a tagállam vétett-e nyilvánvaló hibát a szolgáltatás általános gazdasági érdekű szolgáltatásként történő meghatározásakor. |
| --- | --- |

(153)

Az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése és az azon alapuló, az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat csak olyan vállalkozásnak nyújtott állami támogatásra alkalmazandó, amelyek „valódi általános gazdasági érdekű szolgáltatás” üzemeltetésével bíztak meg. (175) A Bíróság meghatározta, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások olyan szolgáltatások, amelyek meghatározott jegyekben különböznek más gazdasági tevékenységektől. (176) Továbbá a kialakult gyakorlat szerint az általános gazdasági érdekű szolgáltatások fennállásának körét megállapító konkrét uniós szabály hiányában a tagállamok tág mérlegelési joggal rendelkeznek egy adott szolgáltatás általános gazdasági érdekű szolgáltatásként történő meghatározására és a szolgáltatónak ellentételezés nyújtására. (177) A Bizottság hatásköre ebben a vonatkozásban annak ellenőrzésére korlátozódik, hogy a tagállam vétett-e nyilvánvaló hibát a szolgáltatás általános gazdasági érdekű szolgáltatásként történő meghatározásakor.

175

176

177

| (154) | A Bizottság meggyőződött arról, hogy az IRIS-H állami finanszírozásban részesített valamennyi gazdasági tevékenysége (azaz az e kórházak által ellátott kórházi és szociális feladatok köre) a belga hatóságok állításának megfelelően valódi általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak vagy azok egyszerű kiegészítő tevékenységének minősül. Különösen az ügyben tárgyalt összes orvosi és szociális szolgáltatás különleges jellemzőket mutat más gazdasági tevékenységekkel összevetve, azaz elsősorban azoknak a társadalom orvosi és szociális jóléte szempontjából fennálló jelentőségét. Ennek megfelelően a belga hatóságok nem vétettek nyilvánvaló hibát e szolgáltatások általános gazdasági érdekű szolgáltatásként történő meghatározásakor. |
| --- | --- |

(154)

A Bizottság meggyőződött arról, hogy az IRIS-H állami finanszírozásban részesített valamennyi gazdasági tevékenysége (azaz az e kórházak által ellátott kórházi és szociális feladatok köre) a belga hatóságok állításának megfelelően valódi általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak vagy azok egyszerű kiegészítő tevékenységének minősül. Különösen az ügyben tárgyalt összes orvosi és szociális szolgáltatás különleges jellemzőket mutat más gazdasági tevékenységekkel összevetve, azaz elsősorban azoknak a társadalom orvosi és szociális jóléte szempontjából fennálló jelentőségét. Ennek megfelelően a belga hatóságok nem vétettek nyilvánvaló hibát e szolgáltatások általános gazdasági érdekű szolgáltatásként történő meghatározásakor.

| (155) | A (41) preambulumbekezdésben részletezett kiegészítő tevékenységeket illetően a Bizottság megjegyzi, hogy valamely tevékenység akkor tekinthető általános gazdasági érdekű szolgáltatások kiegészítőjének, amennyiben az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokhoz közvetlenül kapcsolódik és nyújtásukhoz szükséges vagy annak lényegéhez kapcsolódik. Ez utóbbi helyzet áll fenn akkor, amennyiben a szóban forgó tevékenységek az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokkal azonos forrásokat pl.: anyagot, felszerelést, munkaerőt, állóeszközöket igényelnek. A kiegészítő tevékenységeknek terjedelmükben is korlátozottnak kell maradniuk. A Bizottság megítélése szerint a (41) preambulumbekezdésben ismertetett valamennyi tevékenység kiegészítő jellegűnek minősül az IRIS-H fő általános gazdasági érdekű szolgáltatások tevékenységéhez képest. Valójában a kiegészítő jellegűnek minősülő tevékenységek (1) mindegyike közvetlenül kapcsolódik és szükséges az IRIS-H általános gazdasági érdekű szolgáltatási tevékenységéhez, mivel azok olyan tevékenységek, amelyek nyújtása az orvosi és szociális szolgáltatásokon túlmenően egy modern kórháztól elvárt, illetőleg (2) azok lényegéhez kapcsolódik, mivel a kórházak infrastruktúráját (azaz épületeit és területét) hasznosítja. A kiegészítő tevékenységek IRIS-H teljes árbevételében való korlátozott (átlagban 2 % alatti) részesedése alapján a Bizottság arról is meggyőződött, hogy valamennyi kiegészítő tevékenység terjedelmében is igen korlátozott marad. |
| --- | --- |

(155)

A (41) preambulumbekezdésben részletezett kiegészítő tevékenységeket illetően a Bizottság megjegyzi, hogy valamely tevékenység akkor tekinthető általános gazdasági érdekű szolgáltatások kiegészítőjének, amennyiben az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokhoz közvetlenül kapcsolódik és nyújtásukhoz szükséges vagy annak lényegéhez kapcsolódik. Ez utóbbi helyzet áll fenn akkor, amennyiben a szóban forgó tevékenységek az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokkal azonos forrásokat pl.: anyagot, felszerelést, munkaerőt, állóeszközöket igényelnek. A kiegészítő tevékenységeknek terjedelmükben is korlátozottnak kell maradniuk. A Bizottság megítélése szerint a (41) preambulumbekezdésben ismertetett valamennyi tevékenység kiegészítő jellegűnek minősül az IRIS-H fő általános gazdasági érdekű szolgáltatások tevékenységéhez képest. Valójában a kiegészítő jellegűnek minősülő tevékenységek (1) mindegyike közvetlenül kapcsolódik és szükséges az IRIS-H általános gazdasági érdekű szolgáltatási tevékenységéhez, mivel azok olyan tevékenységek, amelyek nyújtása az orvosi és szociális szolgáltatásokon túlmenően egy modern kórháztól elvárt, illetőleg (2) azok lényegéhez kapcsolódik, mivel a kórházak infrastruktúráját (azaz épületeit és területét) hasznosítja. A kiegészítő tevékenységek IRIS-H teljes árbevételében való korlátozott (átlagban 2 % alatti) részesedése alapján a Bizottság arról is meggyőződött, hogy valamennyi kiegészítő tevékenység terjedelmében is igen korlátozott marad.

7.3.3.   Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat alkalmazása

Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat alkalmazása

| (156) | A Bizottság továbbá úgy ítéli meg, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra az IRIS-H-nak adott állami finanszírozás az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat hatálya alá tartozik, az annak 2. cikkében előírtak szerint. Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 2. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja szerint ezt a határozatot kell alkalmazni arra az állami támogatásra, amelyet orvosi ellátást végző kórházak számára (beleértve a fő tevékenységekhez közvetlenül kötődő kiegészítő tevékenységek végzését – különösen a kutatás területén –), valamint a szociális szükségleteket kielégítő általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat egyebek mellett a sérülékeny társadalmi csoportok gondozása és társadalmi befogadása terén nyújtó vállalkozások számára általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásának ellentételezése formájában adnak. Mivel az IRIS-H által végzett államilag finanszírozott általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek e tevékenységi kategóriák körébe tartozhatnak, a Bizottság megállapítja, hogy az ebben az ügyben vizsgált hiány-ellentételezési rendszer az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat tárgyi hatálya alá tartozik. Ennek megfelelően az IRIS-H tevékenységeinek összességéből (általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek) származó költségek támogathatóak az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat szerinti ellentételezéssel. |
| --- | --- |

(156)

A Bizottság továbbá úgy ítéli meg, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra az IRIS-H-nak adott állami finanszírozás az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat hatálya alá tartozik, az annak 2. cikkében előírtak szerint. Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 2. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja szerint ezt a határozatot kell alkalmazni arra az állami támogatásra, amelyet orvosi ellátást végző kórházak számára (beleértve a fő tevékenységekhez közvetlenül kötődő kiegészítő tevékenységek végzését – különösen a kutatás területén –), valamint a szociális szükségleteket kielégítő általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat egyebek mellett a sérülékeny társadalmi csoportok gondozása és társadalmi befogadása terén nyújtó vállalkozások számára általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásának ellentételezése formájában adnak. Mivel az IRIS-H által végzett államilag finanszírozott általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek e tevékenységi kategóriák körébe tartozhatnak, a Bizottság megállapítja, hogy az ebben az ügyben vizsgált hiány-ellentételezési rendszer az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat tárgyi hatálya alá tartozik. Ennek megfelelően az IRIS-H tevékenységeinek összességéből (általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek) származó költségek támogathatóak az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat szerinti ellentételezéssel.

7.3.4.   A megbízási aktus

A megbízási aktus

| (157) | Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatban rögzített első fő összeegyeztethetőségi feltétel az, hogy az érintett vállalkozást egy vagy több hivatalos aktussal [meg kell bízni] az [ágész] működtetésével; e hivatalos aktus formáját minden egyes tagállam maga határozhatja meg. (178) Az említett aktus(ok)nak egyértelműen meg kell határoznia (határozniuk):






  — | a közszolgáltatási kötelezettségek tartalma és időtartama, (179) |
| --- | --- | --- |

(157)

Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatban rögzített első fő összeegyeztethetőségi feltétel az, hogy az érintett vállalkozást egy vagy több hivatalos aktussal [meg kell bízni] az [ágész] működtetésével; e hivatalos aktus formáját minden egyes tagállam maga határozhatja meg. (178) Az említett aktus(ok)nak egyértelműen meg kell határoznia (határozniuk):

178

—

a közszolgáltatási kötelezettségek tartalma és időtartama, (179)

179

| — | az említett kötelezettségekkel megbízott vállalkozás és adott esetben az érintett terület, (180) |
| --- | --- |

—

az említett kötelezettségekkel megbízott vállalkozás és adott esetben az érintett terület, (180)

180

| — | a vállalkozásnak adott kizárólagos vagy speciális jogok jellege, (181) |
| --- | --- |

—

a vállalkozásnak adott kizárólagos vagy speciális jogok jellege, (181)

181

| — | az ellentételezési mechanizmus leírása és az ellentételezés kiszámításának, ellenőrzésének és felülvizsgálatának paraméterei, (182) |
| --- | --- |

—

az ellentételezési mechanizmus leírása és az ellentételezés kiszámításának, ellenőrzésének és felülvizsgálatának paraméterei, (182)

182

| — | a túlkompenzáció elkerülésére és visszafizetésére hozott intézkedések. (183) |
| --- | --- |

—

a túlkompenzáció elkerülésére és visszafizetésére hozott intézkedések. (183)

183

| (158) | Ezen túlmenően az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat előírja, hogy a megbízó aktusnak a határozatra való hivatkozást kell tartalmaznia. (184) |
| --- | --- |

(158)

Ezen túlmenően az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat előírja, hogy a megbízó aktusnak a határozatra való hivatkozást kell tartalmaznia. (184)

184

7.3.4.1.   Az IRIS-H-ra kirótt közszolgáltatási kötelezettségek tartalma és terhe

Az IRIS-H-ra kirótt közszolgáltatási kötelezettségek tartalma és terhe

| (159) | A Törvényszék a 2012. november 7-i megsemmisítő ítéletében azt az előzetes észrevételt tette, hogy „amikor az ugyanazon közszolgáltatási kötelezettséggel terhelt közjogi és magánjogi jogalanyokra eltérő kötelezettségek hárulnak, ami a költségek és az ellentételezés eltérő szintjét feltételezi, ezeknek az eltéréseknek világosan ki kell tűnniük az egyes megbízásokból, többek között azért, hogy lehetővé váljék annak ellenőrzése, hogy a szubvenció összeegyeztethető e az egyenlő bánásmód elvével. Azt az állami támogatást ugyanis, amely bizonyos feltételeinél fogva sérti az uniós jog olyan általános elveit, mint az egyenlő bánásmód elve, a Bizottság nem nyilváníthatja a közös piaccal összeegyeztethetőnek (a Bíróság C-390/06. sz. Nuova Agricast ügyben hozott ítéletének [EBHT 2008., I 2577. o.] 51. pontja).” (185) |
| --- | --- |

(159)

A Törvényszék a 2012. november 7-i megsemmisítő ítéletében azt az előzetes észrevételt tette, hogy „amikor az ugyanazon közszolgáltatási kötelezettséggel terhelt közjogi és magánjogi jogalanyokra eltérő kötelezettségek hárulnak, ami a költségek és az ellentételezés eltérő szintjét feltételezi, ezeknek az eltéréseknek világosan ki kell tűnniük az egyes megbízásokból, többek között azért, hogy lehetővé váljék annak ellenőrzése, hogy a szubvenció összeegyeztethető e az egyenlő bánásmód elvével. Azt az állami támogatást ugyanis, amely bizonyos feltételeinél fogva sérti az uniós jog olyan általános elveit, mint az egyenlő bánásmód elve, a Bizottság nem nyilváníthatja a közös piaccal összeegyeztethetőnek (a Bíróság C-390/06. sz. Nuova Agricast ügyben hozott ítéletének [EBHT 2008., I 2577. o.] 51. pontja).” (185)

185

| (160) | A Nuova Agricast ügyben hozott ítélet 66. pontja (186) pontosítja, hogy „Az egyenlő bánásmód elvének tiszteletben tartása megköveteli, hogy az összehasonlítható helyzeteket ne kezeljék eltérően és az eltérő helyzeteket ne kezeljék ugyanúgy, hacsak az ilyen bánásmód objektíven nem igazolható (lásd többek közt a C-248/04. sz. Koninklijke Coöperatie Cosun ügyben 2006. október 26-án hozott ítélet [EBHT 2006., I-10211. o.] 72. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot)”. |
| --- | --- |

(160)

A Nuova Agricast ügyben hozott ítélet 66. pontja (186) pontosítja, hogy „Az egyenlő bánásmód elvének tiszteletben tartása megköveteli, hogy az összehasonlítható helyzeteket ne kezeljék eltérően és az eltérő helyzeteket ne kezeljék ugyanúgy, hacsak az ilyen bánásmód objektíven nem igazolható (lásd többek közt a C-248/04. sz. Koninklijke Coöperatie Cosun ügyben 2006. október 26-án hozott ítélet [EBHT 2006., I-10211. o.] 72. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot)”.

186

| (161) | Azonban a Bizottság megjegyzi, hogy a megkülönböztetésmentesség elvét az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat az összeegyeztethetőség kritériumaként nem említi. Ennek ellenére a Bizottság értékelni fogja, hogy az állami IRIS-H és a brüsszeli magánkórházak jogilag és ténybelileg összehasonlítható vagy eltérő helyzetben vannak-e. Ebben az összefüggésben az IRIS-H-ra bízott közszolgáltatási kötelezettségek tartalmának ismertetésekor a Bizottság fel fogja tüntetni, hogy összehasonlítható kötelezettséggel a brüsszeli magánkórházakat megbízták-e vagy sem. |
| --- | --- |

(161)

Azonban a Bizottság megjegyzi, hogy a megkülönböztetésmentesség elvét az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat az összeegyeztethetőség kritériumaként nem említi. Ennek ellenére a Bizottság értékelni fogja, hogy az állami IRIS-H és a brüsszeli magánkórházak jogilag és ténybelileg összehasonlítható vagy eltérő helyzetben vannak-e. Ebben az összefüggésben az IRIS-H-ra bízott közszolgáltatási kötelezettségek tartalmának ismertetésekor a Bizottság fel fogja tüntetni, hogy összehasonlítható kötelezettséggel a brüsszeli magánkórházakat megbízták-e vagy sem.

| (162) | Amint az fentebb kifejtésre került (lásd a 2.3. pontot), az IRIS-H-ra vonatkozó szabályozási keretet a Loi CPAS, az LCH (amelynek alapján az IRIS-H létrejött), a helyi kórházi szervezetek belső szabályzata, és az IRIS kórházközi szervezet által elfogadott kötelező stratégiai tervek alkotják. Mivel a hatóságok (azaz az önkormányzatok és CPAS) többségi ellenőrzéssel rendelkeznek a Loi CPAS XII. fejezete szerinti helyi szervezetek és az IRIS kórházközi szervezet felett, a belső szabályzat és stratégiai tervek egyaránt kötelező erejűek az IRIS-H-ra és ennélfogva érvényes megbízó aktusnak minősülnek, amelynek tartalma lentebb kerül ismertetésre (lásd a (164), (170) és rákövetkező preambulumbekezdéseket). Ebben az összefüggésben azt is érdemes kiemelni, hogy a hatóságok közvetlenül monitorozhatják az IRIS-H mindennapi működését és szükség esetén további utasításokat adhatnak. |
| --- | --- |

(162)

Amint az fentebb kifejtésre került (lásd a 2.3. pontot), az IRIS-H-ra vonatkozó szabályozási keretet a Loi CPAS, az LCH (amelynek alapján az IRIS-H létrejött), a helyi kórházi szervezetek belső szabályzata, és az IRIS kórházközi szervezet által elfogadott kötelező stratégiai tervek alkotják. Mivel a hatóságok (azaz az önkormányzatok és CPAS) többségi ellenőrzéssel rendelkeznek a Loi CPAS XII. fejezete szerinti helyi szervezetek és az IRIS kórházközi szervezet felett, a belső szabályzat és stratégiai tervek egyaránt kötelező erejűek az IRIS-H-ra és ennélfogva érvényes megbízó aktusnak minősülnek, amelynek tartalma lentebb kerül ismertetésre (lásd a (164), (170) és rákövetkező preambulumbekezdéseket). Ebben az összefüggésben azt is érdemes kiemelni, hogy a hatóságok közvetlenül monitorozhatják az IRIS-H mindennapi működését és szükség esetén további utasításokat adhatnak.

| (163) | Megemlítést nyert az is (lásd a (24) preambulumbekezdést), hogy az IRIS-H-t eredetileg közvetlenül az a CPAS irányította és ellenőrizte, amely ezeket a kórházakat a Loi CPAS-sal összhangban szociális támogatási kötelezettsége teljesítésében való segítségnyújtás céljából hozta létre. A brüsszeli közkórházak folyamatos működésének és életképességének biztosítására (lásd a (24) preambulumbekezdést) szerkezetátalakításra volt szükség, amelynek nyomán létrejött az IRIS-H (amely a pénzügyi és jogi függetlenséggel felruházott Loi CPAS XII. fejezete szerinti helyi szervezet formáját öltötte). Azonban ez a szerkezetátalakítás nem változtatta meg brüsszeli IRIS közkórházak alapvető rendeltetését (187), nevezetesen orvosi és szociális-orvosi ellátás nyújtását, és ekként az azokat létrehozó CPAS szociális támogatási kötelezettségéhez való hozzájárulást. |
| --- | --- |

(163)

Megemlítést nyert az is (lásd a (24) preambulumbekezdést), hogy az IRIS-H-t eredetileg közvetlenül az a CPAS irányította és ellenőrizte, amely ezeket a kórházakat a Loi CPAS-sal összhangban szociális támogatási kötelezettsége teljesítésében való segítségnyújtás céljából hozta létre. A brüsszeli közkórházak folyamatos működésének és életképességének biztosítására (lásd a (24) preambulumbekezdést) szerkezetátalakításra volt szükség, amelynek nyomán létrejött az IRIS-H (amely a pénzügyi és jogi függetlenséggel felruházott Loi CPAS XII. fejezete szerinti helyi szervezet formáját öltötte). Azonban ez a szerkezetátalakítás nem változtatta meg brüsszeli IRIS közkórházak alapvető rendeltetését (187), nevezetesen orvosi és szociális-orvosi ellátás nyújtását, és ekként az azokat létrehozó CPAS szociális támogatási kötelezettségéhez való hozzájárulást.

187

| (164) | Az IRIS-H által nyújtott orvosi ellátást az LCH is formálta, amely meghatározza a belga kórházi ágazat egészének irányadó szervezeti keretét. Ennek alapján az LCH valamennyi belga (köz- és magán)kórházat megbíz az alapvető kórházi ellátás feladatával. Különösen az LCH 2. cikke határozza meg, hogy mely létesítmények tekinthetőek kórháznak, miközben az LCH 68–76f. cikke meghatározza a kórházak és a kórházi szolgáltatások engedélyezési feltételeit (amelyek részletesebben a minőségi feltételeket és személyzeti követelményeket stb. meghatározó végrehajtási rendeletekben szerepelnek). Az LCH 23–45. cikke határozza meg azon kórházi programozási mechanizmus követelményeit, amely megszabja az üzembe állítható és üzemben tartható kórházi ágyak, kórházi szolgáltatások és bizonyos orvosi berendezések (így képalkotó berendezések) számát. Állami finanszírozásra csak a programozási feltételeknek megfelelő, engedélyezett kórházi szolgáltatások jogosultak. Amint azt az eljárást megindító határozat (188) jelzi, és harmadik felek erre vonatkozó észrevételeinek hiánya is megerősíti, nem merültek fel kétségek az LCH-ban meghatározott alapvető kórházi ellátási feladatok tartalmát illetően. Egyértelmű az is, hogy az IRIS-H teljesíti ezeket a követelményeket, mivel rendelkezik az összes szükséges engedéllyel és működését a programozási mechanizmus alapján jóváhagyták. |
| --- | --- |

(164)

Az IRIS-H által nyújtott orvosi ellátást az LCH is formálta, amely meghatározza a belga kórházi ágazat egészének irányadó szervezeti keretét. Ennek alapján az LCH valamennyi belga (köz- és magán)kórházat megbíz az alapvető kórházi ellátás feladatával. Különösen az LCH 2. cikke határozza meg, hogy mely létesítmények tekinthetőek kórháznak, miközben az LCH 68–76f. cikke meghatározza a kórházak és a kórházi szolgáltatások engedélyezési feltételeit (amelyek részletesebben a minőségi feltételeket és személyzeti követelményeket stb. meghatározó végrehajtási rendeletekben szerepelnek). Az LCH 23–45. cikke határozza meg azon kórházi programozási mechanizmus követelményeit, amely megszabja az üzembe állítható és üzemben tartható kórházi ágyak, kórházi szolgáltatások és bizonyos orvosi berendezések (így képalkotó berendezések) számát. Állami finanszírozásra csak a programozási feltételeknek megfelelő, engedélyezett kórházi szolgáltatások jogosultak. Amint azt az eljárást megindító határozat (188) jelzi, és harmadik felek erre vonatkozó észrevételeinek hiánya is megerősíti, nem merültek fel kétségek az LCH-ban meghatározott alapvető kórházi ellátási feladatok tartalmát illetően. Egyértelmű az is, hogy az IRIS-H teljesíti ezeket a követelményeket, mivel rendelkezik az összes szükséges engedéllyel és működését a programozási mechanizmus alapján jóváhagyták.

188

| (165) | Az összes belga köz- és magánkórházra bízott alapvető kórházi ellátás feladatán túl a Bizottság 2009. október 28-i határozata (lásd a fenti 4.1. pontot), a Törvényszék 2012. november 7-i megsemmisítő ítélete (lásd a fenti 4.2. pontot), és a Bizottság eljárást megindító 2014. október 1-jei határozata (lásd a fenti 4.3. pontot) hivatkozott három további (vagy külön) általános gazdasági érdekű szolgáltatásra, amelyek lényegében az (1) egyetemes ellátáshoz, (2) az ellátás több kórházi részlegen történő nyújtásának kötelezettségéhez, és (3) a csak és kizárólag az IRIS-H-ra bízott további szociális szolgáltatásokhoz kapcsolódnak. Ez azonban nem szükségképpen jelenti azt, hogy az alapvető kórházi ellátás feladatát és a további általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat szükségszerűen egymástól elkülönítve kell értékelni. Ebben a tekintetben az eljárást megindító határozat (23) preambulumbekezdésében említést nyert, hogy a belga hatóságok állítása szerint az alapvető kórházi ellátás feladata a tágabb általános gazdasági érdekű szolgáltatás – nevezetesen a Loi CPAS-ban előírt szociális támogatás nyújtásának kötelezettsége – része, illetve azt kiegészíti. |
| --- | --- |

(165)

Az összes belga köz- és magánkórházra bízott alapvető kórházi ellátás feladatán túl a Bizottság 2009. október 28-i határozata (lásd a fenti 4.1. pontot), a Törvényszék 2012. november 7-i megsemmisítő ítélete (lásd a fenti 4.2. pontot), és a Bizottság eljárást megindító 2014. október 1-jei határozata (lásd a fenti 4.3. pontot) hivatkozott három további (vagy külön) általános gazdasági érdekű szolgáltatásra, amelyek lényegében az (1) egyetemes ellátáshoz, (2) az ellátás több kórházi részlegen történő nyújtásának kötelezettségéhez, és (3) a csak és kizárólag az IRIS-H-ra bízott további szociális szolgáltatásokhoz kapcsolódnak. Ez azonban nem szükségképpen jelenti azt, hogy az alapvető kórházi ellátás feladatát és a további általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat szükségszerűen egymástól elkülönítve kell értékelni. Ebben a tekintetben az eljárást megindító határozat (23) preambulumbekezdésében említést nyert, hogy a belga hatóságok állítása szerint az alapvető kórházi ellátás feladata a tágabb általános gazdasági érdekű szolgáltatás – nevezetesen a Loi CPAS-ban előírt szociális támogatás nyújtásának kötelezettsége – része, illetve azt kiegészíti.

| (166) | Ilyen előzmények után a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az LCH alapján az összes kórházra bízott alapvető kórházi ellátás feladata, és a csak az IRIS-H-ra bízott három további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettség (189) együttesen ténylegesen egyetlen „szociális egészségügyi ellátási általános gazdasági érdekű szolgáltatást” alkot, amely az IRIS-H sajátossága és csak ez végzi. Az IRIS-H-ra bízott összes általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettség realitását tekintve, és e kötelezettségek tartalmának és jellemzőinek elemzése alapján a Bizottság véleménye szerint nem lenne helyénvaló az önkormányzati szintű megbízás alapján fennálló három további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettséget az LCH-ban adott megbízás szerinti alapvető kórházi ellátás feladatától elkülönítve szemlélni. Valójában a további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettségek egyfelől az IRIS-H LCH szerinti alapvető kórházi ellátás küldetéséből erednek és arra épülnek, és másfelől egyben jelentősen túlmutatnak ezen alapszintű kötelezettségen azzal, hogy az IRIS-H-t kötelezik (1) egészségügyi szolgáltatások széles körének mindenki számára nyújtására, fizetőképességtől függetlenül (egyetemes ellátás, lásd a (170)–(190) preambulumbekezdést), (2) több kórházi helyszínen (biztosítva az ellátás közelségét, lásd a (191)–(204) preambulumbekezdést), ugyanakkor (3) külön figyelmet fordítva a betegek szociális szükségleteire (további szociális szolgáltatások révén, lásd a (205)–(214) preambulumbekezdést). Az LCH-ban adott megbízás szerinti alapvető kórházi ellátás feladatához viszonyítva (lásd a (164) preambulumbekezdést) a három további kötelezettség nem tekinthető önálló tevékenységnek, amint az abból a tényből is egyértelmű, hogy ezekre a kötelezettségekre vonatkozó megbízásra soha nem került volna sor az LCH szerinti alapvető kórházi ellátás nyújtása feladatának alapkötelezettsége hiányában. Végezetül ezt a megközelítést bizonyos mértékig megerősítik a panaszosok is azzal az állításukkal (lásd a (71) preambulumbekezdést), hogy a további szociális szolgáltatások nem választhatóak el a tágabb egészségügyi szolgáltatástól. |
| --- | --- |

(166)

Ilyen előzmények után a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az LCH alapján az összes kórházra bízott alapvető kórházi ellátás feladata, és a csak az IRIS-H-ra bízott három további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettség (189) együttesen ténylegesen egyetlen „szociális egészségügyi ellátási általános gazdasági érdekű szolgáltatást” alkot, amely az IRIS-H sajátossága és csak ez végzi. Az IRIS-H-ra bízott összes általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettség realitását tekintve, és e kötelezettségek tartalmának és jellemzőinek elemzése alapján a Bizottság véleménye szerint nem lenne helyénvaló az önkormányzati szintű megbízás alapján fennálló három további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettséget az LCH-ban adott megbízás szerinti alapvető kórházi ellátás feladatától elkülönítve szemlélni. Valójában a további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettségek egyfelől az IRIS-H LCH szerinti alapvető kórházi ellátás küldetéséből erednek és arra épülnek, és másfelől egyben jelentősen túlmutatnak ezen alapszintű kötelezettségen azzal, hogy az IRIS-H-t kötelezik (1) egészségügyi szolgáltatások széles körének mindenki számára nyújtására, fizetőképességtől függetlenül (egyetemes ellátás, lásd a (170)–(190) preambulumbekezdést), (2) több kórházi helyszínen (biztosítva az ellátás közelségét, lásd a (191)–(204) preambulumbekezdést), ugyanakkor (3) külön figyelmet fordítva a betegek szociális szükségleteire (további szociális szolgáltatások révén, lásd a (205)–(214) preambulumbekezdést). Az LCH-ban adott megbízás szerinti alapvető kórházi ellátás feladatához viszonyítva (lásd a (164) preambulumbekezdést) a három további kötelezettség nem tekinthető önálló tevékenységnek, amint az abból a tényből is egyértelmű, hogy ezekre a kötelezettségekre vonatkozó megbízásra soha nem került volna sor az LCH szerinti alapvető kórházi ellátás nyújtása feladatának alapkötelezettsége hiányában. Végezetül ezt a megközelítést bizonyos mértékig megerősítik a panaszosok is azzal az állításukkal (lásd a (71) preambulumbekezdést), hogy a további szociális szolgáltatások nem választhatóak el a tágabb egészségügyi szolgáltatástól.

189

| (167) | Az előzőekben kialakított megközelítés vonatkozásában (lásd a (162)–(166) preambulumbekezdést) a Bizottság a következő három dolgot kívánja kiemelni. Először, az IRIS-H által ellátott szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatások nem állnak egyébből, mint a rábízott alapvető kórházi ellátási feladatból (lásd a (164) preambulumbekezdést) és a három további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettségből (lásd a (170) és rákövetkező preambulumbekezdéseket). Másodszor, amint az a későbbiekben igazolást nyert, az IRIS-H és brüsszeli magánkórházak nincsenek összehasonlítható helyzetben, különösen amiatt, mert csak az IRIS-H-t bízták meg a három további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettséggel (lásd (170) és rákövetkező preambulumbekezdéseket), és ennélfogva csak az IRIS-H látja el a fent meghatározott szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat (lásd a (166)–(167) preambulumbekezdést). Harmadszor az IRIS-H-ra vonatkoznak a szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellátását érintő korlátozások, azaz állami jogállása (lásd a (42) preambulumbekezdést), és ezen általános gazdasági érdekű szolgáltatások folyamatos működése biztosításának szükségessége (pérennité, lásd a (91) és (168) preambulumbekezdést). Az alábbi 2. ábra ezt a két vonatkozást szemlélteti.

  2. ábra


  Az állami IRIS kórházakra és a magánkórházakra vonatkozó kötelezettségek, korlátozások és állami finanszírozási mechanizmusok




  Szövetségi kórházfinanszírozás (LCH)
  Önkományzati hiány finanszírozása (az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke)
  Több részlegen történő ellátás kötelezettsége
  Állami jogállás (kétnyelvűség, közalkalmazottak, ...)
  Szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgálatás:
  Pérennité (a közkórház folyamatos működése)
  Magánkórházak
  IRIS közkórházak
  Egyetemes ellátási kötelezettség
  Alapvető kórházi feladat (LCH)
  Alapvető kórházi feladat (LCH)
  További szociális kötelezettségek |
| --- | --- |

(167)

Az előzőekben kialakított megközelítés vonatkozásában (lásd a (162)–(166) preambulumbekezdést) a Bizottság a következő három dolgot kívánja kiemelni. Először, az IRIS-H által ellátott szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatások nem állnak egyébből, mint a rábízott alapvető kórházi ellátási feladatból (lásd a (164) preambulumbekezdést) és a három további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettségből (lásd a (170) és rákövetkező preambulumbekezdéseket). Másodszor, amint az a későbbiekben igazolást nyert, az IRIS-H és brüsszeli magánkórházak nincsenek összehasonlítható helyzetben, különösen amiatt, mert csak az IRIS-H-t bízták meg a három további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettséggel (lásd (170) és rákövetkező preambulumbekezdéseket), és ennélfogva csak az IRIS-H látja el a fent meghatározott szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat (lásd a (166)–(167) preambulumbekezdést). Harmadszor az IRIS-H-ra vonatkoznak a szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellátását érintő korlátozások, azaz állami jogállása (lásd a (42) preambulumbekezdést), és ezen általános gazdasági érdekű szolgáltatások folyamatos működése biztosításának szükségessége (pérennité, lásd a (91) és (168) preambulumbekezdést). Az alábbi 2. ábra ezt a két vonatkozást szemlélteti.

pérennité

2. ábra

2. ábra

Az állami IRIS kórházakra és a magánkórházakra vonatkozó kötelezettségek, korlátozások és állami finanszírozási mechanizmusok

Az állami IRIS kórházakra és a magánkórházakra vonatkozó kötelezettségek, korlátozások és állami finanszírozási mechanizmusok

Szövetségi kórházfinanszírozás (LCH)

Önkományzati hiány finanszírozása (az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke)

Több részlegen történő ellátás kötelezettsége

Állami jogállás (kétnyelvűség, közalkalmazottak, ...)

Szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgálatás:

Pérennité (a közkórház folyamatos működése)

Magánkórházak

IRIS közkórházak

Egyetemes ellátási kötelezettség

Alapvető kórházi feladat (LCH)

Alapvető kórházi feladat (LCH)

További szociális kötelezettségek

| (168) | Mivel a három további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettség meghaladja a (belgiumi köz- vagy magán)kórházakra vonatkozó minimumkövetelményeket, ezek olyan költségeket eredményeznek, amelyeket a BMF (lásd a 2.5.1. pontot) és a társadalombiztosítási rendszer nem vagy csak részben térít meg. Az állami jogállásból következő magasabb költségekkel együtt (közalkalmazottak, kétnyelvűség stb., lásd még a (42) preambulumbekezdést) ez magyarázza, miért volt az IRIS-H beszámolója veszteséges az 1996–2014-es időszak legtöbb évében. Az IRIS-H számviteli hiánya az 1996–2014-es időszakban összesítve körülbelül 250 millió EUR-t tesz ki (lásd a (234) preambulumbekezdést). Az érintett brüsszeli CPAS és önkormányzatok garantálni kívánják (190) – és garantálniuk is kell – IRIS-H-juk folyamatos működését (pérennité) annak biztosítására, hogy a szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat nyújtsa és a CPAS szociális támogatási kötelezettsége teljesített legyen (lásd még a 2.2. pontot). Ezért gondoskodnak a hiány teljes körű fedezéséről, amely ellentételezi a(z alapvető kórházi ellátás feladatából és a három további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettségből álló) szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatások (191) maradványköltségeit, ezzel biztosítva az IRIS-H esetében a pérennité-t (lásd a (91) preambulumbekezdést). Ennek során a hiány ellentételezése nem tesz különbséget a külön általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettségek között. Ilyen előzmények után helyénvaló az alább ismertetett túlkompenzációs vizsgálat (lásd a 9–13. táblázatot a 7.3.5. pontban) átfogó jellegű (azaz a különféle általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra együttesen történő) elvégzése. |
| --- | --- |

(168)

Mivel a három további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettség meghaladja a (belgiumi köz- vagy magán)kórházakra vonatkozó minimumkövetelményeket, ezek olyan költségeket eredményeznek, amelyeket a BMF (lásd a 2.5.1. pontot) és a társadalombiztosítási rendszer nem vagy csak részben térít meg. Az állami jogállásból következő magasabb költségekkel együtt (közalkalmazottak, kétnyelvűség stb., lásd még a (42) preambulumbekezdést) ez magyarázza, miért volt az IRIS-H beszámolója veszteséges az 1996–2014-es időszak legtöbb évében. Az IRIS-H számviteli hiánya az 1996–2014-es időszakban összesítve körülbelül 250 millió EUR-t tesz ki (lásd a (234) preambulumbekezdést). Az érintett brüsszeli CPAS és önkormányzatok garantálni kívánják (190) – és garantálniuk is kell – IRIS-H-juk folyamatos működését (pérennité) annak biztosítására, hogy a szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat nyújtsa és a CPAS szociális támogatási kötelezettsége teljesített legyen (lásd még a 2.2. pontot). Ezért gondoskodnak a hiány teljes körű fedezéséről, amely ellentételezi a(z alapvető kórházi ellátás feladatából és a három további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettségből álló) szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatások (191) maradványköltségeit, ezzel biztosítva az IRIS-H esetében a pérennité-t (lásd a (91) preambulumbekezdést). Ennek során a hiány ellentételezése nem tesz különbséget a külön általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettségek között. Ilyen előzmények után helyénvaló az alább ismertetett túlkompenzációs vizsgálat (lásd a 9–13. táblázatot a 7.3.5. pontban) átfogó jellegű (azaz a különféle általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra együttesen történő) elvégzése.

190

pérennité

191

pérennité

| (169) | A (165)–(167) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az IRIS-H további kötelezettségeit az alapvető kórházi ellátási feladattal együtt ténylegesen egyetlen szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásként kell vizsgálni. Míg az alapvető kórházi ellátási feladat fogalma fentebb meghatározásra került (lásd a (164) preambulumbekezdést), minden egyes további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettség pontos tartalmának meghatározása e pont hátralévő részében olvasható. Emellett kiemelésre kerül, hogy ezek a további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettségek miként kapcsolódnak egymáshoz, és miként járulnak hozzá a szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokhoz. |
| --- | --- |

(169)

A (165)–(167) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az IRIS-H további kötelezettségeit az alapvető kórházi ellátási feladattal együtt ténylegesen egyetlen szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásként kell vizsgálni. Míg az alapvető kórházi ellátási feladat fogalma fentebb meghatározásra került (lásd a (164) preambulumbekezdést), minden egyes további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettség pontos tartalmának meghatározása e pont hátralévő részében olvasható. Emellett kiemelésre kerül, hogy ezek a további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettségek miként kapcsolódnak egymáshoz, és miként járulnak hozzá a szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokhoz.

I.   A fizetőképességtől függetlenül valamennyi beteg ellátására vonatkozó kötelezettség (egyetemes ellátási kötelezettség)

| (170) | A belga hatóságok szerint az IRIS-H-t kötelezettség terheli minden páciens minden körülmények között történő kezelésére, akkor is, ha nem tudnak fizetni, illetőleg nem biztosítottak, ideértve az olyan helyzeteket is, amikor a páciensek nem igényelnek sürgős orvosi ellátást. A panaszosok kétségbe vonják, hogy az IRIS-H-ra az említett kötelezettség vonatkozna, és azt állítják, hogy a brüsszeli magánkórházak nem utasíthatnak vissza pácienseket, és ténylegesen a „szociális páciensek” nagy számát kezelik. A panaszosok állításaik alátámasztására azzal érvelnek, hogy az LCH az összes kórházat ugyanazzal a kórházi feladattal bízta meg, és – a 2012. november 7-i megsemmisítő ítélet 150. pontja szerint – hivatkoznak a megkülönböztetésmentesség általános elvére, amely megtiltja számukra a páciensek ideológiai, filozófiai vagy vallási meggyőződésük vagy szegénységi helyzetük szerinti kiválogatását. Szerintük a köz- és magánkórházakat azonos kötelezettség terheli a páciensek kezelésére, sürgősségi és sürgősség utáni körülmények között egyaránt. |
| --- | --- |

(170)

A belga hatóságok szerint az IRIS-H-t kötelezettség terheli minden páciens minden körülmények között történő kezelésére, akkor is, ha nem tudnak fizetni, illetőleg nem biztosítottak, ideértve az olyan helyzeteket is, amikor a páciensek nem igényelnek sürgős orvosi ellátást. A panaszosok kétségbe vonják, hogy az IRIS-H-ra az említett kötelezettség vonatkozna, és azt állítják, hogy a brüsszeli magánkórházak nem utasíthatnak vissza pácienseket, és ténylegesen a „szociális páciensek” nagy számát kezelik. A panaszosok állításaik alátámasztására azzal érvelnek, hogy az LCH az összes kórházat ugyanazzal a kórházi feladattal bízta meg, és – a 2012. november 7-i megsemmisítő ítélet 150. pontja szerint – hivatkoznak a megkülönböztetésmentesség általános elvére, amely megtiltja számukra a páciensek ideológiai, filozófiai vagy vallási meggyőződésük vagy szegénységi helyzetük szerinti kiválogatását. Szerintük a köz- és magánkórházakat azonos kötelezettség terheli a páciensek kezelésére, sürgősségi és sürgősség utáni körülmények között egyaránt.

| (171) | A Bizottság először és mindenekelőtt megjegyzi, hogy az LCH normaszövege nem értelmezhető úgy, hogy az a (köz- és magán)kórházakat a páciensek minden körülmények között és fizetőképességtől függetlenül történő kezelésére kötelezné. Azonban a belga jogban létezik a veszélyben lévő személyeknek történő segítségnyújtás általános kötelezettsége. Ahogy a belga hatóságok rámutattak, a belga büntető törvénykönyv 422b. cikke szerint ez a kötelezettség csak sürgősségi helyzetekre és különösen életveszélyes jellegű orvosi vészhelyzetekre vonatkozik. A kórházak ezért kötelesek segítséget nyújtani sürgős orvosi esetekben, felépítésük és a rendelkezésre álló szakértelmük szerint. Ez a kötelezettség a köz- és magánkórházakat egyaránt terheli – ugyanúgy, ahogy valójában mindenkit – a veszélyben lévőknek történő segítségnyújtás kötelezettsége folytán. Ennélfogva nem kétséges, hogy a brüsszeli köz- és magánkórházak sürgősségi helyzetekben fizetőképességtől függetlenül kötelesek a páciensek kezelésére. Hasonló mintára, az orvosokra vonatkozó szakmai etikai kódex kifejezetten lehetővé teszi páciensek visszautasítását – a sürgősségi helyzetek kivételével (192)
  . |
| --- | --- |

(171)

A Bizottság először és mindenekelőtt megjegyzi, hogy az LCH normaszövege nem értelmezhető úgy, hogy az a (köz- és magán)kórházakat a páciensek minden körülmények között és fizetőképességtől függetlenül történő kezelésére kötelezné. Azonban a belga jogban létezik a veszélyben lévő személyeknek történő segítségnyújtás általános kötelezettsége. Ahogy a belga hatóságok rámutattak, a belga büntető törvénykönyv 422b. cikke szerint ez a kötelezettség csak sürgősségi helyzetekre és különösen életveszélyes jellegű orvosi vészhelyzetekre vonatkozik. A kórházak ezért kötelesek segítséget nyújtani sürgős orvosi esetekben, felépítésük és a rendelkezésre álló szakértelmük szerint. Ez a kötelezettség a köz- és magánkórházakat egyaránt terheli – ugyanúgy, ahogy valójában mindenkit – a veszélyben lévőknek történő segítségnyújtás kötelezettsége folytán. Ennélfogva nem kétséges, hogy a brüsszeli köz- és magánkórházak sürgősségi helyzetekben fizetőképességtől függetlenül kötelesek a páciensek kezelésére. Hasonló mintára, az orvosokra vonatkozó szakmai etikai kódex kifejezetten lehetővé teszi páciensek visszautasítását – a sürgősségi helyzetek kivételével (192)
  .

192

.

| (172) | Másodszor, a panaszosok hivatkoztak a brüsszeli elsőfokú bíróság ítéletére (193) azt igazolandó, hogy nincsen eltérés a közkórházak és magánkórházak között a „szociális páciensek” kezelése tekintetében, sürgősségi vagy sürgősség utáni helyzetben sem. Ez az ítélet a CPAS által a Loi CPAS 57. cikkének (2) bekezdése alapján nyújtandó sürgős orvosi segítségnyújtás rendkívül sajátos esetével foglalkozik. A brüsszeli elsőfokú bíróság megjegyezte, hogy a sürgős orvosi segítséget ténylegesen soha nem maga a CPAS nyújtja, hanem orvosi szakszolgálatok, és nincs indok e szolgáltatás terén az állami vagy magán megkülönböztetésre. Ennek ellenére a Bizottság megjegyzi, hogy a sürgős orvosi segítség nyújtásának kötelezettsége a CPAS-t, és nem az ellátást végző kórházakat terheli. A perbeli ügyben egy úti okmányokkal nem rendelkező migránst vettek fel sürgősséggel egy brüsszeli pszichiátriai magánkórházba, amely kérte a CPAS-tól a sürgős orvosi segítségnyújtás kifizetését, a migráns nyilvánvaló szegénységére tekintettel. A brüsszeli bíróság megállapította, hogy ha a CPAS nem az általa irányított kórházban nyújt sürgős orvosi segítséget, ki kell fizetnie a magánkórházban nyújtott ellátás költségeit, amennyiben a sürgősségi segélyszolgálat a sürgősségre figyelemmel a páciens magánkórházba szállítása mellett döntött. Ez az ítélet egyértelműen a szokásos szociális támogatási kerettől – amelyben a CPAS saját (köz)kórházaira támaszkodik – eltérő kivételes helyzetre vonatkozik. A perbeli ügyben az eltérés oka az a tény volt, hogy az állami IRIS-H nem nyújt pszichiátriai ellátást, amelyre ebben az esetben szükség volt. Emellett a brüsszeli bíróság rámutatott, hogy „ha ezt a segítséget rendszerint gyakrabban nyújtják az érintett CPAS-től függő vagy azzal megállapodásban lévő létesítményben, az illető felvehető egy másik létesítménybe, a kórházi felvételét indokoló helyzet sürgősségéből adódóan.” A brüsszeli bíróság megjegyezte továbbá azt is, ha az érintett CPAS (azaz a perbeli ügyben Uccle CPAS-a) saját pszichiátriai kórházat létesített vagy ilyen kórházzal megállapodást kötött, a szóban forgó magánkórháznak nem kellett volna ellátnia a szóban forgó, úti okmányokkal nem rendelkező migránst, hanem ehelyett kérhette volna annak az említett kórházba történő átszállítását. Mivel nem ez volt a helyzet, más lehetőség nem volt és ennek következtében a CPAS-t kötelezték a páciens magánkórházi ellátásának kifizetésére. Ennek következtében a brüsszeli bíróság panaszosok által idézett ítéletéből csak annyi szűrhető le, hogy egyes esetekben sürgősség okán magánkórházak is nyújthatnak sürgős orvosi segítséget úti okmányokkal nem rendelkező migránsoknak, és hogy a CPAS-nak ki kell fizetnie ezeket a magánkórházakat, amennyiben a sürgős orvosi segítség nyújtására vonatkozó kötelezettségének ezen a konkrét módon tesz eleget. Ezért az a tény, hogy kis számú esetben (194) a sürgős orvosi segítséget nyújthatják brüsszeli magánkórházak is, nem értelmezhető arra vonatkozó általános kötelezettségként, hogy ezeknek a kórházakat minden pácienst fizetőképességtől függetlenül kezelniük kellene. |
| --- | --- |

(172)

Másodszor, a panaszosok hivatkoztak a brüsszeli elsőfokú bíróság ítéletére (193) azt igazolandó, hogy nincsen eltérés a közkórházak és magánkórházak között a „szociális páciensek” kezelése tekintetében, sürgősségi vagy sürgősség utáni helyzetben sem. Ez az ítélet a CPAS által a Loi CPAS 57. cikkének (2) bekezdése alapján nyújtandó sürgős orvosi segítségnyújtás rendkívül sajátos esetével foglalkozik. A brüsszeli elsőfokú bíróság megjegyezte, hogy a sürgős orvosi segítséget ténylegesen soha nem maga a CPAS nyújtja, hanem orvosi szakszolgálatok, és nincs indok e szolgáltatás terén az állami vagy magán megkülönböztetésre. Ennek ellenére a Bizottság megjegyzi, hogy a sürgős orvosi segítség nyújtásának kötelezettsége a CPAS-t, és nem az ellátást végző kórházakat terheli. A perbeli ügyben egy úti okmányokkal nem rendelkező migránst vettek fel sürgősséggel egy brüsszeli pszichiátriai magánkórházba, amely kérte a CPAS-tól a sürgős orvosi segítségnyújtás kifizetését, a migráns nyilvánvaló szegénységére tekintettel. A brüsszeli bíróság megállapította, hogy ha a CPAS nem az általa irányított kórházban nyújt sürgős orvosi segítséget, ki kell fizetnie a magánkórházban nyújtott ellátás költségeit, amennyiben a sürgősségi segélyszolgálat a sürgősségre figyelemmel a páciens magánkórházba szállítása mellett döntött. Ez az ítélet egyértelműen a szokásos szociális támogatási kerettől – amelyben a CPAS saját (köz)kórházaira támaszkodik – eltérő kivételes helyzetre vonatkozik. A perbeli ügyben az eltérés oka az a tény volt, hogy az állami IRIS-H nem nyújt pszichiátriai ellátást, amelyre ebben az esetben szükség volt. Emellett a brüsszeli bíróság rámutatott, hogy „ha ezt a segítséget rendszerint gyakrabban nyújtják az érintett CPAS-től függő vagy azzal megállapodásban lévő létesítményben, az illető felvehető egy másik létesítménybe, a kórházi felvételét indokoló helyzet sürgősségéből adódóan.” A brüsszeli bíróság megjegyezte továbbá azt is, ha az érintett CPAS (azaz a perbeli ügyben Uccle CPAS-a) saját pszichiátriai kórházat létesített vagy ilyen kórházzal megállapodást kötött, a szóban forgó magánkórháznak nem kellett volna ellátnia a szóban forgó, úti okmányokkal nem rendelkező migránst, hanem ehelyett kérhette volna annak az említett kórházba történő átszállítását. Mivel nem ez volt a helyzet, más lehetőség nem volt és ennek következtében a CPAS-t kötelezték a páciens magánkórházi ellátásának kifizetésére. Ennek következtében a brüsszeli bíróság panaszosok által idézett ítéletéből csak annyi szűrhető le, hogy egyes esetekben sürgősség okán magánkórházak is nyújthatnak sürgős orvosi segítséget úti okmányokkal nem rendelkező migránsoknak, és hogy a CPAS-nak ki kell fizetnie ezeket a magánkórházakat, amennyiben a sürgős orvosi segítség nyújtására vonatkozó kötelezettségének ezen a konkrét módon tesz eleget. Ezért az a tény, hogy kis számú esetben (194) a sürgős orvosi segítséget nyújthatják brüsszeli magánkórházak is, nem értelmezhető arra vonatkozó általános kötelezettségként, hogy ezeknek a kórházakat minden pácienst fizetőképességtől függetlenül kezelniük kellene.

193

194

| (173) | Harmadszor, (a panaszosok által említett, lásd a (170) preambulumbekezdést) megkülönböztetésmentesség elve vonatkozásában egyértelmű, hogy Belgiumban egy kórház számára sem megengedett a páciens vagyoni helyzete (azaz pusztán gazdagsága vagy szegénysége) vagy bármely más személyes kritérium (pl. vallás vagy etnikai származás) alapján történő megkülönböztetés. Azonban nem sürgősségi helyzetben a megkülönböztetésmentesség elve nem kényszerítheti a kórházakat az ingyenes ellátásra, ha egyértelműen előre látható, hogy a páciens nem lesz képes azt kifizetni. Ha ezek a feltételek nem sürgősségi helyzetekben teljesülnek, a kórházaknak objektív indokuk van e páciensek elutasítására (195). A fent említettek szerint (lásd a (171) preambulumbekezdést) a belga orvosok szakmai etikai kódexe nem sürgősségi helyzetekben kifejezetten megengedi páciensek elutasítását. A követelésbehajtók felmérése (196) jelzi továbbá azt is, hogy az orvosok és kórházak időnként olyan pácienseket is elutasítanak, akiknek a múltban a kezelés kifizetésével nehézségeik merültek fel. Ebben az összefüggésben érdemes kiemelni, hogy a kórházak nem egyszerűen elutasítják a pácienseket, hanem előlegfizetést kérnek tőlük, ami elrettentő hatású lehet a szegényekre. Nem hivatalos információk szerint a magánkórházak a pácienseket időnként valamely CPAS-kórházba utalják be kezelésre (197). Ezen okok miatt 2013-ban a belga szenátusban született egy törvényjavaslat (elfogadásra azonban nem került) arra, hogy ki kell zárni az egészségügyi ellátás páciensek pénzügyi nehézségei miatti elutasítását, és ez a javaslat megtiltotta volna az előleg felszámítását is (198). A megkülönböztetésmentesség elvére ezért nem lehet akként hivatkozni, hogy az valamennyi belga (köz- és magán)kórházat azzal a kötelezettséggel bízza meg, hogy minden pácienst minden körülmények között (azaz sürgősségi helyzeteken kívül is) kezelje, még ha a páciensek a kezelést nem is tudják kifizetni. |
| --- | --- |

(173)

Harmadszor, (a panaszosok által említett, lásd a (170) preambulumbekezdést) megkülönböztetésmentesség elve vonatkozásában egyértelmű, hogy Belgiumban egy kórház számára sem megengedett a páciens vagyoni helyzete (azaz pusztán gazdagsága vagy szegénysége) vagy bármely más személyes kritérium (pl. vallás vagy etnikai származás) alapján történő megkülönböztetés. Azonban nem sürgősségi helyzetben a megkülönböztetésmentesség elve nem kényszerítheti a kórházakat az ingyenes ellátásra, ha egyértelműen előre látható, hogy a páciens nem lesz képes azt kifizetni. Ha ezek a feltételek nem sürgősségi helyzetekben teljesülnek, a kórházaknak objektív indokuk van e páciensek elutasítására (195). A fent említettek szerint (lásd a (171) preambulumbekezdést) a belga orvosok szakmai etikai kódexe nem sürgősségi helyzetekben kifejezetten megengedi páciensek elutasítását. A követelésbehajtók felmérése (196) jelzi továbbá azt is, hogy az orvosok és kórházak időnként olyan pácienseket is elutasítanak, akiknek a múltban a kezelés kifizetésével nehézségeik merültek fel. Ebben az összefüggésben érdemes kiemelni, hogy a kórházak nem egyszerűen elutasítják a pácienseket, hanem előlegfizetést kérnek tőlük, ami elrettentő hatású lehet a szegényekre. Nem hivatalos információk szerint a magánkórházak a pácienseket időnként valamely CPAS-kórházba utalják be kezelésre (197). Ezen okok miatt 2013-ban a belga szenátusban született egy törvényjavaslat (elfogadásra azonban nem került) arra, hogy ki kell zárni az egészségügyi ellátás páciensek pénzügyi nehézségei miatti elutasítását, és ez a javaslat megtiltotta volna az előleg felszámítását is (198). A megkülönböztetésmentesség elvére ezért nem lehet akként hivatkozni, hogy az valamennyi belga (köz- és magán)kórházat azzal a kötelezettséggel bízza meg, hogy minden pácienst minden körülmények között (azaz sürgősségi helyzeteken kívül is) kezelje, még ha a páciensek a kezelést nem is tudják kifizetni.

195

196

197

198

| (174) | A Bizottság a fentiekből megállapítja, hogy a sürgősségi és nem sürgősségi helyzet megkülönböztetése helyénvaló. Sürgősségi helyzetben a köz- és magánkórházakra egyaránt vonatkozik az orvosi sürgősségi helyzetben lévő páciensek kezelésének általános kötelezettsége (a belga büntető törvénykönyv alapján). Azonban nincs olyan jogalap, amely arra kötelezné vagy azzal bízná meg a magánkórházakat, hogy a pácienseket nem sürgősségi helyzetben és fizetőképességtől függetlenül kezeljék. Valójában sem az LCH, sem a büntető törvénykönyv nem tartalmazza az említett kötelezettséget, és a megkülönböztetésmentesség elve sem tekinthető az említett kötelezettséggel való megbízásnak. Végezetül az úti okmányokkal nem rendelkező migránsoknak sürgős orvosi segítség nyújtásának kötelezettsége a CPAS-t terheli, nem pedig az ellátást nyújtó kórházakat. |
| --- | --- |

(174)

A Bizottság a fentiekből megállapítja, hogy a sürgősségi és nem sürgősségi helyzet megkülönböztetése helyénvaló. Sürgősségi helyzetben a köz- és magánkórházakra egyaránt vonatkozik az orvosi sürgősségi helyzetben lévő páciensek kezelésének általános kötelezettsége (a belga büntető törvénykönyv alapján). Azonban nincs olyan jogalap, amely arra kötelezné vagy azzal bízná meg a magánkórházakat, hogy a pácienseket nem sürgősségi helyzetben és fizetőképességtől függetlenül kezeljék. Valójában sem az LCH, sem a büntető törvénykönyv nem tartalmazza az említett kötelezettséget, és a megkülönböztetésmentesség elve sem tekinthető az említett kötelezettséggel való megbízásnak. Végezetül az úti okmányokkal nem rendelkező migránsoknak sürgős orvosi segítség nyújtásának kötelezettsége a CPAS-t terheli, nem pedig az ellátást nyújtó kórházakat.

Az IRIS-H-ra háruló egyetemes ellátási kötelezettség

Az IRIS-H-ra háruló egyetemes ellátási kötelezettség

| (175) | A magánkórházakkal szemben azonban az IRIS-H köteles (199) minden pácienst minden körülmények között kezelni, ideértve a nem sürgősségi helyzeteket is, tekintet nélkül a páciensek fizetőképességére, illetőleg biztosítási státusukra, a csak az IRIS-H-ra vonatkozó külön szabályok, nevezetesen belső szabályzatuk és az IRIS stratégiai tervei alapján, a lentebb kifejtettek szerint. Ahogy az fentebb kifejtésre került (lásd a (24) preambulumbekezdést), az IRIS-H-t a CPAS hozta létre abból a célból, hogy teljesíthesse minden rászoruló felé szociális támogatási kötelezettségét. A CPAS ilyen támogatást (ideértve az orvosi és szociális-orvosi ellátás) minden olyan magánszemélynek és családnak nyújt, aki azt igényli. (200) A CPAS szolgáltatásait ingyenesen nyújtja és létrehozásának célja különösen a szegények és szükséget szenvedők segítése. Ezzel összefüggésben az IRIS-H belső szabályzatának 5. cikke kimondja:






  „(1) | Az IRIS kórházközi szervezet és az IRIS-Achats [beszerzési részleg], valamint az kórházközi szervezet által az állami szociális segítségnyújtási központokról szóló 1976. július 8-i alkotmányos törvény 135k. cikke, illetve a törvények és rendeletek szerint létrehozható minden más szerv hatáskörének sérelme nélkül, a szervezet rendelkezik a legkiterjedtebb hatáskörökkel kórházi feladatának gyakorlásában.Ezt a feladatát elsősorban jövedelemre, biztosíthatóságra, származásra és filozófiai meggyőződésre tekintet nélkül mindenki számára, optimális költséggel minőségi orvosi ellátás nyújtása, és másodsorban a szervezet fenntartható pénzügyi egyensúlyának megteremtése érdekében gyakorolja.”
   (201) |
| --- | --- | --- |

(175)

A magánkórházakkal szemben azonban az IRIS-H köteles (199) minden pácienst minden körülmények között kezelni, ideértve a nem sürgősségi helyzeteket is, tekintet nélkül a páciensek fizetőképességére, illetőleg biztosítási státusukra, a csak az IRIS-H-ra vonatkozó külön szabályok, nevezetesen belső szabályzatuk és az IRIS stratégiai tervei alapján, a lentebb kifejtettek szerint. Ahogy az fentebb kifejtésre került (lásd a (24) preambulumbekezdést), az IRIS-H-t a CPAS hozta létre abból a célból, hogy teljesíthesse minden rászoruló felé szociális támogatási kötelezettségét. A CPAS ilyen támogatást (ideértve az orvosi és szociális-orvosi ellátás) minden olyan magánszemélynek és családnak nyújt, aki azt igényli. (200) A CPAS szolgáltatásait ingyenesen nyújtja és létrehozásának célja különösen a szegények és szükséget szenvedők segítése. Ezzel összefüggésben az IRIS-H belső szabályzatának 5. cikke kimondja:

199

200

„(1)

kórházi feladatának gyakorlásában

Ezt a feladatát elsősorban jövedelemre, biztosíthatóságra, származásra és filozófiai meggyőződésre tekintet nélkül mindenki számára, optimális költséggel minőségi orvosi ellátás nyújtása, és másodsorban a szervezet fenntartható pénzügyi egyensúlyának megteremtése érdekében gyakorolja.”
   (201)

jövedelemre, biztosíthatóságra, származásra és filozófiai meggyőződésre tekintet nélkül mindenki számára, optimális költséggel minőségi orvosi ellátás nyújtása

201

| (176) | Hasonlóképpen az IRIS 1996–2001-es stratégiai tervének bevezetése megemlíti:

  „Annak érdekében, hogy szociális feladatait bármikor elláthassa, az IRIS-hálózat közkórházai olyan szolgáltatási kínálatot ajánlanak, amelyek mindenkinek garantálják a legjobb minőségű ellátást a mindenki számára általánosan elfogadható pénzügyi feltételekkel, és elérhetőek lesznek valamennyi páciens számára, tekintet nélkül jövedelmükre, biztosíthatóságukra, származásukra és ideológiai meggyőződésükre.”
   (202) |
| --- | --- |

(176)

Hasonlóképpen az IRIS 1996–2001-es stratégiai tervének bevezetése megemlíti:

„Annak érdekében, hogy szociális feladatait bármikor elláthassa, az IRIS-hálózat közkórházai olyan szolgáltatási kínálatot ajánlanak, amelyek mindenkinek garantálják a legjobb minőségű ellátást a mindenki számára általánosan elfogadható pénzügyi feltételekkel, és elérhetőek lesznek valamennyi páciens számára, tekintet nélkül jövedelmükre, biztosíthatóságukra, származásukra és ideológiai meggyőződésükre.”
   (202)

mindenkinek garantálják a legjobb minőségű ellátást a mindenki számára általánosan elfogadható pénzügyi feltételekkel,

elérhetőek lesznek valamennyi páciens számára, tekintet nélkül jövedelmükre, biztosíthatóságukra

202

| (177) | A bevezetés így folytatódik:

  „Az IRIS-terv elsődleges célkitűzése egy olyan megerősített brüsszeli közkórházi hálózat fenntartása, amely valamennyi páciens számára elérhető, tekintet nélkül jövedelmükre, biztosíthatóságukra, származásukra és ideológiai meggyőződésükre.”
   (203) |
| --- | --- |

(177)

A bevezetés így folytatódik:

„Az IRIS-terv elsődleges célkitűzése egy olyan megerősített brüsszeli közkórházi hálózat fenntartása, amely valamennyi páciens számára elérhető, tekintet nélkül jövedelmükre, biztosíthatóságukra, származásukra és ideológiai meggyőződésükre.”
   (203)

elsődleges célkitűzése

valamennyi páciens számára elérhető, tekintet nélkül jövedelmükre, biztosíthatóságukra

203

| (178) | A terv egy másik pontjában szerepel, hogy az IRIS betegkartája garantálja:

  „
  valamennyi páciens számára a hozzáférést, származásuk, jövedelmük, filozófiai és ideológiai meggyőződésük, biztosíthatósági státusuk alapján történő megkülönböztetés nélkül.”
   (204) |
| --- | --- |

(178)

A terv egy másik pontjában szerepel, hogy az IRIS betegkartája garantálja:

„
  valamennyi páciens számára a hozzáférést, származásuk, jövedelmük, filozófiai és ideológiai meggyőződésük, biztosíthatósági státusuk alapján történő megkülönböztetés nélkül.”
   (204)

valamennyi páciens számára a hozzáférést,

jövedelmük

biztosíthatósági státusuk alapján történő megkülönböztetés nélkül

204

| (179) | Emellett az IRIS 1996–2001-es stratégiai tervében van egy „Prise en charge et traitement de toute personne se présentant dans un des hôpitaux du réseau iris” c. 2.5.4. alpont, amelyben a következő kijelentések szerepelnek:

  „A közkórházak [azaz az IRIS-H] alapvető célja a szociális gyógyítás; emiatt teljesíteniük kell a szociális feladatok követelményeit, abban az esetben is, ha ezt a funkciót a kórházi ágazatra vonatkozó jogalkotási és szabályozási keret nem ismeri el.
  A közkórházak szerepe minden páciens felvétele és kezelése, tekintet nélkül származásukra, körülményeikre, kultúrájukra, meggyőződésükre és betegségükre. Ennélfogva, mivel államiak, kórházainknak tartaniuk kell magukat az egyetemlegesség, egyenlőség, folyamatosság és változás elvéhez.






  1. | Az egyetemlegesség elve megköveteli, hogy minden pácienst fel kell venni, kilétére tekintet nélkül. A kórháznak ezért a lehető legmagasabb szintű kezelést kell nyújtania annak érdekében, hogy mindenki szükségleteit ki tudja elégíteni. |
| --- | --- | --- |

(179)

Emellett az IRIS 1996–2001-es stratégiai tervében van egy „Prise en charge et traitement de toute personne se présentant dans un des hôpitaux du réseau iris” c. 2.5.4. alpont, amelyben a következő kijelentések szerepelnek:

Prise en charge et traitement de toute personne se présentant dans un des hôpitaux du réseau iris

„A közkórházak [azaz az IRIS-H] alapvető célja a szociális gyógyítás; emiatt teljesíteniük kell a szociális feladatok követelményeit, abban az esetben is, ha ezt a funkciót a kórházi ágazatra vonatkozó jogalkotási és szabályozási keret nem ismeri el.

a szociális gyógyítás

a funkciót a kórházi ágazatra vonatkozó jogalkotási és szabályozási keret nem ismeri el

A közkórházak szerepe minden páciens felvétele és kezelése, tekintet nélkül származásukra, körülményeikre, kultúrájukra, meggyőződésükre és betegségükre. Ennélfogva, mivel államiak, kórházainknak tartaniuk kell magukat az egyetemlegesség, egyenlőség, folyamatosság és változás elvéhez.

minden páciens felvétele és kezelése,

1.

Az egyetemlegesség elve megköveteli, hogy minden pácienst fel kell venni, kilétére tekintet nélkül. A kórháznak ezért a lehető legmagasabb szintű kezelést kell nyújtania annak érdekében, hogy mindenki szükségleteit ki tudja elégíteni.

Az egyetemlegesség elve megköveteli, hogy minden pácienst fel kell venni, kilétére tekintet nélkül. A kórháznak ezért a lehető legmagasabb szintű kezelést kell nyújtania annak érdekében, hogy mindenki szükségleteit ki tudja elégíteni.

| 2. | Az egyenlőség elve – egy alkotmányos alapjog – megköveteli, hogy megkülönböztetés nélkül mindenkit fel kell venni. [...]” (205) |
| --- | --- |

2.

Az egyenlőség elve – egy alkotmányos alapjog – megköveteli, hogy megkülönböztetés nélkül mindenkit fel kell venni. [...]” (205)

205

| (180) | A fentiekből egyértelmű, hogy a páciensek fizetőképességét és biztosítási státusát az IRIS-H-ba való betegfelvételkor nem vizsgálják, hogy az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés mindenki számára garantált legyen, a nem sürgősségi helyzeteket is ideértve. Az IRIS 1996–2001-es stratégiai tervének több eleme is igazolja az IRIS-H által nyújtott kórházi ellátás szociális jellegét (pl.: „az orvoslás további terjesztése piaci logika nélkül” (206)) és azt az erőteljes szándékot, hogy minőségi ellátást nyújtsanak a brüsszeli lakosság minden rétegének, különösen a legszegényebbeknek. (207) |
| --- | --- |

(180)

A fentiekből egyértelmű, hogy a páciensek fizetőképességét és biztosítási státusát az IRIS-H-ba való betegfelvételkor nem vizsgálják, hogy az egészségügyi ellátáshoz való hozzáférés mindenki számára garantált legyen, a nem sürgősségi helyzeteket is ideértve. Az IRIS 1996–2001-es stratégiai tervének több eleme is igazolja az IRIS-H által nyújtott kórházi ellátás szociális jellegét (pl.: „az orvoslás további terjesztése piaci logika nélkül” (206)) és azt az erőteljes szándékot, hogy minőségi ellátást nyújtsanak a brüsszeli lakosság minden rétegének, különösen a legszegényebbeknek. (207)

az orvoslás

piaci logika nélkül

206

207

| (181) | Az IRIS 2002–2014-es időszakra vonatkozó stratégiai terve megismétel néhány fő elvet (hozzáférés minden páciens számára, a hozzáférhetőség szegények számára történő fokozása) egyebek mellett idézve az IRIS-H belső szabályzata 5. cikkét (208) (lásd még a (175) preambulumbekezdést) és az IRIS 1996–2001-es időszakra szóló stratégiai tervét (209) (lásd a (177) preambulumbekezdést), és hivatkozva az IRIS betegkartájára is (210) (lásd a (178) preambulumbekezdést), és hozzáteszi:

  „A közszolgáltatásokat három alapelv: az egyetemlegesség, az egyenlőség és a folyamatosság alapján kell meghatározni. E három alapelv és közkórházi jogállásuk alapján az IRIS-hálózat kórházai:






  — | fogadnak minden pácienst, kilététől függetlenül, |
| --- | --- | --- |

(181)

Az IRIS 2002–2014-es időszakra vonatkozó stratégiai terve megismétel néhány fő elvet (hozzáférés minden páciens számára, a hozzáférhetőség szegények számára történő fokozása) egyebek mellett idézve az IRIS-H belső szabályzata 5. cikkét (208) (lásd még a (175) preambulumbekezdést) és az IRIS 1996–2001-es időszakra szóló stratégiai tervét (209) (lásd a (177) preambulumbekezdést), és hivatkozva az IRIS betegkartájára is (210) (lásd a (178) preambulumbekezdést), és hozzáteszi:

208

209

210

„A közszolgáltatásokat három alapelv: az egyetemlegesség, az egyenlőség és a folyamatosság alapján kell meghatározni. E három alapelv és közkórházi jogállásuk alapján az IRIS-hálózat kórházai:

közkórházi jogállásuk alapján

—

fogadnak minden pácienst, kilététől függetlenül,

fogadnak minden pácienst

| — | kezelnek minden pácienst, megkülönböztetés nélkül, |
| --- | --- |

—

kezelnek minden pácienst, megkülönböztetés nélkül,

kezelnek minden pácienst,

| — | vállalják a páciensekről gondoskodást és megadnak számukra minden kezelést, amelyre szükségük lehet.”
   (211) |
| --- | --- |

—

vállalják a páciensekről gondoskodást és megadnak számukra minden kezelést, amelyre szükségük lehet.”
   (211)

vállalják a páciensekről gondoskodást

megadnak számukra minden kezelést, amelyre szükségük lehet

211

| (182) | A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy az IRIS-H köteles minden pácienst minden körülmények között ellátni (azaz sürgősségi és nem sürgősségi helyzetben egyaránt), akkor is ha nem tudnak, vagy előreláthatóan nem lesznek képesek kezelésükért fizetni, illetőleg nem biztosítottak. Ezt a kötelezettséget az IRIS-H fent idézett belső szabályzata és az IRIS stratégiai tervek állapítják meg, illetve bízzák az IRIS-H-ra, amelyek az IRIS-H számára kötelezőek, és alapjukat a Loi CPAS-ban a szociális támogatás nyújtására előírt kötelezettség képezi (ezt a kötelezettséget a CPAS a belső szabályzat és stratégiai tervek révén delegálta az IRIS-H-ra). |
| --- | --- |

(182)

A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy az IRIS-H köteles minden pácienst minden körülmények között ellátni (azaz sürgősségi és nem sürgősségi helyzetben egyaránt), akkor is ha nem tudnak, vagy előreláthatóan nem lesznek képesek kezelésükért fizetni, illetőleg nem biztosítottak. Ezt a kötelezettséget az IRIS-H fent idézett belső szabályzata és az IRIS stratégiai tervek állapítják meg, illetve bízzák az IRIS-H-ra, amelyek az IRIS-H számára kötelezőek, és alapjukat a Loi CPAS-ban a szociális támogatás nyújtására előírt kötelezettség képezi (ezt a kötelezettséget a CPAS a belső szabályzat és stratégiai tervek révén delegálta az IRIS-H-ra).

Az egyetemes ellátási kötelezettség gyakorlati hatása az IRIS-H-ra

Az egyetemes ellátási kötelezettség gyakorlati hatása az IRIS-H-ra

| (183) | A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a fenti következtetés – nevezetesen az, hogy az IRIS-H köteles minden pácienst minden körülmények között (azaz sürgősségi és nem sürgősségi helyzetben) és a páciensek fizetőképességétől függetlenül kezelni, míg a magánkórházak csak sürgősségi helyzetekben (azaz amikor az életveszélyes állapot ellátása azonnal szükséges) kötelesek minden pácienst kezelni – tükröződik emellett az IRIS-H és a magánkórházak által Brüsszel főváros régiójában kezelt páciensek profiljában és árszabási politikájukban is. |
| --- | --- |

(183)

A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a fenti következtetés – nevezetesen az, hogy az IRIS-H köteles minden pácienst minden körülmények között (azaz sürgősségi és nem sürgősségi helyzetben) és a páciensek fizetőképességétől függetlenül kezelni, míg a magánkórházak csak sürgősségi helyzetekben (azaz amikor az életveszélyes állapot ellátása azonnal szükséges) kötelesek minden pácienst kezelni – tükröződik emellett az IRIS-H és a magánkórházak által Brüsszel főváros régiójában kezelt páciensek profiljában és árszabási politikájukban is.

| (184) | Először meg kell jegyezni, hogy a 2002–2014-es stratégiai terv is utal a szociális-gazdasági szempontból bizonytalan helyzetű és az IRIS-H pácienseinek jelentős részét kitevő páciensek kezeléséhez kapcsolódó alacsonyabb árbevételre (212) és magasabb költségekre (213). Ebben az összefüggésben érdemes kiemelni, hogy az IRIS-H megállapodott orvosaival, hogy pótlékok (részletesebben lásd a (46)(c) preambulumbekezdést) nem számíthatóak fel a CPAS-pácienseknek és az alacsony jövedelmű pácienseknek (azaz akik magasabb INAMI-visszatérítésre jogosultak). Ezen túlmenően az egyágyas elhelyezés (azaz az egyetlen olyan szoba, ahol pótlékok számíthatóak fel) százalékos aránya is jóval alatta marad Brüsszel főváros régiója átlagának (214). Az egyik mutuelles (215) rendelkezésre álló adatai is azt mutatják, hogy amikor az IRIS-H pótlékot számít fel, annak összege sokkal (azaz 25–67 %-kal) alacsonyabb a régió átlagánál. Összehasonlításként, a vizsgált időszakra egyes brüsszeli magánkórházak pácienseiknek átlagban 180 %-kal többet számítottak fel, mint a társadalombiztosítási rendszerben megállapított árak. |
| --- | --- |

(184)

Először meg kell jegyezni, hogy a 2002–2014-es stratégiai terv is utal a szociális-gazdasági szempontból bizonytalan helyzetű és az IRIS-H pácienseinek jelentős részét kitevő páciensek kezeléséhez kapcsolódó alacsonyabb árbevételre (212) és magasabb költségekre (213). Ebben az összefüggésben érdemes kiemelni, hogy az IRIS-H megállapodott orvosaival, hogy pótlékok (részletesebben lásd a (46)(c) preambulumbekezdést) nem számíthatóak fel a CPAS-pácienseknek és az alacsony jövedelmű pácienseknek (azaz akik magasabb INAMI-visszatérítésre jogosultak). Ezen túlmenően az egyágyas elhelyezés (azaz az egyetlen olyan szoba, ahol pótlékok számíthatóak fel) százalékos aránya is jóval alatta marad Brüsszel főváros régiója átlagának (214). Az egyik mutuelles (215) rendelkezésre álló adatai is azt mutatják, hogy amikor az IRIS-H pótlékot számít fel, annak összege sokkal (azaz 25–67 %-kal) alacsonyabb a régió átlagánál. Összehasonlításként, a vizsgált időszakra egyes brüsszeli magánkórházak pácienseiknek átlagban 180 %-kal többet számítottak fel, mint a társadalombiztosítási rendszerben megállapított árak.

212

213

214

mutuelles

215

| (185) | Az IRIS-H egyetemes ellátási kötelezettségre kapott megbízást annak biztosítására, hogy azok a páciensek is megkapják a szükséges orvosi ellátást, akik nem tudnak fizetni, nincsen magánbiztosításuk és akik után a társadalombiztosítás nem (vagy csak részlegesen) fizet megtérítést. E páciensek egyik jelentős részcsoportja a fent említett, úti okmányokkal nem rendelkező migránsok, mivel rájuk a belga társadalombiztosítás nem terjed ki és rendszerint a kezelésért nem képesek fizetni. Brüsszel főváros régiójában az esetek 85 %-ában ezek a migránsok az IRIS-H-tól kapnak sürgős orvosi segítséget (lásd a (172) preambulumbekezdést), noha ezek a kórházak a régióban csak a kórházi ágyak 35 %-át üzemeltetik. Egy másik árulkodó jel a Szövetségi Egészségügyi Közszolgálat által (216) az összes belga kórházról a pácienseik szociális-gazdasági profilja alapján készített rangsor (lásd a lenti 1. táblázatot és a fenti (40) preambulumbekezdést). Ez a rangsor egyebek mellett tükrözi azon páciensek részarányát, akik nem tudnak fizetni és nincs társadalombiztosítási fedezetük, és akiknek esetében a CPAS (217) térítheti meg a kezelés költségeit (lásd még a (187)–(188) preambulumbekezdést). (218) A 2007–2013-as időszakra és Belgium egészére a rangsor első három helyén csak az IRIS-H található (az Institut Bordet és HUDERF kivételével, azok szakosodott jellege miatt). Ugyanerre az időszakra a brüsszeli magánkórházak másfelől nincsenek benne a felső 20 helyezésben, ami jelzi, hogy pácienseik átlagos szociális-gazdasági profilja jelentősen jobb, mint az IRIS-H pácienseié. Még ha a rangsor felállításának szempontjai nem csak azokra a páciensekre vonatkoztak is, akik nem tudnak fizetni vagy nem biztosítottak, a lista további kétségeket kelt a panaszos azon állítása tekintetében, hogy a brüsszeli magánkórházakat kötelezettség terheli minden páciens minden körülmények között történő kezelésére, és bizonyítja továbbá, hogy ehelyett ilyen kötelezettség csak az IRIS-H-t terheli. Valójában, ha az említett kötelezettség a brüsszeli magánkórházakra vonatkozna, az lenne várható, hogy a besorolási rangsorban magasabb helyen állnak.

  1. táblázat


  A kórházak Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat által a pácienseik szociális-gazdasági profilja alapján készített rangsora (*= IRIS-H, += brüsszeli magánkórházak) | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| CHU Saint-Pierre* | 1. | 1. | 1. | 1. | 1. | 1. | 1. |
| CHU Brugmann* | 2. | 2. | 2. | 2. | 2. | 2. | 2. |
| Hôpitaux IRIS Sud* | 5. | 3. | 3. | 3. | 3. | 3. | 3. |
| HUDERF* | 62. | 4. | 4. | 6. | Nincs adat | 5. | Nincs adat |
| Institut Bordet* | 23. | 16. | 31. | 34. | Nincs adat | 18. | 35. |
| Clin. Ste Anne St Remi+ | 52. | 42. | 52. | 62. | 40. | 32. | 28. |
| Clinique Saint Jean+ | 25. | 21. | 44. | 59. | 39. | 27. | Nincs adat |
| Cliniques de l'Europe+ | 64. | 24. | 90. | 93. | 61. | 63. | 62. |
| CHIR Edith Cavell+ | 110. | 103. | 108. | 105. | Nincs adat | 105. | 103. |
| Clinique Univ. Erasme+ | 49. | 41. | 48. | 58. | 51. | 41. | 36. |
| Clinique Univ. St Luc+ | 93. | 67. | 95. | 94. | 76. | Nincs adat | Nincs adat |
| UZ Brussel+ | 80. | 74. | 91. | 97. | 78. | Nincs adat | Nincs adat |

(185)

Az IRIS-H egyetemes ellátási kötelezettségre kapott megbízást annak biztosítására, hogy azok a páciensek is megkapják a szükséges orvosi ellátást, akik nem tudnak fizetni, nincsen magánbiztosításuk és akik után a társadalombiztosítás nem (vagy csak részlegesen) fizet megtérítést. E páciensek egyik jelentős részcsoportja a fent említett, úti okmányokkal nem rendelkező migránsok, mivel rájuk a belga társadalombiztosítás nem terjed ki és rendszerint a kezelésért nem képesek fizetni. Brüsszel főváros régiójában az esetek 85 %-ában ezek a migránsok az IRIS-H-tól kapnak sürgős orvosi segítséget (lásd a (172) preambulumbekezdést), noha ezek a kórházak a régióban csak a kórházi ágyak 35 %-át üzemeltetik. Egy másik árulkodó jel a Szövetségi Egészségügyi Közszolgálat által (216) az összes belga kórházról a pácienseik szociális-gazdasági profilja alapján készített rangsor (lásd a lenti 1. táblázatot és a fenti (40) preambulumbekezdést). Ez a rangsor egyebek mellett tükrözi azon páciensek részarányát, akik nem tudnak fizetni és nincs társadalombiztosítási fedezetük, és akiknek esetében a CPAS (217) térítheti meg a kezelés költségeit (lásd még a (187)–(188) preambulumbekezdést). (218) A 2007–2013-as időszakra és Belgium egészére a rangsor első három helyén csak az IRIS-H található (az Institut Bordet és HUDERF kivételével, azok szakosodott jellege miatt). Ugyanerre az időszakra a brüsszeli magánkórházak másfelől nincsenek benne a felső 20 helyezésben, ami jelzi, hogy pácienseik átlagos szociális-gazdasági profilja jelentősen jobb, mint az IRIS-H pácienseié. Még ha a rangsor felállításának szempontjai nem csak azokra a páciensekre vonatkoztak is, akik nem tudnak fizetni vagy nem biztosítottak, a lista további kétségeket kelt a panaszos azon állítása tekintetében, hogy a brüsszeli magánkórházakat kötelezettség terheli minden páciens minden körülmények között történő kezelésére, és bizonyítja továbbá, hogy ehelyett ilyen kötelezettség csak az IRIS-H-t terheli. Valójában, ha az említett kötelezettség a brüsszeli magánkórházakra vonatkozna, az lenne várható, hogy a besorolási rangsorban magasabb helyen állnak.

216

217

218

1. táblázat

1. táblázat

A kórházak Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat által a pácienseik szociális-gazdasági profilja alapján készített rangsora (*= IRIS-H, += brüsszeli magánkórházak)

A kórházak Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat által a pácienseik szociális-gazdasági profilja alapján készített rangsora (*=

+=

2007

2008

2009

2010

2011

2012

2013

CHU Saint-Pierre*

1.

1.

1.

1.

1.

1.

1.

CHU Brugmann*

2.

2.

2.

2.

2.

2.

2.

Hôpitaux IRIS Sud*

5.

3.

3.

3.

3.

3.

3.

HUDERF*

62.

4.

4.

6.

Nincs adat

5.

Nincs adat

Institut Bordet*

23.

16.

31.

34.

Nincs adat

18.

35.

Clin. Ste Anne St Remi+

+

52.

42.

52.

62.

40.

32.

28.

Clinique Saint Jean+

+

25.

21.

44.

59.

39.

27.

Nincs adat

Cliniques de l'Europe+

+

64.

24.

90.

93.

61.

63.

62.

CHIR Edith Cavell+

+

110.

103.

108.

105.

Nincs adat

105.

103.

Clinique Univ. Erasme+

+

49.

41.

48.

58.

51.

41.

36.

Clinique Univ. St Luc+

+

93.

67.

95.

94.

76.

Nincs adat

Nincs adat

UZ Brussel+

+

80.

74.

91.

97.

78.

Nincs adat

Nincs adat

| (186) | Megfelelő kontextusba kell helyezni a panaszos Mutualités Chrétiennes 2004. februári kiadványára való hivatkozását (lásd a (72) preambulumbekezdést), amely csak a 2001-es évre vonatkozik, és azt mutatja, hogy Brüsszel főváros régiójában a magánkórházak kezelik a „szociális páciensek” több mint 60 %-át. A „szociális páciensek” kifejezés azt a benyomást keltheti, hogy itt a kezelésért fizetni nem tudó, és ezért az egyetemes ellátási kötelezettség körébe tartozó páciensekről van szó. Ez azonban nem igaz, a következő okok miatt:






  — | Először és mindenekelőtt a kiadványban a „szociális páciensek”
   (219) fogalma csak azokat a személyeket takarja, akik a belga társadalombiztosítás alapján biztosítottak (220), és ennélfogva nem tartoznak ide a kezelésért fizetni nem tudó és a társadalombiztosítással nem rendelkező páciensek. Azonban az utóbbi csoport az, amely a legtöbbet nyeri az egyetemes ellátási kötelezettség révén, és amely az IRIS-H számára a legnagyobb pénzügyi terhet jelenti (lásd még a (187)–(188) preambulumbekezdést). A kiadványban használt tág fogalommeghatározás alapján a brüsszeli magánkórházak esetében a felvett betegek 20 %-a (a közkórházak esetében 26 %-a) „szociális páciens”, és 2001-ben az összes ilyen páciens csaknem 66 %-át magánkórházak kezelték. |
| --- | --- | --- |

(186)

Megfelelő kontextusba kell helyezni a panaszos Mutualités Chrétiennes 2004. februári kiadványára való hivatkozását (lásd a (72) preambulumbekezdést), amely csak a 2001-es évre vonatkozik, és azt mutatja, hogy Brüsszel főváros régiójában a magánkórházak kezelik a „szociális páciensek” több mint 60 %-át. A „szociális páciensek” kifejezés azt a benyomást keltheti, hogy itt a kezelésért fizetni nem tudó, és ezért az egyetemes ellátási kötelezettség körébe tartozó páciensekről van szó. Ez azonban nem igaz, a következő okok miatt:

Mutualités Chrétiennes

—

Először és mindenekelőtt a kiadványban a „szociális páciensek”
   (219) fogalma csak azokat a személyeket takarja, akik a belga társadalombiztosítás alapján biztosítottak (220), és ennélfogva nem tartoznak ide a kezelésért fizetni nem tudó és a társadalombiztosítással nem rendelkező páciensek. Azonban az utóbbi csoport az, amely a legtöbbet nyeri az egyetemes ellátási kötelezettség révén, és amely az IRIS-H számára a legnagyobb pénzügyi terhet jelenti (lásd még a (187)–(188) preambulumbekezdést). A kiadványban használt tág fogalommeghatározás alapján a brüsszeli magánkórházak esetében a felvett betegek 20 %-a (a közkórházak esetében 26 %-a) „szociális páciens”, és 2001-ben az összes ilyen páciens csaknem 66 %-át magánkórházak kezelték.

219

220

| — | Másodszor, még a kiadványban a „szociális páciensek” alcsoportjaként meghatározott „bizonytalan páciensek”
   (221) is rendelkeznek társadalombiztosítási fedezettel, és semmi nem indokolja a feltételezést, hogy önrészüket nem tudják kifizetni. Azonban lehet azzal érvelni, hogy az ilyen „bizonytalan páciensek” esetében magasabb lehet annak valószínűsége, hogy önrészüket nem tudják a kórháznak kifizetni. A kiadvány azt mutatja, hogy a közkórházak a „bizonytalan páciensek” mintegy 48 %-át kezelik, szemben a brüsszeli magánkórházak által kezelt 52 %-kal. Azonban a közkórházak arányaiban sokkal több ilyen pácienst kezelnek, mint az (ágyszám és felvételek száma szerinti) piaci részesedésük alapján várható lenne. Valójában a „bizonytalan páciensek” a közkórházakba felvettek 9,5 %-át teszik ki, összehasonlítva a magánkórházak esetében a mindössze 4,1 %-os aránnyal. |
| --- | --- |

—

Másodszor, még a kiadványban a „szociális páciensek” alcsoportjaként meghatározott „bizonytalan páciensek”
   (221) is rendelkeznek társadalombiztosítási fedezettel, és semmi nem indokolja a feltételezést, hogy önrészüket nem tudják kifizetni. Azonban lehet azzal érvelni, hogy az ilyen „bizonytalan páciensek” esetében magasabb lehet annak valószínűsége, hogy önrészüket nem tudják a kórháznak kifizetni. A kiadvány azt mutatja, hogy a közkórházak a „bizonytalan páciensek” mintegy 48 %-át kezelik, szemben a brüsszeli magánkórházak által kezelt 52 %-kal. Azonban a közkórházak arányaiban sokkal több ilyen pácienst kezelnek, mint az (ágyszám és felvételek száma szerinti) piaci részesedésük alapján várható lenne. Valójában a „bizonytalan páciensek” a közkórházakba felvettek 9,5 %-át teszik ki, összehasonlítva a magánkórházak esetében a mindössze 4,1 %-os aránnyal.

221

| — | Harmadszor, az a következtetés, hogy 2001-ben a brüsszeli magánkórházak kezelték a „bizonytalan” páciensek 52 %-át (a szociális páciensek 66 %-át), semmi esetre sem változtathat azon a megállapításon, hogy egyetemes ellátási kötelezettség csak az IRIS-H-t terheli. Valójában a magánkórházak esetében azon jogi kötelezettség hiányában, hogy minden pácienst fizetőképességtől és biztosítási státustól függetlenül kezelni kell, a magánkórházak azon döntése, hogy nem sürgősségi helyzetben ellátják a „bizonytalan” vagy „szociális” pácienseket, egyszerűen önkéntes döntés, és így bármikor megváltoztatható. Emellett a páciensek legkiszolgáltatottabb csoportja – azaz akiknek nincsen társadalombiztosítási vagy más biztosítási fedezetük – a kiadvány statisztikáiban nem szerepel. Ez egyben magyarázatot ad a 2001-es számadatok és a Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat 2007–2013-as rangsora (lásd a (185) preambulumbekezdést) közötti nyilvánvaló eltérésre is. Míg a Közszolgálat rangsora figyelembe veszi azon páciensek arányát, akiknek nincs társadalombiztosítási fedezetük, a kiadvány statisztikái csak a társadalombiztosítási fedezettel rendelkező pácienseket tartalmazzák. |
| --- | --- |

—

Harmadszor, az a következtetés, hogy 2001-ben a brüsszeli magánkórházak kezelték a „bizonytalan” páciensek 52 %-át (a szociális páciensek 66 %-át), semmi esetre sem változtathat azon a megállapításon, hogy egyetemes ellátási kötelezettség csak az IRIS-H-t terheli. Valójában a magánkórházak esetében azon jogi kötelezettség hiányában, hogy minden pácienst fizetőképességtől és biztosítási státustól függetlenül kezelni kell, a magánkórházak azon döntése, hogy nem sürgősségi helyzetben ellátják a „bizonytalan” vagy „szociális” pácienseket, egyszerűen önkéntes döntés, és így bármikor megváltoztatható. Emellett a páciensek legkiszolgáltatottabb csoportja – azaz akiknek nincsen társadalombiztosítási vagy más biztosítási fedezetük – a kiadvány statisztikáiban nem szerepel. Ez egyben magyarázatot ad a 2001-es számadatok és a Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat 2007–2013-as rangsora (lásd a (185) preambulumbekezdést) közötti nyilvánvaló eltérésre is. Míg a Közszolgálat rangsora figyelembe veszi azon páciensek arányát, akiknek nincs társadalombiztosítási fedezetük, a kiadvány statisztikái csak a társadalombiztosítási fedezettel rendelkező pácienseket tartalmazzák.

A fenti összes ok miatt a Bizottság megítélése szerint Mutualités Chrétiennes 2001-es statisztikákat tartalmazó kiadványa nem tekinthető bizonyítéknak arra vonatkozóan, hogy az IRIS-H-t egyetemes ellátási kötelezettség nem terhelte, vagy hogy a brüsszeli magánkórházaknak összehasonlítható kötelezettségük lett volna.

Mutualités Chrétiennes

| (187) | Az egyetemes ellátási kötelezettség – amellyel az IRIS-H-t megbízták – biztosítja, hogy a rendkívüli pénzügyi nehézségekkel szembesülő páciensek, politikai menekültek, illegális bevándorlók stb. minden körülmények között kezelésben részesüljenek. Ha ezek a páciensek kezelésüket nem tudják kifizetni és nem biztosítottak (akár a társadalombiztosítás, akár magán-egészségbiztosítás alapján), a CPAS e páciensek költségeit csak bizonyos feltételek teljesülése esetén fedezi. A megtérítésre vonatkozó szabályok megállapítására az IRIS-H és Brüsszel főváros régiójának 19 CPAS-a közül 17 ún. többoldalú „domicile de secours” megállapodásokat kötött. A nem sürgős ellátás esetében a CPAS az illetőt az IRIS-H-hoz irányítja és írásbeli kötelezettségvállalást (egy ún. réquisitoire-t) ad, hogy a kezelés költségét a CPAS fedezni fogja. Ha a páciensek ezt a dokumentumot (réquisitoire) bemutatják, az IRIS-H a számlát közvetlenül a CPAS-nak küldi. Sürgős ellátás esetében ez az eljárás természetesen nem követhető. Ehelyett a CPAS általi megtérítésnek feltétele i. az illető sürgős felvételének vagy azonnali kezelésének szükségességét megerősítő orvosi igazolás, és ii. az érintett CPAS által – a szociális vizsgálat elvégzéséhez a kórház által gyűjtött adatok alapján – megerősített szegénysége. A szükséges információk összegyűjtése az IRIS-H szociális szolgáltatási részlegeinek fontos feladata (lásd még a (210)–(211) preambulumbekezdést). (222) |
| --- | --- |

(187)

Az egyetemes ellátási kötelezettség – amellyel az IRIS-H-t megbízták – biztosítja, hogy a rendkívüli pénzügyi nehézségekkel szembesülő páciensek, politikai menekültek, illegális bevándorlók stb. minden körülmények között kezelésben részesüljenek. Ha ezek a páciensek kezelésüket nem tudják kifizetni és nem biztosítottak (akár a társadalombiztosítás, akár magán-egészségbiztosítás alapján), a CPAS e páciensek költségeit csak bizonyos feltételek teljesülése esetén fedezi. A megtérítésre vonatkozó szabályok megállapítására az IRIS-H és Brüsszel főváros régiójának 19 CPAS-a közül 17 ún. többoldalú „domicile de secours” megállapodásokat kötött. A nem sürgős ellátás esetében a CPAS az illetőt az IRIS-H-hoz irányítja és írásbeli kötelezettségvállalást (egy ún. réquisitoire-t) ad, hogy a kezelés költségét a CPAS fedezni fogja. Ha a páciensek ezt a dokumentumot (réquisitoire) bemutatják, az IRIS-H a számlát közvetlenül a CPAS-nak küldi. Sürgős ellátás esetében ez az eljárás természetesen nem követhető. Ehelyett a CPAS általi megtérítésnek feltétele i. az illető sürgős felvételének vagy azonnali kezelésének szükségességét megerősítő orvosi igazolás, és ii. az érintett CPAS által – a szociális vizsgálat elvégzéséhez a kórház által gyűjtött adatok alapján – megerősített szegénysége. A szükséges információk összegyűjtése az IRIS-H szociális szolgáltatási részlegeinek fontos feladata (lásd még a (210)–(211) preambulumbekezdést). (222)

domicile de secours

réquisitoire

réquisitoire

222

| (188) | Amennyiben a fent említett feltételek teljesülnek (azaz nem sürgős ellátás esetében a réquisitoire, sürgős ellátás esetében pedig az orvosi igazolás és a szociális vizsgálat), a CPAS megtéríti az IRIS-H-nak azon páciensek kezelési költségeit, akik kezelésüket nem tudják kifizetni és biztosításuk sincsen. Ez azonban nem mentesíti az IRIS-H-t az egyetemes ellátási kötelezettség teljes terhe alól. Valójában a CPAS általi megtérítéshez az IRIS-H-nak kell összegyűjtenie a szociális vizsgálathoz az információkat (amire 2012-ben 25 749 esetben került sor). Ez az egyik oka annak, hogy az IRIS-H miért alkalmaz kétszer annyi szociális munkást, mint pl. az egyetemi kórházak (lásd a (213) preambulumbekezdést). A CPAS azonban nem téríti meg az IRIS-H-nak a szociális vizsgálatokhoz szükséges információk összegyűjtésének költségeit. (223) Emellett a CPAS kifizetéseire sokkal később (néha akár egy éven túl) kerül sor, mint a mutuelles és a biztosítók esetében (mindkettő a számla kézhezvételétől számított egy-két hónapon belül fizet). Ennek következtében az IRIS-H-nak hosszabb ideig kell előfinanszíroznia ezeket a költségeket, mint a „rendes” páciensek esetében. A brüsszeli CPAS 2010. december 31-én csaknem 35 millió EUR-val tartozott az IRIS-H-nak (ebből kb. 71 % 2010-es, 12 % 2009-es számlákat, és mintegy 13 % korábbi évek számláit érintette). Évi 2 %-os nominális kamatláb használatával az IRIS-H becslése szerint a hosszabb kifizetési késedelmek költsége akkoriban csaknem 700 000 EUR-t tett ki. (224) Végezetül a számla kifizetése kapcsán nehézségeket tapasztalók közül nem minden személy jogosult CPAS-fedezetre (225). Az IRIS-H-nak egyetemes ellátási kötelezettsége alapján ennek ellenére kezelnie kell azokat a pácienseket is, akik nem rendelkeznek a CPAS részéről a költségek kifizetésére vonatkozó kötelezettségvállalással. Ilyen helyzetekben az IRIS-H a pácienseknek küldi ki a számlát, akik időnként azt nem tudják kifizetni. Ennek eredményeként az IRIS-H-nak a más belgiumi köz- és magánkórházaknál magasabb behajthatatlan követelésállománnyal kell számolnia (226). Az IRIS-H becslése szerint 2010-ben leírt követelésállományuk körülbelül [...] millió EUR-val haladta meg a belgiumi közkórházak átlagát. |
| --- | --- |

(188)

Amennyiben a fent említett feltételek teljesülnek (azaz nem sürgős ellátás esetében a réquisitoire, sürgős ellátás esetében pedig az orvosi igazolás és a szociális vizsgálat), a CPAS megtéríti az IRIS-H-nak azon páciensek kezelési költségeit, akik kezelésüket nem tudják kifizetni és biztosításuk sincsen. Ez azonban nem mentesíti az IRIS-H-t az egyetemes ellátási kötelezettség teljes terhe alól. Valójában a CPAS általi megtérítéshez az IRIS-H-nak kell összegyűjtenie a szociális vizsgálathoz az információkat (amire 2012-ben 25 749 esetben került sor). Ez az egyik oka annak, hogy az IRIS-H miért alkalmaz kétszer annyi szociális munkást, mint pl. az egyetemi kórházak (lásd a (213) preambulumbekezdést). A CPAS azonban nem téríti meg az IRIS-H-nak a szociális vizsgálatokhoz szükséges információk összegyűjtésének költségeit. (223) Emellett a CPAS kifizetéseire sokkal később (néha akár egy éven túl) kerül sor, mint a mutuelles és a biztosítók esetében (mindkettő a számla kézhezvételétől számított egy-két hónapon belül fizet). Ennek következtében az IRIS-H-nak hosszabb ideig kell előfinanszíroznia ezeket a költségeket, mint a „rendes” páciensek esetében. A brüsszeli CPAS 2010. december 31-én csaknem 35 millió EUR-val tartozott az IRIS-H-nak (ebből kb. 71 % 2010-es, 12 % 2009-es számlákat, és mintegy 13 % korábbi évek számláit érintette). Évi 2 %-os nominális kamatláb használatával az IRIS-H becslése szerint a hosszabb kifizetési késedelmek költsége akkoriban csaknem 700 000 EUR-t tett ki. (224) Végezetül a számla kifizetése kapcsán nehézségeket tapasztalók közül nem minden személy jogosult CPAS-fedezetre (225). Az IRIS-H-nak egyetemes ellátási kötelezettsége alapján ennek ellenére kezelnie kell azokat a pácienseket is, akik nem rendelkeznek a CPAS részéről a költségek kifizetésére vonatkozó kötelezettségvállalással. Ilyen helyzetekben az IRIS-H a pácienseknek küldi ki a számlát, akik időnként azt nem tudják kifizetni. Ennek eredményeként az IRIS-H-nak a más belgiumi köz- és magánkórházaknál magasabb behajthatatlan követelésállománnyal kell számolnia (226). Az IRIS-H becslése szerint 2010-ben leírt követelésállományuk körülbelül [...] millió EUR-val haladta meg a belgiumi közkórházak átlagát.

réquisitoire,

223

mutuelles

224

225

226

| (189) | Végezetül fontos kontextusba helyezni a BMF B8. szakasza szerinti finanszírozást, amelyet a gyenge szociális-gazdasági betegprofilú kórházak kapnak. Ez a korlátozott szövetségi finanszírozás a „szociális páciensek”-hez kapcsolódó egyes költségeket (pl.: azon tény miatt, hogy ezek a páciensek átlagban tovább tartózkodnak a kórházban, mint mások) hivatott kompenzálni, azonban nem az egyetemes ellátási kötelezettség ellentételezése. A B8. szakasz szerinti finanszírozás nem kompenzálja a kórházaknál a szociális páciensek kezelése során felmerült tényleges költségeket (pl.: a szociális páciensek kifizetetlen számláit, a további szociális munkások szükségességét). Ehelyett egy rögzített költségvetés (azaz egész Belgiumra körülbelül évi 25 millió EUR) kerül felosztásra a kórházak szociális-gazdasági betegprofil szerinti rangsora alapján (lásd a (185) preambulumbekezdést). Mivel a rangsor felső három helyét az IRIS-H foglalja el, ezek a kórházak nagyobb részt kapnak a B8. szakasz szerinti finanszírozásból is, összehasonlítva a rangsorban hátrább elhelyezkedő kórházakkal (így a brüsszeli magánkórházakkal). Annak oka, hogy a köz- és magánkórházak elviekben egyaránt jogosultak erre a finanszírozásra, az, hogy még az olyan egyetemes ellátási kötelezettség hiányában is, mint amellyel az IRIS-H-t megbízták, a kórházak szabadon vállalhatják szociális páciensek kezelését. Ezt megtehetik amiatt, mert nem minden szociális páciens fizetésképtelen vagy nem biztosított. Ténylegesen a társadalombiztosítási fedezettel rendelkező szociális páciensekre gyakorta alacsonyabb díjszabás vonatkozik, és az INAMI nagyobb hányadot fizet, ami csökkenti a kórház pénzügyi kockázatát. Ebben az is szerepet játszik, hogy nem minden belga CPAS döntött saját kórház létrehozása mellett. Ezért a CPAS-ok szociális támogatási kötelezettségük teljesítéséhez magánkórházakra hagyatkozhatnak. Ilyen helyzetekben a magánkórház természetesen számos szociális pácienst kezel és jogosult lehet a BMF által előirányzott, B8. szakasz szerinti finanszírozásra. Azonban, Brüsszel főváros régiójában a CPAS az állami IRIS-H-ra támaszkodhat, ez magyarázza, hogy a (185) preambulumbekezdés szerinti rangsor azt mutatja, hogy a brüsszeli magánkórházak pácienseinek átlagos szociális-gazdasági profilja jelentősen jobb, mint az IRIS-H pácienseié. Mindezen okok miatt a B8. szakasz szerinti BMF-finanszírozást nem lehet annak jeleként értelmezni, hogy az egyetemes ellátási kötelezettség minden belga kórház esetében fennáll. |
| --- | --- |

(189)

Végezetül fontos kontextusba helyezni a BMF B8. szakasza szerinti finanszírozást, amelyet a gyenge szociális-gazdasági betegprofilú kórházak kapnak. Ez a korlátozott szövetségi finanszírozás a „szociális páciensek”-hez kapcsolódó egyes költségeket (pl.: azon tény miatt, hogy ezek a páciensek átlagban tovább tartózkodnak a kórházban, mint mások) hivatott kompenzálni, azonban nem az egyetemes ellátási kötelezettség ellentételezése. A B8. szakasz szerinti finanszírozás nem kompenzálja a kórházaknál a szociális páciensek kezelése során felmerült tényleges költségeket (pl.: a szociális páciensek kifizetetlen számláit, a további szociális munkások szükségességét). Ehelyett egy rögzített költségvetés (azaz egész Belgiumra körülbelül évi 25 millió EUR) kerül felosztásra a kórházak szociális-gazdasági betegprofil szerinti rangsora alapján (lásd a (185) preambulumbekezdést). Mivel a rangsor felső három helyét az IRIS-H foglalja el, ezek a kórházak nagyobb részt kapnak a B8. szakasz szerinti finanszírozásból is, összehasonlítva a rangsorban hátrább elhelyezkedő kórházakkal (így a brüsszeli magánkórházakkal). Annak oka, hogy a köz- és magánkórházak elviekben egyaránt jogosultak erre a finanszírozásra, az, hogy még az olyan egyetemes ellátási kötelezettség hiányában is, mint amellyel az IRIS-H-t megbízták, a kórházak szabadon vállalhatják szociális páciensek kezelését. Ezt megtehetik amiatt, mert nem minden szociális páciens fizetésképtelen vagy nem biztosított. Ténylegesen a társadalombiztosítási fedezettel rendelkező szociális páciensekre gyakorta alacsonyabb díjszabás vonatkozik, és az INAMI nagyobb hányadot fizet, ami csökkenti a kórház pénzügyi kockázatát. Ebben az is szerepet játszik, hogy nem minden belga CPAS döntött saját kórház létrehozása mellett. Ezért a CPAS-ok szociális támogatási kötelezettségük teljesítéséhez magánkórházakra hagyatkozhatnak. Ilyen helyzetekben a magánkórház természetesen számos szociális pácienst kezel és jogosult lehet a BMF által előirányzott, B8. szakasz szerinti finanszírozásra. Azonban, Brüsszel főváros régiójában a CPAS az állami IRIS-H-ra támaszkodhat, ez magyarázza, hogy a (185) preambulumbekezdés szerinti rangsor azt mutatja, hogy a brüsszeli magánkórházak pácienseinek átlagos szociális-gazdasági profilja jelentősen jobb, mint az IRIS-H pácienseié. Mindezen okok miatt a B8. szakasz szerinti BMF-finanszírozást nem lehet annak jeleként értelmezni, hogy az egyetemes ellátási kötelezettség minden belga kórház esetében fennáll.

Az IRIS-H egyetemes ellátási kötelezettségével kapcsolatos következtetés

Az IRIS-H egyetemes ellátási kötelezettségével kapcsolatos következtetés

| (190) | A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy az egyetemes ellátási kötelezettség csak az IRIS-H-ra vonatkozik, az IRIS-H belső szabályzata és az IRIS stratégiai tervei arra egyértelmű megbízást és meghatározást adnak a Loi CPAS követelményeinek megfelelően (lásd a (29)–(30) preambulumbekezdést), és ez a kórházak szociális-gazdasági beteg profil szerinti rangsorában is megmutatkozik (lásd a (185) preambulumbekezdést). Ez a kötelezettség biztosítja, hogy Brüsszel főváros régiójában a szegények akkor is megfelelő orvosi ellátásban részesülnek, ha nem tudnak fizetni, a nem sürgősségi helyzeteket is beleértve. Ilyen módon az IRIS-H a helyi lakosság szükségleteit kielégítő szociális egészségügyi ellátást nyújt. Amint az előző preambulumbekezdésben kifejtésre került, e kötelezettség terhének csak egy része fedezett közvetlenül (pl.: a kezelési költségek CPAS általi megtérítésén keresztül). A fennmaradó terhet ezért az ebben a határozatban tárgyalt hiány-ellentételezés révén fedezik. |
| --- | --- |

(190)

A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy az egyetemes ellátási kötelezettség csak az IRIS-H-ra vonatkozik, az IRIS-H belső szabályzata és az IRIS stratégiai tervei arra egyértelmű megbízást és meghatározást adnak a Loi CPAS követelményeinek megfelelően (lásd a (29)–(30) preambulumbekezdést), és ez a kórházak szociális-gazdasági beteg profil szerinti rangsorában is megmutatkozik (lásd a (185) preambulumbekezdést). Ez a kötelezettség biztosítja, hogy Brüsszel főváros régiójában a szegények akkor is megfelelő orvosi ellátásban részesülnek, ha nem tudnak fizetni, a nem sürgősségi helyzeteket is beleértve. Ilyen módon az IRIS-H a helyi lakosság szükségleteit kielégítő szociális egészségügyi ellátást nyújt. Amint az előző preambulumbekezdésben kifejtésre került, e kötelezettség terhének csak egy része fedezett közvetlenül (pl.: a kezelési költségek CPAS általi megtérítésén keresztül). A fennmaradó terhet ezért az ebben a határozatban tárgyalt hiány-ellentételezés révén fedezik.

II.   A kórházi szolgáltatások teljes körének több részlegen történő nyújtására fennálló kötelezettség

| (191) | A belga hatóságok szerint az IRIS-H-t terheli még a kórházi szolgáltatások teljes körének több részlegen történő nyújtására fennálló külön kötelezettség is. A panaszosok szerint azonban nem egyértelmű, hogy miből áll a teljes körű alapvető kórházi ellátási tevékenység több részlegen történő kínálatának kötelezettsége, és az sem, hogy ez a kötelezettség mennyiben ró további terheket az IRIS-H-ra. A panaszosok azonban nem állítják, hogy a brüsszeli magánkórházakat az említett kötelezettség terheli. |
| --- | --- |

(191)

A belga hatóságok szerint az IRIS-H-t terheli még a kórházi szolgáltatások teljes körének több részlegen történő nyújtására fennálló külön kötelezettség is. A panaszosok szerint azonban nem egyértelmű, hogy miből áll a teljes körű alapvető kórházi ellátási tevékenység több részlegen történő kínálatának kötelezettsége, és az sem, hogy ez a kötelezettség mennyiben ró további terheket az IRIS-H-ra. A panaszosok azonban nem állítják, hogy a brüsszeli magánkórházakat az említett kötelezettség terheli.

| (192) | A Bizottság megjegyzi, hogy az LCH nem kötelezi a (köz- vagy magán)kórházakat arra, hogy több részlegen működjenek. Ehelyett a kórházi programozási mechanizmus határozza meg a Belgium minden egyes régiójában kínálható kórházi ágyak legmagasabb számát. Brüsszel főváros régiója esetében az (általános) kórházi ágyak száma körülbelül 7 260-ban korlátozott, és minden egyes brüsszeli kórház ezen a korláton belüli ágyszám üzemeletetésére rendelkezik engedéllyel. Elvileg, ha a kórház kapacitását a programozási rendszerben jóváhagyták, a kórház szabadon dönthet arról, hogy ezeket az ágyakat egy helyszínre csoportosítja-e és milyen mértékben, vagy pedig az adott régióban azokat több részleg között osztja el. Hasonlóképpen eldöntheti, egyes osztályokat több helyen is fenntart-e, vagy pedig minden részlegen csak meghatározott típusú ellátást kínál. Ebben az összefüggésben egyes brüsszeli magánkórházak szabadon döntöttek arról, hogy több részlegen működnek, míg mások csak egy részlegen. (227) Azonban a magánkórházak ágyaik és osztályaik átcsoportosításáról bármikor dönthetnek. (228) Érdemes megjegyezni azt is, hogy a programozási mechanizmussal meghatározott korlátokon belül (229) a magánkórházak is szabadon választhatják meg a kínált ellátás típusát, ami lehetőséget ad számukra az egészségügyi ellátás legjövedelmezőbb típusaira szakosodásra (230). |
| --- | --- |

(192)

A Bizottság megjegyzi, hogy az LCH nem kötelezi a (köz- vagy magán)kórházakat arra, hogy több részlegen működjenek. Ehelyett a kórházi programozási mechanizmus határozza meg a Belgium minden egyes régiójában kínálható kórházi ágyak legmagasabb számát. Brüsszel főváros régiója esetében az (általános) kórházi ágyak száma körülbelül 7 260-ban korlátozott, és minden egyes brüsszeli kórház ezen a korláton belüli ágyszám üzemeletetésére rendelkezik engedéllyel. Elvileg, ha a kórház kapacitását a programozási rendszerben jóváhagyták, a kórház szabadon dönthet arról, hogy ezeket az ágyakat egy helyszínre csoportosítja-e és milyen mértékben, vagy pedig az adott régióban azokat több részleg között osztja el. Hasonlóképpen eldöntheti, egyes osztályokat több helyen is fenntart-e, vagy pedig minden részlegen csak meghatározott típusú ellátást kínál. Ebben az összefüggésben egyes brüsszeli magánkórházak szabadon döntöttek arról, hogy több részlegen működnek, míg mások csak egy részlegen. (227) Azonban a magánkórházak ágyaik és osztályaik átcsoportosításáról bármikor dönthetnek. (228) Érdemes megjegyezni azt is, hogy a programozási mechanizmussal meghatározott korlátokon belül (229) a magánkórházak is szabadon választhatják meg a kínált ellátás típusát, ami lehetőséget ad számukra az egészségügyi ellátás legjövedelmezőbb típusaira szakosodásra (230).

227

228

229

230

Az IRIS-H-ra háruló, több részlegen történő ellátási kötelezettség

Az IRIS-H-ra háruló, több részlegen történő ellátási kötelezettség

| (193) | Az IRIS-H vonatkozásában az önkormányzatok és a CPAS a kórházi ágyak koncentrálásával szemben a helyi ellátás nyújtását részesítette előnyben. Konkrét választás volt részükről, hogy az alapvető kezelések teljes skáláját minden részlegen nyújtani kell, ami az infrastruktúra, a felszerelés és a tevékenységek szükségszerű megkettőzése miatt magasabb költségeket eredményezett. Az 1995. évi brüsszeli kórházi szerkezetátalakítás során a CPAS és az önkormányzatok ezen az alapon döntöttek – a lakosság szükségleteire figyelemmel – a fennálló, a kezelések teljes skáláját kínáló, több részlegen nyújtott kórházi szolgáltatások megtartása mellett. Azt állapították meg, hogy a közkórházakat eredetileg létre hívó helyi orvosi-szociális szükségletek továbbra is fennállnak. Ebben az összefüggésben meg kell jegyezni, hogy az IRIS-H legtöbb részlege Brüsszel főváros régiójának legszegényebb önkormányzatai területén található (lásd még a (202) preambulumbekezdést). A hatóságok ennélfogva szándékosan mondtak le a nagyobb hatékonyságról – puszta pénzügyi érdekük kárára – és döntöttek valamennyi meglevő kórházi részleg megtartása mellett annak ellenére, hogy tudták, a szövetségi kórház-finanszírozási intézkedések nem fedezik az összes (pl.: az infrastruktúra és az üzemeltetési költségek megkettőzése miatt felmerülő) költséget (lásd még a (203) preambulumbekezdést). Ez a döntés megjelenik az IRIS stratégiai terveiben és ezért kötelezi az IRIS-H-t valamennyi kórházi részleg fenntartására, hogy a páciensek otthonukhoz legközelebb kaphassanak meg minden alapvető kezelést. |
| --- | --- |

(193)

Az IRIS-H vonatkozásában az önkormányzatok és a CPAS a kórházi ágyak koncentrálásával szemben a helyi ellátás nyújtását részesítette előnyben. Konkrét választás volt részükről, hogy az alapvető kezelések teljes skáláját minden részlegen nyújtani kell, ami az infrastruktúra, a felszerelés és a tevékenységek szükségszerű megkettőzése miatt magasabb költségeket eredményezett. Az 1995. évi brüsszeli kórházi szerkezetátalakítás során a CPAS és az önkormányzatok ezen az alapon döntöttek – a lakosság szükségleteire figyelemmel – a fennálló, a kezelések teljes skáláját kínáló, több részlegen nyújtott kórházi szolgáltatások megtartása mellett. Azt állapították meg, hogy a közkórházakat eredetileg létre hívó helyi orvosi-szociális szükségletek továbbra is fennállnak. Ebben az összefüggésben meg kell jegyezni, hogy az IRIS-H legtöbb részlege Brüsszel főváros régiójának legszegényebb önkormányzatai területén található (lásd még a (202) preambulumbekezdést). A hatóságok ennélfogva szándékosan mondtak le a nagyobb hatékonyságról – puszta pénzügyi érdekük kárára – és döntöttek valamennyi meglevő kórházi részleg megtartása mellett annak ellenére, hogy tudták, a szövetségi kórház-finanszírozási intézkedések nem fedezik az összes (pl.: az infrastruktúra és az üzemeltetési költségek megkettőzése miatt felmerülő) költséget (lásd még a (203) preambulumbekezdést). Ez a döntés megjelenik az IRIS stratégiai terveiben és ezért kötelezi az IRIS-H-t valamennyi kórházi részleg fenntartására, hogy a páciensek otthonukhoz legközelebb kaphassanak meg minden alapvető kezelést.

| (194) | Különösen az IRIS 1996–2001-es stratégiai tervének szervező elvei hivatkoznak az alábbiakra:

  „
  A decentralizált kórházi tevékenység és a nagy járóbeteg-lefedettség megtartása. A tevékenység kilenc részlegen történő megtartása.
  ”
   (231)
   (232)

  [...]


  „Az alaptevékenység különböző részlegeken történő fenntartása. A páciensek – különösen az idősebb páciensek – ennélfogva továbbra is otthonuktól észszerű távolságra részesülhetnek kórházi ellátásban.
  ”
   (233) |
| --- | --- |

(194)

Különösen az IRIS 1996–2001-es stratégiai tervének szervező elvei hivatkoznak az alábbiakra:

„
  A decentralizált kórházi tevékenység és a nagy járóbeteg-lefedettség megtartása. A tevékenység kilenc részlegen történő megtartása.
  ”
   (231)
   (232)

A decentralizált kórházi tevékenység

megtartása

A tevékenység kilenc részlegen történő megtartása.

231

232

[...]

„Az alaptevékenység különböző részlegeken történő fenntartása. A páciensek – különösen az idősebb páciensek – ennélfogva továbbra is otthonuktól észszerű távolságra részesülhetnek kórházi ellátásban.
  ”
   (233)

„Az alaptevékenység különböző részlegeken történő fenntartása

továbbra is otthonuktól észszerű távolságra részesülhetnek kórházi ellátásban.

233

| (195) | Az 1996–2001-es stratégiai terv hangsúlyozza azt is, hogy az IRIS-H főként a közelben lakó pácienseket kezeli, és ennélfogva azokat „közelségi kórházak”-nak nevezik (234). Ezen túlmenően az IRIS-H szándéka „[...] szolgáltatásai város lakossága szükségleteire való megfelelőségének növelése, [...] és elérhetőségük erősítése a lakosság valamennyi rétege, különösen a legkevésbé kiváltságos helyzetűek számára” (235). |
| --- | --- |

(195)

Az 1996–2001-es stratégiai terv hangsúlyozza azt is, hogy az IRIS-H főként a közelben lakó pácienseket kezeli, és ennélfogva azokat „közelségi kórházak”-nak nevezik (234). Ezen túlmenően az IRIS-H szándéka „[...] szolgáltatásai város lakossága szükségleteire való megfelelőségének növelése, [...] és elérhetőségük erősítése a lakosság valamennyi rétege, különösen a legkevésbé kiváltságos helyzetűek számára” (235).

234

város lakossága szükségleteire való megfelelőségének

elérhetőségük erősítése

különösen a legkevésbé kiváltságos helyzetűek számára

235

| (196) | A fentieket a 2002–2014-es stratégiai terv a következővel egészíti ki:

  „Az Iris a betegközpontú szervezet elvét fogadja el, amely az annak érdekében együttműködő intézmények állami hálózatában jelentkezik, hogy biztosított legyen a közelség és a szakellátás nyújtása
  ”
   (236). |
| --- | --- |

(196)

A fentieket a 2002–2014-es stratégiai terv a következővel egészíti ki:

„Az Iris a betegközpontú szervezet elvét fogadja el, amely az annak érdekében együttműködő intézmények állami hálózatában jelentkezik, hogy biztosított legyen a közelség és a szakellátás nyújtása
  ”
   (236).

betegközpontú szervezet

a közelség és a szakellátás nyújtása

236

| (197) | Ez a stratégiai terv a közelségi ellátás vonatkozásában így folytatja:

  „Figyelembe véve az IRIS-részlegek földrajzi eloszlását, az általános – időnként szociális nyomorban élő – lakosság lefedettségére gyakorolt hatásukat, az első megfogalmazott célkitűzés minden egyes részlegen minőségi, hatásos és elérhető közelségi orvoslás biztosítása.
  Az IRIS kórházak – az egyetlen szakterületen működő Institut Bordet és a Fabiola Királynő Egyetemi Gyermekkórház [HUDERF] referenciakórház kivételével (237) – elsődleges hivatása az önkormányzatok környékén élő páciensek helyi keresletét kielégítő közelségi orvoslás nyújtása.”
   (238) |
| --- | --- |

(197)

Ez a stratégiai terv a közelségi ellátás vonatkozásában így folytatja:

„Figyelembe véve az IRIS-részlegek földrajzi eloszlását, az általános – időnként szociális nyomorban élő – lakosság lefedettségére gyakorolt hatásukat, az első megfogalmazott célkitűzés minden egyes részlegen minőségi, hatásos és elérhető közelségi orvoslás biztosítása.

az IRIS-részlegek földrajzi eloszlását

minden egyes részlegen minőségi, hatásos és elérhető közelségi orvoslás biztosítása

Az IRIS kórházak – az egyetlen szakterületen működő Institut Bordet és a Fabiola Királynő Egyetemi Gyermekkórház [HUDERF] referenciakórház kivételével (237) – elsődleges hivatása az önkormányzatok környékén élő páciensek helyi keresletét kielégítő közelségi orvoslás nyújtása.”
   (238)

237

az önkormányzatok környékén élő páciensek helyi keresletét kielégítő közelségi orvoslás nyújtása

238

| (198) | A 2002–2014-es IRIS stratégiai meghatározza azt is, hogy a közelségi orvosláson túl az IRIS-H szakellátást is nyújt (azaz a kezelések tágabb, illetve fejlettebb körét) (239). Az említett ellátást azonban nem minden (noha rendszerint több) részlegen nyújtják, és arra az IRIS-hálózat szintjén készített tervek vonatkoznak. (240) A cél minden esetben Brüsszel lakossága számára annak garantálása, hogy mindenki számára elérhető az optimális szintű ellátás (közelségi orvoslás vagy szakellátás révén). (241) Ebben a stratégiai tervben szerepelnek részletes táblázatok is, amelyek megadják az egyes IRIS-H részlegeken kínált alapellátás és szakellátás típusait. Az alapellátási tevékenységek jelölése „1. szint – közelségi szint”, míg a szakellátási tevékenységek jelölése „2. szint – szakellátási szint” és „3. szint – beutalási szint”. (242) Ennélfogva meglehetősen egyértelmű az IRIS-H számára, hogy melyik ellátástípust kell minden egyes részlegén nyújtania. |
| --- | --- |

(198)

A 2002–2014-es IRIS stratégiai meghatározza azt is, hogy a közelségi orvosláson túl az IRIS-H szakellátást is nyújt (azaz a kezelések tágabb, illetve fejlettebb körét) (239). Az említett ellátást azonban nem minden (noha rendszerint több) részlegen nyújtják, és arra az IRIS-hálózat szintjén készített tervek vonatkoznak. (240) A cél minden esetben Brüsszel lakossága számára annak garantálása, hogy mindenki számára elérhető az optimális szintű ellátás (közelségi orvoslás vagy szakellátás révén). (241) Ebben a stratégiai tervben szerepelnek részletes táblázatok is, amelyek megadják az egyes IRIS-H részlegeken kínált alapellátás és szakellátás típusait. Az alapellátási tevékenységek jelölése „1. szint – közelségi szint”, míg a szakellátási tevékenységek jelölése „2. szint – szakellátási szint” és „3. szint – beutalási szint”. (242) Ennélfogva meglehetősen egyértelmű az IRIS-H számára, hogy melyik ellátástípust kell minden egyes részlegén nyújtania.

239

240

241

242

| (199) | Annak biztosítása érdekében, hogy minden egyes IRIS-H teljes mértékben tisztában legyen a helyi lakosság orvosi-szociális szükségleteivel és irányítása annak megfeleljen, az IRIS-H létrehozása konkrétan kapcsolódik a közkórházi szolgáltatások „helyi alapjának” megtartásához. Ez megjelenik az 1994. május 19-i együttműködési megállapodással megerősített (243) szerkezetátalakítási megállapodásban, és az IRIS-H vezető szerveinek összetételében is. (244) Pontosabban, a belső szabályzat 11. cikkének megfelelően az IRIS-H szervezetek Általános Közgyűlése tagjainak többségét az önkormányzati tanács és a(z önkormányzati szinten szervezett) szociális szolgáltatási tanács választja, míg a polgármester és a CPAS elnöke annak hivatalból tagja. Hasonlóképpen, az Igazgatási Tanács 14 tagja közül 10-et hatóságok Általános Közgyűlésben lévő küldöttségének tagjai jelölnek (a belső szabályzat 27. cikkének megfelelően). |
| --- | --- |

(199)

Annak biztosítása érdekében, hogy minden egyes IRIS-H teljes mértékben tisztában legyen a helyi lakosság orvosi-szociális szükségleteivel és irányítása annak megfeleljen, az IRIS-H létrehozása konkrétan kapcsolódik a közkórházi szolgáltatások „helyi alapjának” megtartásához. Ez megjelenik az 1994. május 19-i együttműködési megállapodással megerősített (243) szerkezetátalakítási megállapodásban, és az IRIS-H vezető szerveinek összetételében is. (244) Pontosabban, a belső szabályzat 11. cikkének megfelelően az IRIS-H szervezetek Általános Közgyűlése tagjainak többségét az önkormányzati tanács és a(z önkormányzati szinten szervezett) szociális szolgáltatási tanács választja, míg a polgármester és a CPAS elnöke annak hivatalból tagja. Hasonlóképpen, az Igazgatási Tanács 14 tagja közül 10-et hatóságok Általános Közgyűlésben lévő küldöttségének tagjai jelölnek (a belső szabályzat 27. cikkének megfelelően).

243

244

| (200) | Azt a szándékot, hogy az IRIS-H-t a helyi lakosság orvosi-szociális szükségleteire tekintettel irányítsák, megerősíti az IRIS-hálózat Igazgatási Tanácsa 1996. november 20-i ülése, amelyen elfogadásra került az 1996–2001-es stratégiai terv módosítása, amely ezzel kapcsolatban kifejezetten kimondja a következőt:

  „A szerkezetátalakítást szükségessé tevő akadályok sorával stratégiai célkitűzéseink tágabb összefüggéseiben kell foglalkozni, amelyek a következőképpen fogalmazhatóak meg:






  — | az IRIS közkórházi hálózatnak a jövőben a brüsszeli egészségügyi rendszer központi elemét kell alkotnia, |
| --- | --- | --- |

(200)

Azt a szándékot, hogy az IRIS-H-t a helyi lakosság orvosi-szociális szükségleteire tekintettel irányítsák, megerősíti az IRIS-hálózat Igazgatási Tanácsa 1996. november 20-i ülése, amelyen elfogadásra került az 1996–2001-es stratégiai terv módosítása, amely ezzel kapcsolatban kifejezetten kimondja a következőt:

„A szerkezetátalakítást szükségessé tevő akadályok sorával stratégiai célkitűzéseink tágabb összefüggéseiben kell foglalkozni, amelyek a következőképpen fogalmazhatóak meg:

—

az IRIS közkórházi hálózatnak a jövőben a brüsszeli egészségügyi rendszer központi elemét kell alkotnia,

| — | kórházainknak igazodniuk kell a brüsszeli lakosság szükségleteinek változásaihoz, |
| --- | --- |

—

kórházainknak igazodniuk kell a brüsszeli lakosság szükségleteinek változásaihoz,

brüsszeli lakosság szükségleteinek

| — | A hálózat szerkezetátalakításának a páciensek érdekében és őket középpontba állítva kell történnie, |
| --- | --- |

—

A hálózat szerkezetátalakításának a páciensek érdekében és őket középpontba állítva kell történnie,

hálózat szerkezetátalakításának a páciensek érdekében és őket középpontba állítva kell történnie

| — | a hálózat korszerűsítését a kórházi közösség és különösen az orvosi közösség új lendületére kell alapozni.” |
| --- | --- |

—

a hálózat korszerűsítését a kórházi közösség és különösen az orvosi közösség új lendületére kell alapozni.”

| (201) | A módosítás ezt követően kimondja:

  „Ebben az összefüggésben a szerkezetátalakításnak garantálnia kell:






  — | az orvosi és kezelési tevékenységek folytatása minden egyes kórházi részlegen, a helyi orvosi szolgáltatások nyújtására fennálló feladatunknak megfelelően, |
| --- | --- | --- |

(201)

A módosítás ezt követően kimondja:

„Ebben az összefüggésben a szerkezetátalakításnak garantálnia kell:

—

az orvosi és kezelési tevékenységek folytatása minden egyes kórházi részlegen, a helyi orvosi szolgáltatások nyújtására fennálló feladatunknak megfelelően,

az orvosi és kezelési tevékenységek folytatása minden egyes kórházi részlegen, a helyi orvosi szolgáltatások nyújtására fennálló feladatunknak megfelelően

| — | a pénzügyi egyensúllyal kapcsolatos célok követése, |
| --- | --- |

—

a pénzügyi egyensúllyal kapcsolatos célok követése,

| — | a hálózat harmonikus fejlesztése minden egyes jogalany általános és egyedi érdekei egyensúlyának megteremtése érdekében, |
| --- | --- |

—

a hálózat harmonikus fejlesztése minden egyes jogalany általános és egyedi érdekei egyensúlyának megteremtése érdekében,

| — | a hálózat jogalanyai között nagyobb koordináció és együttműködés, |
| --- | --- |

—

a hálózat jogalanyai között nagyobb koordináció és együttműködés,

| — | a hálózat elérhetősége és állami jellegének megőrzése, |
| --- | --- |

—

a hálózat elérhetősége és állami jellegének megőrzése,

a hálózat elérhetősége és állami jellegének megőrzése,

| — | [...].”
   (245) |
| --- | --- |

—

[...].”
   (245)

245

Az IRIS-H több részlegen történő ellátási kötelezettségének valódi általános gazdasági érdekű szolgáltatási jellege

Az IRIS-H több részlegen történő ellátási kötelezettségének valódi általános gazdasági érdekű szolgáltatási jellege

| (202) | A Bizottság megvizsgálta a panaszos Törvényszék előtt folyt ügyben beterjesztett érvelését is (lásd a 4.2. pontot), amely szerint a helyi egészségügyi szükségleteket a Brüsszel főváros régiójában jelen lévő köz- és magánkórházak nagy számával összefüggésben kell szemlélni. Amint fentebb kifejtésre került, a kórházi programozási mechanizmus Brüsszel főváros régiójában az általános kórházi ágyak maximális számát 7 260-ban határozta meg, az orvosi szolgáltatások túlkínálatának megelőzése céljából. Ezt az ágyszámot együttesen adják a köz- és magánkórházak, Brüsszel főváros régiójában a kórházi ellátás iránti szükséglet kielégítése céljából. Azonban a programozási mechanizmus csak a regionális szintű orvosi szükségleteket veszi figyelembe, és nem egy adott lakosság szociális szükségleteit és egy földrajzi terület konkrét szociális viszonyait. Ezeket a szociális szükségleteket a CPAS szociális támogatási politikája keretében (azaz önkormányzati szinten) értékelik. Az IRIS-H elődeit szociális szükségletek kielégítésére hozták létre, és a szerkezetátalakítás után az IRIS-H különböző részlegeit azért tartották meg, mert azok továbbra is valós szociális szükségletet teljesítenek (lásd a (82)–(84) és (91) preambulumbekezdést). Valójában ennek az az oka, hogy csak az IRIS-H lát el olyan szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat, amelyekben szükséges és kötelezettség is a több részleg megléte. Brüsszel főváros régiója szegény lakosai számára nem csak az a fontos, hogy otthonuk közelében mehessenek kórházba, de az is, hogy biztosak lehessen abban, hogy kezelést kapnak akkor is, ha nem tudnak fizetni és támogatást kérhessenek a szociális szolgáltatási részlegtől. Az IRIS-H arra kötelezésével, hogy tartsa fenn különböző részlegeit, a brüsszeli önkormányzatok és a CPAS azt kívánja biztosítani, hogy a szociális egészségügyi ellátást a lehető legközelebb nyújtsák ahhoz, ahol a szükséglet felmerül. Ebben az összefüggésben érdemes kiemelni, hogy a tizenegy IRIS-H részleg közül tíz olyan önkormányzatnál található, ahol az átlagjövedelem nem haladja meg (246) Brüsszel főváros régiójának mediánját. Ezzel szemben a tizenegy magánkórházi részlegből öt található olyan önkormányzatok területén, ahol az átlagjövedelem e medián feletti. (247) Az alábbi térképről is látszik (248) (lásd a 3. ábrát), hogy Brüsszel főváros régiójában nem látható jelentős földrajzi átfedés a közkórházak (szaggatott körvonalak) és az általános magán- és egyetemi kórházak (folytonos körvonal) között. Ez arra utal, hogy az a puszta tény, amely szerint magas a Brüsszel főváros régiójában működő kórházak száma, nem elegendő annak biztosítására, hogy a kórházi ellátás valamennyi lakos számára elérhető legyen. Emellett – amint fentebb kifejtésre került – Brüsszel főváros régiójában csak az IRIS-H kórházak nyújtanak szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat, és a magánkórházak ennélfogva nem tekinthetőek ezzel egyenértékűnek, amikor a helyi lakosság szociális szükségleteinek kielégítéséről van szó. A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy Brüsszel főváros régiójában több magánkórház jelenléte nem ok az IRIS-H-ra vonatkozó, a brüsszeli magánkórházakra viszont nem vonatkozó több részlegen történő ellátási kötelezettség valódi általános gazdasági érdekű szolgáltatási jellegének kétségbe vonására, figyelemmel különösen a szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra.

  3. ábra


  Brüsszel főváros régiója kórházi részlegeinek térképe




  Hôpitaux généraux
  Hôpitaux à caractère universitaire
  Hôpitaux universitaires
  Hôpitaux gériatriques et spécialisés
  Hôpitaux spécialisés
  Hôpitaux psihiatriques
  Implantations hospitalières |
| --- | --- |

(202)

A Bizottság megvizsgálta a panaszos Törvényszék előtt folyt ügyben beterjesztett érvelését is (lásd a 4.2. pontot), amely szerint a helyi egészségügyi szükségleteket a Brüsszel főváros régiójában jelen lévő köz- és magánkórházak nagy számával összefüggésben kell szemlélni. Amint fentebb kifejtésre került, a kórházi programozási mechanizmus Brüsszel főváros régiójában az általános kórházi ágyak maximális számát 7 260-ban határozta meg, az orvosi szolgáltatások túlkínálatának megelőzése céljából. Ezt az ágyszámot együttesen adják a köz- és magánkórházak, Brüsszel főváros régiójában a kórházi ellátás iránti szükséglet kielégítése céljából. Azonban a programozási mechanizmus csak a regionális szintű orvosi szükségleteket veszi figyelembe, és nem egy adott lakosság szociális szükségleteit és egy földrajzi terület konkrét szociális viszonyait. Ezeket a szociális szükségleteket a CPAS szociális támogatási politikája keretében (azaz önkormányzati szinten) értékelik. Az IRIS-H elődeit szociális szükségletek kielégítésére hozták létre, és a szerkezetátalakítás után az IRIS-H különböző részlegeit azért tartották meg, mert azok továbbra is valós szociális szükségletet teljesítenek (lásd a (82)–(84) és (91) preambulumbekezdést). Valójában ennek az az oka, hogy csak az IRIS-H lát el olyan szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat, amelyekben szükséges és kötelezettség is a több részleg megléte. Brüsszel főváros régiója szegény lakosai számára nem csak az a fontos, hogy otthonuk közelében mehessenek kórházba, de az is, hogy biztosak lehessen abban, hogy kezelést kapnak akkor is, ha nem tudnak fizetni és támogatást kérhessenek a szociális szolgáltatási részlegtől. Az IRIS-H arra kötelezésével, hogy tartsa fenn különböző részlegeit, a brüsszeli önkormányzatok és a CPAS azt kívánja biztosítani, hogy a szociális egészségügyi ellátást a lehető legközelebb nyújtsák ahhoz, ahol a szükséglet felmerül. Ebben az összefüggésben érdemes kiemelni, hogy a tizenegy IRIS-H részleg közül tíz olyan önkormányzatnál található, ahol az átlagjövedelem nem haladja meg (246) Brüsszel főváros régiójának mediánját. Ezzel szemben a tizenegy magánkórházi részlegből öt található olyan önkormányzatok területén, ahol az átlagjövedelem e medián feletti. (247) Az alábbi térképről is látszik (248) (lásd a 3. ábrát), hogy Brüsszel főváros régiójában nem látható jelentős földrajzi átfedés a közkórházak (szaggatott körvonalak) és az általános magán- és egyetemi kórházak (folytonos körvonal) között. Ez arra utal, hogy az a puszta tény, amely szerint magas a Brüsszel főváros régiójában működő kórházak száma, nem elegendő annak biztosítására, hogy a kórházi ellátás valamennyi lakos számára elérhető legyen. Emellett – amint fentebb kifejtésre került – Brüsszel főváros régiójában csak az IRIS-H kórházak nyújtanak szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat, és a magánkórházak ennélfogva nem tekinthetőek ezzel egyenértékűnek, amikor a helyi lakosság szociális szükségleteinek kielégítéséről van szó. A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy Brüsszel főváros régiójában több magánkórház jelenléte nem ok az IRIS-H-ra vonatkozó, a brüsszeli magánkórházakra viszont nem vonatkozó több részlegen történő ellátási kötelezettség valódi általános gazdasági érdekű szolgáltatási jellegének kétségbe vonására, figyelemmel különösen a szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra.

246

247

248

3. ábra

3. ábra

Brüsszel főváros régiója kórházi részlegeinek térképe

Brüsszel főváros régiója kórházi részlegeinek térképe

Hôpitaux généraux

Hôpitaux à caractère universitaire

Hôpitaux universitaires

Hôpitaux gériatriques et spécialisés

Hôpitaux spécialisés

Hôpitaux psihiatriques

Implantations hospitalières

A több részlegen történő ellátás kötelezettségének gyakorlati hatása az IRIS-H-ra

A több részlegen történő ellátás kötelezettségének gyakorlati hatása az IRIS-H-ra

| (203) | A több részlegen történő ellátási kötelezettség tehernek is tekinthető az IRIS-H számára, mivel az bizonyos infrastruktúrák megkettőzését igényli és magasabb üzemeltetési költségeket eredményez. Ezek a költségek főként ahhoz kapcsolódnak, hogy minden egyes részlegen kell olyan szolgáltatásokat biztosítani, mint a sürgősségi segélyszolgálat, a sterilizációs szolgáltatás, a monitoring és a biztonsági szolgáltatás, valamint a saját adminisztráció. Ténylegesen, a BMF-finanszírozást (lásd a (46)(a) preambulumbekezdést) minden egyes kórház csak egy ilyen szolgáltatásra kapja, részlegeinek számától függetlenül. A különböző területekhez (karbantartás, fűtés, takarítás stb.) kapcsolódó üzemeltetési költségek eme további infrastruktúra- és felszerelési költségekhez hozzáadódnak. Az IRIS kórházközi szervezet 2009-ben készült tanulmánya alapján a több részlegen történő ellátási kötelezettség BMF-finanszírozással nem fedezett költsége az öt IRIS-H-ra összesen a becslések szerint 2008-ra [...] millió EUR, 2009-re pedig [...] millió EUR volt. |
| --- | --- |

(203)

A több részlegen történő ellátási kötelezettség tehernek is tekinthető az IRIS-H számára, mivel az bizonyos infrastruktúrák megkettőzését igényli és magasabb üzemeltetési költségeket eredményez. Ezek a költségek főként ahhoz kapcsolódnak, hogy minden egyes részlegen kell olyan szolgáltatásokat biztosítani, mint a sürgősségi segélyszolgálat, a sterilizációs szolgáltatás, a monitoring és a biztonsági szolgáltatás, valamint a saját adminisztráció. Ténylegesen, a BMF-finanszírozást (lásd a (46)(a) preambulumbekezdést) minden egyes kórház csak egy ilyen szolgáltatásra kapja, részlegeinek számától függetlenül. A különböző területekhez (karbantartás, fűtés, takarítás stb.) kapcsolódó üzemeltetési költségek eme további infrastruktúra- és felszerelési költségekhez hozzáadódnak. Az IRIS kórházközi szervezet 2009-ben készült tanulmánya alapján a több részlegen történő ellátási kötelezettség BMF-finanszírozással nem fedezett költsége az öt IRIS-H-ra összesen a becslések szerint 2008-ra [...] millió EUR, 2009-re pedig [...] millió EUR volt.

Következtetés az IRIS-H több részlegen történő ellátási kötelezettségéről

Következtetés az IRIS-H több részlegen történő ellátási kötelezettségéről

| (204) | A Bizottság megállapítja, hogy az IRIS stratégiai tervei alapján az IRIS-H-t megbízták azzal az egyértelmű kötelezettséggel, hogy (1) tartsa meg valamennyi kórházi részlegét az érintett helyi lakosság orvosi-szociális szükségleteinek kielégítése érdekében, és (2) mindegyik részlegen nyújtsa az alapellátási tevékenységek teljes skáláját. Az IRIS stratégiai terve megállapítja különösen az alapellátásnak és szakellátásnak minősülő tevékenységeket, és minden egyes IRIS-H részlegre feltünteti, hogy milyen típusú ellátást kell kínálnia. Emellett az IRIS-H belső szabályzata és a Loi CPAS rendelkezései biztosítják, hogy az IRIS-H teljes mértékben tisztában legyen a helyi lakosság orvosi-szociális szükségleteivel és irányítása annak megfeleljen. Ezen túlmenően a több részlegre vonatkozó kötelezettség túlmutat az LCH és a programozási mechanizmusok követelményein, mivel ez utóbbi nem veszi figyelembe egy adott lakosság szociális szükségleteit és egy földrajzi terület konkrét szociális viszonyait. A magánkórházak ennélfogva nem kötelesek több részleg üzemeltetésére, sem pedig minden egyes részlegen az alapellátás teljes skálájának nyújtására (amennyiben több részleg mellett döntöttek). Végezetül – az előző preambulumbekezdésben kifejtettek szerint – több részlegen történő ellátási kötelezettség jelentős olyan költségeket generál az IRIS-H számára, amelyeket a BMF nem fedez és ennélfogva hozzájárulnak az IRIS-H hiányához. |
| --- | --- |

(204)

A Bizottság megállapítja, hogy az IRIS stratégiai tervei alapján az IRIS-H-t megbízták azzal az egyértelmű kötelezettséggel, hogy (1) tartsa meg valamennyi kórházi részlegét az érintett helyi lakosság orvosi-szociális szükségleteinek kielégítése érdekében, és (2) mindegyik részlegen nyújtsa az alapellátási tevékenységek teljes skáláját. Az IRIS stratégiai terve megállapítja különösen az alapellátásnak és szakellátásnak minősülő tevékenységeket, és minden egyes IRIS-H részlegre feltünteti, hogy milyen típusú ellátást kell kínálnia. Emellett az IRIS-H belső szabályzata és a Loi CPAS rendelkezései biztosítják, hogy az IRIS-H teljes mértékben tisztában legyen a helyi lakosság orvosi-szociális szükségleteivel és irányítása annak megfeleljen. Ezen túlmenően a több részlegre vonatkozó kötelezettség túlmutat az LCH és a programozási mechanizmusok követelményein, mivel ez utóbbi nem veszi figyelembe egy adott lakosság szociális szükségleteit és egy földrajzi terület konkrét szociális viszonyait. A magánkórházak ennélfogva nem kötelesek több részleg üzemeltetésére, sem pedig minden egyes részlegen az alapellátás teljes skálájának nyújtására (amennyiben több részleg mellett döntöttek). Végezetül – az előző preambulumbekezdésben kifejtettek szerint – több részlegen történő ellátási kötelezettség jelentős olyan költségeket generál az IRIS-H számára, amelyeket a BMF nem fedez és ennélfogva hozzájárulnak az IRIS-H hiányához.

III.   Kiterjedt szociális szolgáltatási kötelezettség

| (205) | Végezetül a belga hatóságok szerint az IRIS-H-t kötelezettség terheli a páciensek és családjuk számára kiterjedt szociális szolgáltatások nyújtására. A panaszosok szerint a kötelezettség csak látszólag áll a más kórházak által nyújtottnál nagyobb mennyiségű szociális szolgáltatásból. Ebben az összefüggésben ki kell emelni, hogy sem az LCH, sem pedig a kórházak (1964. október 23-i királyi rendeleten alapuló) engedélyezési feltételei nem írnak elő általános kötelezettséget kórházon belüli szociális szolgáltatások nyújtására. Csak konkrét kórházi szolgáltatásokra (azaz a geriátriai és pszichiátriai osztályokra (249)) vonatkozó néhány elszigetelt szabály írja elő szociális munkások beavatkozását. Ezen túlmenően az egyetemi kórházakra vonatkozó külön szabály csak azt írja elő, hogy minden 2 000 felvételre egy szociális munkásnak kell jutnia. (250) E különleges helyzeteken túlmenően a magánkórházakat nem terheli az a kötelezettség, hogy összes páciensüknek szociális szolgáltatásokat nyújtsanak. Ezzel szemben az IRIS-H az IRIS stratégiai tervei alapján köteles olyan szociális szolgáltatások fenntartására, amelyek segítik az összes rászoruló pácienst. |
| --- | --- |

(205)

Végezetül a belga hatóságok szerint az IRIS-H-t kötelezettség terheli a páciensek és családjuk számára kiterjedt szociális szolgáltatások nyújtására. A panaszosok szerint a kötelezettség csak látszólag áll a más kórházak által nyújtottnál nagyobb mennyiségű szociális szolgáltatásból. Ebben az összefüggésben ki kell emelni, hogy sem az LCH, sem pedig a kórházak (1964. október 23-i királyi rendeleten alapuló) engedélyezési feltételei nem írnak elő általános kötelezettséget kórházon belüli szociális szolgáltatások nyújtására. Csak konkrét kórházi szolgáltatásokra (azaz a geriátriai és pszichiátriai osztályokra (249)) vonatkozó néhány elszigetelt szabály írja elő szociális munkások beavatkozását. Ezen túlmenően az egyetemi kórházakra vonatkozó külön szabály csak azt írja elő, hogy minden 2 000 felvételre egy szociális munkásnak kell jutnia. (250) E különleges helyzeteken túlmenően a magánkórházakat nem terheli az a kötelezettség, hogy összes páciensüknek szociális szolgáltatásokat nyújtsanak. Ezzel szemben az IRIS-H az IRIS stratégiai tervei alapján köteles olyan szociális szolgáltatások fenntartására, amelyek segítik az összes rászoruló pácienst.

249

250

Az IRIS-H-ra háruló, kiterjedt szociális szolgáltatási kötelezettség

Az IRIS-H-ra háruló, kiterjedt szociális szolgáltatási kötelezettség

| (206) | Az IRIS 1996–2001-es stratégiai terve állapítja meg az IRIS-H keretében a páciensek átfogó kezelésének általános környezetét, ideértve a pszico-szociális és környezeti vonatkozásokat is:

  „A páciensek átfogó kezelése: A beteg nem redukálható le arra az orvosi állapotra, amely miatt ellátást igényel. A páciensek bizonyos kategóriái különösen igénylik az átfogó ellátást, amely nem egyszerűen csak az orvosi vonatkozásokra terjed ki, de a pszichoszociális és környezeti vonatkozásokra is: ez a geriátriai pácienseket, pediátriai pácienseket, végső stádiumban lévő pácienseket, pszichiátriai pácienseket, szociálisan hátrányos helyzetű pácienseket stb. érinti.”
   (251) |
| --- | --- |

(206)

Az IRIS 1996–2001-es stratégiai terve állapítja meg az IRIS-H keretében a páciensek átfogó kezelésének általános környezetét, ideértve a pszico-szociális és környezeti vonatkozásokat is:

„A páciensek átfogó kezelése: A beteg nem redukálható le arra az orvosi állapotra, amely miatt ellátást igényel. A páciensek bizonyos kategóriái különösen igénylik az átfogó ellátást, amely nem egyszerűen csak az orvosi vonatkozásokra terjed ki, de a pszichoszociális és környezeti vonatkozásokra is: ez a geriátriai pácienseket, pediátriai pácienseket, végső stádiumban lévő pácienseket, pszichiátriai pácienseket, szociálisan hátrányos helyzetű pácienseket stb. érinti.”
   (251)

átfogó ellátást, amely

terjed ki

pszichoszociális és környezeti vonatkozásokra is

szociálisan hátrányos helyzetű pácienseket

251

| (207) | A szociális szolgáltatások szerepét és főbb feladataikat ez a terv tovább részletezi:

  „
  Az [IRIS] kórházaknak olyan szociális szolgáltatásokkal kell rendelkezniük, amelyek fő szerepe a páciensek jólétéhez, az intézmény orvosi minőségéhez és optimális működéséhez való hozzájárulás. A szociális szolgálat a kórházvezető munkatársa és a kórház valamennyi osztályának partnere. Feladata a beteg kórházi tartózkodási feltételeinek humánussá tétele. Megoldást kell találnia a páciensek szociális nehézségeire, ideális esetben kórházba kerülésük előtt, de kórházi tartózkodásuk során is és a kórház elhagyása után is. Ez egy kiváltságos kapcsolat a kórház és a beteg, családja és környezete között. Ennek megvalósításához az alábbiak szükségesek:






  — | az ahhoz szükséges idő és szakmai kapacitás, hogy értékelni lehessen a páciens szükségleteit vele, családjával és kísérőivel, valamint az egészségügyi ellátást végző teamekkel, és vele együtt lehessen a megfelelő válaszokat kialakítani, |
| --- | --- | --- |

(207)

A szociális szolgáltatások szerepét és főbb feladataikat ez a terv tovább részletezi:

„
  Az [IRIS] kórházaknak olyan szociális szolgáltatásokkal kell rendelkezniük, amelyek fő szerepe a páciensek jólétéhez, az intézmény orvosi minőségéhez és optimális működéséhez való hozzájárulás. A szociális szolgálat a kórházvezető munkatársa és a kórház valamennyi osztályának partnere. Feladata a beteg kórházi tartózkodási feltételeinek humánussá tétele. Megoldást kell találnia a páciensek szociális nehézségeire, ideális esetben kórházba kerülésük előtt, de kórházi tartózkodásuk során is és a kórház elhagyása után is. Ez egy kiváltságos kapcsolat a kórház és a beteg, családja és környezete között. Ennek megvalósításához az alábbiak szükségesek:

Az [IRIS] kórházaknak olyan szociális szolgáltatásokkal kell rendelkezniük

amelyek fő szerepe a páciensek jólétéhez

hozzájárulás

Megoldást kell találnia a páciensek szociális nehézségeire, ideális esetben kórházba kerülésük előtt, de kórházi tartózkodásuk során is és a kórház elhagyása után is

—

az ahhoz szükséges idő és szakmai kapacitás, hogy értékelni lehessen a páciens szükségleteit vele, családjával és kísérőivel, valamint az egészségügyi ellátást végző teamekkel, és vele együtt lehessen a megfelelő válaszokat kialakítani,

| — | hozzáférés a páciens felvételi és egészségügyi aktájához, amelyben lehetnek az ellátás minőségét javító szociális adatok, |
| --- | --- |

—

hozzáférés a páciens felvételi és egészségügyi aktájához, amelyben lehetnek az ellátás minőségét javító szociális adatok,

| — | az átszállítás vagy a hazaengedés időpontjáról kellő időben történő értesítés, hogy meg lehessen tenni a megfelelő intézkedéseket, |
| --- | --- |

—

az átszállítás vagy a hazaengedés időpontjáról kellő időben történő értesítés, hogy meg lehessen tenni a megfelelő intézkedéseket,

| — | véleménynyilvánítás az összetett profilú és betegségű pácienseknek, |
| --- | --- |

—

véleménynyilvánítás az összetett profilú és betegségű pácienseknek,

| — | a pénzügyi szolgálattal együtt jogi konstrukciók kidolgozása, tekintve, hogy beavatkozásának korlátait minden vonatkozásban a páciensközpontú kapcsolat szakmai etikája határozza meg, |
| --- | --- |

—

a pénzügyi szolgálattal együtt jogi konstrukciók kidolgozása, tekintve, hogy beavatkozásának korlátait minden vonatkozásban a páciensközpontú kapcsolat szakmai etikája határozza meg,

| — | koordináció a CPAS-sal, |
| --- | --- |

—

koordináció a CPAS-sal,

koordináció a CPAS-sal

| — | a meglévő egészségügyi és szociális hálózatok ismerete, |
| --- | --- |

—

a meglévő egészségügyi és szociális hálózatok ismerete,

| — | javaslattétel a kórház működésének javítására, |
| --- | --- |

—

javaslattétel a kórház működésének javítására,

| — | az adatok és adatcsere titkosságát garantáló infrastruktúra. |
| --- | --- |

—

az adatok és adatcsere titkosságát garantáló infrastruktúra.

A szociális orvoslás feladata – amely a közkórházak hivatása – azzal jár, hogy ellátják a koordinációs szerepkört az egészségügyi érdekeltek között, részt vesznek az egészségügyi és szociális hálózatokban vagy akár létrehoznak ilyen hálózatokat, és közvetlenül részt vesznek az IRIS ahhoz szükséges kiegészítő szolgáltatásainak létrehozásában, hogy a lakosság szükségleteit ki lehessen elégíteni (hotel de soins, hotel des familles, otthoni palliatív ellátás, drogfüggők és hajléktalanok ellátása, otthoni gondozási szolgáltatások stb.). Ők végzik azon szervezetek akkreditációját, akikkel együtt fognak működni.”
   (252)

szociális orvoslás feladata

hogy a lakosság szükségleteit ki lehessen elégíteni

252

| (208) | E stratégiai terv szerint a szociális szolgálat fontos szerepet tölt be a páciensek felvétele során is:

  „A fogadást másként kell értelmezni aszerint, hogy a páciens sürgősséggel, konzultáción vagy felvételen keresztül érkezik; a fogadásnak minden esetben biztosítania kell a páciensek számára a diszkréciót és a kényelmet, és segítenie kell a páciens és családja aggályainak enyhítésében. Kórházaink szociális szolgáltatásai kulcsszerepet töltenek be ebben a tekintetben.”
   (253) |
| --- | --- |

(208)

E stratégiai terv szerint a szociális szolgálat fontos szerepet tölt be a páciensek felvétele során is:

„A fogadást másként kell értelmezni aszerint, hogy a páciens sürgősséggel, konzultáción vagy felvételen keresztül érkezik; a fogadásnak minden esetben biztosítania kell a páciensek számára a diszkréciót és a kényelmet, és segítenie kell a páciens és családja aggályainak enyhítésében. Kórházaink szociális szolgáltatásai kulcsszerepet töltenek be ebben a tekintetben.”
   (253)

szolgáltatásai kulcsszerepet töltenek be ebben a tekintetben

253

| (209) | A 2002–2014 IRIS stratégiai terv a fentieket az alábbiakkal egészíti ki:


  „A szociális szolgáltatások elengedhetetlenek a közkórházakban a kórházba érkező és onnan távozó páciensek támogatására egyaránt. Ezeknek része a páciensek és családjuk segítése a betegséghez, kórházi tartózkodáshoz és kezeléshez illetve az új prognózishoz és körülményekhez kapcsolódó adminisztratív, pénzügyi, kapcsolati és szociális problémák megoldásában és kezelésében.
  A szociális szolgálat:






  — | az autonóm és független pácienseket kíséri, |
| --- | --- | --- |

(209)

A 2002–2014 IRIS stratégiai terv a fentieket az alábbiakkal egészíti ki:

„A szociális szolgáltatások elengedhetetlenek a közkórházakban a kórházba érkező és onnan távozó páciensek támogatására egyaránt. Ezeknek része a páciensek és családjuk segítése a betegséghez, kórházi tartózkodáshoz és kezeléshez illetve az új prognózishoz és körülményekhez kapcsolódó adminisztratív, pénzügyi, kapcsolati és szociális problémák megoldásában és kezelésében.

„A szociális szolgáltatások elengedhetetlenek a közkórházakban

a páciensek és családjuk segítése a betegséghez, kórházi tartózkodáshoz és kezeléshez

kapcsolódó adminisztratív, pénzügyi, kapcsolati és szociális problémák megoldásában és kezelésében

A szociális szolgálat:

—

az autonóm és független pácienseket kíséri,

| — | gondoskodik arról, hogy az átfogó ellátásba beépüljenek a páciens normái, értékei és kultúrája, ezért az adminisztratív segítségnyújtás, pszichoszociális támogatás, a tájékoztató, megelőző, figyelemfelhívó, együttműködő és koordinációs szerep körül forog. A szociális szolgáltatások ezért eltérő szinteken lépnek fel attól függően, hogy a pácienseknek szociális-anyagi pszicho-szociális, vagy szociális-adminisztratív támogatásra van szüksége, |
| --- | --- |

—

gondoskodik arról, hogy az átfogó ellátásba beépüljenek a páciens normái, értékei és kultúrája, ezért az adminisztratív segítségnyújtás, pszichoszociális támogatás, a tájékoztató, megelőző, figyelemfelhívó, együttműködő és koordinációs szerep körül forog. A szociális szolgáltatások ezért eltérő szinteken lépnek fel attól függően, hogy a pácienseknek szociális-anyagi pszicho-szociális, vagy szociális-adminisztratív támogatásra van szüksége,

szolgáltatások ezért eltérő szinteken lépnek fel attól függően, hogy a pácienseknek szociális-anyagi pszicho-szociális, vagy szociális-adminisztratív támogatásra van szüksége

| — | technikai és interperszonális, egyidejűleg elméleti és technikai készségeket, és személyes és kapcsolati kvalitásokat is igényel. |
| --- | --- |

—

technikai és interperszonális, egyidejűleg elméleti és technikai készségeket, és személyes és kapcsolati kvalitásokat is igényel.

[...]

Összegezve: a szociális szolgálatok felelőssége többes:

szociális szolgálatok felelőssége többes

| — | a beteg kórházi felvételének megszervezése és a megfelelő helyre történő elbocsátására a lehető legjobb konstrukciók kidolgozása, |
| --- | --- |

—

a beteg kórházi felvételének megszervezése és a megfelelő helyre történő elbocsátására a lehető legjobb konstrukciók kidolgozása,

beteg kórházi felvételének

a megfelelő helyre történő elbocsátására a lehető legjobb konstrukciók

| — | a betegek segítése társadalombiztosítási fedezet szerzésében, hogy fedezhessék orvosi költségeiket. |
| --- | --- |

—

a betegek segítése társadalombiztosítási fedezet szerzésében, hogy fedezhessék orvosi költségeiket.

a betegek segítése társadalombiztosítási fedezet szerzésében, hogy fedezhessék orvosi költségeiket

Ebben a vonatkozásban a szociális szolgálatot és a szociális munkásokat ugyanazok a célkitűzések és érdekek vezérlik, mint a kórházat, és konkrét tevékenységüknek hatása van a kórházi tartózkodás lerövidítésére és a kórháznál felmerült költségek megtérítésére.”
   (254)

hatása van a kórházi tartózkodás lerövidítésére és a kórháznál felmerült költségek megtérítésére

254

| (210) | A szociális szolgálatok kezelési költségek CPAS-tól való beszedésében való szerepe (lásd még a (187) preambulumbekezdést) megjelenik a 2002–2014 IRIS stratégiai terv későbbi szövegében is. A szöveg megjegyzi különösen, hogy a szociális szolgálatok feladatai közé tartozik a páciensek vagyoni helyzete vizsgálatának elvégzése:

  „A szociális szolgálat elektronikus aktát hoz létre, amely a pácienseket a teljes [IRIS] hálózaton végigkíséri. Elvégzi továbbá [a páciensek] vagyoni helyzetének vizsgálatát, kitölti az RCM (255)
  „V” kódját és a rendeletekben előírt más nyilvántartásokat. Ez a [szociális] akta a lehető legkorábban összekapcsolásra kerül az orvosi aktával és a központi informatikai rendszerekkel. A szociális akta nyilvántartásba vétele az [IRIS] közkórházak szociális feladatának eredménytábláját képezi.”
   (256) |
| --- | --- |

(210)

A szociális szolgálatok kezelési költségek CPAS-tól való beszedésében való szerepe (lásd még a (187) preambulumbekezdést) megjelenik a 2002–2014 IRIS stratégiai terv későbbi szövegében is. A szöveg megjegyzi különösen, hogy a szociális szolgálatok feladatai közé tartozik a páciensek vagyoni helyzete vizsgálatának elvégzése:

„A szociális szolgálat elektronikus aktát hoz létre, amely a pácienseket a teljes [IRIS] hálózaton végigkíséri. Elvégzi továbbá [a páciensek] vagyoni helyzetének vizsgálatát, kitölti az RCM (255)
  „V” kódját és a rendeletekben előírt más nyilvántartásokat. Ez a [szociális] akta a lehető legkorábban összekapcsolásra kerül az orvosi aktával és a központi informatikai rendszerekkel. A szociális akta nyilvántartásba vétele az [IRIS] közkórházak szociális feladatának eredménytábláját képezi.”
   (256)

Elvégzi továbbá

vagyoni helyzetének vizsgálatát

255

256

| (211) | Ezek a feladatok az annak meghatározásához szükséges ún. „szociális vizsgálat”-hoz szükséges információk összegyűjtését érintik, hogy a páciensek jogosultak-e orvosi költségeik CPAS általi fedezésére (lásd még a (187)–(188) preambulumbekezdést). Pontosabban a kórház szociális munkásai gyűjtik össze azokat az érdemi információkat, amelyek a CPAS számára jogi kötelezettségével összhangban (257) lehetővé teszik a páciens rászorultságának ellenőrzését (258), és ennek alapján annak eldöntését, hogy indokolt-e a CPAS általi megtérítés. |
| --- | --- |

(211)

Ezek a feladatok az annak meghatározásához szükséges ún. „szociális vizsgálat”-hoz szükséges információk összegyűjtését érintik, hogy a páciensek jogosultak-e orvosi költségeik CPAS általi fedezésére (lásd még a (187)–(188) preambulumbekezdést). Pontosabban a kórház szociális munkásai gyűjtik össze azokat az érdemi információkat, amelyek a CPAS számára jogi kötelezettségével összhangban (257) lehetővé teszik a páciens rászorultságának ellenőrzését (258), és ennek alapján annak eldöntését, hogy indokolt-e a CPAS általi megtérítés.

257

258

Az IRIS-H kiterjedt szociális szolgáltatási kötelezettségének gyakorlati hatása

Az IRIS-H kiterjedt szociális szolgáltatási kötelezettségének gyakorlati hatása

| (212) | Az IRIS-H szociális szolgáltatási részlegei külön képzést kapnak és szakmai etikai kódexet követnek, figyelemmel a különböző szolgálatok közötti kapcsolattartói szerepükre a kórházon belül (ideértve az orvosokat, nővéreket, számlázást és betegfelvételt) vagy azon kívül (például a társadalombiztosítási fedezet, otthoni ellátás és támogatás, nyelvi és kulturális vonatkozások). |
| --- | --- |

(212)

Az IRIS-H szociális szolgáltatási részlegei külön képzést kapnak és szakmai etikai kódexet követnek, figyelemmel a különböző szolgálatok közötti kapcsolattartói szerepükre a kórházon belül (ideértve az orvosokat, nővéreket, számlázást és betegfelvételt) vagy azon kívül (például a társadalombiztosítási fedezet, otthoni ellátás és támogatás, nyelvi és kulturális vonatkozások).

| (213) | Az IRIS-hálózat szociális szolgáltatási részlegeik konkrét költségeinek felméréséhez összehasonlította az IRIS-H-ban foglalkoztatott szociális munkások valós költségét a minden 2 000 betegfelvételre jutó egy szociális munkás (azaz az egyetemi kórházakra vonatkozó kötelezettség) észszerű normájával. Ez az elemzés azt mutatja, hogy az öt IRIS-H 81,1 szociális munkást (259) foglalkoztat, míg az észszerű norma alapján csak 36,7-et foglalkoztatna. A különbség ennélfogva 44,4 és mutatja, hogy az IRIS-H több mint kétszer annyi szociális munkást foglalkoztat, mint amennyi az egyetemi kórházakra vonatkozó szabály szerint elvárt lenne. Ez szemlélteti, hogy a stratégiai tervekben szereplő követelmények az IRIS-H-t a minimumnál sokkal szélesebb körű szociális szolgáltatások nyújtására kötelezik (pl.: a geriátria és pszichiátriai részlegek esetében), mint ami más nem egyetemi (köz- vagy magán)kórházakra irányadó. Az a tény, hogy a brüsszeli nem egyetemi magánkórházak is alkalmaznak szociális munkásokat, ezen minimumkövetelmények alapján magyarázható, mintsem a pácienseik számára szociális szolgáltatások nyújtásának átfogó kötelezettségével. Hasonlóképpen, amint az fentebb igazolást nyert, az IRIS-H messze túlmegy a brüsszeli egyetemi kórházakra vonatkozó, minden 2 000 betegfelvételre jutó egy szociális munkás alapkövetelményén. Ennek eredményeképpen, az IRIS-H szociális szolgáltatásainak nem finanszírozott költsége 2010-ben körülbelül [...] millió EUR volt. (260) A kiterjedt szociális szolgáltatási kötelezettség ezért jelentős olyan terhet jelent az IRIS-H számára, amelyet a brüsszeli magánkórházaknak nem kell viselniük. |
| --- | --- |

(213)

Az IRIS-hálózat szociális szolgáltatási részlegeik konkrét költségeinek felméréséhez összehasonlította az IRIS-H-ban foglalkoztatott szociális munkások valós költségét a minden 2 000 betegfelvételre jutó egy szociális munkás (azaz az egyetemi kórházakra vonatkozó kötelezettség) észszerű normájával. Ez az elemzés azt mutatja, hogy az öt IRIS-H 81,1 szociális munkást (259) foglalkoztat, míg az észszerű norma alapján csak 36,7-et foglalkoztatna. A különbség ennélfogva 44,4 és mutatja, hogy az IRIS-H több mint kétszer annyi szociális munkást foglalkoztat, mint amennyi az egyetemi kórházakra vonatkozó szabály szerint elvárt lenne. Ez szemlélteti, hogy a stratégiai tervekben szereplő követelmények az IRIS-H-t a minimumnál sokkal szélesebb körű szociális szolgáltatások nyújtására kötelezik (pl.: a geriátria és pszichiátriai részlegek esetében), mint ami más nem egyetemi (köz- vagy magán)kórházakra irányadó. Az a tény, hogy a brüsszeli nem egyetemi magánkórházak is alkalmaznak szociális munkásokat, ezen minimumkövetelmények alapján magyarázható, mintsem a pácienseik számára szociális szolgáltatások nyújtásának átfogó kötelezettségével. Hasonlóképpen, amint az fentebb igazolást nyert, az IRIS-H messze túlmegy a brüsszeli egyetemi kórházakra vonatkozó, minden 2 000 betegfelvételre jutó egy szociális munkás alapkövetelményén. Ennek eredményeképpen, az IRIS-H szociális szolgáltatásainak nem finanszírozott költsége 2010-ben körülbelül [...] millió EUR volt. (260) A kiterjedt szociális szolgáltatási kötelezettség ezért jelentős olyan terhet jelent az IRIS-H számára, amelyet a brüsszeli magánkórházaknak nem kell viselniük.

259

260

Következtetés az IRIS-H kiterjedt szociális szolgáltatási kötelezettségéről

Következtetés az IRIS-H kiterjedt szociális szolgáltatási kötelezettségéről

| (214) | A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a brüsszeli magánkórházaktól eltérően az IRIS-H-t kötelezettség terheli fejlett szociális szolgáltatási részlegek működtetésére, amelyek segítik a pácienseket és családjukat az adminisztratív, pénzügyi, kapcsolati és szociális problémák megoldásában és kezelésében. Ezt a kötelezettséget az IRIS stratégiai terveiben határozták meg és bízták az IRIS-H-re. Az említett kiterjedt szociális szolgáltatási kötelezettség fennállását tükrözi az IRIS-H által alkalmazott szociális munkások nagy száma, ami jelentősen túlmutat a más belga kórházakra irányadó mértéken. Az IRIS-H szociális szolgáltatási részlegeinek feladatai körébe tartozik a páciensek fent említett nehézségeinek megoldása, nem csak kórházi tartózkodásuk alatt, hanem akkor is, amikor a kórházat elhagyják, segítve a pácienseket az orvosi költségeik fizetését lehetővé tevő társadalombiztosítási fedezet megszerzésében, elkészítve a szociális vizsgálatot és információcserét folytatva más kórházi részlegekkel és a CPAS-sal is. Ez a kötelezettség és annak terhe szorosan kapcsolódik a szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat alkotó más kötelezettségekhez (lásd a (167) preambulumbekezdést). Valójában ennek az az oka, hogy az IRIS-H-t kötelezettség terheli fizetőképességtől függetlenül valamennyi beteg minden körülmények között történő ellátására, és emiatt nagyobb az igény a szociális munkásokra. Pontosan a szegény páciensek és családjuk azok, akik további szociális szolgáltatásokat igényelnek, és akik számára a szociális vizsgálatot el kell végezni. Emellett oka az is, hogy az IRIS-H-t kötelezettség terheli több részleg fenntartására, és a szociális munkások száma az észszerűen elvártnál (azaz a minden 2 000 betegfelvételre jutó egy szociális munkásnál, lásd a (213) preambulumbekezdést) magasabb. |
| --- | --- |

(214)

A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a brüsszeli magánkórházaktól eltérően az IRIS-H-t kötelezettség terheli fejlett szociális szolgáltatási részlegek működtetésére, amelyek segítik a pácienseket és családjukat az adminisztratív, pénzügyi, kapcsolati és szociális problémák megoldásában és kezelésében. Ezt a kötelezettséget az IRIS stratégiai terveiben határozták meg és bízták az IRIS-H-re. Az említett kiterjedt szociális szolgáltatási kötelezettség fennállását tükrözi az IRIS-H által alkalmazott szociális munkások nagy száma, ami jelentősen túlmutat a más belga kórházakra irányadó mértéken. Az IRIS-H szociális szolgáltatási részlegeinek feladatai körébe tartozik a páciensek fent említett nehézségeinek megoldása, nem csak kórházi tartózkodásuk alatt, hanem akkor is, amikor a kórházat elhagyják, segítve a pácienseket az orvosi költségeik fizetését lehetővé tevő társadalombiztosítási fedezet megszerzésében, elkészítve a szociális vizsgálatot és információcserét folytatva más kórházi részlegekkel és a CPAS-sal is. Ez a kötelezettség és annak terhe szorosan kapcsolódik a szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat alkotó más kötelezettségekhez (lásd a (167) preambulumbekezdést). Valójában ennek az az oka, hogy az IRIS-H-t kötelezettség terheli fizetőképességtől függetlenül valamennyi beteg minden körülmények között történő ellátására, és emiatt nagyobb az igény a szociális munkásokra. Pontosan a szegény páciensek és családjuk azok, akik további szociális szolgáltatásokat igényelnek, és akik számára a szociális vizsgálatot el kell végezni. Emellett oka az is, hogy az IRIS-H-t kötelezettség terheli több részleg fenntartására, és a szociális munkások száma az észszerűen elvártnál (azaz a minden 2 000 betegfelvételre jutó egy szociális munkásnál, lásd a (213) preambulumbekezdést) magasabb.

IV.   Következtetések a további kötelezettségekről

| (215) | A Bizottság megállapítja, hogy az IRIS-H olyan szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatást lát el, amelynek az alapvető kórházi ellátás feladataikon túlmenően részét képezik az alábbi kötelezettségek: 1) a páciensek fizetőképességére tekintet nélkül minden páciens minden körülmények között (ideértve a nem sürgősségi helyzeteket) történő kezelése, 2) a kórházi alapszolgáltatások teljes skálájának több részlegen való nyújtása, és 3) az orvosi ellátás kiterjedt támogatással való kiegészítése fejlett szociális szolgáltatási részlegek révén. A kötelezettségek ilyen együttese biztosítja, hogy Brüsszel lakosságának kórházi szolgáltatásokra vonatkozó konkrét szociális szükségletei le legyenek fedve, és garantálja a kiváló minőségű kórházi ellátást mindenkinek és különösen a legszegényebbeknek. Ilyen további kötelezettségek nem vonatkoznak a brüsszeli magánkórházakra, amelyek megbízása csak az LCH-ban meghatározott alapvető kórházi ellátás feladatára terjed ki. Szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat ezért kizárólag az IRIS-H nyújt, mivel csak ez kapott megbízást a Belgiumban az LCH alapján valamennyi kórházra vonatkozó minimumkövetelményeknél (azaz az alapvető kórházi ellátásnál) szigorúbb és szélesebb körű kötelezettségekre. Az említett szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellátása jelentős olyan költségekkel jár az IRIS-H számára, amelyeket nem vagy részlegesen fedeznek a köz- és magánkórházakra közös finanszírozási források, és ennek következtében az IRIS-H beszámolóiban szereplő hiányokhoz vezettek. Közkórházaik folyamatos működésének biztosítása érdekében az érintett brüsszeli CPAS és önkormányzatok ezért ellentételezik az IRIS-H hiányát, a 7.3.4.4. és 7.3.5. szakaszban ismertetettek szerint. |
| --- | --- |

(215)

A Bizottság megállapítja, hogy az IRIS-H olyan szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatást lát el, amelynek az alapvető kórházi ellátás feladataikon túlmenően részét képezik az alábbi kötelezettségek: 1) a páciensek fizetőképességére tekintet nélkül minden páciens minden körülmények között (ideértve a nem sürgősségi helyzeteket) történő kezelése, 2) a kórházi alapszolgáltatások teljes skálájának több részlegen való nyújtása, és 3) az orvosi ellátás kiterjedt támogatással való kiegészítése fejlett szociális szolgáltatási részlegek révén. A kötelezettségek ilyen együttese biztosítja, hogy Brüsszel lakosságának kórházi szolgáltatásokra vonatkozó konkrét szociális szükségletei le legyenek fedve, és garantálja a kiváló minőségű kórházi ellátást mindenkinek és különösen a legszegényebbeknek. Ilyen további kötelezettségek nem vonatkoznak a brüsszeli magánkórházakra, amelyek megbízása csak az LCH-ban meghatározott alapvető kórházi ellátás feladatára terjed ki. Szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat ezért kizárólag az IRIS-H nyújt, mivel csak ez kapott megbízást a Belgiumban az LCH alapján valamennyi kórházra vonatkozó minimumkövetelményeknél (azaz az alapvető kórházi ellátásnál) szigorúbb és szélesebb körű kötelezettségekre. Az említett szociális egészségügyi általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellátása jelentős olyan költségekkel jár az IRIS-H számára, amelyeket nem vagy részlegesen fedeznek a köz- és magánkórházakra közös finanszírozási források, és ennek következtében az IRIS-H beszámolóiban szereplő hiányokhoz vezettek. Közkórházaik folyamatos működésének biztosítása érdekében az érintett brüsszeli CPAS és önkormányzatok ezért ellentételezik az IRIS-H hiányát, a 7.3.4.4. és 7.3.5. szakaszban ismertetettek szerint.

7.3.4.2.   A megbízott vállalkozás és adott esetben az érintett terület

A megbízott vállalkozás és adott esetben az érintett terület

| (216) | Minden egyes IRIS-H-nak saját belső szabályzata van, amely meghatározza célkitűzését, valamint az IRIS stratégiai tervei az öt IRIS-H mindegyikére vonatkoznak. Ezen túlmenően – az összes belga kórházhoz hasonlóan – az IRIS-H egyedi engedélyt kapott, amelyre szüksége van ahhoz, hogy az állami finanszírozás más formáira (például a BMF-re) jogosult legyen. Ezek a megbízási aktusok nem határoznak meg területet általános gazdasági érdekű szolgáltatásaik teljesítése vonatkozásában. |
| --- | --- |

(216)

Minden egyes IRIS-H-nak saját belső szabályzata van, amely meghatározza célkitűzését, valamint az IRIS stratégiai tervei az öt IRIS-H mindegyikére vonatkoznak. Ezen túlmenően – az összes belga kórházhoz hasonlóan – az IRIS-H egyedi engedélyt kapott, amelyre szüksége van ahhoz, hogy az állami finanszírozás más formáira (például a BMF-re) jogosult legyen. Ezek a megbízási aktusok nem határoznak meg területet általános gazdasági érdekű szolgáltatásaik teljesítése vonatkozásában.

7.3.4.3.   Kizárólagos vagy különleges jogok

Kizárólagos vagy különleges jogok

| (217) | Az IRIS-H kizárólagos vagy különleges jogokra megbízást nem kapott. |
| --- | --- |

(217)

Az IRIS-H kizárólagos vagy különleges jogokra megbízást nem kapott.

7.3.4.4.   Az ellentételezési rendszer

Az ellentételezési rendszer

| (218) | A hiány-ellentételezési rendszert a belső szabályzat 46. cikke ismerteti mind az öt IRIS-H esetében. Ez a cikk jelenleg így szól (lásd még a 48. lábjegyzetet):

  „
  A 109. cikk [LCH] sérelme nélkül a pénzügyi év eredményét az Általános Közgyűlés határozatával azon partnerek között kell felosztani, amelyek az Általános Közgyűlésben legalább a szavazatok egyötödével rendelkeznek.
  ” |
| --- | --- |

(218)

A hiány-ellentételezési rendszert a belső szabályzat 46. cikke ismerteti mind az öt IRIS-H esetében. Ez a cikk jelenleg így szól (lásd még a 48. lábjegyzetet):

„
  A 109. cikk [LCH] sérelme nélkül a pénzügyi év eredményét az Általános Közgyűlés határozatával azon partnerek között kell felosztani, amelyek az Általános Közgyűlésben legalább a szavazatok egyötödével rendelkeznek.
  ”

A 109. cikk [LCH] sérelme nélkül a pénzügyi év eredményét az Általános Közgyűlés határozatával azon partnerek között kell felosztani, amelyek az Általános Közgyűlésben legalább a szavazatok egyötödével rendelkeznek.

| (219) | Az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikkéből egyértelmű, hogy:






  — | Ez a hiány-ellentételezés nem érinti az LCH 109. cikke (az LCH 2008. július 10-i törvény szerinti változatában jelenleg 125. cikke) által meghatározott finanszírozási mechanizmust, amely előírja, hogy az önkormányzatok fedezik közkórházaik hiányát, bizonyos tevékenységek kizárásával (261). Azonban – ahogy az lentebb kifejtésre kerül (lásd a (235) preambulumbekezdést) – a 109. cikk szerinti hiány-ellentételezésnek erre az ügyre valódi hatása nincsen, mivel az IRIS-H ezeket az összegeket kézhezvételkor azonnal teljes mértékben visszafizeti az önkormányzatnak. |
| --- | --- | --- |

(219)

Az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikkéből egyértelmű, hogy:

—

Ez a hiány-ellentételezés nem érinti az LCH 109. cikke (az LCH 2008. július 10-i törvény szerinti változatában jelenleg 125. cikke) által meghatározott finanszírozási mechanizmust, amely előírja, hogy az önkormányzatok fedezik közkórházaik hiányát, bizonyos tevékenységek kizárásával (261). Azonban – ahogy az lentebb kifejtésre kerül (lásd a (235) preambulumbekezdést) – a 109. cikk szerinti hiány-ellentételezésnek erre az ügyre valódi hatása nincsen, mivel az IRIS-H ezeket az összegeket kézhezvételkor azonnal teljes mértékben visszafizeti az önkormányzatnak.

261

| — | A fedezendő eredmény az, ami a kórház beszámolóiban szerepel (azaz a kórház számviteli hiányának egésze, és ennélfogva tartalmazza az IRIS-H kiegészítő tevékenységeinek eredményét is, lásd még a (41) preambulumbekezdést). Az LCH 109. cikkétől eltérően az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke nem zár ki bizonyos tevékenységeket a hiányból. Azonban az is egyértelmű, hogy az ellentételezés nem haladhatja meg a számviteli hiányt, mivel az ellentételezés a pénzügyi év eredményére korlátozott. |
| --- | --- |

—

A fedezendő eredmény az, ami a kórház beszámolóiban szerepel (azaz a kórház számviteli hiányának egésze, és ennélfogva tartalmazza az IRIS-H kiegészítő tevékenységeinek eredményét is, lásd még a (41) preambulumbekezdést). Az LCH 109. cikkétől eltérően az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke nem zár ki bizonyos tevékenységeket a hiányból. Azonban az is egyértelmű, hogy az ellentételezés nem haladhatja meg a számviteli hiányt, mivel az ellentételezés a pénzügyi év eredményére korlátozott.

| — | A hiány fedezéséhez csak azok a partnerek kötelesek hozzájárulni, amelyek az Általános Közgyűlésben legalább a szavazatok egyötödével rendelkeznek. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy csak az önkormányzatoknak és a CPAS-nak kell hozzájárulnia. (262) |
| --- | --- |

—

A hiány fedezéséhez csak azok a partnerek kötelesek hozzájárulni, amelyek az Általános Közgyűlésben legalább a szavazatok egyötödével rendelkeznek. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy csak az önkormányzatoknak és a CPAS-nak kell hozzájárulnia. (262)

262

| (220) | Azon tény alapján, hogy az IRIS-H csak általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat és kiegészítő tevékenységeket végez, minden egyes IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke egyértelmű ellentételezési rendszert hoz létre annak jelzésével, hogy a pénzügyi év eredményét (kivétel nélkül) fedezni kell. Ezt az eredményt egyértelmű számviteli elvek olyan rendszere alapján határozzák meg, amely egyformán vonatkozik a belga köz- és magánkórházakra. Emellett minden egyes kórháznak (az LCH 80–85. cikke alapján) független könyvvizsgálót kell kijelölnie, aki beszámolóját és az eredményt ellenőrzi (lásd a (49) preambulumbekezdést). |
| --- | --- |

(220)

Azon tény alapján, hogy az IRIS-H csak általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat és kiegészítő tevékenységeket végez, minden egyes IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke egyértelmű ellentételezési rendszert hoz létre annak jelzésével, hogy a pénzügyi év eredményét (kivétel nélkül) fedezni kell. Ezt az eredményt egyértelmű számviteli elvek olyan rendszere alapján határozzák meg, amely egyformán vonatkozik a belga köz- és magánkórházakra. Emellett minden egyes kórháznak (az LCH 80–85. cikke alapján) független könyvvizsgálót kell kijelölnie, aki beszámolóját és az eredményt ellenőrzi (lásd a (49) preambulumbekezdést).

| (221) | A belső szabályzat 46. cikke túlmegy az LCH 109. cikkének minimumkövetelményén azzal, hogy az IRIS-H teljes hiányának fedezését írja elő. Az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek (263) tekintetében a teljes hiányfedezés oka az, hogy Brüsszel helyi hatóságai mindenkor garantálni akarják az IRIS-H folyamatos működését és életképességét (lásd a (91) preambulumbekezdést). A 46. cikk összhangban áll a Loi CPAS 61. cikkével is, amely így szól:

  „a CPAS támaszkodhat személyekkel, létesítményekkel vagy szolgáltatásokkal való kooperációra, amelyeket hatósági vagy magánkezdeményezésre hoznak létre, amelyek képesek lesznek megvalósítani a mutatkozó különféle megoldásokat, egyben tiszteletben tartva az érintett személy szabad választását.
  A CPAS akkor viselheti a kooperáció potenciális költségeit, amennyiben ezeket más törvény, rendelet, megállapodás vagy bírósági határozat végrehajtása nem fedezi.” |
| --- | --- |

(221)

A belső szabályzat 46. cikke túlmegy az LCH 109. cikkének minimumkövetelményén azzal, hogy az IRIS-H teljes hiányának fedezését írja elő. Az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek (263) tekintetében a teljes hiányfedezés oka az, hogy Brüsszel helyi hatóságai mindenkor garantálni akarják az IRIS-H folyamatos működését és életképességét (lásd a (91) preambulumbekezdést). A 46. cikk összhangban áll a Loi CPAS 61. cikkével is, amely így szól:

263

„a CPAS támaszkodhat személyekkel, létesítményekkel vagy szolgáltatásokkal való kooperációra, amelyeket hatósági vagy magánkezdeményezésre hoznak létre, amelyek képesek lesznek megvalósítani a mutatkozó különféle megoldásokat, egyben tiszteletben tartva az érintett személy szabad választását.

A CPAS akkor viselheti a kooperáció potenciális költségeit, amennyiben ezeket más törvény, rendelet, megállapodás vagy bírósági határozat végrehajtása nem fedezi.”

| (222) | Végezetül – amint fentebb kifejtésre került (lásd a (22) és (44) preambulumbekezdést) – az önkormányzatok kötelesek fedezni CPAS-uk hiányát. Ennek következtében az önkormányzatot terheli a végső felelősség közkórháza teljes hiányának fedezésére. |
| --- | --- |

(222)

Végezetül – amint fentebb kifejtésre került (lásd a (22) és (44) preambulumbekezdést) – az önkormányzatok kötelesek fedezni CPAS-uk hiányát. Ennek következtében az önkormányzatot terheli a végső felelősség közkórháza teljes hiányának fedezésére.

7.3.4.5.   A túlkompenzáció elkerülésére és visszafizetésére hozott intézkedések

A túlkompenzáció elkerülésére és visszafizetésére hozott intézkedések

| (223) | Ahogyan az lentebb kifejtésre kerül, a hiány-ellentételezési rendszer olyan módon működik, hogy a túlkompenzáció előfordulásának kockázata már eleve igen korlátozott (lásd a (247) preambulumbekezdést). Ezen túlmenően az 1983. november 14-i törvény (lásd a (248)–(250) preambulumbekezdést) és a Loi CPAS (lásd a (251)–(252) preambulumbekezdést) megadja az önkormányzatoknak a szükséges jogi eszközöket a túlkompenzáció ellenőrzésére és az esetleges túlkompenzáció visszafizettetésére. |
| --- | --- |

(223)

Ahogyan az lentebb kifejtésre kerül, a hiány-ellentételezési rendszer olyan módon működik, hogy a túlkompenzáció előfordulásának kockázata már eleve igen korlátozott (lásd a (247) preambulumbekezdést). Ezen túlmenően az 1983. november 14-i törvény (lásd a (248)–(250) preambulumbekezdést) és a Loi CPAS (lásd a (251)–(252) preambulumbekezdést) megadja az önkormányzatoknak a szükséges jogi eszközöket a túlkompenzáció ellenőrzésére és az esetleges túlkompenzáció visszafizettetésére.

7.3.4.6.   Hivatkozás az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatra

Hivatkozás az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatra

| (224) | Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 4. cikkének f) pontja előírja, hogy a megbízási aktusnak hivatkozást kell tartalmaznia az említett határozatra. Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 10. cikkének a) pontja előirányoz egy kétéves átmeneti időszakot azokra a támogatási programokra, amelyeket 2012. január 31. előtt hoztak létre, és amelyek az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat szerint összeegyeztethetőek voltak. Emiatt a szóban forgó ügyben az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatra való hivatkozás csak 2014-ben került beiktatásra. Különösen, 2014-től kezdődően az érintett brüsszeli önkormányzatok IRIS-H-nak az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke alapján történő kifizetésre vonatkozó minden határozata úgyszintén az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatra hivatkozik. Ezen túlmenően meg kell jegyezni, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatra való hivatkozást az LCH hatályos változatának 108. cikkébe a 2014. április 10-i törvénnyel építették be (264). Pontosabban ez a cikk azt írja elő, hogy a valamely kórháznak BMF-összeget odaítélő határozatot tartalmazó minden levélnek kifejezett hivatkozást kell tartalmaznia az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatra. A Bizottság ennek megfelelően úgy ítéli meg, hogy ez az alakisági feltétel teljesül. |
| --- | --- |

(224)

Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 4. cikkének f) pontja előírja, hogy a megbízási aktusnak hivatkozást kell tartalmaznia az említett határozatra. Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 10. cikkének a) pontja előirányoz egy kétéves átmeneti időszakot azokra a támogatási programokra, amelyeket 2012. január 31. előtt hoztak létre, és amelyek az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat szerint összeegyeztethetőek voltak. Emiatt a szóban forgó ügyben az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatra való hivatkozás csak 2014-ben került beiktatásra. Különösen, 2014-től kezdődően az érintett brüsszeli önkormányzatok IRIS-H-nak az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke alapján történő kifizetésre vonatkozó minden határozata úgyszintén az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatra hivatkozik. Ezen túlmenően meg kell jegyezni, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatra való hivatkozást az LCH hatályos változatának 108. cikkébe a 2014. április 10-i törvénnyel építették be (264). Pontosabban ez a cikk azt írja elő, hogy a valamely kórháznak BMF-összeget odaítélő határozatot tartalmazó minden levélnek kifejezett hivatkozást kell tartalmaznia az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatra. A Bizottság ennek megfelelően úgy ítéli meg, hogy ez az alakisági feltétel teljesül.

264

7.3.5.   Ellentételezés

Ellentételezés

| (225) | Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatban rögzített második fő összeegyeztethetőségi feltétel az, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásáért fizetett ellentételezés összege nem haladhatja meg a közszolgáltatási kötelezettségek teljesítéséhez szükséges nettó költségeket, ideértve az észszerű nyereséget is. (265) Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat meghatározza továbbá, hogy a nettó költséget miként kell kiszámítani (ideértve a figyelembe vehető költségek és árbevétel meghatározását), megadja, miként kell az észszerű nyereséget meghatározni, és előírja, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások körébe tartozó és azon kívüli tevékenységet is végző vállalkozásnak elkülönített belső számlákat kell vezetnie az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra és más tevékenységekre. (266) |
| --- | --- |

(225)

Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatban rögzített második fő összeegyeztethetőségi feltétel az, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásáért fizetett ellentételezés összege nem haladhatja meg a közszolgáltatási kötelezettségek teljesítéséhez szükséges nettó költségeket, ideértve az észszerű nyereséget is. (265) Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat meghatározza továbbá, hogy a nettó költséget miként kell kiszámítani (ideértve a figyelembe vehető költségek és árbevétel meghatározását), megadja, miként kell az észszerű nyereséget meghatározni, és előírja, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások körébe tartozó és azon kívüli tevékenységet is végző vállalkozásnak elkülönített belső számlákat kell vezetnie az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra és más tevékenységekre. (266)

265

266

| (226) | Ebben az ügyben az IRIS-H csak általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat és a fent ismertetett, ezen általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat kiegészítő (lásd a (41) és (155) preambulumbekezdést) korlátozott tevékenységeket végez. Mindezen tevékenységek (az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és a korlátozott kiegészítő tevékenységek) végzésekor az IRIS-H-nál olyan költségek merülnek fel, amelyeket nagyrészt (267) fedeznek a fent ismertetett különféle állami és magán finanszírozási források (lásd a (46) preambulumbekezdést). Ennek ellenére – ahogyan az alább szemléltetésre kerül (lásd a 3–7. táblázatot), 1996 óta a legtöbb évben e tevékenységek IRIS-H általi ellátása hiányt generált. A Bizottság megítélése szerint ez a hiány az IRIS-H által végzett általános gazdasági érdekű szolgáltatások és korlátozott kiegészítő tevékenységek fennmaradó nettó költsége (azaz (46) preambulumbekezdésben ismertetett finanszírozási forrásokból nem fedezett nettó költség). E hiányok ellentételezésével az önkormányzatok legfeljebb az IRIS-H-nál az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek végzésekor felmerült fennmaradó nettó költséget fedezik, és még nem is adják meg az észszerű nyereséget. Ezért az IRIS-H-nál felmerült hiány ellentételezése – fogalmából eredően – nem vezethet és nem is vezetett tényleges túlkompenzációhoz (lásd még a (234)–(245) preambulumbekezdést). |
| --- | --- |

(226)

Ebben az ügyben az IRIS-H csak általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat és a fent ismertetett, ezen általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat kiegészítő (lásd a (41) és (155) preambulumbekezdést) korlátozott tevékenységeket végez. Mindezen tevékenységek (az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és a korlátozott kiegészítő tevékenységek) végzésekor az IRIS-H-nál olyan költségek merülnek fel, amelyeket nagyrészt (267) fedeznek a fent ismertetett különféle állami és magán finanszírozási források (lásd a (46) preambulumbekezdést). Ennek ellenére – ahogyan az alább szemléltetésre kerül (lásd a 3–7. táblázatot), 1996 óta a legtöbb évben e tevékenységek IRIS-H általi ellátása hiányt generált. A Bizottság megítélése szerint ez a hiány az IRIS-H által végzett általános gazdasági érdekű szolgáltatások és korlátozott kiegészítő tevékenységek fennmaradó nettó költsége (azaz (46) preambulumbekezdésben ismertetett finanszírozási forrásokból nem fedezett nettó költség). E hiányok ellentételezésével az önkormányzatok legfeljebb az IRIS-H-nál az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek végzésekor felmerült fennmaradó nettó költséget fedezik, és még nem is adják meg az észszerű nyereséget. Ezért az IRIS-H-nál felmerült hiány ellentételezése – fogalmából eredően – nem vezethet és nem is vezetett tényleges túlkompenzációhoz (lásd még a (234)–(245) preambulumbekezdést).

267

| (227) | Az LCH 77. cikke szerint minden kórház köteles elkülönített számlákat vezetni, amelyek mutatják minden egyes szolgáltatás költségét. A köz- és magánkórházakra egyaránt vonatkozó számviteli elveket a 2007. június 19-i királyi rendelet iktatta be. (268) E királyi rendelet alapján, a nem kórházi tevékenységeket (azaz ebben az ügyben a fenti (41) és (155) preambulumbekezdésben ismertetett kiegészítő tevékenységeket) elkülönítetten kell kimutatni (konkrétan azokat a 900–999. számlaosztályon kell kimutatni, lásd még a (49) preambulumbekezdést). A Bizottság tanúsítványokat kapott minden egyes IRIS-H független könyvvizsgálójától, amelyek megerősítették, hogy az elkülönített elszámolást a belga jog követelményeinek megfelelően végrehajtották. (269) Ennek alapján a Bizottság megállapítja, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 5. cikkének (9) bekezdése szerinti, elkülönített számlán való kimutatás követelménye teljesült. |
| --- | --- |

(227)

Az LCH 77. cikke szerint minden kórház köteles elkülönített számlákat vezetni, amelyek mutatják minden egyes szolgáltatás költségét. A köz- és magánkórházakra egyaránt vonatkozó számviteli elveket a 2007. június 19-i királyi rendelet iktatta be. (268) E királyi rendelet alapján, a nem kórházi tevékenységeket (azaz ebben az ügyben a fenti (41) és (155) preambulumbekezdésben ismertetett kiegészítő tevékenységeket) elkülönítetten kell kimutatni (konkrétan azokat a 900–999. számlaosztályon kell kimutatni, lásd még a (49) preambulumbekezdést). A Bizottság tanúsítványokat kapott minden egyes IRIS-H független könyvvizsgálójától, amelyek megerősítették, hogy az elkülönített elszámolást a belga jog követelményeinek megfelelően végrehajtották. (269) Ennek alapján a Bizottság megállapítja, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 5. cikkének (9) bekezdése szerinti, elkülönített számlán való kimutatás követelménye teljesült.

268

269

| (228) | Amint fentebb kifejtésre került (lásd a (44) preambulumbekezdést), az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke alapján a brüsszeli önkormányzatok és a CPAS köteles kórházaik teljes számviteli hiányát fedezni. Az IRIS-H létrehozása óta fennálló e kötelezettség túlmutat az LCH 109. cikkében előirányzott részleges hiány-ellentételezési rendszeren (lásd a (47) preambulumbekezdést). Mindazonáltal az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke szerinti ellentételezés soha nem haladhatja meg a pénzügyi év számviteli hiányát. Végezetül a 46. cikk – miközben egyértelmű kötelezettséget hoz létre a hiány ellentételezésére – nem határozza meg kifejezetten, hogy az önkormányzatoknak és a CPAS-nak mely időpontban kell a pénzt ténylegesen átutalniuk (270). |
| --- | --- |

(228)

Amint fentebb kifejtésre került (lásd a (44) preambulumbekezdést), az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke alapján a brüsszeli önkormányzatok és a CPAS köteles kórházaik teljes számviteli hiányát fedezni. Az IRIS-H létrehozása óta fennálló e kötelezettség túlmutat az LCH 109. cikkében előirányzott részleges hiány-ellentételezési rendszeren (lásd a (47) preambulumbekezdést). Mindazonáltal az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke szerinti ellentételezés soha nem haladhatja meg a pénzügyi év számviteli hiányát. Végezetül a 46. cikk – miközben egyértelmű kötelezettséget hoz létre a hiány ellentételezésére – nem határozza meg kifejezetten, hogy az önkormányzatoknak és a CPAS-nak mely időpontban kell a pénzt ténylegesen átutalniuk (270).

270

| (229) | A gyakorlatban az IRIS-H-nak történő önkormányzati kifizetések időzítése mindig az önkormányzati kasszában rendelkezésre álló forrásoktól függött. Mivel általában nincs elegendő pénz, az önkormányzatok hajlamosak a kórházi hiány kifizetését halogatni. Elméletben mindaddig a pillanatig elhalaszthatják ezt, amikor a Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat meghatározza az LCH 109. cikke szerinti hiányt, mivel ez rákényszerítené az önkormányzatokat a kórházak hiányának (egy részének) kifizetésére. Azonban a számviteli hiány ismertté válása és az LCH 109. cikke szerinti hiány kiszámítása között hosszú idő (akár 10 év is) eltelt. Ez azt jelentette, hogy 1996 és 2002 között az IRIS-H hatalmas (azaz 50 millió EUR feletti) hiányt halmozott fel. Az IRIS-H finanszírozási résének fedezésére bankhitel felvételére kényszerült, amelynek költségei a hiányt tovább növelték. |
| --- | --- |

(229)

A gyakorlatban az IRIS-H-nak történő önkormányzati kifizetések időzítése mindig az önkormányzati kasszában rendelkezésre álló forrásoktól függött. Mivel általában nincs elegendő pénz, az önkormányzatok hajlamosak a kórházi hiány kifizetését halogatni. Elméletben mindaddig a pillanatig elhalaszthatják ezt, amikor a Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat meghatározza az LCH 109. cikke szerinti hiányt, mivel ez rákényszerítené az önkormányzatokat a kórházak hiányának (egy részének) kifizetésére. Azonban a számviteli hiány ismertté válása és az LCH 109. cikke szerinti hiány kiszámítása között hosszú idő (akár 10 év is) eltelt. Ez azt jelentette, hogy 1996 és 2002 között az IRIS-H hatalmas (azaz 50 millió EUR feletti) hiányt halmozott fel. Az IRIS-H finanszírozási résének fedezésére bankhitel felvételére kényszerült, amelynek költségei a hiányt tovább növelték.

| (230) | Az önkormányzatok felismerték, hogy ez a helyzet káros számukra, mivel végül a hitelek kamatait is ők fizették a hiány fedezésén keresztül, és ennélfogva gyorsabban akartak fizetni az IRIS-H-nak, ahelyett, hogy kivárták volna azt, amikor a Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat kényszeríti őket az LCH 109. cikke szerinti hiány kifizetésére. Az önkormányzati szint megfelelő pénzügyi forrásainak hiánya miatt Brüsszel főváros régiójának kellett beavatkoznia, hogy ez lehetővé váljon. A régió különösen finanszírozást nyújtott az érintett önkormányzatoknak (1) közvetetten, az FRBRTC-n keresztül (lásd a (231) preambulumbekezdést) és (2) 2003-tól kezdődően közvetlenül is, külön támogatások adásával (lásd a (232)–(233) preambulumbekezdést). Ez lehetővé tette az önkormányzatoknak, hogy gyorsabban, bár részlegesen (271) teljesítsék az IRIS-H felé fennálló hiány-ellentételezési kötelezettségüket. Amint fentebb kifejtésre került (lásd a 7.1. pontot), Brüsszel főváros régiója csak az érintett brüsszeli önkormányzatoknak és nem az IRIS-H-nak adott és ad továbbra is állami finanszírozást. |
| --- | --- |

(230)

Az önkormányzatok felismerték, hogy ez a helyzet káros számukra, mivel végül a hitelek kamatait is ők fizették a hiány fedezésén keresztül, és ennélfogva gyorsabban akartak fizetni az IRIS-H-nak, ahelyett, hogy kivárták volna azt, amikor a Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat kényszeríti őket az LCH 109. cikke szerinti hiány kifizetésére. Az önkormányzati szint megfelelő pénzügyi forrásainak hiánya miatt Brüsszel főváros régiójának kellett beavatkoznia, hogy ez lehetővé váljon. A régió különösen finanszírozást nyújtott az érintett önkormányzatoknak (1) közvetetten, az FRBRTC-n keresztül (lásd a (231) preambulumbekezdést) és (2) 2003-tól kezdődően közvetlenül is, külön támogatások adásával (lásd a (232)–(233) preambulumbekezdést). Ez lehetővé tette az önkormányzatoknak, hogy gyorsabban, bár részlegesen (271) teljesítsék az IRIS-H felé fennálló hiány-ellentételezési kötelezettségüket. Amint fentebb kifejtésre került (lásd a 7.1. pontot), Brüsszel főváros régiója csak az érintett brüsszeli önkormányzatoknak és nem az IRIS-H-nak adott és ad továbbra is állami finanszírozást.

271

| (231) | Az IRIS-H 1996–2002 közötti számviteli években keletkezett hiányát az önkormányzatok csak 2002-től ellentételezték, az FRBRTC-től kapott finanszírozásból. Az erre az időszakra vonatkozó ellentételezés csak 2008-ban fejeződött be. A 2003 óta keletkezett hiány ellentételezése vonatkozásában az önkormányzatok már nem hagyatkoztak az FRBRTC-finanszírozásra. |
| --- | --- |

(231)

Az IRIS-H 1996–2002 közötti számviteli években keletkezett hiányát az önkormányzatok csak 2002-től ellentételezték, az FRBRTC-től kapott finanszírozásból. Az erre az időszakra vonatkozó ellentételezés csak 2008-ban fejeződött be. A 2003 óta keletkezett hiány ellentételezése vonatkozásában az önkormányzatok már nem hagyatkoztak az FRBRTC-finanszírozásra.

| (232) | A 2003-as számviteli évtől kezdődően Brüsszel főváros régiója elkezdett átlagban évi 10 millió EUR-t (a pontos összegeket lásd a 2. táblázatban) odaítélni az önkormányzatoknak, külön támogatások formájában. Cserébe minden egyes önkormányzat rendszerint a következő év elején (pl.: a 2014-es pénzügyi év vonatkozásában 2015 elején) kifizette a külön támogatás ráeső részét, a kórház becsült hiánya alapján. A hiány becslése a kórház tevékenységeinek könyvvizsgálata és az év első kilenc hónapjának előzetes eredménye alapján történt. A pénzügyi év végétől számított hat hónapon belül (azaz június végéig) minden IRIS-H Általános Közgyűlése jóváhagyja a kórház pénzügyi beszámolóját és elfogadja a végleges számviteli hiányt. A számviteli hiány külön támogatási rész kifizetése után fennmaradó része az önkormányzati kassza szabad forrásai függvényében kerül rendezésre. A teljes elszámolás több évet is igénybe vehet, és az értékelés teljes időszaka (1996–2014) alatt az IRIS-H folyamatosan az önkormányzatok kifizetéseire várt (a hátralékos összeg részletezését lásd a (234) preambulumbekezdés táblázataiban).

  2. táblázat


  Az önkormányzatok (külön támogatással finanszírozott) kifizetései az IRIS-H részére












  (EUR-ban) |
| --- | --- |
| Év | CHU St. Pierre | CHU Brugmann | ISH | HUDERF | Institut Bordet | Összesen |
| 2003 | 1 620 000 | 1 770 000 | 3 765 000 | 820 000 | 2 025 000 | 10 000 000 |
| 2004 | 1 541 775 | 1 457 000 | 3 765 000 | 781 981 | 1 321 316 | 8 867 072 |
| 2005 | 2 132 928 | 3 657 000 | 3 765 000 | 778 000 | 800 000 | 11 132 928 |
| 2006 | — | 3 657 000 | 3 765 000 | 778 000 | 1 800 000 | 10 000 000 |
| 2007 | 278 330 | 4 125 610 | 3 765 000 | 622 529 | 1 208 531 | 10 000 000 |
| 2008 | 308 367 | 3 999 767 | 3 765 000 | 871 350 | 1 055 516 | 10 000 000 |
| 2009 | 490 002 | 3 231 504 | 3 765 000 | 1 246 998 | 1 266 496 | 10 000 000 |
| 2010 | 565 440 | 3 644 432 | 3 388 500 | 1 401 628 | — | 9 000 000 |
| 2011 | 654 580 | 3 206 932 | 3 576 750 | 1 220 232 | 841 506 | 9 500 000 |
| 2012 | 1 091 761 | 3 380 656 | 3 765 000 | 945 316 | 817 267 | 10 000 000 |
| 2013 | 1 826 753 | 2 500 348 | 3 765 000 | 635 966 | 1 271 933 | 10 000 000 |
| 2014 | 1 390 000 | 2 847 000 | 3 765 000 | 618 000 | 1 380 000 | 10 000 000 |
| Összesen | 11 899 936 | 37 477 249 | 44 615 250 | 10 720 000 | 13 787 565 | 118 500 000 |

(232)

A 2003-as számviteli évtől kezdődően Brüsszel főváros régiója elkezdett átlagban évi 10 millió EUR-t (a pontos összegeket lásd a 2. táblázatban) odaítélni az önkormányzatoknak, külön támogatások formájában. Cserébe minden egyes önkormányzat rendszerint a következő év elején (pl.: a 2014-es pénzügyi év vonatkozásában 2015 elején) kifizette a külön támogatás ráeső részét, a kórház becsült hiánya alapján. A hiány becslése a kórház tevékenységeinek könyvvizsgálata és az év első kilenc hónapjának előzetes eredménye alapján történt. A pénzügyi év végétől számított hat hónapon belül (azaz június végéig) minden IRIS-H Általános Közgyűlése jóváhagyja a kórház pénzügyi beszámolóját és elfogadja a végleges számviteli hiányt. A számviteli hiány külön támogatási rész kifizetése után fennmaradó része az önkormányzati kassza szabad forrásai függvényében kerül rendezésre. A teljes elszámolás több évet is igénybe vehet, és az értékelés teljes időszaka (1996–2014) alatt az IRIS-H folyamatosan az önkormányzatok kifizetéseire várt (a hátralékos összeg részletezését lásd a (234) preambulumbekezdés táblázataiban).

2. táblázat

2. táblázat

Az önkormányzatok (külön támogatással finanszírozott) kifizetései az IRIS-H részére

Az önkormányzatok (külön támogatással finanszírozott) kifizetései az IRIS-H részére

(EUR-ban)

Év

CHU St. Pierre

CHU Brugmann

ISH

HUDERF

Institut Bordet

Összesen

2003

2003

1 620 000

1 770 000

3 765 000

820 000

2 025 000

10 000 000

10 000 000

2004

2004

1 541 775

1 457 000

3 765 000

781 981

1 321 316

8 867 072

8 867 072

2005

2005

2 132 928

3 657 000

3 765 000

778 000

800 000

11 132 928

11 132 928

2006

2006

—

3 657 000

3 765 000

778 000

1 800 000

10 000 000

10 000 000

2007

2007

278 330

4 125 610

3 765 000

622 529

1 208 531

10 000 000

10 000 000

2008

2008

308 367

3 999 767

3 765 000

871 350

1 055 516

10 000 000

10 000 000

2009

2009

490 002

3 231 504

3 765 000

1 246 998

1 266 496

10 000 000

10 000 000

2010

2010

565 440

3 644 432

3 388 500

1 401 628

—

9 000 000

9 000 000

2011

2011

654 580

3 206 932

3 576 750

1 220 232

841 506

9 500 000

9 500 000

2012

2012

1 091 761

3 380 656

3 765 000

945 316

817 267

10 000 000

10 000 000

2013

2013

1 826 753

2 500 348

3 765 000

635 966

1 271 933

10 000 000

10 000 000

2014

2014

1 390 000

2 847 000

3 765 000

618 000

1 380 000

10 000 000

10 000 000

Összesen

Összesen

11 899 936

11 899 936

37 477 249

37 477 249

44 615 250

44 615 250

10 720 000

10 720 000

13 787 565

13 787 565

118 500 000

118 500 000

| (233) | Számviteli szempontból a külön támogatást néhány évben közvetlenül a kórház eredményében számolták el (ezzel csökkentve a fennmaradó hiányt), míg más években az összeget a hiány ellentételezésében (azaz az eredmény elfogadásakor). Ezen túlmenően 2004-ben számviteli késedelem is történt a CHU Saint-Pierre esetében, így annak a külön támogatásból való részesedését csak a következő évi beszámolóban számolták el. Ez magyarázza, hogy öt IRIS-H külön támogatásának teljes összege 2004-ben csak 8 867 072 EUR, míg 2005-ben 11 132 928 EUR, a kettő összege 20 millió EUR (vagy a szándék szerinti évi 10 millió EUR). A számviteli kezelés e különbségei ellenére az említett kifizetések mögött meghúzódó elv mindig is az volt, hogy gyors (és rendszerint részleges) ellentételezést adjanak a hiányra, anélkül, hogy az túlkompenzációhoz vezetne (lásd a pont további részét). |
| --- | --- |

(233)

Számviteli szempontból a külön támogatást néhány évben közvetlenül a kórház eredményében számolták el (ezzel csökkentve a fennmaradó hiányt), míg más években az összeget a hiány ellentételezésében (azaz az eredmény elfogadásakor). Ezen túlmenően 2004-ben számviteli késedelem is történt a CHU Saint-Pierre esetében, így annak a külön támogatásból való részesedését csak a következő évi beszámolóban számolták el. Ez magyarázza, hogy öt IRIS-H külön támogatásának teljes összege 2004-ben csak 8 867 072 EUR, míg 2005-ben 11 132 928 EUR, a kettő összege 20 millió EUR (vagy a szándék szerinti évi 10 millió EUR). A számviteli kezelés e különbségei ellenére az említett kifizetések mögött meghúzódó elv mindig is az volt, hogy gyors (és rendszerint részleges) ellentételezést adjanak a hiányra, anélkül, hogy az túlkompenzációhoz vezetne (lásd a pont további részét).

| (234) | Az alábbi 3–7. táblázat feltünteti mind az öt IRIS-H esetében az egyes években keletkezett számviteli hiányt (összesítve ez a hiány csaknem 250 millió EUR az 1996–2014-es időszakra) és az önkormányzatok egyes években teljesített kifizetéseit (ezek a kifizetések korábbi évek hiányához is kapcsolódhatnak). A 3–7. táblázat feltünteti, hogy az önkormányzatok mikor (azaz melyik években) teljesítettek kifizetéseket az érintett IRIS-H hiányának ellentételezésére, de azt nem, hogy ezek a kifizetések melyik év hiányát ellentételezik. (272) Ezek a táblázatok szemléltetik a hiány 1996–2002-es időszakban történő felhalmozódását, és az önkormányzatok általi kifizetések késedelmét. Emellett egyértelmű, hogy az 1996–2014-es időszakban bármely időpontban az érintett önkormányzatok az IRIS-H jelentős összegű kifizetetlen hiány-ellentételezéssel tartoztak. Az öt IRIS-H kifizetetlen egyenlege 2014 végéig összesítve meghaladja a 15 millió EUR-t. Ebben az összefüggésben érdemes kiemelni, hogy amikor az IRIS-H nyereséget termel, a nyereséget felhalmozza és korábbi vagy jövőbeli hiány fedezésére használja, ami csökkenti az önkormányzati beavatkozást. Végezetül az is egyértelmű ezekből a táblázatokból, hogy – amint a belga hatóságok állítják (lásd a (89) preambulumbekezdést) és a panaszos állításával szemben – nem létezik előlegkifizetési mechanizmus (lásd az (55) preambulumbekezdést). Valójában az önkormányzati kifizetésekre a hiány keletkezése és az IRIS-H belső szabályzata 46. cikke szerinti kötelezettség hatálybalépése után jelentős késedelemmel kerül sor. Ezért az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek ellátása tekintetében a hiány-ellentételezés kifizetésének ideje nem tekinthető úgy, hogy az IRIS-H-nak előnyt biztosít.

  3. táblázat


  A hiány kifizetésének időpontja és a nyitóegyenleg a CHU Saint-Pierre esetében









  (EUR-ban) |
| --- | --- |
| CHU Saint-Pierre | Könyvelési hiány | Önkormányzati kifizetés | Nyitóegyenleg |
| 1996 | – 5 737 856 | 0 | – 5 737 856 |
| 1997 | – 6 754 920 | 0 | – 12 492 776 |
| 1998 | – 3 696 235 | 0 | – 16 189 011 |
| 1999 | – 752 234 | 0 | – 16 941 245 |
| 2000 | – 1 072 993 | 0 | – 18 014 238 |
| 2001 | – 1 416 937 | 0 | – 19 431 174 |
| 2002 | – 2 914 245 | 3 368 351 | – 18 977 068 |
| 2003 | – 2 629 012 | 4 925 162 | – 16 680 918 |
| 2004 | – 1 541 775 | 11 571 300 | – 6 651 393 |
| 2005 | – 2 248 399 | 1 000 000 | – 7 899 792 |
| 2006 | 98 114 | 2 886 635 | – 4 915 043 |
| 2007 | – 774 755 | 2 217 900 | – 3 471 897 |
| 2008 | – 1 054 119 | 2 356 333 | – 2 169 683 |
| 2009 | – 1 000 933 | 490 002 | – 2 680 614 |
| 2010 | – 1 576 429 | 565 440 | – 3 691 602 |
| 2011 | – 949 668 | 654 580 | – 3 986 690 |
| 2012 | – 1 079 200 | 1 091 761 | – 3 974 129 |
| 2013 | – 1 880 205 | 1 826 753 | – 4 027 580 |
| 2014 | – 1 441 778 | 1 900 931 | – 3 568 427 |
| Összesen | – 38 423 575 | 34 855 148 | – 3 568 427 |

(234)

Az alábbi 3–7. táblázat feltünteti mind az öt IRIS-H esetében az egyes években keletkezett számviteli hiányt (összesítve ez a hiány csaknem 250 millió EUR az 1996–2014-es időszakra) és az önkormányzatok egyes években teljesített kifizetéseit (ezek a kifizetések korábbi évek hiányához is kapcsolódhatnak). A 3–7. táblázat feltünteti, hogy az önkormányzatok mikor (azaz melyik években) teljesítettek kifizetéseket az érintett IRIS-H hiányának ellentételezésére, de azt nem, hogy ezek a kifizetések melyik év hiányát ellentételezik. (272) Ezek a táblázatok szemléltetik a hiány 1996–2002-es időszakban történő felhalmozódását, és az önkormányzatok általi kifizetések késedelmét. Emellett egyértelmű, hogy az 1996–2014-es időszakban bármely időpontban az érintett önkormányzatok az IRIS-H jelentős összegű kifizetetlen hiány-ellentételezéssel tartoztak. Az öt IRIS-H kifizetetlen egyenlege 2014 végéig összesítve meghaladja a 15 millió EUR-t. Ebben az összefüggésben érdemes kiemelni, hogy amikor az IRIS-H nyereséget termel, a nyereséget felhalmozza és korábbi vagy jövőbeli hiány fedezésére használja, ami csökkenti az önkormányzati beavatkozást. Végezetül az is egyértelmű ezekből a táblázatokból, hogy – amint a belga hatóságok állítják (lásd a (89) preambulumbekezdést) és a panaszos állításával szemben – nem létezik előlegkifizetési mechanizmus (lásd az (55) preambulumbekezdést). Valójában az önkormányzati kifizetésekre a hiány keletkezése és az IRIS-H belső szabályzata 46. cikke szerinti kötelezettség hatálybalépése után jelentős késedelemmel kerül sor. Ezért az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek ellátása tekintetében a hiány-ellentételezés kifizetésének ideje nem tekinthető úgy, hogy az IRIS-H-nak előnyt biztosít.

272

3. táblázat

3. táblázat

A hiány kifizetésének időpontja és a nyitóegyenleg a CHU Saint-Pierre esetében

A hiány kifizetésének időpontja és a nyitóegyenleg a CHU Saint-Pierre esetében

(EUR-ban)

CHU Saint-Pierre

Könyvelési hiány

Önkormányzati kifizetés

Nyitóegyenleg

1996

1996

– 5 737 856

0

– 5 737 856

1997

1997

– 6 754 920

0

– 12 492 776

1998

1998

– 3 696 235

0

– 16 189 011

1999

1999

– 752 234

0

– 16 941 245

2000

2000

– 1 072 993

0

– 18 014 238

2001

2001

– 1 416 937

0

– 19 431 174

2002

2002

– 2 914 245

3 368 351

– 18 977 068

2003

2003

– 2 629 012

4 925 162

– 16 680 918

2004

2004

– 1 541 775

11 571 300

– 6 651 393

2005

2005

– 2 248 399

1 000 000

– 7 899 792

2006

2006

98 114

2 886 635

– 4 915 043

2007

2007

– 774 755

2 217 900

– 3 471 897

2008

2008

– 1 054 119

2 356 333

– 2 169 683

2009

2009

– 1 000 933

490 002

– 2 680 614

2010

2010

– 1 576 429

565 440

– 3 691 602

2011

2011

– 949 668

654 580

– 3 986 690

2012

2012

– 1 079 200

1 091 761

– 3 974 129

2013

2013

– 1 880 205

1 826 753

– 4 027 580

2014

2014

– 1 441 778

1 900 931

– 3 568 427

Összesen

Összesen

– 38 423 575

– 38 423 575

34 855 148

34 855 148

– 3 568 427

– 3 568 427

4. táblázat

4. táblázat

A hiány kifizetésének időpontja és a nyitóegyenleg a CHU Brugmann esetében
   (273)

A hiány kifizetésének időpontja és a nyitóegyenleg a CHU Brugmann esetében

273

| (EUR-ban) |
| --- |
| CHU Brugmann | Könyvelési hiány | Önkormányzati kifizetés | Nyitóegyenleg |
| 1996 | Nem alkalmazandó | Nem alkalmazandó | Nem alkalmazandó |
| 1997 | Nem alkalmazandó | Nem alkalmazandó | Nem alkalmazandó |
| 1998 | Nem alkalmazandó | Nem alkalmazandó | Nem alkalmazandó |
| 1999 | – 508 171 | 0 | – 508 171 |
| 2000 | – 3 755 229 | 0 | – 4 263 399 |
| 2001 | – 5 440 039 | 0 | – 9 703 438 |
| 2002 | – 1 976 934 | 0 | – 11 680 371 |
| 2003 | – 1 697 238 | 1 770 000 | – 11 607 609 |
| 2004 | – 1 442 292 | 1 457 000 | – 11 592 901 |
| 2005 | – 7 413 186 | 4 404 420 | – 14 601 667 |
| 2006 | – 14 180 725 | 10 893 584 | – 17 888 808 |
| 2007 | – 6 954 466 | 10 151 330 | – 14 691 944 |
| 2008 | – 6 308 290 | 6 699 647 | – 14 300 587 |
| 2009 | – 6 228 859 | 3 231 504 | – 17 297 942 |
| 2010 | – 5 011 208 | 3 644 432 | – 18 664 719 |
| 2011 | – 2 982 442 | 3 224 315 | – 18 422 846 |
| 2012 | – 2 945 806 | 16 219 985 | – 5 148 666 |
| 2013 | – 2 799 788 | 7 090 156 | – 858 298 |
| 2014 | – 2 923 714 | 2 847 000 | – 935 012 |
| Összesen | – 72 568 385 | 71 633 373 | – 935 012 |

(EUR-ban)

CHU Brugmann

Könyvelési hiány

Önkormányzati kifizetés

Nyitóegyenleg

1996

1996

Nem alkalmazandó

Nem alkalmazandó

Nem alkalmazandó

1997

1997

Nem alkalmazandó

Nem alkalmazandó

Nem alkalmazandó

1998

1998

Nem alkalmazandó

Nem alkalmazandó

Nem alkalmazandó

1999

1999

– 508 171

0

– 508 171

2000

2000

– 3 755 229

0

– 4 263 399

2001

2001

– 5 440 039

0

– 9 703 438

2002

2002

– 1 976 934

0

– 11 680 371

2003

2003

– 1 697 238

1 770 000

– 11 607 609

2004

2004

– 1 442 292

1 457 000

– 11 592 901

2005

2005

– 7 413 186

4 404 420

– 14 601 667

2006

2006

– 14 180 725

10 893 584

– 17 888 808

2007

2007

– 6 954 466

10 151 330

– 14 691 944

2008

2008

– 6 308 290

6 699 647

– 14 300 587

2009

2009

– 6 228 859

3 231 504

– 17 297 942

2010

2010

– 5 011 208

3 644 432

– 18 664 719

2011

2011

– 2 982 442

3 224 315

– 18 422 846

2012

2012

– 2 945 806

16 219 985

– 5 148 666

2013

2013

– 2 799 788

7 090 156

– 858 298

2014

2014

– 2 923 714

2 847 000

– 935 012

Összesen

Összesen

– 72 568 385

– 72 568 385

71 633 373

71 633 373

– 935 012

– 935 012

5. táblázat

5. táblázat

A hiány kifizetésének időpontja és a nyitóegyenleg a HUDERF esetében

A hiány kifizetésének időpontja és a nyitóegyenleg a HUDERF esetében

| (EUR-ban) |
| --- |
| HUDERF | Könyvelési hiány | Önkormányzati kifizetés | Nyitóegyenleg |
| 1996 | – 1 505 830 | 0 | – 1 505 830 |
| 1997 | – 1 026 881 | 0 | – 2 532 711 |
| 1998 | – 245 113 | 0 | – 2 777 825 |
| 1999 | 1 642 | 0 | – 2 776 183 |
| 2000 | – 484 951 | 0 | – 3 261 134 |
| 2001 | – 1 218 954 | 0 | – 4 480 088 |
| 2002 | – 479 490 | 883 192 | – 4 076 386 |
| 2003 | – 1 117 778 | 1 583 539 | – 3 610 625 |
| 2004 | – 781 981 | 1 863 863 | – 2 528 742 |
| 2005 | – 1 279 230 | 778 000 | – 3 029 973 |
| 2006 | – 2 494 074 | 1 605 532 | – 3 918 515 |
| 2007 | – 2 687 621 | 1 688 424 | – 4 917 712 |
| 2008 | – 2 314 050 | 1 208 667 | – 6 023 095 |
| 2009 | – 1 868 670 | 1 246 998 | – 6 644 767 |
| 2010 | – 1 823 049 | 1 401 628 | – 7 066 187 |
| 2011 | – 1 620 663 | 1 220 232 | – 7 466 618 |
| 2012 | – 945 316 | 5 525 711 | – 2 886 223 |
| 2013 | – 528 779 | 635 966 | – 2 779 036 |
| 2014 | – 618 000 | 2 682 372 | – 714 664 |
| Összesen | – 23 038 788 | 22 324 124 | – 714 664 |

(EUR-ban)

HUDERF

Könyvelési hiány

Önkormányzati kifizetés

Nyitóegyenleg

1996

1996

– 1 505 830

0

– 1 505 830

1997

1997

– 1 026 881

0

– 2 532 711

1998

1998

– 245 113

0

– 2 777 825

1999

1999

1 642

0

– 2 776 183

2000

2000

– 484 951

0

– 3 261 134

2001

2001

– 1 218 954

0

– 4 480 088

2002

2002

– 479 490

883 192

– 4 076 386

2003

2003

– 1 117 778

1 583 539

– 3 610 625

2004

2004

– 781 981

1 863 863

– 2 528 742

2005

2005

– 1 279 230

778 000

– 3 029 973

2006

2006

– 2 494 074

1 605 532

– 3 918 515

2007

2007

– 2 687 621

1 688 424

– 4 917 712

2008

2008

– 2 314 050

1 208 667

– 6 023 095

2009

2009

– 1 868 670

1 246 998

– 6 644 767

2010

2010

– 1 823 049

1 401 628

– 7 066 187

2011

2011

– 1 620 663

1 220 232

– 7 466 618

2012

2012

– 945 316

5 525 711

– 2 886 223

2013

2013

– 528 779

635 966

– 2 779 036

2014

2014

– 618 000

2 682 372

– 714 664

Összesen

Összesen

– 23 038 788

– 23 038 788

22 324 124

22 324 124

– 714 664

– 714 664

6. táblázat

6. táblázat

A hiány kifizetésének időpontja és a nyitóegyenleg az Institut Bordet esetében

A hiány kifizetésének időpontja és a nyitóegyenleg az Institut Bordet esetében

| (EUR-ban) |
| --- |
| Institut Bordet | Könyvelési hiány | Önkormányzati kifizetés | Nyitóegyenleg |
| 1996 | 752 505 | 0 | 752 505 |
| 1997 | 170 241 | 0 | 922 745 |
| 1998 | 41 349 | 0 | 964 094 |
| 1999 | 44 371 | 0 | 1 008 465 |
| 2000 | 5 439 | 0 | 1 013 904 |
| 2001 | 154 518 | 0 | 1 168 423 |
| 2002 | – 4 929 106 | 0 | – 3 760 683 |
| 2003 | – 4 916 506 | 2 025 000 | – 6 652 189 |
| 2004 | – 2 001 995 | 1 321 316 | – 7 332 868 |
| 2005 | – 771 467 | 800 000 | – 7 304 335 |
| 2006 | – 1 817 630 | 1 800 000 | – 7 321 966 |
| 2007 | – 1 874 162 | 2 673 741 | – 6 522 386 |
| 2008 | – 1 624 347 | 4 519 412 | – 3 627 322 |
| 2009 | – 688 005 | 1 266 496 | – 3 048 830 |
| 2010 | – 655 634 | 0 | – 3 704 465 |
| 2011 | – 838 644 | 841 506 | – 3 701 602 |
| 2012 | – 833 460 | 4 465 110 | – 69 952 |
| 2013 | – 2 551 468 | 1 271 933 | – 1 349 487 |
| 2014 | – 1 943 857 | 2 023 112 | – 1 270 232 |
| Összesen | – 24 277 858 | 23 007 626 | – 1 270 232 |

(EUR-ban)

Institut Bordet

Könyvelési hiány

Önkormányzati kifizetés

Nyitóegyenleg

1996

1996

752 505

0

752 505

1997

1997

170 241

0

922 745

1998

1998

41 349

0

964 094

1999

1999

44 371

0

1 008 465

2000

2000

5 439

0

1 013 904

2001

2001

154 518

0

1 168 423

2002

2002

– 4 929 106

0

– 3 760 683

2003

2003

– 4 916 506

2 025 000

– 6 652 189

2004

2004

– 2 001 995

1 321 316

– 7 332 868

2005

2005

– 771 467

800 000

– 7 304 335

2006

2006

– 1 817 630

1 800 000

– 7 321 966

2007

2007

– 1 874 162

2 673 741

– 6 522 386

2008

2008

– 1 624 347

4 519 412

– 3 627 322

2009

2009

– 688 005

1 266 496

– 3 048 830

2010

2010

– 655 634

0

– 3 704 465

2011

2011

– 838 644

841 506

– 3 701 602

2012

2012

– 833 460

4 465 110

– 69 952

2013

2013

– 2 551 468

1 271 933

– 1 349 487

2014

2014

– 1 943 857

2 023 112

– 1 270 232

Összesen

Összesen

– 24 277 858

– 24 277 858

23 007 626

23 007 626

– 1 270 232

– 1 270 232

7. táblázat

7. táblázat

A hiány kifizetésének időpontja és a nyitóegyenleg az ISH esetében
   (274)

A hiány kifizetésének időpontja és a nyitóegyenleg az ISH esetében

274

| (EUR-ban) |
| --- |
| ISH | Könyvelési hiány | Önkormányzati kifizetés | Nyitóegyenleg |
| 1996 | Nem alkalmazandó | Nem alkalmazandó | Nem alkalmazandó |
| 1997 | Nem alkalmazandó | Nem alkalmazandó | Nem alkalmazandó |
| 1998 | Nem alkalmazandó | Nem alkalmazandó | Nem alkalmazandó |
| 1999 | – 1 248 404 | 0 | – 1 248 404 |
| 2000 | – 7 220 971 | 0 | – 8 469 375 |
| 2001 | – 14 782 680 | 0 | – 23 252 055 |
| 2002 | – 12 978 574 | 416 079 | – 35 814 550 |
| 2003 | – 7 990 196 | 6 018 822 | – 37 785 924 |
| 2004 | – 5 941 987 | 13 425 604 | – 30 302 307 |
| 2005 | – 4 440 896 | 3 765 000 | – 30 978 203 |
| 2006 | – 5 022 247 | 12 622 542 | – 23 377 907 |
| 2007 | – 3 882 170 | 10 885 280 | – 16 374 797 |
| 2008 | – 3 779 570 | 10 885 190 | – 9 269 178 |
| 2009 | – 3 774 545 | 3 765 000 | – 9 278 722 |
| 2010 | – 3 387 655 | 3 388 500 | – 9 277 877 |
| 2011 | – 3 572 694 | 3 576 750 | – 9 273 821 |
| 2012 | – 3 767 190 | 3 765 000 | – 9 276 011 |
| 2013 | – 3 761 761 | 3 765 000 | – 9 272 772 |
| 2014 | – 3 760 497 | 3 765 000 | – 9 268 269 |
| Összesen | – 89 312 036 | 80 043 767 | – 9 268 269 |

(EUR-ban)

ISH

Könyvelési hiány

Önkormányzati kifizetés

Nyitóegyenleg

1996

1996

Nem alkalmazandó

Nem alkalmazandó

Nem alkalmazandó

1997

1997

Nem alkalmazandó

Nem alkalmazandó

Nem alkalmazandó

1998

1998

Nem alkalmazandó

Nem alkalmazandó

Nem alkalmazandó

1999

1999

– 1 248 404

0

– 1 248 404

2000

2000

– 7 220 971

0

– 8 469 375

2001

2001

– 14 782 680

0

– 23 252 055

2002

2002

– 12 978 574

416 079

– 35 814 550

2003

2003

– 7 990 196

6 018 822

– 37 785 924

2004

2004

– 5 941 987

13 425 604

– 30 302 307

2005

2005

– 4 440 896

3 765 000

– 30 978 203

2006

2006

– 5 022 247

12 622 542

– 23 377 907

2007

2007

– 3 882 170

10 885 280

– 16 374 797

2008

2008

– 3 779 570

10 885 190

– 9 269 178

2009

2009

– 3 774 545

3 765 000

– 9 278 722

2010

2010

– 3 387 655

3 388 500

– 9 277 877

2011

2011

– 3 572 694

3 576 750

– 9 273 821

2012

2012

– 3 767 190

3 765 000

– 9 276 011

2013

2013

– 3 761 761

3 765 000

– 9 272 772

2014

2014

– 3 760 497

3 765 000

– 9 268 269

Összesen

Összesen

– 89 312 036

– 89 312 036

80 043 767

80 043 767

– 9 268 269

– 9 268 269

| (235) | A gyakorlatban az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke szerinti hiány-ellentételezés elsőbbséget élvez az LCH 109. cikke szerinti hiány-ellentételezéssel szemben. Ténylegesen, miután a közegészségért felelős szövetségi miniszter meghatározta az LCH 109. cikke szerinti hiányt (lásd a (47) preambulumbekezdést), egy levelet küld az önkormányzatnak és bankját utasítja az összeg érintett kórháznak történő azonnali kifizetésére, figyelembe véve az önkormányzat által az adott IRIS-H-nak belső szabályzatának 46. cikke alapján teljesített hiány-ellentételezési kifizetéseket. Ezen túlmenően az önkormányzatok és az IRIS-H megállapodnak, hogy az utóbbi haladéktalanul visszafizeti a részére az LCH 109. cikke alapján fizetett összegeket az önkormányzatoknak, ugyanazon hiány kettős fedezetét megelőzendő. Ebben a tekintetben a Bizottság kapott egy levelet és egy táblázatot a BELFIUS önkormányzati banktól, amely megerősítette, hogy minden egyes évre és mind az öt IRIS-H esetében ezek a visszafizetések haladéktalanul megtörténtek, és ennélfogva a kétszeres hiányfedezés kizárható. Az alábbi 8. táblázat az önkormányzatok által az IRIS-H részére kifizetett és haladéktalanul visszafizetett (amellyel ezek az ügyletek semlegesítették egymást), valamennyi LCH 109. cikke szerinti hiány-ellentételezési összeg teljes áttekintését tartalmazza. Ennek következtében az IRIS-H-nak nem származott előnye ezekből az LCH 109. cikke szerinti kifizetésekből, és ennélfogva ebben a határozatban a további értékelés szempontjából csak az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke szerinti hiány-ellentételezés bír jelentőséggel. A 8. táblázat csak a 2006-os számviteli évig tartalmazza a kifizetéseket, mivel ez az utolsó év, amelyre az LCH 109. cikke szerinti hiányt a Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat meghatározta. Ez szemlélteti azt a jelentős késedelmet, amely a gyakorlatban fennáll az LCH 109. cikke szerinti mechanizmusban a hiány ellentételezésének kifizetése terén, és azt is megmagyarázza, hogy az IRIS-H nem arra támaszkodik (és ennélfogva azt kézhezvétel után haladéktalanul visszafizeti). Valójában az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke alapján történő ellentételezés egy gyorsabb mechanizmus (különösen a külön támogatások önkormányzatok számára történő bevezetése óta, lásd a (232) preambulumbekezdést), mint az LCH 109. cikke szerinti. Emellett az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke szerinti hiányfedezés túlmutat a hiány LCH 109. cikke szerinti részleges fedezésén (lásd a (47)–(48) preambulumbekezdést), mivel az IRIS-H-nál keletkezett teljes számviteli hiányt ellentételezi. Ezen okok miatt ez a határozat az értékeléskor csak a 46. cikk szerinti hiány-ellentételezési rendszerre összpontosít, és nem végez további értékelést az LCH 109. cikke szerinti hiány-ellentételezési rendszer vonatkozásában, eltérően az 2009. évi megsemmisített bizottsági határozattól, amely értékelte az LCH 109. cikke szerinti mechanizmust.

  8. táblázat


  Az LCH 109. cikke szerinti, kifizetett és haladéktalanul visszafizetett hiány
   (275)
  összegeinek teljes áttekintése (2015. november 9-i állapot)











  (EUR-ban) |
| --- | --- |
| | CHU St. Pierre | CHU Brugmann | ISH | HUDERF | Institut Bordet |
| 1996 | 560 322,61 | 0 | 2 727 844,19 | 0 | 0 |
| 1997 | 0 | 0 | 3 051 321,12 | 0 | 0 |
| 1998 | 0 | 0 | 553 331 | 0 | 0 |
| 1999 | 0 | 781 686,52 | 345 176,04 | 0 | 0 |
| 2000 | 1 019 647,97 | 0 | 0 | 0 | 2 483 585,21 |
| 2001 | 0 | 2 511 189,37 | 126 193,12 | 263 390,41 | 4 681 594,58 |
| 2002 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2003 | 0 | 0 | 3 658 304,97 | 0 | 1 699 065,20 |
| 2004 | 0 | 0 | 0 | 0 | 705 798,98 |
| 2005 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2006 | 0 | 5 727 775,67 | 0 | 384 527,59 | 0 |

(235)

A gyakorlatban az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke szerinti hiány-ellentételezés elsőbbséget élvez az LCH 109. cikke szerinti hiány-ellentételezéssel szemben. Ténylegesen, miután a közegészségért felelős szövetségi miniszter meghatározta az LCH 109. cikke szerinti hiányt (lásd a (47) preambulumbekezdést), egy levelet küld az önkormányzatnak és bankját utasítja az összeg érintett kórháznak történő azonnali kifizetésére, figyelembe véve az önkormányzat által az adott IRIS-H-nak belső szabályzatának 46. cikke alapján teljesített hiány-ellentételezési kifizetéseket. Ezen túlmenően az önkormányzatok és az IRIS-H megállapodnak, hogy az utóbbi haladéktalanul visszafizeti a részére az LCH 109. cikke alapján fizetett összegeket az önkormányzatoknak, ugyanazon hiány kettős fedezetét megelőzendő. Ebben a tekintetben a Bizottság kapott egy levelet és egy táblázatot a BELFIUS önkormányzati banktól, amely megerősítette, hogy minden egyes évre és mind az öt IRIS-H esetében ezek a visszafizetések haladéktalanul megtörténtek, és ennélfogva a kétszeres hiányfedezés kizárható. Az alábbi 8. táblázat az önkormányzatok által az IRIS-H részére kifizetett és haladéktalanul visszafizetett (amellyel ezek az ügyletek semlegesítették egymást), valamennyi LCH 109. cikke szerinti hiány-ellentételezési összeg teljes áttekintését tartalmazza. Ennek következtében az IRIS-H-nak nem származott előnye ezekből az LCH 109. cikke szerinti kifizetésekből, és ennélfogva ebben a határozatban a további értékelés szempontjából csak az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke szerinti hiány-ellentételezés bír jelentőséggel. A 8. táblázat csak a 2006-os számviteli évig tartalmazza a kifizetéseket, mivel ez az utolsó év, amelyre az LCH 109. cikke szerinti hiányt a Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat meghatározta. Ez szemlélteti azt a jelentős késedelmet, amely a gyakorlatban fennáll az LCH 109. cikke szerinti mechanizmusban a hiány ellentételezésének kifizetése terén, és azt is megmagyarázza, hogy az IRIS-H nem arra támaszkodik (és ennélfogva azt kézhezvétel után haladéktalanul visszafizeti). Valójában az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke alapján történő ellentételezés egy gyorsabb mechanizmus (különösen a külön támogatások önkormányzatok számára történő bevezetése óta, lásd a (232) preambulumbekezdést), mint az LCH 109. cikke szerinti. Emellett az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke szerinti hiányfedezés túlmutat a hiány LCH 109. cikke szerinti részleges fedezésén (lásd a (47)–(48) preambulumbekezdést), mivel az IRIS-H-nál keletkezett teljes számviteli hiányt ellentételezi. Ezen okok miatt ez a határozat az értékeléskor csak a 46. cikk szerinti hiány-ellentételezési rendszerre összpontosít, és nem végez további értékelést az LCH 109. cikke szerinti hiány-ellentételezési rendszer vonatkozásában, eltérően az 2009. évi megsemmisített bizottsági határozattól, amely értékelte az LCH 109. cikke szerinti mechanizmust.

8. táblázat

8. táblázat

Az LCH 109. cikke szerinti, kifizetett és haladéktalanul visszafizetett hiány
   (275)
  összegeinek teljes áttekintése (2015. november 9-i állapot)

Az LCH 109. cikke szerinti, kifizetett és haladéktalanul visszafizetett hiány

275

összegeinek teljes áttekintése (2015. november 9-i állapot)

(EUR-ban)

CHU St. Pierre

CHU Brugmann

ISH

HUDERF

Institut Bordet

1996

1996

560 322,61

0

2 727 844,19

0

0

1997

1997

0

0

3 051 321,12

0

0

1998

1998

0

0

553 331

0

0

1999

1999

0

781 686,52

345 176,04

0

0

2000

2000

1 019 647,97

0

0

0

2 483 585,21

2001

2001

0

2 511 189,37

126 193,12

263 390,41

4 681 594,58

2002

2002

0

0

0

0

0

2003

2003

0

0

3 658 304,97

0

1 699 065,20

2004

2004

0

0

0

0

705 798,98

2005

2005

0

0

0

0

0

2006

2006

0

5 727 775,67

0

384 527,59

0

| (236) | A Bizottság értékelte azt is, hogy az 1996–2014-es időszak (276) során az IRIS-H ténylegesen túlkompenzációban részesült-e. Az 1999. július 1-jén történt egyesülések (lásd még a (28) preambulumbekezdést) és az azóta eltelt hosszú idő miatt a túlkompenzáció elemzése a CHU Brugmann esetében nem terjedhet ki az 1996–1998-as évekre, mivel a vonatkozó nyilvántartások nem voltak visszakereshetőek. Ugyanezen okok miatt ez az elemzés az 1996–1998-as évekre az ISH-ra csak összesítve végezhető el. Ebben az összefüggésben ki kell emelni, hogy a belga hatóságok csak a rendelkezésre álló számadatok erejéig adták meg az IRIS-H-ra vonatkozó összes releváns számviteli információt és az önkormányzati hiánykifizetéseket. Valójában az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat 2005. decemberi 19-i hatálybalépéséig a tagállamoknak csak öt évig kellett az információkat a Bizottság számára elérhetővé tenniük (277) (szemben az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra vonatkozó határozatok szerinti 10 évvel (278)). Azon tény ellenére, hogy a Bizottság az első tájékoztatási kérelmet csak 2006. március 22-én küldte ki, a belga hatóságoknak mégis sikerült megadniuk az információkat 1996-tól kezdődően a CHU St. Pierre, a HUDERF és az Institut Bordet esetében, 1999-tól kezdődően az ISH (1996–1998-ra összesített számadatokat) és a CHU Brugmann esetében. |
| --- | --- |

(236)

A Bizottság értékelte azt is, hogy az 1996–2014-es időszak (276) során az IRIS-H ténylegesen túlkompenzációban részesült-e. Az 1999. július 1-jén történt egyesülések (lásd még a (28) preambulumbekezdést) és az azóta eltelt hosszú idő miatt a túlkompenzáció elemzése a CHU Brugmann esetében nem terjedhet ki az 1996–1998-as évekre, mivel a vonatkozó nyilvántartások nem voltak visszakereshetőek. Ugyanezen okok miatt ez az elemzés az 1996–1998-as évekre az ISH-ra csak összesítve végezhető el. Ebben az összefüggésben ki kell emelni, hogy a belga hatóságok csak a rendelkezésre álló számadatok erejéig adták meg az IRIS-H-ra vonatkozó összes releváns számviteli információt és az önkormányzati hiánykifizetéseket. Valójában az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat 2005. decemberi 19-i hatálybalépéséig a tagállamoknak csak öt évig kellett az információkat a Bizottság számára elérhetővé tenniük (277) (szemben az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra vonatkozó határozatok szerinti 10 évvel (278)). Azon tény ellenére, hogy a Bizottság az első tájékoztatási kérelmet csak 2006. március 22-én küldte ki, a belga hatóságoknak mégis sikerült megadniuk az információkat 1996-tól kezdődően a CHU St. Pierre, a HUDERF és az Institut Bordet esetében, 1999-tól kezdődően az ISH (1996–1998-ra összesített számadatokat) és a CHU Brugmann esetében.

276

277

278

| (237) | A Bizottság megvizsgálta, hogy az önkormányzati hiány-ellentételezési kifizetések (az FRBRTC-finanszírozás, Brüsszel főváros régiójának külön támogatásai, és saját forrásai felhasználásával) egy adott év vonatkozásában meghaladták-e az adott év számviteli hiányát. Ebben az összefüggésben a Bizottság emlékeztet arra, hogy az IRIS-H csak az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és egyes korlátozott kiegészítő tevékenységek végzése során keletkezett hiányért kap ellentételezést. Az alábbi 9–13. táblázat tünteti fel a vonatkozó számadatokat minden egyes IRIS-H-ra. Fontos azonban szem előtt tartani azt, hogy ezek a táblázatok nem jelzik, hogy az önkormányzat mely időpontban ellentételezte a hiányt (annak egy részét). Valójában a fenti 3–7. táblázat (lásd a (234) preambulumbekezdést) mutatja, hogy az önkormányzatok melyik években teljesítettek hiány-ellentételezési kifizetéseket az IRIS-H-nak. A 9–13. táblázat ezzel szemben azt mutatja, hogy az önkormányzatok mennyit fizettek (rendszerint több részletben) az IRIS-H-nak egy adott év hiányának ellentételezésére, figyelmen kívül hagyva, hogy ezekre a kifizetésekre ténylegesen mikor került sor. Noha a 9–13. táblázat azért készült, hogy értékelni lehessen azt, hogy történt-e túlkompenzáció elkülönítve az adott évre, a gyakorlatban egyik IRIS-H sem kapott tényleges túlkompenzációt, ahogy az lentebb kifejtésre kerül (lásd a (238) preambulumbekezdést). |
| --- | --- |

(237)

A Bizottság megvizsgálta, hogy az önkormányzati hiány-ellentételezési kifizetések (az FRBRTC-finanszírozás, Brüsszel főváros régiójának külön támogatásai, és saját forrásai felhasználásával) egy adott év vonatkozásában meghaladták-e az adott év számviteli hiányát. Ebben az összefüggésben a Bizottság emlékeztet arra, hogy az IRIS-H csak az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és egyes korlátozott kiegészítő tevékenységek végzése során keletkezett hiányért kap ellentételezést. Az alábbi 9–13. táblázat tünteti fel a vonatkozó számadatokat minden egyes IRIS-H-ra. Fontos azonban szem előtt tartani azt, hogy ezek a táblázatok nem jelzik, hogy az önkormányzat mely időpontban ellentételezte a hiányt (annak egy részét). Valójában a fenti 3–7. táblázat (lásd a (234) preambulumbekezdést) mutatja, hogy az önkormányzatok melyik években teljesítettek hiány-ellentételezési kifizetéseket az IRIS-H-nak. A 9–13. táblázat ezzel szemben azt mutatja, hogy az önkormányzatok mennyit fizettek (rendszerint több részletben) az IRIS-H-nak egy adott év hiányának ellentételezésére, figyelmen kívül hagyva, hogy ezekre a kifizetésekre ténylegesen mikor került sor. Noha a 9–13. táblázat azért készült, hogy értékelni lehessen azt, hogy történt-e túlkompenzáció elkülönítve az adott évre, a gyakorlatban egyik IRIS-H sem kapott tényleges túlkompenzációt, ahogy az lentebb kifejtésre kerül (lásd a (238) preambulumbekezdést).

| (238) | Amint azt a következő táblázatok szemléltetik, a számviteli hiány és az adott évre fizetett ellentételezés csak akkor tár fel (279) technikai túlkompenzációt, amikor az adott évet elkülönítve vizsgáljuk. Azonban a (234) preambulumbekezdésben a 3–7. táblázat egyértelművé teszi, hogy a gyakorlatban egyik IRIS-H sem kapott tényleges túlkompenzációt, mivel az önkormányzatok a vizsgált időszakban (1996–2014) mindvégig nagy összegű kifizetetlen hiány-ellentételezéssel tartoztak az IRIS-H-nak. A technikai túlkompenzációkat az a tény indokolhatta, hogy egy adott évben az önkormányzat nem csak azon év számviteli hiányát kívánta fedezni, hanem le kívánta dolgozni a korábbi évek hiánya fedezésében mutatkozó hátralékát. Még ha ez a szándék nem is bizonyítható, továbbra is tény az, hogy minden évben, amikor az IRIS-H olyan kifizetéseket kapott, amelyek az adott év elszigetelt vizsgálata esetén technikailag az adott évben végzett általános gazdasági érdekű szolgáltatások és korlátozott kiegészítő tevékenységek túlkompenzációjának minősülnek, a fogadó IRIS-H összesítésben ténylegesen alulkompenzált volt a korábbi években és a tárgyévben végzett ugyanazon általános gazdasági érdekű szolgáltatások és korlátozott kiegészítő tevékenységek vonatkozásában. (280) |
| --- | --- |

(238)

Amint azt a következő táblázatok szemléltetik, a számviteli hiány és az adott évre fizetett ellentételezés csak akkor tár fel (279) technikai túlkompenzációt, amikor az adott évet elkülönítve vizsgáljuk. Azonban a (234) preambulumbekezdésben a 3–7. táblázat egyértelművé teszi, hogy a gyakorlatban egyik IRIS-H sem kapott tényleges túlkompenzációt, mivel az önkormányzatok a vizsgált időszakban (1996–2014) mindvégig nagy összegű kifizetetlen hiány-ellentételezéssel tartoztak az IRIS-H-nak. A technikai túlkompenzációkat az a tény indokolhatta, hogy egy adott évben az önkormányzat nem csak azon év számviteli hiányát kívánta fedezni, hanem le kívánta dolgozni a korábbi évek hiánya fedezésében mutatkozó hátralékát. Még ha ez a szándék nem is bizonyítható, továbbra is tény az, hogy minden évben, amikor az IRIS-H olyan kifizetéseket kapott, amelyek az adott év elszigetelt vizsgálata esetén technikailag az adott évben végzett általános gazdasági érdekű szolgáltatások és korlátozott kiegészítő tevékenységek túlkompenzációjának minősülnek, a fogadó IRIS-H összesítésben ténylegesen alulkompenzált volt a korábbi években és a tárgyévben végzett ugyanazon általános gazdasági érdekű szolgáltatások és korlátozott kiegészítő tevékenységek vonatkozásában. (280)

279

280

| (239) | A CHU Saint-Pierre esetében az alábbi 9. táblázatban megfigyelhető, hogy ha minden évet külön vizsgálunk, korlátozott technikai túlkompenzáció volt az 1996., 1997., és 2012. évben. Ezek a túlkompenzált összegek minden évben az adott évre odaítélt ellentételezés 1,5 %-ánál kevesebbet tettek ki, és ennek következtében azokat át lehetett volna vinni a következő évre, az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló határozatnak megfelelően (281). Ahogy fentebb igazolást nyert (lásd a 3. táblázatot a (234) preambulumbekezdésben), a gyakorlatban a CHU Saint-Pierre összesítve az 1996–2014-es időszakban mindvégig alulkompenzált volt, és az önkormányzat mindvégig tartozott a CHU Saint-Pierre-nek. A CHU Saint-Pierre alulkompenzációja a teljes 1996–2014-es időszakban 3 666 541 EUR összeget tett ki. Az érintett önkormányzatoknak az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke szerinti kötelezettségüknek megfelelően a jövőben ellentételezniük kell ezt a fennmaradó számviteli hiányt (282).

  9. táblázat


  Számviteli hiány és a CHU Saint-Pierre-nek odaítélt kompenzáció












  (EUR-ban) |
| --- | --- |
| CHU St. Pierre | Könyvelési hiány | Az FRBRTC-n keresztül vagy régiós külön támogatásból finanszírozott (283) | Önkormányzati többlet-hozzájárulás | Teljes odaítélt ellentételezés | Túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) az évre | Összesített túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) |
| 1996 | – 5 737 856 | 5 738 735 | 0 | 5 738 735 | 879 | 879 |
| 1997 | – 6 754 920 | 6 855 099 | 0 | 6 855 099 | 100 179 | 101 058 |
| 1998 | – 3 696 235 | 3 696 092 | 0 | 3 696 092 | – 143 | 100 915 |
| 1999 | – 752 234 | 751 117 | 0 | 751 117 | – 1 117 | 99 798 |
| 2000 | – 1 072 993 | 1 072 993 | 0 | 1 072 993 | 0 | 99 798 |
| 2001 | – 1 416 937 | 1 416 000 | 0 | 1 416 000 | – 937 | 98 862 |
| 2002 | – 2 914 245 | 2 914 245 | 0 | 2 914 245 | 0 | 98 862 |
| 2003 | – 2 629 012 | 1 620 000 | 0 | 1 620 000 | – 1 009 012 | – 910 150 |
| 2004 | – 1 541 775 | 1 541 775 | 0 | 1 541 775 | 0 | – 910 150 |
| 2005 | – 2 248 399 | 2 132 928 | 0 | 2 132 928 | – 115 471 | – 1 025 621 |
| 2006 | 98 114 | 0 | 0 | 0 | 0 | – 1 025 621 |
| 2007 | – 774 755 | 278 330 | 0 | 278 330 | – 496 425 | – 1 522 045 |
| 2008 | – 1 054 119 | 308 367 | 0 | 308 367 | – 745 752 | – 2 267 797 |
| 2009 | – 1 000 933 | 490 002 | 510 931 | 1 000 933 | 0 | – 2 267 797 |
| 2010 | – 1 576 429 | 565 440 | 0 | 565 440 | – 1 010 989 | – 3 278 785 |
| 2011 | – 949 668 | 654 580 | 0 | 654 580 | – 295 088 | – 3 573 873 |
| 2012 | – 1 079 200 | 1 091 761 | 0 | 1 091 761 | 12 561 | – 3 561 312 |
| 2013 | – 1 880 205 | 1 826 753 | 0 | 1 826 753 | – 53 452 | – 3 614 763 |
| 2014 | – 1 441 778 | 1 390 000 | 0 | 1 390 000 | – 51 778 | – 3 666 541 |
| | – 38 423 575 | 34 344 217 | 510 931 | 34 855 148 | – 3 666 541 | |

(239)

A CHU Saint-Pierre esetében az alábbi 9. táblázatban megfigyelhető, hogy ha minden évet külön vizsgálunk, korlátozott technikai túlkompenzáció volt az 1996., 1997., és 2012. évben. Ezek a túlkompenzált összegek minden évben az adott évre odaítélt ellentételezés 1,5 %-ánál kevesebbet tettek ki, és ennek következtében azokat át lehetett volna vinni a következő évre, az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló határozatnak megfelelően (281). Ahogy fentebb igazolást nyert (lásd a 3. táblázatot a (234) preambulumbekezdésben), a gyakorlatban a CHU Saint-Pierre összesítve az 1996–2014-es időszakban mindvégig alulkompenzált volt, és az önkormányzat mindvégig tartozott a CHU Saint-Pierre-nek. A CHU Saint-Pierre alulkompenzációja a teljes 1996–2014-es időszakban 3 666 541 EUR összeget tett ki. Az érintett önkormányzatoknak az IRIS-H belső szabályzatának 46. cikke szerinti kötelezettségüknek megfelelően a jövőben ellentételezniük kell ezt a fennmaradó számviteli hiányt (282).

281

282

9. táblázat

9. táblázat

Számviteli hiány és a CHU Saint-Pierre-nek odaítélt kompenzáció

Számviteli hiány és a CHU Saint-Pierre-nek odaítélt kompenzáció

(EUR-ban)

CHU St. Pierre

Könyvelési hiány

Az FRBRTC-n keresztül vagy régiós külön támogatásból finanszírozott (283)

283

Önkormányzati többlet-hozzájárulás

Teljes odaítélt ellentételezés

Túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) az évre

Összesített túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-)

1996

1996

– 5 737 856

5 738 735

0

5 738 735

879

879

1997

1997

– 6 754 920

6 855 099

0

6 855 099

100 179

101 058

1998

1998

– 3 696 235

3 696 092

0

3 696 092

– 143

100 915

1999

1999

– 752 234

751 117

0

751 117

– 1 117

99 798

2000

2000

– 1 072 993

1 072 993

0

1 072 993

0

99 798

2001

2001

– 1 416 937

1 416 000

0

1 416 000

– 937

98 862

2002

2002

– 2 914 245

2 914 245

0

2 914 245

0

98 862

2003

2003

– 2 629 012

1 620 000

0

1 620 000

– 1 009 012

– 910 150

2004

2004

– 1 541 775

1 541 775

0

1 541 775

0

– 910 150

2005

2005

– 2 248 399

2 132 928

0

2 132 928

– 115 471

– 1 025 621

2006

2006

98 114

0

0

0

0

– 1 025 621

2007

2007

– 774 755

278 330

0

278 330

– 496 425

– 1 522 045

2008

2008

– 1 054 119

308 367

0

308 367

– 745 752

– 2 267 797

2009

2009

– 1 000 933

490 002

510 931

1 000 933

0

– 2 267 797

2010

2010

– 1 576 429

565 440

0

565 440

– 1 010 989

– 3 278 785

2011

2011

– 949 668

654 580

0

654 580

– 295 088

– 3 573 873

2012

2012

– 1 079 200

1 091 761

0

1 091 761

12 561

– 3 561 312

2013

2013

– 1 880 205

1 826 753

0

1 826 753

– 53 452

– 3 614 763

2014

2014

– 1 441 778

1 390 000

0

1 390 000

– 51 778

– 3 666 541

– 38 423 575

– 38 423 575

34 344 217

34 344 217

510 931

510 931

34 855 148

34 855 148

– 3 666 541

– 3 666 541

| (240) | Amint fentebb kifejtésre került (lásd a (236) preambulumbekezdést), az ISH esetében a túlkompenzációs vizsgálat nem volt egyedileg elvégezhető az 1996–1998-as évekre, a vonatkozó számadatok hiánya miatt. Ennek ellenére a belga hatóságok vissza tudták keresni az erre az időszakra (amikor az ISH még négy független kórház volt) vonatkozó összesített összegeket. E három év során némelyik ISH veszteséges volt, összesen 2 622 714 EUR összegben, míg a többi ISH összesen 703 624 EUR nyereségről számolt be. A veszteségek fedezése teljes egészében az önkormányzatnak adott FRBRTC-finanszírozás felhasználásával történt. A nyereséget átvitték a következő évre, ami megmagyarázza, hogy az 1999-ben keletkezett hiány ellentételezése miért csak az adott hiány egy része. A hiány fennmaradó részét az 1996–1998-os időszak visszatartott nyeresége fedezte. A 10. táblázat azt is mutatja, hogy a 2000., 2010., 2011., 2013. és 2014. évben előfordult igen csekély technikai túlkompenzációtól (ez egy esetben sem haladja meg az érintett évekre odaítélt ellentételezés 0,12 %-át) eltekintve az ISH minden egyes évben alulkompenzált volt. Az 1999–2014-es időszakban az összesített alulkompenzáció több mint 9 millió EUR-t tett ki.

  10. táblázat


  Számviteli hiány és az ISH-nak odaítélt ellentételezés












  (EUR-ban) |
| --- | --- |
| ISH | Könyvelési hiány | Az FRBRTC-n keresztül vagy régiós külön támogatásból finanszírozott | Önkormányzati többlet-hozzájárulás | Teljes odaítélt ellentételezés | Túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) az évre | Összesített túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) |
| 1999 | – 1 248 404 | 446 209 | 0 | 446 209 | – 802 195 | – 98 571  (*1) |
| 2000 | – 7 220 971 | 7 221 056 | 0 | 7 221 056 | 85 | – 98 486 |
| 2001 | – 14 782 680 | 14 782 680 | 0 | 14 782 680 | 0 | – 98 486 |
| 2002 | – 12 978 574 | 12 978 572 | 0 | 12 978 572 | – 2 | – 98 488 |
| 2003 | – 7 990 196 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 4 225 196 | – 4 323 684 |
| 2004 | – 5 941 987 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 2 176 987 | – 6 500 671 |
| 2005 | – 4 440 896 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 675 896 | – 7 176 566 |
| 2006 | – 5 022 247 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 1 257 247 | – 8 433 813 |
| 2007 | – 3 882 170 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 117 170 | – 8 550 983 |
| 2008 | – 3 779 570 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 14 570 | – 8 565 553 |
| 2009 | – 3 774 545 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 9 545 | – 8 575 098 |
| 2010 | – 3 387 655 | 3 388 500 | 0 | 3 388 500 | 845 | – 8 574 253 |
| 2011 | – 3 572 694 | 3 576 750 | 0 | 3 576 750 | 4 056 | – 8 570 197 |
| 2012 | – 3 767 190 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 2 190 | – 8 572 387 |
| 2013 | – 3 761 761 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | 3 239 | – 8 569 148 |
| 2014 | – 3 760 497 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | 4 503 | – 8 564 645 |
| | – 89 312 036 | 80 043 767 | 0 | 80 043 767 | – 9 268 269 | |

(240)

Amint fentebb kifejtésre került (lásd a (236) preambulumbekezdést), az ISH esetében a túlkompenzációs vizsgálat nem volt egyedileg elvégezhető az 1996–1998-as évekre, a vonatkozó számadatok hiánya miatt. Ennek ellenére a belga hatóságok vissza tudták keresni az erre az időszakra (amikor az ISH még négy független kórház volt) vonatkozó összesített összegeket. E három év során némelyik ISH veszteséges volt, összesen 2 622 714 EUR összegben, míg a többi ISH összesen 703 624 EUR nyereségről számolt be. A veszteségek fedezése teljes egészében az önkormányzatnak adott FRBRTC-finanszírozás felhasználásával történt. A nyereséget átvitték a következő évre, ami megmagyarázza, hogy az 1999-ben keletkezett hiány ellentételezése miért csak az adott hiány egy része. A hiány fennmaradó részét az 1996–1998-os időszak visszatartott nyeresége fedezte. A 10. táblázat azt is mutatja, hogy a 2000., 2010., 2011., 2013. és 2014. évben előfordult igen csekély technikai túlkompenzációtól (ez egy esetben sem haladja meg az érintett évekre odaítélt ellentételezés 0,12 %-át) eltekintve az ISH minden egyes évben alulkompenzált volt. Az 1999–2014-es időszakban az összesített alulkompenzáció több mint 9 millió EUR-t tett ki.

10. táblázat

10. táblázat

Számviteli hiány és az ISH-nak odaítélt ellentételezés

Számviteli hiány és az ISH-nak odaítélt ellentételezés

(EUR-ban)

ISH

Könyvelési hiány

Az FRBRTC-n keresztül vagy régiós külön támogatásból finanszírozott

Önkormányzati többlet-hozzájárulás

Teljes odaítélt ellentételezés

Túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) az évre

Összesített túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-)

1999

1999

– 1 248 404

446 209

0

446 209

– 802 195

– 98 571  (*1)

*1

2000

2000

– 7 220 971

7 221 056

0

7 221 056

85

– 98 486

2001

2001

– 14 782 680

14 782 680

0

14 782 680

0

– 98 486

2002

2002

– 12 978 574

12 978 572

0

12 978 572

– 2

– 98 488

2003

2003

– 7 990 196

3 765 000

0

3 765 000

– 4 225 196

– 4 323 684

2004

2004

– 5 941 987

3 765 000

0

3 765 000

– 2 176 987

– 6 500 671

2005

2005

– 4 440 896

3 765 000

0

3 765 000

– 675 896

– 7 176 566

2006

2006

– 5 022 247

3 765 000

0

3 765 000

– 1 257 247

– 8 433 813

2007

2007

– 3 882 170

3 765 000

0

3 765 000

– 117 170

– 8 550 983

2008

2008

– 3 779 570

3 765 000

0

3 765 000

– 14 570

– 8 565 553

2009

2009

– 3 774 545

3 765 000

0

3 765 000

– 9 545

– 8 575 098

2010

2010

– 3 387 655

3 388 500

0

3 388 500

845

– 8 574 253

2011

2011

– 3 572 694

3 576 750

0

3 576 750

4 056

– 8 570 197

2012

2012

– 3 767 190

3 765 000

0

3 765 000

– 2 190

– 8 572 387

2013

2013

– 3 761 761

3 765 000

0

3 765 000

3 239

– 8 569 148

2014

2014

– 3 760 497

3 765 000

0

3 765 000

4 503

– 8 564 645

– 89 312 036

– 89 312 036

80 043 767

80 043 767

0

0

80 043 767

80 043 767

– 9 268 269

– 9 268 269

| (241) | A HUDERF esetében az alábbi 11. táblázat az 1998., 2002. és 2007. évben igen csekély technikai túlkompenzációt mutat (ez egy esetben sem haladja meg az érintett évekre odaítélt ellentételezés 0,15 %-át). 2013-ban jelentősebb technikai túlkompenzáció történt (az adott évre odaítélt ellentételezés csaknem 17 %-a). Azonban, a 2010. és 2011. évi jelentős alulkompenzációval együtt a HUDERF 2013-ban összesítve továbbra is jelentősen alulkompenzált volt az addig elvégzett általános gazdasági érdekű szolgáltatások és korlátozott kiegészítő tevékenységek vonatkozásában. A teljes 1996–2014-es időszakra az összes tényleges alulkompenzáció több mint 700 000 EUR-t tett ki. Ezen túlmenően – ahogyan az fent bizonyítást nyert (lásd az 5. táblázatot a (234) preambulumbekezdésben), a gyakorlatban a HUDERF egy időpontban sem volt olyan helyzetben, amikor ténylegesen túlkompenzációban részesült volna és vissza kellet volna fizetnie a hiány-ellentételezést (egy részét). Ténylegesen a HUDERF összesítve mindig alulkompenzált volt és az 1996–2014-es időszakban az önkormányzat mindvégig tartozott neki.

  11. táblázat


  Számviteli hiány és a HUDERF-nak odaítélt kompenzáció












  (EUR-ban) |
| --- | --- |
| HUDERF | Könyvelési hiány | Az FRBRTC-n keresztül vagy régiós külön támogatásból finanszírozott | Önkormányzati többlet-hozzájárulás | Teljes odaítélt ellentételezés | Túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) az évre | Összesített túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) |
| 1996 | – 1 505 830 | 1 504 714 | 0 | 1 504 714 | – 1 116 | – 1 116 |
| 1997 | – 1 026 881 | 1 026 279 | 0 | 1 026 279 | – 602 | – 1 718 |
| 1998 | – 245 113 | 245 415 | 0 | 245 415 | 302 | – 1 417 |
| 1999 | 1 642 | 0 | 0 | 0 | 0 | – 1 417 |
| 2000 | – 484 951 | 484 949 | 0 | 484 949 | – 2 | – 1 419 |
| 2001 | – 1 218 954 | 1 218 000 | 0 | 1 218 000 | – 954 | – 2 373 |
| 2002 | – 479 490 | 480 000 | 0 | 480 000 | 510 | – 1 863 |
| 2003 | – 1 117 778 | 820 000 | 297 778 | 1 117 778 | 0 | – 1 862 |
| 2004 | – 781 981 | 781 981 | 0 | 781 981 | 0 | – 1 862 |
| 2005 | – 1 279 230 | 778 000 | 501 230 | 1 279 230 | 0 | – 1 863 |
| 2006 | – 2 494 074 | 778 000 | 1 716 074 | 2 494 074 | 0 | – 1 863 |
| 2007 | – 2 687 621 | 622 529 | 2 065 313 | 2 687 842 | 221 | – 1 642 |
| 2008 | – 2 314 050 | 871 350 | 1 442 700 | 2 314 050 | 0 | – 1 642 |
| 2009 | – 1 868 670 | 1 246 998 | 621 672 | 1 868 670 | 0 | – 1 642 |
| 2010 | – 1 823 049 | 1 401 628 | 0 | 1 401 628 | – 421 421 | – 423 062 |
| 2011 | – 1 620 663 | 1 220 232 | 0 | 1 220 232 | – 400 431 | – 823 493 |
| 2012 | – 945 316 | 945 316 | 0 | 945 316 | 0 | – 823 493 |
| 2013 | – 528 779 | 635 966 | 0 | 635 966 | 107 187 | – 716 306 |
| 2014 | – 618 000 | 618 000 | 0 | 618 000 | 0 | – 716 306 |
| | – 23 038 788 | 15 679 357 | 6 644 767 | 22 324 124 | – 716 306 | |

(241)

A HUDERF esetében az alábbi 11. táblázat az 1998., 2002. és 2007. évben igen csekély technikai túlkompenzációt mutat (ez egy esetben sem haladja meg az érintett évekre odaítélt ellentételezés 0,15 %-át). 2013-ban jelentősebb technikai túlkompenzáció történt (az adott évre odaítélt ellentételezés csaknem 17 %-a). Azonban, a 2010. és 2011. évi jelentős alulkompenzációval együtt a HUDERF 2013-ban összesítve továbbra is jelentősen alulkompenzált volt az addig elvégzett általános gazdasági érdekű szolgáltatások és korlátozott kiegészítő tevékenységek vonatkozásában. A teljes 1996–2014-es időszakra az összes tényleges alulkompenzáció több mint 700 000 EUR-t tett ki. Ezen túlmenően – ahogyan az fent bizonyítást nyert (lásd az 5. táblázatot a (234) preambulumbekezdésben), a gyakorlatban a HUDERF egy időpontban sem volt olyan helyzetben, amikor ténylegesen túlkompenzációban részesült volna és vissza kellet volna fizetnie a hiány-ellentételezést (egy részét). Ténylegesen a HUDERF összesítve mindig alulkompenzált volt és az 1996–2014-es időszakban az önkormányzat mindvégig tartozott neki.

11. táblázat

11. táblázat

Számviteli hiány és a HUDERF-nak odaítélt kompenzáció

Számviteli hiány és a HUDERF-nak odaítélt kompenzáció

(EUR-ban)

HUDERF

Könyvelési hiány

Az FRBRTC-n keresztül vagy régiós külön támogatásból finanszírozott

Önkormányzati többlet-hozzájárulás

Teljes odaítélt ellentételezés

Túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) az évre

Összesített túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-)

1996

1996

– 1 505 830

1 504 714

0

1 504 714

– 1 116

– 1 116

1997

1997

– 1 026 881

1 026 279

0

1 026 279

– 602

– 1 718

1998

1998

– 245 113

245 415

0

245 415

302

– 1 417

1999

1999

1 642

0

0

0

0

– 1 417

2000

2000

– 484 951

484 949

0

484 949

– 2

– 1 419

2001

2001

– 1 218 954

1 218 000

0

1 218 000

– 954

– 2 373

2002

2002

– 479 490

480 000

0

480 000

510

– 1 863

2003

2003

– 1 117 778

820 000

297 778

1 117 778

0

– 1 862

2004

2004

– 781 981

781 981

0

781 981

0

– 1 862

2005

2005

– 1 279 230

778 000

501 230

1 279 230

0

– 1 863

2006

2006

– 2 494 074

778 000

1 716 074

2 494 074

0

– 1 863

2007

2007

– 2 687 621

622 529

2 065 313

2 687 842

221

– 1 642

2008

2008

– 2 314 050

871 350

1 442 700

2 314 050

0

– 1 642

2009

2009

– 1 868 670

1 246 998

621 672

1 868 670

0

– 1 642

2010

2010

– 1 823 049

1 401 628

0

1 401 628

– 421 421

– 423 062

2011

2011

– 1 620 663

1 220 232

0

1 220 232

– 400 431

– 823 493

2012

2012

– 945 316

945 316

0

945 316

0

– 823 493

2013

2013

– 528 779

635 966

0

635 966

107 187

– 716 306

2014

2014

– 618 000

618 000

0

618 000

0

– 716 306

– 23 038 788

– 23 038 788

15 679 357

15 679 357

6 644 767

6 644 767

22 324 124

22 324 124

– 716 306

– 716 306

| (242) | Az Institut Bordet esetében a számviteli eredmény 1996 és 2001. között pozitív volt és ennélfogva ezekre az évekre önkormányzati beavatkozás nem történt. Azonban 2002-től kezdődően a számviteli eredmény negatív lett és ennélfogva kifizetések történtek a hiány ellentételezésére. Az alábbi 12. táblázat 2005. és 2011. évben csekély technikai túlkompenzációt mutat (ez nem haladja meg az érintett évekre odaítélt ellentételezés 4, illetve 0,15 %-át). 2009-ben látszik a legjelentősebb technikai túlkompenzáció, mintegy 580 000 EUR összegben (amely az adott évre odaítélt ellentételezés csaknem 46 %-át teszi ki). Azonban 2008. évben körülbelül 533 000 EUR alulkompenzáció történt (ez összesítetten csaknem 505 000 EUR). Együttesen véve emiatt az összesített technikai túlkompenzáció csak 73 702 EUR (a 2009-re odaítélt ellentételezés kevesebb mint 6 %-a), amely 2010-re átvihető volt (284) (miközben 2010-re mindezidáig ellentételezést nem adtak). Emellett az Institut Bordet az értékelés tárgyát képező minden évben várta a keletkezett hiány ellentételezését (lásd a 6. táblázatot a (234) preambulumbekezdésben). 2009-ben az önkormányzat körülbelül 3 millió EUR-val tartozott az Institut Bordet-nek. A teljes 1996–2014-es időszakra az összes tényleges alulkompenzáció több mint 2,4 millió EUR-t tett ki. A (234) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az 1996–2001. évi nyerség alacsonyabb az önkormányzatok nyitóegyenlegénél, mivel a beavatkozás előtt ezeket a nyereségeket levonják.

  12. táblázat


  Számviteli hiány és a Institut Bordet-nak odaítélt ellentételezés












  (EUR-ban) |
| --- | --- |
| Institut Bordet | Könyvelési hiány | Az FRBRTC-n keresztül vagy régiós külön támogatásból finanszírozott | Önkormányzati többlet-hozzájárulás | Teljes odaítélt ellentételezés | Túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) az évre | Összesített túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) |
| 1996 | 752 505 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1997 | 170 241 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1998 | 41 349 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1999 | 44 371 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2000 | 5 439 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2001 | 154 518 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2002 | – 4 929 105 | 4 929 106 | 0 | 4 929 106 | 1 | 1 |
| 2003 | – 4 916 506 | 2 025 000 | 2 891 506 | 4 916 506 | 0 | 1 |
| 2004 | – 2 001 995 | 1 321 316 | 680 679 | 2 001 995 | 0 | 1 |
| 2005 | – 771 467 | 800 000 | 0 | 800 000 | 28 533 | 28 534 |
| 2006 | – 1 817 630 | 1 800 000 | 17 630 | 1 817 630 | 0 | 28 533 |
| 2007 | – 1 874 162 | 1 208 531 | 665 631 | 1 874 162 | 0 | 28 533 |
| 2008 | – 1 624 347 | 1 055 516 | 35 509 | 1 091 025 | – 533 322 | – 504 789 |
| 2009 | – 688 005 | 1 266 496 | 0 | 1 266 496 | 578 491 | 73 702 |
| 2010 | – 655 634 | 0 | 0 | 0 | – 655 634 | – 581 932 |
| 2011 | – 838 644 | 841 506 | 0 | 841 506 | 2 862 | – 579 070 |
| 2012 | – 833 460 | 817 267 | 0 | 817 267 | – 16 193 | – 595 263 |
| 2013 | – 2 551 468 | 1 271 933 | 0 | 1 271 933 | – 1 279 535 | – 1 874 798 |
| 2014 | – 1 943 857 | 1 380 000 | 0 | 1 380 000 | – 563 857 | – 2 438 654 |
| | – 24 277 858 | 18 716 671 | 4 290 955 | 23 007 626 | – 2 438 654 | |

(242)

Az Institut Bordet esetében a számviteli eredmény 1996 és 2001. között pozitív volt és ennélfogva ezekre az évekre önkormányzati beavatkozás nem történt. Azonban 2002-től kezdődően a számviteli eredmény negatív lett és ennélfogva kifizetések történtek a hiány ellentételezésére. Az alábbi 12. táblázat 2005. és 2011. évben csekély technikai túlkompenzációt mutat (ez nem haladja meg az érintett évekre odaítélt ellentételezés 4, illetve 0,15 %-át). 2009-ben látszik a legjelentősebb technikai túlkompenzáció, mintegy 580 000 EUR összegben (amely az adott évre odaítélt ellentételezés csaknem 46 %-át teszi ki). Azonban 2008. évben körülbelül 533 000 EUR alulkompenzáció történt (ez összesítetten csaknem 505 000 EUR). Együttesen véve emiatt az összesített technikai túlkompenzáció csak 73 702 EUR (a 2009-re odaítélt ellentételezés kevesebb mint 6 %-a), amely 2010-re átvihető volt (284) (miközben 2010-re mindezidáig ellentételezést nem adtak). Emellett az Institut Bordet az értékelés tárgyát képező minden évben várta a keletkezett hiány ellentételezését (lásd a 6. táblázatot a (234) preambulumbekezdésben). 2009-ben az önkormányzat körülbelül 3 millió EUR-val tartozott az Institut Bordet-nek. A teljes 1996–2014-es időszakra az összes tényleges alulkompenzáció több mint 2,4 millió EUR-t tett ki. A (234) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az 1996–2001. évi nyerség alacsonyabb az önkormányzatok nyitóegyenlegénél, mivel a beavatkozás előtt ezeket a nyereségeket levonják.

284

12. táblázat

12. táblázat

Számviteli hiány és a Institut Bordet-nak odaítélt ellentételezés

Számviteli hiány és a Institut Bordet-nak odaítélt ellentételezés

(EUR-ban)

Institut Bordet

Könyvelési hiány

Az FRBRTC-n keresztül vagy régiós külön támogatásból finanszírozott

Önkormányzati többlet-hozzájárulás

Teljes odaítélt ellentételezés

Túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) az évre

Összesített túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-)

1996

1996

752 505

0

0

0

0

0

1997

1997

170 241

0

0

0

0

0

1998

1998

41 349

0

0

0

0

0

1999

1999

44 371

0

0

0

0

0

2000

2000

5 439

0

0

0

0

0

2001

2001

154 518

0

0

0

0

0

2002

2002

– 4 929 105

4 929 106

0

4 929 106

1

1

2003

2003

– 4 916 506

2 025 000

2 891 506

4 916 506

0

1

2004

2004

– 2 001 995

1 321 316

680 679

2 001 995

0

1

2005

2005

– 771 467

800 000

0

800 000

28 533

28 534

2006

2006

– 1 817 630

1 800 000

17 630

1 817 630

0

28 533

2007

2007

– 1 874 162

1 208 531

665 631

1 874 162

0

28 533

2008

2008

– 1 624 347

1 055 516

35 509

1 091 025

– 533 322

– 504 789

2009

2009

– 688 005

1 266 496

0

1 266 496

578 491

73 702

2010

2010

– 655 634

0

0

0

– 655 634

– 581 932

2011

2011

– 838 644

841 506

0

841 506

2 862

– 579 070

2012

2012

– 833 460

817 267

0

817 267

– 16 193

– 595 263

2013

2013

– 2 551 468

1 271 933

0

1 271 933

– 1 279 535

– 1 874 798

2014

2014

– 1 943 857

1 380 000

0

1 380 000

– 563 857

– 2 438 654

– 24 277 858

– 24 277 858

18 716 671

18 716 671

4 290 955

4 290 955

23 007 626

23 007 626

– 2 438 654

– 2 438 654

| (243) | Amint fentebb kifejtésre került (lásd a (236) preambulumbekezdést), a CHU Brugmann esetében a túlkompenzációs vizsgálat nem volt egyedileg elvégezhető az 1996–1998-as évekre, a vonatkozó számadatok hiánya miatt. Az alábbi 13. táblázat a 2000., 2003., 2004., 2008. és 2011. évben csekély technikai túlkompenzációt mutat (ez egy esetben sem haladja meg az érintett évekre odaítélt ellentételezés 7 %-át). Két évben, nevezetesen 1999-ben és 2012-ben, a technikai túlkompenzáció az adott évre odaítélt ellentételezés több mint 10 %-át tette ki (15,3 % és 12,9 %). Azonban 2012-ben a 2009-re és 2010-re vonatkozó jelentős alulkompenzációval együtt ténylegesen összesítetten (azaz 558 858 EUR összegben) alulkompenzáció állt fenn. Az 1999-es évet illetően nem voltak az előző évekből rendelkezésre álló olyan számadatok, amelyeket figyelembe lehetett volna venni a CHU Brugmann 1999-es összesített ellentételezési helyzetének értékelésére. Azonban fontos megjegyezni, hogy az első önkormányzati kifizetések (az FRBRTC-finanszírozás alapján) csak 2003-ban indultak el, és a (234) preambulumbekezdésben a 4. táblázat igazolja, hogy a CHU Brugmann egy időpontban sem volt olyan helyzetben, hogy tényleges túlkompenzációban részesült volna és vissza kellett volna az önkormányzatnak fizetnie a hiány-ellentételezést (annak egy részét). Valójában a CHU Brugmann az 1996–2014-es időszakban összesített alapon mindvégig alulkompenzált volt, és az önkormányzat mindvégig tartozott a CHU Brugman-nak a múltbeli hiány fedezésére járó összegekkel. Az említett időszakra összesítve a tényleges alulkompenzáció mintegy 935 000 EUR-t tett ki.

  13. táblázat


  Számviteli hiány és a CHU Brugmann-nak odaítélt kompenzáció












  (EUR-ban) |
| --- | --- |
| CHU Brugmann | Könyvelési hiány | Az FRBRTC-n keresztül vagy régiós külön támogatásból finanszírozott | Önkormányzati többlethozzájárulás | Teljes odaítélt ellentételezés | Túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) az évre | Összesített túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) |
| 1999 | – 508 171 | 600 000 | 0 | 600 000 | 91 829 | 91 829 |
| 2000 | – 3 755 229 | 3 755 587 | 0 | 3 755 587 | 358 | 92 188 |
| 2001 | – 5 440 039 | 5 440 000 | 0 | 5 440 000 | – 39 | 92 149 |
| 2002 | – 1 976 934 | 1 976 933 | 0 | 1 976 933 | – 1 | 92 149 |
| 2003 | – 1 697 238 | 1 770 000 | 0 | 1 770 000 | 72 762 | 164 911 |
| 2004 | – 1 442 292 | 1 457 000 | 0 | 1 457 000 | 14 708 | 179 619 |
| 2005 | – 7 413 186 | 3 657 000 | 3 756 186 | 7 413 186 | 0 | 179 619 |
| 2006 | – 14 180 725 | 3 657 000 | 10 523 725 | 14 180 725 | 0 | 179 619 |
| 2007 | – 6 954 466 | 4 125 610 | 2 828 856 | 6 954 466 | 0 | 179 619 |
| 2008 | – 6 308 290 | 3 999 767 | 2 505 046 | 6 504 813 | 196 523 | 376 142 |
| 2009 | – 6 228 859 | 3 231 504 | 2 600 612 | 5 832 116 | – 396 743 | – 20 601 |
| 2010 | – 5 011 208 | 3 644 432 | 169 179 | 3 813 611 | – 1 197 597 | – 1 218 198 |
| 2011 | – 2 982 442 | 3 206 932 | 0 | 3 206 932 | 224 490 | – 993 708 |
| 2012 | – 2 945 806 | 3 380 656 | 0 | 3 380 656 | 434 850 | – 558 858 |
| 2013 | – 2 799 788 | 2 500 348 | 0 | 2 500 348 | – 299 440 | – 858 298 |
| 2014 | – 2 923 714 | 2 847 000 | 0 | 2 847 000 | – 76 714 | – 935 011 |
| | – 72 568 384 | 49 249 769 | 22 383 604 | 71 633 373 | – 935 011 | |

(243)

Amint fentebb kifejtésre került (lásd a (236) preambulumbekezdést), a CHU Brugmann esetében a túlkompenzációs vizsgálat nem volt egyedileg elvégezhető az 1996–1998-as évekre, a vonatkozó számadatok hiánya miatt. Az alábbi 13. táblázat a 2000., 2003., 2004., 2008. és 2011. évben csekély technikai túlkompenzációt mutat (ez egy esetben sem haladja meg az érintett évekre odaítélt ellentételezés 7 %-át). Két évben, nevezetesen 1999-ben és 2012-ben, a technikai túlkompenzáció az adott évre odaítélt ellentételezés több mint 10 %-át tette ki (15,3 % és 12,9 %). Azonban 2012-ben a 2009-re és 2010-re vonatkozó jelentős alulkompenzációval együtt ténylegesen összesítetten (azaz 558 858 EUR összegben) alulkompenzáció állt fenn. Az 1999-es évet illetően nem voltak az előző évekből rendelkezésre álló olyan számadatok, amelyeket figyelembe lehetett volna venni a CHU Brugmann 1999-es összesített ellentételezési helyzetének értékelésére. Azonban fontos megjegyezni, hogy az első önkormányzati kifizetések (az FRBRTC-finanszírozás alapján) csak 2003-ban indultak el, és a (234) preambulumbekezdésben a 4. táblázat igazolja, hogy a CHU Brugmann egy időpontban sem volt olyan helyzetben, hogy tényleges túlkompenzációban részesült volna és vissza kellett volna az önkormányzatnak fizetnie a hiány-ellentételezést (annak egy részét). Valójában a CHU Brugmann az 1996–2014-es időszakban összesített alapon mindvégig alulkompenzált volt, és az önkormányzat mindvégig tartozott a CHU Brugman-nak a múltbeli hiány fedezésére járó összegekkel. Az említett időszakra összesítve a tényleges alulkompenzáció mintegy 935 000 EUR-t tett ki.

13. táblázat

13. táblázat

Számviteli hiány és a CHU Brugmann-nak odaítélt kompenzáció

Számviteli hiány és a CHU Brugmann-nak odaítélt kompenzáció

(EUR-ban)

CHU Brugmann

Könyvelési hiány

Az FRBRTC-n keresztül vagy régiós külön támogatásból finanszírozott

Önkormányzati többlethozzájárulás

Teljes odaítélt ellentételezés

Túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-) az évre

Összesített túlkompenzáció (+) vagy alulkompenzáció (-)

1999

1999

– 508 171

600 000

0

600 000

91 829

91 829

2000

2000

– 3 755 229

3 755 587

0

3 755 587

358

92 188

2001

2001

– 5 440 039

5 440 000

0

5 440 000

– 39

92 149

2002

2002

– 1 976 934

1 976 933

0

1 976 933

– 1

92 149

2003

2003

– 1 697 238

1 770 000

0

1 770 000

72 762

164 911

2004

2004

– 1 442 292

1 457 000

0

1 457 000

14 708

179 619

2005

2005

– 7 413 186

3 657 000

3 756 186

7 413 186

0

179 619

2006

2006

– 14 180 725

3 657 000

10 523 725

14 180 725

0

179 619

2007

2007

– 6 954 466

4 125 610

2 828 856

6 954 466

0

179 619

2008

2008

– 6 308 290

3 999 767

2 505 046

6 504 813

196 523

376 142

2009

2009

– 6 228 859

3 231 504

2 600 612

5 832 116

– 396 743

– 20 601

2010

2010

– 5 011 208

3 644 432

169 179

3 813 611

– 1 197 597

– 1 218 198

2011

2011

– 2 982 442

3 206 932

0

3 206 932

224 490

– 993 708

2012

2012

– 2 945 806

3 380 656

0

3 380 656

434 850

– 558 858

2013

2013

– 2 799 788

2 500 348

0

2 500 348

– 299 440

– 858 298

2014

2014

– 2 923 714

2 847 000

0

2 847 000

– 76 714

– 935 011

– 72 568 384

– 72 568 384

49 249 769

49 249 769

22 383 604

22 383 604

71 633 373

71 633 373

– 935 011

– 935 011

| (244) | Végezetül, az IRIS-H kórházak némelyike által (azaz a CHU Saint-Pierre 2006-ban, a HUDERF 1999-ben és az Institut Bordet 1996 és 2001 között) jelentett mérsékelt nyereség nem tekinthető a túlkompenzáció jelének. Valójában az ezekben az IRIS-H kórházakban a számlák fennálló elkülönítése alapján (lásd a (226) preambulumbekezdést) a Bizottság megállapítja, hogy ezek a nyereségek egy eset kivételével az ezen IRIS-H kórházak által végzett kiegészítő tevékenységek nyereségének tudhatóak be (lásd a (41), (116) és (117) preambulumbekezdést). Az Institut Bordet általános gazdasági érdekű szolgáltatási tevékenységei 1996-ban voltak mérsékelten nyereségesek, a nyereség a kórház adott évi teljes árbevételének mintegy 1 %-a volt. A Bizottság megítélése szerint egy ilyen mérsékelt nyereség minden esetben észszerű lenne, és emiatt nem okoz túlkompenzációt. Emellett a fentebb kifejtettek szerint (lásd a (234) preambulumbekezdést) minden nyereség (függetlenül attól, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokból vagy kiegészítő tevékenységekből ered) visszatartásra kerül és azt a jövőbeli (vagy kifizetetlen múltbeli) hiány fedezésére, és ennélfogva az önkormányzati hozzájárulás csökkentésére használják fel. |
| --- | --- |

(244)

Végezetül, az IRIS-H kórházak némelyike által (azaz a CHU Saint-Pierre 2006-ban, a HUDERF 1999-ben és az Institut Bordet 1996 és 2001 között) jelentett mérsékelt nyereség nem tekinthető a túlkompenzáció jelének. Valójában az ezekben az IRIS-H kórházakban a számlák fennálló elkülönítése alapján (lásd a (226) preambulumbekezdést) a Bizottság megállapítja, hogy ezek a nyereségek egy eset kivételével az ezen IRIS-H kórházak által végzett kiegészítő tevékenységek nyereségének tudhatóak be (lásd a (41), (116) és (117) preambulumbekezdést). Az Institut Bordet általános gazdasági érdekű szolgáltatási tevékenységei 1996-ban voltak mérsékelten nyereségesek, a nyereség a kórház adott évi teljes árbevételének mintegy 1 %-a volt. A Bizottság megítélése szerint egy ilyen mérsékelt nyereség minden esetben észszerű lenne, és emiatt nem okoz túlkompenzációt. Emellett a fentebb kifejtettek szerint (lásd a (234) preambulumbekezdést) minden nyereség (függetlenül attól, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokból vagy kiegészítő tevékenységekből ered) visszatartásra kerül és azt a jövőbeli (vagy kifizetetlen múltbeli) hiány fedezésére, és ennélfogva az önkormányzati hozzájárulás csökkentésére használják fel.

| (245) | A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a hiány-ellentételezés kifizetésének késedelme miatt azon tény következtében, hogy az 1996–2014-es időszakban az érintett önkormányzatok mindvégig jelentős összegű meg nem fizetett hiány-ellentételezéssel tartoztak minden IRIS-H-nak, valamint azon tény miatt, hogy minden IRIS-H összesítetten alulkompenzált volt, a gyakorlatban az IRIS-H esetében túlkompenzáció nem történt. |
| --- | --- |

(245)

A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a hiány-ellentételezés kifizetésének késedelme miatt azon tény következtében, hogy az 1996–2014-es időszakban az érintett önkormányzatok mindvégig jelentős összegű meg nem fizetett hiány-ellentételezéssel tartoztak minden IRIS-H-nak, valamint azon tény miatt, hogy minden IRIS-H összesítetten alulkompenzált volt, a gyakorlatban az IRIS-H esetében túlkompenzáció nem történt.

7.3.6.   A túlkompenzáció ellenőrzése

A túlkompenzáció ellenőrzése

| (246) | Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatban rögzített harmadik fő összeegyeztethetőségi feltétel előírja a tagállamoknak az annak biztosítását szolgáló lépések megtételét, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásával megbízott vállalkozás ne részesüljön túlkompenzációban, és kötelezi a tagállamokat rendszeres ellenőrzések elvégzésére vagy annak biztosítására, hogy ilyen ellenőrzésekre legalább háromévente sor kerüljön. (285) Emellett, ha tényleges túlkompenzáció történt, a tagállam köteles az érintett vállalkozást annak visszafizetésére kötelezni. (286) |
| --- | --- |

(246)

Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozatban rögzített harmadik fő összeegyeztethetőségi feltétel előírja a tagállamoknak az annak biztosítását szolgáló lépések megtételét, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásával megbízott vállalkozás ne részesüljön túlkompenzációban, és kötelezi a tagállamokat rendszeres ellenőrzések elvégzésére vagy annak biztosítására, hogy ilyen ellenőrzésekre legalább háromévente sor kerüljön. (285) Emellett, ha tényleges túlkompenzáció történt, a tagállam köteles az érintett vállalkozást annak visszafizetésére kötelezni. (286)

285

286

| (247) | Először és mindenekelőtt meg kell jegyezni, hogy az ebben a határozatban tárgyalt hiányfedezés vonatkozásában már maga az ellentételezési rendszer jellege erősen mérsékli a túlkompenzáció esélyét, és emiatt az a túlkompenzáció megelőzését támogató intézkedés. Valójában az önkormányzatok nem fedezhetnek többet, mint az IRIS-H-nál az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtása és a korlátozott kiegészítő tevékenységek végzése miatt keletkezett tényleges hiány. Az ellentételezés ennélfogva csak ezen általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek nyújtása során felmerült maradvány nettó költségeket fedezi (lásd a (226) preambulumbekezdést), és még csak észszerű nyereséget sem tartalmaznak. Minden kifizetés utólagos, azaz a hiány keletkezése utáni (lásd ezzel összefüggésben a (234) preambulumbekezdés táblázatait). A kifizetésekre részletekben kerül sor (amint azt a (234) preambulumbekezdés táblázatai is szemléltetik), ami biztosítja, hogy az önkormányzatok a kifizetéseket visszatarthassák, ha fennállna a túlkompenzáció kockázatának bármiféle jele. Az önkormányzatok az IRIS-H-nak történő kifizetés előtt ellenőrzik a kifizetetlen hiány összesített összegét is. Amint fentebb kifejtésre került (lásd a (235) preambulumbekezdést), az önkormányzatok és az IRIS-H megállapodott abban, hogy ez utóbbi haladéktalanul visszafizeti az LCH 109. cikke szerinti hiány ellentételezését, ezzel megelőzve ugyanazon hiány kétszeres fedezését. Ennélfogva a technikai túlkompenzáció tekintetében csak korlátozott és elméleti maradványkockázat áll fenn akkor, ha az ellentételezést évente külön-külön elemezzük (lásd a (237)–(238) preambulumbekezdést). Azonban a gyakorlatban összesített alapon egyik IRIS-H sem kapott tényleges túlkompenzációt, mivel az 1996–2014-es időszakban az önkormányzatok mindvégig nagy összegű kifizetetlen hiány-ellentételezési összegekkel tartoztak az IRIS-H-nak (ahogy azt a (234) preambulumbekezdés táblázatai megerősítik). |
| --- | --- |

(247)

Először és mindenekelőtt meg kell jegyezni, hogy az ebben a határozatban tárgyalt hiányfedezés vonatkozásában már maga az ellentételezési rendszer jellege erősen mérsékli a túlkompenzáció esélyét, és emiatt az a túlkompenzáció megelőzését támogató intézkedés. Valójában az önkormányzatok nem fedezhetnek többet, mint az IRIS-H-nál az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtása és a korlátozott kiegészítő tevékenységek végzése miatt keletkezett tényleges hiány. Az ellentételezés ennélfogva csak ezen általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek nyújtása során felmerült maradvány nettó költségeket fedezi (lásd a (226) preambulumbekezdést), és még csak észszerű nyereséget sem tartalmaznak. Minden kifizetés utólagos, azaz a hiány keletkezése utáni (lásd ezzel összefüggésben a (234) preambulumbekezdés táblázatait). A kifizetésekre részletekben kerül sor (amint azt a (234) preambulumbekezdés táblázatai is szemléltetik), ami biztosítja, hogy az önkormányzatok a kifizetéseket visszatarthassák, ha fennállna a túlkompenzáció kockázatának bármiféle jele. Az önkormányzatok az IRIS-H-nak történő kifizetés előtt ellenőrzik a kifizetetlen hiány összesített összegét is. Amint fentebb kifejtésre került (lásd a (235) preambulumbekezdést), az önkormányzatok és az IRIS-H megállapodott abban, hogy ez utóbbi haladéktalanul visszafizeti az LCH 109. cikke szerinti hiány ellentételezését, ezzel megelőzve ugyanazon hiány kétszeres fedezését. Ennélfogva a technikai túlkompenzáció tekintetében csak korlátozott és elméleti maradványkockázat áll fenn akkor, ha az ellentételezést évente külön-külön elemezzük (lásd a (237)–(238) preambulumbekezdést). Azonban a gyakorlatban összesített alapon egyik IRIS-H sem kapott tényleges túlkompenzációt, mivel az 1996–2014-es időszakban az önkormányzatok mindvégig nagy összegű kifizetetlen hiány-ellentételezési összegekkel tartoztak az IRIS-H-nak (ahogy azt a (234) preambulumbekezdés táblázatai megerősítik).

| (248) | Másodszor, az egyes támogatások odaítéléséről és felhasználásának ellenőrzéséről szóló, 1983. november 14-i törvény (287) a különösen a helyi hatóságok által odaítélt támogatások ellenőrzésére vonatkozó szabályokat állapít meg. Ebben ugyanazok a szabályok szerepelnek, mint a költségvetésre, elszámolásokra és ellenőrzésekre vonatkozó rendelkezésekről szóló, 2006. február 23-i sarkalatos brüsszeli Ordonnance-ban (288), amely beépíti Brüsszel főváros régiója vonatkozásában a költségvetésre, a települések és régiók támogatásainak és elszámolásainak ellenőrzésére, és a belga Számvevőszék általi auditszabályokra vonatkozó általános rendelkezés megállapításáról szóló, 2003. május 16-i törvényben (289) meghatározott általános szabályokat. Az 1983. augusztus 1-i törvény 1. cikke kimondja:

  „Ez a törvény vonatkozik az alábbiak által nyújtott minden támogatásra:






  1.o | tartományok, önkormányzatok, jogi személy tartományi vagy önkormányzati érdekű létesítmények, agglomerációk, önkormányzati szövetségek, kulturális bizottságok, tartományi szervezetek és önkormányzati szervezetek; |
| --- | --- | --- |

(248)

Másodszor, az egyes támogatások odaítéléséről és felhasználásának ellenőrzéséről szóló, 1983. november 14-i törvény (287) a különösen a helyi hatóságok által odaítélt támogatások ellenőrzésére vonatkozó szabályokat állapít meg. Ebben ugyanazok a szabályok szerepelnek, mint a költségvetésre, elszámolásokra és ellenőrzésekre vonatkozó rendelkezésekről szóló, 2006. február 23-i sarkalatos brüsszeli Ordonnance-ban (288), amely beépíti Brüsszel főváros régiója vonatkozásában a költségvetésre, a települések és régiók támogatásainak és elszámolásainak ellenőrzésére, és a belga Számvevőszék általi auditszabályokra vonatkozó általános rendelkezés megállapításáról szóló, 2003. május 16-i törvényben (289) meghatározott általános szabályokat. Az 1983. augusztus 1-i törvény 1. cikke kimondja:

287

Ordonnance

288

289

„Ez a törvény vonatkozik az alábbiak által nyújtott minden támogatásra:

1.o

o

tartományok, önkormányzatok, jogi személy tartományi vagy önkormányzati érdekű létesítmények, agglomerációk, önkormányzati szövetségek, kulturális bizottságok, tartományi szervezetek és önkormányzati szervezetek;

| 2.o | az 1. pontban említettek által közvetlenül vagy közvetetten 1o támogatásban részesített jogi vagy természetes személyek.” |
| --- | --- |

2.o

o

az 1. pontban említettek által közvetlenül vagy közvetetten 1o támogatásban részesített jogi vagy természetes személyek.”

o

Ugyanezen törvény 2. cikke meghatározza annak igen általános hatályát is, kimondva az alábbiakat:

„Támogatás [...] minden hozzájárulás, előny vagy támogatás, függetlenül formájától vagy megnevezésétől, ideértve az általános érdekű tevékenységek előmozdítása érdekében odaítélt kamatmentes visszafizetendő pénzeszközök folyósítását [...]”

A fenti cikkekből egyértelmű, hogy a brüsszeli önkormányzatok által az IRIS-H-nak az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek nyújtásáért odaítélt hiány-ellentételezés a törvény hatálya alá tartozik.

| (249) | Az 1983. november 14-i törvény 3. cikke hozza létre azt az elvet, hogy a támogatás kizárólag arra a célra használható fel, amelyre azt adták, és a kedvezményezettnek képesnek kell lennie a felhasználás indokolására. A 4. és az 5. cikk további szabályokat állapít meg az említett támogatások nyújtására és a kedvezményezettre előírt átláthatósági kötelezettségekre. Ezután a 6. és a 7. cikk határozza meg a támogatás felhasználásának a támogatást nyújtó vagy megbízottja általi ellenőrzésének szabályait. A 6. cikk különösen az alábbiakat írja elő:

  „Minden támogatást nyújtónak jogosultnak kell lennie az adott támogatás felhasználásának helyszíni ellenőrzésére.”

  A 7. cikk rendelkezik a támogatás visszafizetéséről és visszafizettetéséről. A szóban forgó cikk így szól:

  „A támogatásra vonatkozó vitarendezési rendelkezésektől függetlenül a kedvezményezett köteles a támogatást visszafizetni a következő körülmények fennállása esetén:






  1.o | amennyiben a támogatást nem arra a célra használta fel, amelyre azt adták; |
| --- | --- | --- |

(249)

Az 1983. november 14-i törvény 3. cikke hozza létre azt az elvet, hogy a támogatás kizárólag arra a célra használható fel, amelyre azt adták, és a kedvezményezettnek képesnek kell lennie a felhasználás indokolására. A 4. és az 5. cikk további szabályokat állapít meg az említett támogatások nyújtására és a kedvezményezettre előírt átláthatósági kötelezettségekre. Ezután a 6. és a 7. cikk határozza meg a támogatás felhasználásának a támogatást nyújtó vagy megbízottja általi ellenőrzésének szabályait. A 6. cikk különösen az alábbiakat írja elő:

„Minden támogatást nyújtónak jogosultnak kell lennie az adott támogatás felhasználásának helyszíni ellenőrzésére.”

A 7. cikk rendelkezik a támogatás visszafizetéséről és visszafizettetéséről. A szóban forgó cikk így szól:

„A támogatásra vonatkozó vitarendezési rendelkezésektől függetlenül a kedvezményezett köteles a támogatást visszafizetni a következő körülmények fennállása esetén:

1.o

o

amennyiben a támogatást nem arra a célra használta fel, amelyre azt adták;

| 2.o | amennyiben nem ad arra a 4. és 5. cikkben említett indokot; |
| --- | --- |

2.o

o

amennyiben nem ad arra a 4. és 5. cikkben említett indokot;

| 3.o | amennyiben megtagadja a 6. cikkben említett ellenőrzés megengedését. |
| --- | --- |

3.o

o

amennyiben megtagadja a 6. cikkben említett ellenőrzés megengedését.

Azonban az 1.o és 2.o pont szerinti esetben a kedvezményezett a támogatásnak csak a nem indokolt részét köteles visszafizetni.

o

o

A közvetlen adókivetési hatáskörrel rendelkező közjogi jogi személyek felhatalmazást kapnak a visszafizetendő támogatások visszafizettetésének elrendelésére. Az utasítást a visszafizettetésért felelős könyvelő adja ki. Azt azon közigazgatási hatóság által végrehajthatóvá kell tenni, amely jogosult az adott közjogi jogi személy rendelkezéseinek végrehajtatására.”

| (250) | Ennélfogva az említett törvény lehetővé teszi az önkormányzatok számára annak biztosítását, hogy a támogatások nyújtása a szükséges feltételeknek megfeleljen, és ellenőrizhessék a felhasználást és visszafizettethessék a nem szükséges összegeket. Ezért a hiány-ellentételezés önkormányzatok általi kifizetésére igen szigorú szabályok vonatkoznak. Ezek – az érintett kórházak általi elfogadás révén – kiterjednek a független hatóság általi ellenőrzés jogára, ami biztosíthatja, hogy a támogatást ténylegesen arra a célra fordítsák, amelyre azt adták. Egyébként a kórház azt köteles haladéktalanul visszafizetni, ami garantálja az IRIS-H esetleges túlkompenzációjának visszafizettetését. |
| --- | --- |

(250)

Ennélfogva az említett törvény lehetővé teszi az önkormányzatok számára annak biztosítását, hogy a támogatások nyújtása a szükséges feltételeknek megfeleljen, és ellenőrizhessék a felhasználást és visszafizettethessék a nem szükséges összegeket. Ezért a hiány-ellentételezés önkormányzatok általi kifizetésére igen szigorú szabályok vonatkoznak. Ezek – az érintett kórházak általi elfogadás révén – kiterjednek a független hatóság általi ellenőrzés jogára, ami biztosíthatja, hogy a támogatást ténylegesen arra a célra fordítsák, amelyre azt adták. Egyébként a kórház azt köteles haladéktalanul visszafizetni, ami garantálja az IRIS-H esetleges túlkompenzációjának visszafizettetését.

| (251) | Ezt megerősíti a Loi CPAS, amelynek 60. cikke (6) bekezdése előírja a következőket:

  „A beruházási vagy működési támogatásban részesíthető létesítmények és szolgáltatások létrehozása vagy fejlesztése tárgyában csak azt igazoló dokumentáció alapján hozható döntés, hogy a támogatás nyújtásáról szóló alkotmányos törvényben vagy rendelkezésben meghatározott feltételek teljesülnek.”

  Ennélfogva, ha a CPAS közkórházat létesít, bizonyítania kell, hogy a finanszírozás odaítélésére vonatkozó szabályokat be fogják tartani. |
| --- | --- |

(251)

Ezt megerősíti a Loi CPAS, amelynek 60. cikke (6) bekezdése előírja a következőket:

„A beruházási vagy működési támogatásban részesíthető létesítmények és szolgáltatások létrehozása vagy fejlesztése tárgyában csak azt igazoló dokumentáció alapján hozható döntés, hogy a támogatás nyújtásáról szóló alkotmányos törvényben vagy rendelkezésben meghatározott feltételek teljesülnek.”

Ennélfogva, ha a CPAS közkórházat létesít, bizonyítania kell, hogy a finanszírozás odaítélésére vonatkozó szabályokat be fogják tartani.

| (252) | Hasonlóképpen, a Loi CPAS 135h. cikke szabályokat állapít meg a XII. fejezet szerinti helyi szervezet (ebben az esetben az IRIS-H) kórházközi szervezete (ez esetben az IRIS) negyedéves monitoringjára. Ez különösen azt jelenti, hogy az IRIS ellenőrzi, hogy az IRIS-H által hozott határozatok megfelelnek-e az alábbiaknak:






  „1.o | a kórházi tevékenység általános és konkrét stratégiai terve és a tervek szerint hozott határozatok; |
| --- | --- | --- |

(252)

Hasonlóképpen, a Loi CPAS 135h. cikke szabályokat állapít meg a XII. fejezet szerinti helyi szervezet (ebben az esetben az IRIS-H) kórházközi szervezete (ez esetben az IRIS) negyedéves monitoringjára. Ez különösen azt jelenti, hogy az IRIS ellenőrzi, hogy az IRIS-H által hozott határozatok megfelelnek-e az alábbiaknak:

„1.o

o

a kórházi tevékenység általános és konkrét stratégiai terve és a tervek szerint hozott határozatok;

| 2.o | a helyi szervezet által a kórházközi szervezet által meghatározott iránymutatások alapján elfogadott konkrét terv és pénzügyi terv, és e tervek minden módosítása és frissítése; |
| --- | --- |

2.o

o

a helyi szervezet által a kórházközi szervezet által meghatározott iránymutatások alapján elfogadott konkrét terv és pénzügyi terv, és e tervek minden módosítása és frissítése;

| 3.o | a helyi szervezet által a kórházközi szervezet által meghatározott iránymutatások alapján elfogadott éves költségvetés. |
| --- | --- |

3.o

o

a helyi szervezet által a kórházközi szervezet által meghatározott iránymutatások alapján elfogadott éves költségvetés.

Nem megfelelés esetében a kórházközi szervezet megteszi az általa a nem megfelelés megszüntetésére megfelelőnek ítélt intézkedéseket, és értesíti a helyi szervezetet az általa meghatározott időn belüli végrehajtásról.

Ha az érintett helyi szervezet az intézkedéseket a megadott határidőre nem hajtja végre, a kórházközi szervezet haladéktalanul utasíthatja a 135i. cikkben említett könyvvizsgálót a mulasztó helyi szervezet leváltására.”

| (253) | A fenti rendelkezésekből nyilvánvaló, hogy a Loi CPAS és az 1983. november 14-i törvény egyaránt lehetővé teszi a brüsszeli önkormányzatok számára annak biztosítását, hogy az IRIS-H-nak fizetett támogatás felhasználása megfelelően történjen és ne eredményezzen túlkompenzációt. E rendelkezések együttes alkalmazása teszi lehetővé a túlkompenzáció ellenőrzését és előírja a túlkompenzáció visszafizettetését. Emellett nem megfelelés esetében a leváltási hatáskör harmadik személyre kerül átruházásra az IRIS-H-ra rótt kötelezettségek teljesítésének biztosítására, különösen a költségvetés tekintetében. Az önkormányzatok, a CPAS és az IRIS kórházközi szervezete messzire nyúló ellenőrzési hatáskörökkel rendelkezik még akkor is, ha az ebben a határozatban tárgyalt hiány-ellentételezési rendszerben túlkompenzáció veszélye jóformán egyáltalán nem áll fenn. |
| --- | --- |

(253)

A fenti rendelkezésekből nyilvánvaló, hogy a Loi CPAS és az 1983. november 14-i törvény egyaránt lehetővé teszi a brüsszeli önkormányzatok számára annak biztosítását, hogy az IRIS-H-nak fizetett támogatás felhasználása megfelelően történjen és ne eredményezzen túlkompenzációt. E rendelkezések együttes alkalmazása teszi lehetővé a túlkompenzáció ellenőrzését és előírja a túlkompenzáció visszafizettetését. Emellett nem megfelelés esetében a leváltási hatáskör harmadik személyre kerül átruházásra az IRIS-H-ra rótt kötelezettségek teljesítésének biztosítására, különösen a költségvetés tekintetében. Az önkormányzatok, a CPAS és az IRIS kórházközi szervezete messzire nyúló ellenőrzési hatáskörökkel rendelkezik még akkor is, ha az ebben a határozatban tárgyalt hiány-ellentételezési rendszerben túlkompenzáció veszélye jóformán egyáltalán nem áll fenn.

| (254) | Ezen túlmenően, amennyiben a kórház üzemeltetési számlái hiányt mutatnak, az önkormányzati vezető(k) a Loi CPAS 111. cikkének (2) bekezdése és 126. cikke alapján felfüggesztheti(k) a végrehajtást „a CPAS minden olyan határozata esetében, amely az önkormányzati érdekekre és különösen az önkormányzat pénzügyi érdekeire káros.” |
| --- | --- |

(254)

Ezen túlmenően, amennyiben a kórház üzemeltetési számlái hiányt mutatnak, az önkormányzati vezető(k) a Loi CPAS 111. cikkének (2) bekezdése és 126. cikke alapján felfüggesztheti(k) a végrehajtást „a CPAS minden olyan határozata esetében, amely az önkormányzati érdekekre és különösen az önkormányzat pénzügyi érdekeire káros.”

| (255) | Végezetül érdemes kiemelni, hogy a szóban forgó támogatási intézkedést nyújtó hatóságok (azaz az önkormányzatok és a CPAS) a kedvezményezetteket közvetlenül ellenőrzik. Ezeknek a hatóságoknak különösen többségi szavazatuk van az IRIS-H Igazgatási Tanácsában, amely egyebek mellett kinevezi az adott kórházak főigazgatóját. Abban a valószínűtlen esetben, ha valamely IRIS-H kórház elméletben megtagadná a túlkompenzáció visszafizetését, a hatóságok a helyzet orvoslására egyszerűen leválthatják a főigazgatót. Emellett – amint azt minden egyes IRIS-H belső szabályzata előírja – az Igazgatási Tanács évente legalább nyolc alkalommal ülésezik, ami lehetővé teszi a támogatást nyújtó hatóságoknak az IRIS-H pénzügyi helyzetének szoros figyelemmel kísérését (egyebek mellett a negyedéves jelentéseken keresztül, amelyek a belső szabályzat előírása alapján erre a témakörre is kiterjednek). |
| --- | --- |

(255)

Végezetül érdemes kiemelni, hogy a szóban forgó támogatási intézkedést nyújtó hatóságok (azaz az önkormányzatok és a CPAS) a kedvezményezetteket közvetlenül ellenőrzik. Ezeknek a hatóságoknak különösen többségi szavazatuk van az IRIS-H Igazgatási Tanácsában, amely egyebek mellett kinevezi az adott kórházak főigazgatóját. Abban a valószínűtlen esetben, ha valamely IRIS-H kórház elméletben megtagadná a túlkompenzáció visszafizetését, a hatóságok a helyzet orvoslására egyszerűen leválthatják a főigazgatót. Emellett – amint azt minden egyes IRIS-H belső szabályzata előírja – az Igazgatási Tanács évente legalább nyolc alkalommal ülésezik, ami lehetővé teszi a támogatást nyújtó hatóságoknak az IRIS-H pénzügyi helyzetének szoros figyelemmel kísérését (egyebek mellett a negyedéves jelentéseken keresztül, amelyek a belső szabályzat előírása alapján erre a témakörre is kiterjednek).

| (256) | A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy megfelelő szabályok léteznek a túlkompenzáció megelőzésére, kimutatására és visszafizettetésére, miközben a tényleges túlkompenzáció veszélye a szóban forgó támogatási intézkedés jellege miatt igen csekély. |
| --- | --- |

(256)

A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy megfelelő szabályok léteznek a túlkompenzáció megelőzésére, kimutatására és visszafizettetésére, miközben a tényleges túlkompenzáció veszélye a szóban forgó támogatási intézkedés jellege miatt igen csekély.

7.3.7.   A megbízások időtartama

A megbízások időtartama

| (257) | Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 2. cikkének (2) bekezdése előirányozza, hogy a határozat csak legfeljebb tízéves időtartamú megbízásokra vonatkozik, kivéve, ha az ennél hosszabb időtartam azzal indokolható, hogy a megbízott vállalkozásnak hosszabb időszakra van szüksége a jelentős beruházás általánosan elfogadott számviteli elvek szerinti leírásához. |
| --- | --- |

(257)

Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 2. cikkének (2) bekezdése előirányozza, hogy a határozat csak legfeljebb tízéves időtartamú megbízásokra vonatkozik, kivéve, ha az ennél hosszabb időtartam azzal indokolható, hogy a megbízott vállalkozásnak hosszabb időszakra van szüksége a jelentős beruházás általánosan elfogadott számviteli elvek szerinti leírásához.

| (258) | Az IRIS-H belső szabályzatának – amely az ebben az ügyben releváns önkormányzati szintű megbízási alapaktus – hatálya 30 évben került meghatározásra. A Bizottság megítélése szerint ezt a hosszú időtartamot indokolja az IRIS-H mint általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásával megbízott által végrehajtandó jelentős beruházás. Pontosabban, az IRIS-H legfontosabb eszközei épületei (eszközértékének több mint 60 %-át teszik ki), amelyek leírása az általánosan elfogadott számviteli elvek szerint 30 éves időtartam alatt történik. (290) Emellett korlátozott és még rövidebb időtartamra szólnak az IRIS stratégiai tervei, amelyek tovább részletezik azokat a további kötelezettségeket, amelyekre az IRIS-H megbízása szól. Az első stratégiai terv az 1996–2001 közötti hatéves időszakra szólt. A második stratégiai terv eredetileg a 2002–2006-os időszakra szólt, de később módosították és 2014-ig meghosszabbították. A 2015–2018-as időszakra szóló új stratégiai terv 2015. januárban került elfogadásra. |
| --- | --- |

(258)

Az IRIS-H belső szabályzatának – amely az ebben az ügyben releváns önkormányzati szintű megbízási alapaktus – hatálya 30 évben került meghatározásra. A Bizottság megítélése szerint ezt a hosszú időtartamot indokolja az IRIS-H mint általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásával megbízott által végrehajtandó jelentős beruházás. Pontosabban, az IRIS-H legfontosabb eszközei épületei (eszközértékének több mint 60 %-át teszik ki), amelyek leírása az általánosan elfogadott számviteli elvek szerint 30 éves időtartam alatt történik. (290) Emellett korlátozott és még rövidebb időtartamra szólnak az IRIS stratégiai tervei, amelyek tovább részletezik azokat a további kötelezettségeket, amelyekre az IRIS-H megbízása szól. Az első stratégiai terv az 1996–2001 közötti hatéves időszakra szólt. A második stratégiai terv eredetileg a 2002–2006-os időszakra szólt, de később módosították és 2014-ig meghosszabbították. A 2015–2018-as időszakra szóló új stratégiai terv 2015. januárban került elfogadásra.

290

| (259) | Emellett a 2014. április 10-i törvény (291) korlátozta az alapvető kórházi ellátási feladatra vonatkozó szövetségi megbízási aktus tartamát (292) az LCH hatályos változata 105. cikkének módosításával (293). A 105. cikk most előírja különösen, hogy az az időtartam, amelyre a BMF-t odaítélik, a tíz évet nem haladhatja meg, a BMF azon elemei kivételével, amelyek az olyan jelentős kórházi beruházások költségét fedezik, amelyek leírását az általánosan elfogadott számviteli elvek szerint hosszabb idő alatt kell elvégezni. Végezetül korlátozott idejű az az egyedi engedély is, amelyre a kórházaknak a BMF-finanszírozásra jogosultsághoz rendelkezniük kell (régiótól függő, de általában öt év körüli, és egy esetben sem tíz évnél hosszabb). |
| --- | --- |

(259)

Emellett a 2014. április 10-i törvény (291) korlátozta az alapvető kórházi ellátási feladatra vonatkozó szövetségi megbízási aktus tartamát (292) az LCH hatályos változata 105. cikkének módosításával (293). A 105. cikk most előírja különösen, hogy az az időtartam, amelyre a BMF-t odaítélik, a tíz évet nem haladhatja meg, a BMF azon elemei kivételével, amelyek az olyan jelentős kórházi beruházások költségét fedezik, amelyek leírását az általánosan elfogadott számviteli elvek szerint hosszabb idő alatt kell elvégezni. Végezetül korlátozott idejű az az egyedi engedély is, amelyre a kórházaknak a BMF-finanszírozásra jogosultsághoz rendelkezniük kell (régiótól függő, de általában öt év körüli, és egy esetben sem tíz évnél hosszabb).

291

292

293

| (260) | A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 2. cikkének (2) bekezdése szerinti, a megbízási aktus időtartamának korlátozására és ezen időtartam indokolására vonatkozó követelmény teljesül. |
| --- | --- |

(260)

A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 2. cikkének (2) bekezdése szerinti, a megbízási aktus időtartamának korlátozására és ezen időtartam indokolására vonatkozó követelmény teljesül.

7.3.8.   Átláthatóság

Átláthatóság

| (261) | Végezetül az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat előírja a tagállamok számára bizonyos információk közzétételét. Pontosabban, az olyan vállalkozásnak adott, 15 millió EUR feletti ellentételezés esetében, amelynek az általános gazdasági érdekű szolgáltatástól eltérő tevékenységei is vannak, az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 7. cikke előírja a tagállamok számára a megbízási aktusnak (vagy annak az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 4. cikkében felsorolt elemeket tartalmazó összefoglalásának) és évente a megbízott vállalkozásnak adott támogatás összegének interneten vagy más megfelelő módon történő közzétételét. |
| --- | --- |

(261)

Végezetül az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat előírja a tagállamok számára bizonyos információk közzétételét. Pontosabban, az olyan vállalkozásnak adott, 15 millió EUR feletti ellentételezés esetében, amelynek az általános gazdasági érdekű szolgáltatástól eltérő tevékenységei is vannak, az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 7. cikke előírja a tagállamok számára a megbízási aktusnak (vagy annak az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 4. cikkében felsorolt elemeket tartalmazó összefoglalásának) és évente a megbízott vállalkozásnak adott támogatás összegének interneten vagy más megfelelő módon történő közzétételét.

| (262) | Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat szerinti átláthatósági követelmény „Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokon kívül eső tevékenységekkel is rendelkező vállalkozásnak nyújtott 15 millió EUR feletti összegű ellentételezés”-re vonatkozik. Amint az a 9–13. táblázatban megfigyelhető, az egyes IRIS-H kórházaknak adott önkormányzati hiány-ellentételezés egy évben sem érte el a 15 millió EUR-t. Ezért a Bizottság megítélése szerint az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 7. cikke szerinti átláthatósági követelményt ebben az ügyben nem kell alkalmazni. |
| --- | --- |

(262)

Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat szerinti átláthatósági követelmény „Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokon kívül eső tevékenységekkel is rendelkező vállalkozásnak nyújtott 15 millió EUR feletti összegű ellentételezés”-re vonatkozik. Amint az a 9–13. táblázatban megfigyelhető, az egyes IRIS-H kórházaknak adott önkormányzati hiány-ellentételezés egy évben sem érte el a 15 millió EUR-t. Ezért a Bizottság megítélése szerint az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 7. cikke szerinti átláthatósági követelményt ebben az ügyben nem kell alkalmazni.

7.3.9.   Összefoglaló következtetések a belső piaccal való összeegyeztethetőségről

Összefoglaló következtetések a belső piaccal való összeegyeztethetőségről

| (263) | A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a brüsszeli IRIS közkórházak hiányának brüsszeli önkormányzatok általi, 1996-tól történő, e határozat tárgyát képező ellentételezése megfelel az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat követelményeinek, és ezért az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése alapján a belső piaccal összeegyeztethető. |
| --- | --- |

(263)

A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a brüsszeli IRIS közkórházak hiányának brüsszeli önkormányzatok általi, 1996-tól történő, e határozat tárgyát képező ellentételezése megfelel az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat követelményeinek, és ezért az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése alapján a belső piaccal összeegyeztethető.

| (264) | A fenti következtetésekből és a (148)–(152) preambulumbekezdésben adott magyarázatból következik, hogy a Bizottságnak nem kell értékelnie, hogy a brüsszeli IRIS közkórházak hiányának a brüsszeli önkormányzatok általi ellentételezése a belső piaccal az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat (a 2005. december 9. és 2012. január 31. között adott támogatás esetében) vagy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya alapján is összeegyeztethető-e. |
| --- | --- |

(264)

A fenti következtetésekből és a (148)–(152) preambulumbekezdésben adott magyarázatból következik, hogy a Bizottságnak nem kell értékelnie, hogy a brüsszeli IRIS közkórházak hiányának a brüsszeli önkormányzatok általi ellentételezése a belső piaccal az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat (a 2005. december 9. és 2012. január 31. között adott támogatás esetében) vagy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások 2012. évi keretszabálya alapján is összeegyeztethető-e.

7.4.   Záró megjegyzések

Záró megjegyzések

| (265) | Amint fentebb kifejtésre került (lásd a (159) preambulumbekezdést), a Törvényszék 2012. november 7-i megsemmisítő ítéletében hivatkozott az egyenlő bánásmód elvére. Ebben az összefüggésben a Bizottság emlékeztet arra, hogy a megkülönböztetésmentesség/egyenlő bánásmód elvét az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat az összeegyeztethetőség kritériumaként nem említi. Ennek ellenére a Bizottság ebben az ügyben megállapítja, hogy az elv mindenképpen teljesül, mivel az állami IRIS-H és a brüsszeli magánkórházak jogilag és ténybelileg is eltérő helyzetben vannak azon tény miatt, hogy az állami IRIS-H általános gazdasági érdekű szolgáltatási feladata a magánkórházakénál tágabb terjedelmű, és ennélfogva annak ellátása is költségesebb (ahogy az fentebb kifejtésre került, lásd a 7.3.4.1. pontot). A Bizottság a teljesség kedvéért megjegyzi, hogy az IRIS-H-ra számos korlátozás vonatkozik és további költségei is vannak (lásd a (42)–(43) preambulumbekezdést) a rábízott általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellátása során. |
| --- | --- |

(265)

Amint fentebb kifejtésre került (lásd a (159) preambulumbekezdést), a Törvényszék 2012. november 7-i megsemmisítő ítéletében hivatkozott az egyenlő bánásmód elvére. Ebben az összefüggésben a Bizottság emlékeztet arra, hogy a megkülönböztetésmentesség/egyenlő bánásmód elvét az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat az összeegyeztethetőség kritériumaként nem említi. Ennek ellenére a Bizottság ebben az ügyben megállapítja, hogy az elv mindenképpen teljesül, mivel az állami IRIS-H és a brüsszeli magánkórházak jogilag és ténybelileg is eltérő helyzetben vannak azon tény miatt, hogy az állami IRIS-H általános gazdasági érdekű szolgáltatási feladata a magánkórházakénál tágabb terjedelmű, és ennélfogva annak ellátása is költségesebb (ahogy az fentebb kifejtésre került, lásd a 7.3.4.1. pontot). A Bizottság a teljesség kedvéért megjegyzi, hogy az IRIS-H-ra számos korlátozás vonatkozik és további költségei is vannak (lásd a (42)–(43) preambulumbekezdést) a rábízott általános gazdasági érdekű szolgáltatások ellátása során.

| (266) | Mivel az IRIS-H és a brüsszeli magánkórházak helyzete eltérő/nem összehasonlítható, az IRIS-H hiányának ellentételezése nem tekinthető az egyenlő bánásmód elvébe ütközőnek. |
| --- | --- |

(266)

Mivel az IRIS-H és a brüsszeli magánkórházak helyzete eltérő/nem összehasonlítható, az IRIS-H hiányának ellentételezése nem tekinthető az egyenlő bánásmód elvébe ütközőnek.

8.   KÖVETKEZTETÉS

KÖVETKEZTETÉS

| (267) | A Bizottság a fenti értékelés alapján úgy határozott, hogy az ebben az ügyben szóban forgó állami támogatás az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése alapján a belső piaccal összeegyeztethető, |
| --- | --- |

(267)

A Bizottság a fenti értékelés alapján úgy határozott, hogy az ebben az ügyben szóban forgó állami támogatás az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése alapján a belső piaccal összeegyeztethető,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

A brüsszeli IRIS közkórházak hiányának ellentételezése formájában a brüsszeli önkormányzatok által 1996 óta nyújtott állami támogatás az Európai Unió működéséről szóló szerződés 106. cikkének (2) bekezdése alapján a belső piaccal összeegyeztethető.

2. cikk

Ennek a határozatnak a Belga Királyság a címzettje.

Kelt Brüsszelben, 2016. július 5-én.

a Bizottság részéről

Margrethe VESTAGER

a Bizottság tagja

---

(1)  
  2009. december 1-jétől az EK-Szerződés 87. és 88. cikke az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 107., illetve 108. cikkévé vált. A két-két rendelkezés tartalmilag azonos. E határozat alkalmazásában az EUMSZ 107. és 108. cikkére történő hivatkozásokat – adott esetben – az EK-Szerződés 87. és 88. cikkére történő hivatkozásként kell érteni. Az EUMSZ bevezetett bizonyos, szóhasználatra vonatkozó változtatásokat is, mint például a „Közösség” kifejezés „Unió”-val, a „közös piac” kifejezés „belső piac”-cal, az „Elsőfokú Bíróság” kifejezés pedig „Törvényszék”-kel történő felváltása. E határozat az EUMSZ terminológiáját követi.

1

(2)  
  HL C 437., 2014.12.5., 10. o.

2

(3)  Ez az öt közkórház az általános (azaz nem pszichiátriai, geriátriai és más szakkórházak) és egyetemi kórházak által biztosított mintegy 7 260 ágyból körülbelül 2 425-öt üzemeltet Brüsszel főváros régiójában és csaknem 10 000 főt foglalkoztat. Minden évben több mint 1 millió orvosi konzultációt tartanak. A jóváhagyott kórházi ágyak számát a belga hatóságok (akik konzultáltak a Közös Közösségi Bizottsággal és a Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálattal) adták meg és a 2015-ös évre vonatkoztak. A többi információ megtalálható az IRIS weboldalán (lásd: http://www.iris-hopitaux.be).

3

(4)  A közkórházakról és tevékenységükről részletesebben lásd a 2.2. és 2.4. pontot.

4

(5)  Az IRIS a következő rövidítése: Interhospitalière Regionale des Infrastructures de Soins.

5

Interhospitalière Regionale des Infrastructures de Soins

(6)  A panaszosok kérték nevük titokban tartását. Azonban az említett felek által benyújtott megsemmisítési kérelmekre és a Törvényszék T-137/10. sz. ügyben 2012. november 7-én hozott megsemmisítő ítéletére figyelemmel, nevük már nyilvános (lásd a (4) és (6) preambulumbekezdést). Meg kell jegyezni azt is, hogy az ABISP és tagjai a panaszt már ejtették.

6

(7)  Ez utóbbi érvet a panaszosok első alkalommal 2008. december 15-i levelükben vetették fel.

7

(8)  A szolgálatok előzetes értékelése az volt, hogy úgy tűnt, az IRIS-H közszolgálati kötelezettségekkel való megbízása szabályos, ellenszolgáltatása egyértelműen meghatározott és túlkompenzáció nem történt. Ezért a szolgálatok megítélése szerint az állami támogatási szabályokkal kapcsolatban probléma nem merült fel. Emellett megjegyezték, hogy az átláthatósággal kapcsolatos követelmények is láthatólag teljesültek. Ennek eredményeképpen a szolgálatok azt a következtetést vonták le, hogy a vizsgálat lefolytatásához nem volt elegendő ok, kivéve, ha a panaszos új elemeket jelent be.

8

(9)  A T-128/08. sz. ügyben hozott ítélet, nem tették közzé.

9

(10)  A T-241/08. sz. ügyben hozott ítélet, nem tették közzé.

10

(11)  A Tanács 1999. március 22-i 659/1999/EK rendelete az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (HL L 83., 1999.3.27., 1. o.).

11

(12)  
  HL C 74., 2010.3.24., 1. o.

12

(13)  A Bizottság 2005. november 28-i 2005/842/EK határozata az EK-Szerződés 86. cikke (2) bekezdésének az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vállalkozásoknak közszolgáltatással járó ellentételezés formájában megítélt állami támogatásokra történő alkalmazásáról (HL L 312., 2005.11.29., 67. o.).

13

(14)  A T-137/10. sz., CBI kontra Bizottság ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:T:2012:584.

14

CBI kontra Bizottság

(15)  Ugyanott, 313. pont.

15

(16)  Lásd a 2. lábjegyzetet.

16

(17)  Az 1976. augusztus 5-i Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 9876. o.

17

(18)  A Brüsszel főváros régióját alkotó tizenkilenc önkormányzat közül a hat érintett önkormányzat a következő: Anderlecht, la Ville de Bruxelles, Etterbeek, Ixelles, Schaerbeek és Saint-Gilles.

18

(19)  Pontosabban: CHU Brugmann-Huderf (1997. január 1-jéig egy jogalany), CHU Saint-Pierre, az Institut Bordet, a Centre Hospitalier Baron Lambert, a Centre Hospitalier Bracops, a Centre Hospitalier Molière, a Centre Hospitalier Brien és a Centre Hospitalier Etterbeek-Ixelles.

19

(20)  Utólagos kiemelés.

20

(21)  Utólagos kiemelés.

21

(22)  1995–1996-os rendes ülésszak. A Commission Communautaire commune Közgyűlésének dokumentumai: Rendelettervezet: B-10/1. – Jelentés: B-10/2. Szó szerinti jegyzőkönyv. – Vita és elfogadás: 1995. december 22-i ülés.

22

Commission Communautaire commune

(23)  Az előkészítő munka megjegyzi különösen, hogy az 1994. május 19-i együttműködési megállapodás megkötésének célja a következő volt: „a brüsszeli közkórházak folyamatos működésének biztosítása, egyebek között a Brüsszel főváros régiója területén a közkórházakért felelős állami szervek, nevezetesen az önkormányzatok, a [CPAS] és a [Loi CPAS] XII. fejezete szerint létrejött szervezetek közötti koordinációs és együttműködési mechanizmusok létrehozásának ösztönzésével létrejött szervezetek között;”.

23

(24)  A Loi CPAS 121. cikke előírja, hogy a XII. fejezet szerinti szervezetek jogi személyiséggel rendelkeznek.

24

(25)  Az IRIS-H egyes részei több részlegen működnek. Jelenleg a CHU-B három részlegen (Victor Horta, Paul Brien, és Reine Astrid); a CHU-SP két részlegen (Porte de Hal és César de Paepe); és az ISH négy részlegen (Etterbeek-Ixelles, J. Bracops, Molière-Longchamp és Baron Lambert) működik.

25

(26)  Az IRIS felügyeletére a (Brüsszel főváros régiója) 1995. december 22-i
  Ordonnance-ában (Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 1996. február 7., 2737. o.) meghatározott feltételek vonatkoznak.

26

Ordonnance

(27)  A Loi CPAS 120. cikke írja elő a szervezetek CPAS által létrehozott belső szabályzatra vonatkozó minimumkövetelményeket, a Loi CPAS XII. fejezete alapján.

27

(28)  Ezzel összefüggésben a Loi CPAS 125. cikke előírja, hogy: „A különféle partnerek hozzájárulására tekintet nélkül a közjogi jogalanyok mindig többségi szavazattal rendelkeznek a szervezet különböző igazgatási és irányítási testületeiben.”

28

(29)  Az FRBRTC-t az 1993. április 8-i
  Ordonnance hozta létre, Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 1993. május 12., 10889. o. (módosította a 2002. május 2-i
  Ordonnance).

29

Ordonnance

Ordonnance

(30)  A 100 millió EUR összeg nem volt elegendő a kórházak teljes, 1995 végén fennállt pénzügyi kötelezettségének fedezésére, mivel a halmozott veszteség 1995 végén a becslések szerint csaknem 200 millió EUR volt.

30

(31)  Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 1987. október 7., 14652. o., felváltotta a 2008. július 10-i koordinált kórháztörvény (Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 2008. november 7., 58624. o.).

31

(32)  A hivatkozás egyszerűsítése érdekében ebben a határozatban az LCH 147. cikkére való hivatkozásba beleértendő – a 2008. július 10-i törvény hatálybalépéstől kezdődően – az LCH 163. cikkére való hivatkozás is.

32

(33)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 2–7. cikkét.

33

(34)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 10–17. cikkét.

34

(35)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 23–45. cikkét. A kórházi programozási mechanizmus a kórházi ágyak maximális számának meghatározása régiónként, a szövetségi kormány által meghatározott orvosi szükségletek alapján. Ebből következik, hogy ha nem nő a kórházi ágyak iránti kereslet, új kórházi ágyak (vagy új kórházak) csak akkor létesíthetőek, ha meglévő ágyakat egyidejűleg máshol felszámolnak.

35

(36)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 68–76f. cikkét.

36

(37)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 130–142. cikkét.

37

(38)  Lásd: http://www.iris-hopitaux.be/en (2015. augusztus 9-i állapot).

38

(39)  A medián átlagjövedelemről részletesebben lásd a 246. lábjegyzetet.

39

(40)  Ez a kötelezettség egyebek mellett az 1966. július 18-i törvényen, a Loi CPAS 42. cikkének (5) bekezdésén, az 1988. június 24-i törvényen, Brüsszel főváros régiója vezetőségének 1991. július 25-i rendeletén, és Brüsszel főváros régiója kormányának 1999. május 6-i rendeletén alapul.

40

(41)  Az ebben és a következő preambulumbekezdésben szereplő minden költségbecslés 2010-re vonatkozik és az adott esetben Brüsszel főváros régiója vagy a szövetségi kormány általi közfinanszírozás levonása után az IRIS-H által viselendő maradványköltségeket tükrözi.

41

(42)  Szakmai titokként kezelendő információk.

42

(43)  Ennek a kötelezettségnek az alapja különösen az 1988. június 24-i törvény 156. cikke, 161. cikkének (1) bekezdése és 161. cikkének (2) bekezdése, a Loi CPAS 42. cikkének (5) bekezdése és az 1995. október 27-i szakszervezeti jegyzőkönyv 3.4. pontja.

43

(44)  Ez a kötelezettség egyebek mellett az 1961. február 14-i törvényen, a Loi CPAS 42. cikkének (5) bekezdésén, az 1988. június 24-i törvényen, Brüsszel főváros régiója vezetőségének 1991. július 25-i rendeletén, és Brüsszel főváros régiója kormányának 1999. május 6-i rendeletén alapul.

44

(45)  A bértáblaemeléseket a 2003/1, 2004/10, 2007/1 és 2009/1 megállapodás határozza meg.

45

(46)  Brüsszel főváros régiója a Loi CPAS XIIb. fejezetével összhangban előírt egy kórházközi szervezetet, amely az IRIS-H kórházi tevékenységeinek koordinációjáért és felügyeletéért felel.

46

(47)  Megjegyezzük, hogy egyes IRIS-H kórházak esetében ezt az elvet eredetileg a 44. vagy a 47. cikk rögzítette. Érdemben azonban az elv minden esetben az eredeti belső szabályzatban már megemlítésre került.

47

(48)  Az IRIS-H létrehozásának pillanatában ez az elv a belső szabályzat 44. cikkében került rögzítésre az alábbi szöveggel: „Az üzemi eredményt az Általános Közgyűlésben legalább a szavazatok egyötödével rendelkező partnerek között kell felosztani, az Általános Közgyűlésben való képviseletük arányában.”

48

(49)  2013 szeptemberében a Mutualité Chrétienne, az egyik legnagyobb belga mutuelles (amelyek olyan nonprofit magánszervezetek, amelyek az orvosi költségek megtérítését végzik szociális biztonsági alapon) egy cikket tett közzé, amely szerint a belga kórházak 2011. évi árbevétele a három forrás között átlagban a következő módon oszlott meg: (1) BMF: 49 %, (2) INAMI: 42 %, és (3) páciensek (vagy magánbiztosítóik): 9 %.

49

(50)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 87. cikkét.

50

(51)  Lásd a 2002. április 25-i királyi rendelet 24–87. cikkét, Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 2002. július 5., 30290. o.

51

(52)  Lásd a módosított 1963. augusztus 9-i törvényt, Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 1963. november 1., 10555. o.

52

(53)  Az 1994. augusztus 27-i Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 21524. o.

53

(54)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 133–135. cikkét.

54

(55)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 140. cikkét.

55

(56)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 46. cikkét.

56

(57)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 47. cikkét.

57

(58)  A hivatkozás egyszerűsítése érdekében ebben a határozatban az LCH 109. cikkére való hivatkozásba beleértendő – a 2008. július 10-i törvény hatálybalépéstől kezdődően – az LCH 125. cikkére való hivatkozás is.

58

(59)  Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 1964. január 1., 2. o.; ez a törvény előírta, hogy a hiány 10 %-át a kórház helye szerinti önkormányzat fedezi, és a fennmaradó 90 %-ot a páciensek lakóhelye szerinti belga önkormányzatok.

59

(60)  Az 1973. december 29-i Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 15027. o.

60

(61)  Eredetileg ez az 1986. december 8-i királyi rendelet volt (Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 1986. december 12., 17023. o.), amelyet az 1989. november 10-i királyi rendelet módosított, és később a 2006. március 8-i királyi rendelet (Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 2006. április 12., 20232. o.) váltott fel.

61

(62)  Az LCH 109. cikke szerinti hiányból kizárt egyéb elemek körébe tartoznak egyebek mellett a BMF-fel kapcsolatos korrekciós kifizetések becslése, egyes céltartalékok és az értékcsökkenés bizonyos fajtái.

62

(63)  Ennek oka az, hogy az LCH 109. cikke szerinti hiány számítása a számviteli hiányból bizonyos elemek kizárásával történik.

63

(64)  Az 1975. szeptember 4-i Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 10847. o.

64

(65)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 77. és 78. cikkét.

65

(66)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 80–85. cikkét.

66

(67)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 86–86d. cikkét.

67

(68)  Lásd az 1987. augusztus 7-i törvény 115. cikkét.

68

(69)  Lásd a 29. lábjegyzetet.

69

(70)  Ezeket a külön támogatásokat a 2003. február 13-i
  Ordonnance (Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 2003. május 5., 24098. o.) alapján ítélték oda.

70

Ordonnance

(71)  A Bizottság SA.19864 (korábban NN 54/2009) sz. ügyben hozott határozata, HL C 74., 2010.3.24., 1. o.

71

(72)  Ugyanott, a (140)–(145) preambulumbekezdés.

72

(73)  Ugyanott, a (146)–(150) preambulumbekezdés.

73

(74)  Ugyanott, a (146)–(150) preambulumbekezdés.

74

(75)  Ugyanott, a (151)–(155) preambulumbekezdés.

75

(76)  Ugyanott, a (156) preambulumbekezdés.

76

(77)  Ugyanott, a (175)–(181) preambulumbekezdés.

77

(78)  Ugyanott, a (182)–(193) preambulumbekezdés.

78

(79)  Ugyanott, a (204)–(205) preambulumbekezdés.

79

(80)  Ugyanott, a (206) preambulumbekezdés.

80

(81)  Ugyanott, a (198) preambulumbekezdés.

81

(82)  Ugyanott, a (199) preambulumbekezdés.

82

(83)  Ugyanott, a (201) preambulumbekezdés.

83

(84)  Lásd a 14. lábjegyzetet.

84

(85)  Ugyanott, 70. pont.

85

(86)  Ugyanott, 313. pont.

86

(87)  Ugyanott, 97–188. pont.

87

(88)  Ugyanott, 119–120. pont.

88

(89)  Ugyanott, 104. pont.

89

(90)  Ugyanott, 123–151. pont.

90

(91)  Ugyanott, 152–159. pont.

91

(92)  Ugyanott, 174–188. pont.

92

(93)  Ugyanott, 159. pont.

93

(94)  Ugyanott, 46–47. pont.

94

(95)  Ugyanott, a (194), (195)–(202) pont.

95

(96)  Ugyanott, 196. pont.

96

(97)  Ugyanott, 194. pont.

97

(98)  Ugyanott, 46–47. pont.

98

(99)  Ugyanott, 46–47. pont.

99

(100)  Ugyanott, 215. pont.

100

(101)  Ugyanott, 46–47. pont.

101

(102)  Ugyanott, 231–244. pont.

102

(103)  Ugyanott, 238. pont.

103

(104)  Ugyanott, 239–244. pont.

104

(105)  Ugyanott, 245–301. pont.

105

(106)  Ugyanott, 253–255. pont.

106

(107)  Ugyanott, 257., 258., 265. pont.

107

(108)  Ugyanott, 259–264. pont.

108

(109)  Ugyanott, 266–278. pont.

109

(110)  Ugyanott, 279–288. pont.

110

(111)  Ugyanott, 286. pont.

111

(112)  Ugyanott, 288. pont.

112

(113)  Ugyanott, 290. pont.

113

(114)  Ugyanott, 300. pont.

114

(115)  Ugyanott, 308. pont.

115

(116)  Lásd a 2. lábjegyzetet.

116

(117)  Lásd e tekintetben a T-137/10. sz. ügyben hozott ítélet 310. és 313. pontját.

117

(118)  Az, hogy ezek a tevékenységek ténylegesen az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése értelmében vett általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat alkotnak-e, és hogy a kórházak megbízása megfelelő volt-e, az alábbiakban kerül értékelésre (7.3.4. pont).

118

(119)  Lásd e tekintetben a T-137/10. sz. ügyben hozott ítélet 308. pontját.

119

(120)  Lásd az RG 2010/15534/A. sz. ASBL La Clinique Fond'Roy kontra [...] és Uccle és Anderlecht CPAS ügyben hozott 2013. január 25-i ítéletet.

120

ASBL La Clinique Fond'Roy kontra [...] és Uccle és Anderlecht CPAS ügyben hozott 2013. január 25-i ítéletet.

(121)  A sürgős orvosi segítségnyújtásról szóló 1996. december 12-i királyi rendelet előírja, hogy a sürgősséget nyilvántartott orvos vagy fogorvos értékeli és tanúsítja. A törvény a sürgősség fogalmát nem határozza meg hanem azt a felkeresett egészségügyi szakember értékeli. Ezért a sürgős orvosi segítségnyújtás felölelhet minden kórházban vagy járóbeteg-ellátásban nyújtott gyógyító és megelőző ellátást, illetve gyógyszerek felírását is. A sürgős orvosi segítségnyújtás ennélfogva eltér a (97) preambulumbekezdésben ismertetett életet veszélyeztető sürgősségi helyzettől.

121

(122)  MC-Informations no211 (2004. február), 8–14. o.

122

o

(123)  Lásd a 49. lábjegyzetben a szervezet rövid ismertetését.

123

(124)  A „
  domicile de secours
  ” megállapodásokat az IRIS-H és Brüsszel főváros régiójának 19 CPAS-a közül 17 kötötte meg (lásd még a (187)–(188) preambulumbekezdést). Ezek a megállapodások állapítják meg a kezelési költségek azon páciensek számára történő, CPAS általi megtérítésének konstrukcióit, akik a kezelésért nem tudnak fizetni és nincsen biztosításuk, feltéve, ha bizonyos feltételek teljesülnek. Egyebek mellett ezek a megállapodások meghatározzák, hogy az IRIS-H-nak lehetőség szerint össze kell gyűjtenie az ún. „szociális vizsgálatok”-ra vonatkozóan szükséges információkat (lásd még a (210)–(211) preambulumbekezdést).

124

domicile de secours

(125)  Az LCH 2. cikke így szól: „Ezen összehangolt törvény alkalmazása céljából a következők minősülnek kórháznak: olyan egészségügyi intézmények, ahol bármikor megfelelő szakorvosi vizsgálatokat és/vagy orvosi kezeléseket, műtéteket és esetlegesen szülészeti ellátást lehet nyújtani multidiszciplináris környezetben, a szükséges és megfelelő orvosi, orvosi-technikai, ápolási, életmentő és logisztikai keretben a (páciensek) számára, akiket felvesznek és ott is maradhatnak, mert egészségük igényli ezt a kezelést, hogy a lehető leggyorsabban leküzdhesse a betegséget, az egészségük helyreállítása vagy javítása, vagy sérülések stabilizálása céljából”.

125

(126)  Az Államtanács Jogalkotási szekciójának véleménye a Brüsszel főváros régiójának önkormányzatai számára külön támogatások odaítéléséről szóló 2003. február 13-i
  Ordonnance előzetes tervezetéről.

126

Ordonnance

(127)  A cikk pontos szövegét lásd a (19) preambulumbekezdésben.

127

(128)  A szövetségi kormány a kórházi ágyakra vonatkozó tervet („kórházi programozás”) (orvosi, sebészeti, geriátriai, szülészeti, pediátriai, rehabilitációs, pszichiátriai, neonatalógiai stb.) teljesítményük alapján határozza meg Brüsszel, a flamand és vallon régiók és a királyság egésze népességének alapján, a Kórházi Létesítmények Nemzeti Tanácsa javaslata alapján.

128

(129)  A belga hatóságok konkrétabban megjegyzik, hogy az LCH legfeljebb hiány-ellentételezési konstrukciókat állapít meg arra az esetre, ha valamely közkórházat magántulajdonba adnak, míg a Loi CPAS a CPAS által létrehozott létesítmények megnyitásának és irányításának csak az általános elveit határozza meg.

129

(130)  A belga hatóságok megjegyzik, hogy a vevőkeresés alatt a Hôpital Français
  2008. május 9-én hirtelen beszüntette a betegfelvételt. Kifejtik, hogy ez kórház korábban bezárta pediátriai és szülészeti osztályát. A belga hatóságok szerint ezekről az osztályokról a pácienseket még aznap a brüsszeli régió más kórházaiba szállították.

130

Hôpital Français

(131)  Az LCH alkalmazásában az IRIS-H a CPAS irányítása alatt állónak minősül.

131

(132)  Az éves összeg Brüsszel főváros régiójának költségvetésében rendelkezésre álló forrásoktól és az érintett önkormányzatoktól érkező kérelmektől függ. A 2003–2014 közötti időszakban a külön támogatás két év kivételével 10 millió volt (2010-ben csak 9 millió, 2011-ben pedig 9,5 millió volt).

132

(133)  Ebben az összefüggésben a belga hatóságok rámutatnak arra, hogy a magánkórházak – amelyeket például a nonprofit szervezetekre vonatkozó törvény (ASBL-törvény) alapján hoznak létre, létrehozásuk után – kórházi feladataik vonatkozásában – meg kell felelniük az LCH-nak. Azonban amennyiben az ASBL-törvény nem bízza meg a hatálya alá tartozó intézményeket sajátos feladatokkal, e magánkórházak feladataira csak az LCH vonatkozik.

133

(134)  Lásd a módosított 1964. július 8-i törvényt, Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 1964. július 25., 8153. o.

134

(135)  A fent említett sürgős orvosi segítségnyújtástól eltérően (lásd a (72) preambulumbekezdést), amelynek része a tervezett ellátás, és az életet veszélyeztető állapotba azonnal szükséges sürgősségi orvosi segítségnyújtás.

135

(136)  Ez azt jelenti, hogy még ha a kórház nem is végez bizonyos, az 1964. július 8-i törvényben meghatározott feladatokat a sürgősségi orvosi segítségnyújtás terén, ennek ellenére köteles orvosi vészhelyzetekben a legjobb tudása szerinti (azaz infrastruktúrájára és személyzetére figyelemmel történő) segítségnyújtásra.

136

(137)  A sürgős orvosi segítségnyújtást az 57. cikk (2) bekezdése és az 1996. december 12-i királyi rendelet szabályozza.

137

(138)  A brüsszeli elsőfokú bíróság 2013. január 25-i ítéletében kimondja: „A rendszeren belül általánosságban maga a CPAS nyújtja a sürgős orvosi segítséget a sürgős ellátást igénylő személy az általa irányított kórházban történő kezelésével, vagy kifizeti az illető magánkórházban történő kezelésének költségeit. Ha ezt a segítséget rendszerint gyakrabban nyújtják az érintett CPAS-től függő vagy azzal megállapodásban lévő létesítményben, az illető felvehető egy másik létesítménybe, a kórházi felvételét indokoló helyzet sürgősségéből adódóan. Ilyen esetben nem kell a CPAS-sal vagy rendszerint az érintettel sem konzultálni; ehelyett a kihívott sürgősségi segélyszolgálati mentősei vagy – mint ebben az esetben is – az ügyész egyoldalú döntést hoznak. A gyorsított eljárás szokatlan vagy kivételes jellege nem jogosítja fel a CPAS-t a nem saját kórházban történő tartózkodás költségei viselésének megtagadására” [kiemelés].

138

ezt a segítséget rendszerint gyakrabban nyújtják az érintett CPAS-től függő vagy azzal megállapodásban lévő létesítményben

gyorsított eljárás szokatlan vagy kivételes jellege

(139)  A T-137/10. sz. ügyben hozott ítélet 208–215. pontja.

139

(140)  Ugyanott, 217. pont.

140

(141)  Ugyanott, 218. pont.

141

(142)  Ennek során az ebben a határozatban elvégzett értékelés eltér a 2009. évi megsemmisített bizottsági határozat értékelésétől, amelyben az FRBRTC beavatkozások és a külön támogatások bizonyos mértékig a hiány-ellentételezéstől elkülönítve kerültek értékelésre.

142

(143)  Átlagosan, a teljes 1996–2014-es időszakban, az önkormányzatok az IRIS-H hiányának 68 % és 90 %-át kompenzálták FRBRTC-finanszírozás vagy Brüsszel főváros régiójának külön támogatása felhasználásával. A fennmaradó részre az önkormányzatoknak saját forrásaikat kellett felhasználniuk, és ahogy az lentebb kifejtésre kerül (lásd a (234) preambulumbekezdést), 2014 végén összesen öt IRIS-H kórháznak kellett (ismét saját forrásaik felhasználásával) mintegy 15 millió EUR további hiány-ellentételezést fizetniük.

143

(144)  Amennyiben az értékeléshez számításokat kell végezni, a Bizottság a rendelkezésre álló – azaz az 1996–2014 időszakra vonatkozó – számadatokból indul ki (a kivételeket lásd a (236) preambulumbekezdésben).

144

(145)  A C-222/04. sz., Ministero dell'Economia e delle Finanze kontra Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato és Cassa di Risparmio di San Miniato SpA ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2006:8, 129. pontja.

145

Ministero dell'Economia e delle Finanze kontra Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato és Cassa di Risparmio di San Miniato SpA

(146)  A C-180/98–C-184/98. sz., Pavlov és társai kontra Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten egyesített ügyek, ECLI:EU:C:2000:428, 74. pontja.

146

Pavlov és társai kontra Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten egyesített ügyek,

(147)  A C-41/90. sz., Höfner & Fritz Elser kontra Macrotron GmbH ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:1991:161, 21. pontja, és a C-180/98–C-184/98. sz., Pavlov és társai kontra Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten egyesített ügyekben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2000:428, 74. pontja.

147

Höfner & Fritz Elser kontra Macrotron GmbH

Pavlov és társai

Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten

(148)  A C-118/85. sz., Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:1987:283, 7. pontja és a C-35/96. sz., Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:1998:303, 36. pontja.

148

Európai Közösségek Bizottsága

Olasz Köztársaság

Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság

(149)  A C-82/01 P. sz., Aéroports de Paris kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2002:617, 74. pontja és a C-49/07. sz., Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) kontra Elliniko Dimosio ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2008:376, 25. pontja. Lásd még az európai uniós állami támogatási szabályoknak az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásának ellentételezésére való alkalmazásáról szóló bizottsági közlemény (2012/C-8/02) 9. pontját.

149

Aéroports de Paris kontra Európai Közösségek Bizottsága

Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) kontra Elliniko Dimosio

(150)  A C-49/07. sz., Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) kontra Elliniko Dimosio ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2008:376, 27. pontja és a C-244/94. sz., Fédération Française des Sociétés d'Assurance, Société Paternelle-Vie, Union des Assurances de Paris-Vie és Caisse d'Assurance et de Prévoyance Mutuelle des Agriculteurs kontra Ministère de l'Agriculture et de la Pêche ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:1995:392, 21. pontja.

150

Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) kontra Elliniko Dimosio ügyben hozott ítélet,

Fédération Française des Sociétés d'Assurance, Société Paternelle-Vie, Union des Assurances de Paris-Vie és Caisse d'Assurance et de Prévoyance Mutuelle des Agriculteurs kontra Ministère de l'Agriculture et de la Pêche

(151)  A C-157/99. sz., B.S.M. Geraets-Smits kontra Stichting Ziekenfonds VGZ és H.T.M. Peerbooms kontra Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2001:404, 58. pontja, amelyben a Bíróság kimondta, hogy az a tény, hogy a kórházi orvosi kezelést megállapodások és előre meghatározott díjtételek alapján betegbiztosító finanszírozza, nem veszi ki az adott kezelést az EUMSZ értelmében vett gazdasági tevékenységek köréből, és hogy az egészségbiztosítási pénztárak által végrehajtott kifizetések,„habár átalány jellegűek voltak, a kórházi ellátások gazdasági ellentételezését képezik, és kétségtelenül díjazásnak minősülnek, amelyet az egészségügyi létesítmény kap meg, amely egyébként gazdasági jellegű tevékenységet folytat”. A Bíróság hozzátette ebben az összefüggésben, hogy nem szükséges az, hogy a díjazást a szolgáltatás igénybevevője fizesse.

151

B.S.M. Geraets-Smits kontra Stichting Ziekenfonds VGZ és H.T.M. Peerbooms kontra Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen

(152)  A C-157/99. sz., B.S.M. Geraets-Smits kontra Stichting Ziekenfonds VGZ és H.T.M. Peerbooms kontra Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2001:404, 53. pontja, a 286/82. és 26/83. sz., Graziana Luisi és Giuseppe Carbone kontra Ministero del Tesoro egyesített ügyek, ECLI:EU:C:1984:35, 16. pontja, a C-159/90. sz., The Society for the Protection of Unborn Children Ireland Ltd kontra Stephen Grogan és társai ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:1991:378, 18. pontja, a C-368/98. sz., Abdon Vanbraekel és társai kontra Alliance nationale des mutualités chrétiennes (ANMC) ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2001:400, 43. pontja és a T-167/04. sz., Asklepios Kliniken GmbH kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:T:2007:215, 49–55. pontja

152

B.S.M. Geraets-Smits kontra Stichting Ziekenfonds VGZ és H.T.M. Peerbooms kontra Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen

Graziana Luisi és Giuseppe Carbone kontra Ministero del Tesoro

The Society for the Protection of Unborn Children Ireland Ltd kontra Stephen Grogan és társai

Abdon Vanbraekel és társai kontra Alliance nationale des mutualités chrétiennes (ANMC)

Asklepios Kliniken GmbH kontra Európai Közösségek Bizottsága

(153)  Lásd az európai uniós állami támogatási szabályoknak az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásának ellentételezésére való alkalmazásáról szóló bizottsági közlemény (2012/C-8/02) 24. pontját.

153

(154)  A T-319/99. sz., Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental (FENIN) kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:T:2003:50, 39. pontja. Lásd még a T-137/10. sz. ügyben hozott ítélet 90. és 91. pontját, és az európai uniós állami támogatási szabályoknak az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásának ellentételezésére való alkalmazásáról szóló bizottsági közlemény (2012/C-8/02) 22. pontját.

154

Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental (FENIN) kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben hozott ítélet,

(155)  Lásd erre a C-355/00. sz., Freskot AE kontra Elliniko Dimosio ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2003:298, 53. pontját. Ebben az ügyben a Bíróság utalt arra a tényre is, hogy a szóban forgó kötelező biztosítási rendszer szerinti szolgáltatásokat és hozzájárulásokat a nemzeti jogalkotó részletesen meghatározta.

155

Freskot AE kontra Elliniko Dimosio

(156)  A C-39/94. sz., Syndicat français de l'Express international (SFEI) és társai kontra La Poste és társai ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:1996:285, 60. pontja, valamint a C-342/96. sz., Spanyol Királyság kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:1999:210, 41. pontja.

156

Syndicat français de l'Express international (SFEI) és társai kontra La Poste és társai

Spanyol Királyság kontra Európai Közösségek Bizottsága

(157)  A 173/73. sz., Olasz Köztársaság kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:1974:71, 13. pontja.

157

Olasz Köztársaság kontra Európai Közösségek Bizottsága

(158)  A C-280/00 sz., Altmark Trans GmbH és Regierungspräsidium Magdeburg kontra Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH és Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2003:415, 87–95. pontja

158

Altmark Trans GmbH és Regierungspräsidium Magdeburg kontra Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH és Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht

(159)  A T-289/03. sz., British United Provident Association Ltd (BUPA), BUPA Insurance Ltd és BUPA Ireland Ltd kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:T:2008:29, 159. pontja. A Bíróság kimondta, hogy „... A közösségi jog valamely rendelkezésének a Bíróság által adott értelmezése arra szorítkozik, hogy megvilágítsa és pontosan meghatározza e rendelkezés értelmét és hatályát, ahogyan e rendelkezést hatálybalépésétől fogva érteni és alkalmazni kellett volna. Ebből következik, hogy az így értelmezett szabály alkalmazható, illetve azt alkalmazni kell a szóban forgó ítélet előtt keletkezett és létrejött jogviszonyokkal kapcsolatban. A Bíróság a közösségi jogrendhez szorosan hozzátartozó jogbiztonság általános elvének alkalmazása útján csak kivételesen korlátozhatja valamennyi érdekelt azon lehetőségét, hogy hivatkozzanak a Bíróság által értelmezett rendelkezésre a jóhiszeműen létrejött jogviszonyok megkérdőjelezése céljából.”

159

British United Provident Association Ltd (BUPA), BUPA Insurance Ltd és BUPA Ireland Ltd kontra Európai Közösségek Bizottsága

(160)  A C-209/03. sz. Dany Bidar kérelmére: The Queen kontra London Borough of Ealing és Secretary of State for Education and Skills ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2005:169, 66. és 67. pontja, és a C-292/04. sz., Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde és Marina Stöffler kontra Finanzamt Bonn-Innenstadt ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2007:132, 34–36. pontja.

160

Dany Bidar kérelmére: The Queen kontra London Borough of Ealing és Secretary of State for Education and Skills ügyben hozott ítélet,

Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde és Marina Stöffler kontra Finanzamt Bonn-Innenstadt

(161)  A T-358/94. sz., Compagnie nationale Air France kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:T:1996:194, 56. pontja.

161

Compagnie nationale Air France

Európai Közösségek Bizottsága

(162)  A 248/84. sz., Német Szövetségi Köztársaság kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:1987:437, 17. pontja és a T-92/00. és T-103/00. sz., Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava (T-92/00), Ramondín, SA és Ramondín Cápsulas, SA (T-103/00) kontra Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyek (EU:T:2002:61) 57. pontja.

162

Német Szövetségi Köztársaság kontra Európai Közösségek Bizottsága

Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava (T-92/00), Ramondín, SA és Ramondín Cápsulas, SA (T-103/00) kontra Európai Közösségek Bizottsága

(163)  A 730/79. sz., Philip Morris Holland BV kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:1980:209, 11. pontja és a T-298/97., T-312/97., T-313/97., T-315/97., T-600/97–607/97., T-1/98., T-3/98–T-6/98. és T-23/98. sz., Alzetta Mauro és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben hozott ítélet, ECLI:EU:T:2000:151, 80. pontja.

163

Philip Morris Holland BV kontra az Európai Közösségek Bizottsága

(164)  A T-288/97. sz. Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia kontra Bizottság ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:T:1999:125, 41. pontja.

164

Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia kontra Bizottság

(165)  Lásd például a C-280/00. sz. Altmark Trans és Regierungspräsidium Magdeburg ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2003:415, 78. pontját; a C-197/11. és C-203/11. sz., Libert és társai egyesített ügyekben hozott ítélet (ECLI:EU:C:2013:288) 78. pontját; és a C-518/13. sz. Eventech ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2015:9, 67. pontját.

165

Altmark Trans és Regierungspräsidium Magdeburg

Libert és társai

Eventech

(166)  Lásd például a C-279/08 P. sz., Bizottság kontra Hollandia ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2011:551, 131. pontját.

166

Bizottság

Hollandia

(167)  Lásd a T-447/93., T-448/93. és T-449/93. sz., AITEC és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:T:1995:130, 141. pontját.

167

AITEC és társai

Bizottság

(168)  Lásd például a Bizottság alábbi állami támogatási ügyekben hozott határozatát: az N 258/2000. sz., Leisure Pool Dorsten ügy (HL C 172., 2001.6.16., 16. o.); a C10/2003. sz., Hollandia – nonprofit jachtkikötők ügye (HL L 34., 2004.2.6., 63. o.); az N 458/2004. sz., Editorial Andaluza Holding ügy (HL C 131., 2005.5.28., 12. o.); az SA.33243. sz., Jornal de Madeira ügy (HL C 131., 2005.5.28., 12. o.); az SA.34576. sz., Portugália – Jean Piaget északkeleti tartós ápolási osztály ügy (HL C 73., 2013.3.13., 1. o.); az N 543/2001. sz., Írország – Leírás kórházak számára ügy (HL C 154., 2002.6.28., 4. o.); az SA.37432. sz., Közkórházak finanszírozása a Hradec Králové régióban ügy (HL C 203., 2015.6.19., 1. o.); az SA.37904. sz., A durmersheimi orvosi központ állítólagos állami támogatása ügy (HL C 188., 2015.6.5., 1. o.); az SA.33149. sz., Städtische Projektgesellschaft „Wirtschaftsbüro Gaarden-Kiel”
  ügy (HL C 188., 2015.6.5., 1. o.); az SA.38035. sz., Az ortopédiai és baleseti sebészet rehabilitációs szakklinikájának állítólagos támogatása ügy (HL C 188., 2015.6.5., 1. o.); az SA.39403. sz., Hollandia – A Lauwersoog kikötő beruházási támogatása ügy (HL C 259., 2015.8.7., 1. o.); az SA.37963. sz., Egyesült Királyság – Glenmore Lodge ügy (HL C 277., 2015.8.21., 1. o.); és az SA. 38208 Egyesült Királyság – Tagok tulajdonában álló golfklubok ügye (HL C 277., 2015.8.21., 1. o.).

168

Leisure Pool Dorsten

Hollandia – nonprofit jachtkikötők ügye

Editorial Andaluza Holding

Jornal de Madeira

Portugália – Jean Piaget északkeleti tartós ápolási osztály

Írország – Leírás kórházak számára

Közkórházak finanszírozása a Hradec Králové régióban

A durmersheimi orvosi központ állítólagos állami támogatása

Städtische Projektgesellschaft „Wirtschaftsbüro Gaarden-Kiel”

Az ortopédiai és baleseti sebészet rehabilitációs szakklinikájának állítólagos támogatása

Hollandia – A Lauwersoog kikötő beruházási támogatása

Egyesült Királyság – Glenmore Lodge

Egyesült Királyság – Tagok tulajdonában álló golfklubok

(169)  Lásd az N 543/2001. sz., Írország – Leírás kórházak számára ügy (HL C 154., 2002.6.28., 4. o.); az SA.37432. sz., Hradec Králové régió közkórházainak finanszírozása ügy (HL C 203., 2015.6.19., 1. o.); az SA.38035. sz., Ortopédiai és baleseti sebészeti rehabilitációs szakklinika javára nyújtott állítólagos állami támogatás ügy (HL C 188., 2015.6.5., 1. o.).

169

Írország – Leírás kórházak számára

Hradec Králové régió közkórházainak finanszírozása

Ortopédiai és baleseti sebészeti rehabilitációs szakklinika javára nyújtott állítólagos állami támogatás

(170)  http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Statistics_on_European_cities, 2015. július 8-i állapot.

170

(171)  A Bizottság közleménye: A közszolgáltatás ellentételezése formájában nyújtott állami támogatásról szóló európai keretszabály (HL C 8., 2012.1.11., 15. o.).

171

(172)  A Bizottság 2011. december 20-i 2012/21/EU határozata az Európai Unió működéséről szóló szerződés 106. cikke (2) bekezdésének az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásával megbízott egyes vállalkozások javára közszolgáltatás ellentételezése formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról (HL L 7., 2012.1.11., 3. o.).

172

(173)  A közszolgáltatással járó ellentételezés formájában nyújtott állami támogatásról szóló közösségi keretszabály (HL C 297., 2005.11.29., 4. o.).

173

(174)  Lásd a 13. lábjegyzetet.

174

(175)  Lásd az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló határozat (8) preambulumbekezdését.

175

(176)  A C-179/90. sz. Merci convenzionali porto di Genova ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:1991:464, 27. pontja; a C-242/95. sz. GT-Link A/S ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:1997:376, 53. pontja; és a C-266/96. sz. Corsica Ferries France SA ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:1997:376, ECLI:EU:C:1998:306, 45. pontja.

176

Merci convenzionali porto di Genova

GT-Link A/S

Corsica Ferries France SA

(177)  A T-289/03. sz. BUPA és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:T:2008:29, 166–169. és 172. pontja; a T-17/02. sz. Fred Olsen ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:T:2005:218, 216. pontja.

177

BUPA és társai kontra Bizottság

Fred Olsen

(178)  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 4. cikke.

178

(179)  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 4. cikkének a) pontja.

179

(180)  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 4. cikkének b) pontja.

180

(181)  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 4. cikkének c) pontja.

181

(182)  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 4. cikkének d) pontja.

182

(183)  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 4. cikkének e) pontja.

183

(184)  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 4. cikkének f) pontja.

184

(185)  A T-137/10. sz. ügyben hozott ítélet 95. pontja.

185

(186)  A C-390/06. sz., Nuova Agricast Srl kontra Ministero delle Attività Produttive ügyben hozott ítélet, ECLI:EU:C:2008:224.

186

Nuova Agricast Srl kontra Ministero delle Attività Produttive

(187)  Lásd a (25) preambulumbekezdést és különösen az 1994. május 19-i együttműködési megállapodásban „
  a közkórházak sajátos jellegének [...] megtartására garanciák nyújtása” szükségességének megemlítését [kiemelés]. Lásd még az IRIS 1996–2001-os stratégiai tervét, különösen: A „Szervező tengelyek” c. pont (3. o.) „
  az orvoslás további terjesztése piaci logika nélkül
  ” és a „Részcélkitűzések” c. pont (54. o.) „A közkórházak [azaz az IRIS-H] alapvető célja a szociális gyógyítás; emiatt teljesíteniük kell a szociális feladatok követelményeit
  ” [kiemelés].

187

a közkórházak sajátos jellegének

megtartására

az orvoslás

piaci logika nélkül

alapvető célja a szociális gyógyítás

teljesíteniük kell a szociális feladatok követelményeit

(188)  Lásd az eljárást megindító határozat (87) preambulumbekezdését.

188

(189)  A három kötelezettségre vonatkozó megbízást részletesen lásd a (170) és rákövetkező preambulumbekezdésekben.

189

(190)  Amint az fentebb kifejtésre került (lásd a (83) és (91) preambulumbekezdést), a belga Államtanács ítélkezési gyakorlata szerint, mindaddig, amíg fennállnak az IRIS-H létrehozását motiváló orvosi és szociális szükségletek, a hatóságok az IRIS-H-t nem zárhatják be és nem adhatják magántulajdonba sem.

190

(191)  Az IRIS-H állami jogállásával járó költségek az alapvető kórházi ellátási feladat és a további általános gazdasági érdekű szolgáltatási kötelezettségek költségeiben tükröződnek, és ennélfogva hozzájárulhatnak e tevékenységek hiányához.

191

(192)  Lásd különösen az Orvosi Hivatásrend Nemzeti Tanácsa által készített Orvosi Szakmai Etikai Kódex 28. cikkét (a 2015. július 27-i változat).

192

(193)  Lásd a 120. lábjegyzetet.

193

(194)  Valójában a belga hatóságok által megadott számadatok azt jelzik, hogy az esetek több mint 85 %-ában Brüsszel főváros régiójában a sürgős orvosi segítséget az IRIS-H nyújtja. Ezt a számadatot szembe kell állítani azzal a ténnyel, hogy az IRIS-H a régióban a kórházi ágyaknak csak mintegy 35 %-át üzemelteti (lásd még a 3. lábjegyzetet). A fennmaradó eseteket más ellátást nyújtók kezelik, ideértve a körzeti orvosokat és a magánkórházakat. Egyebek mellett ez vonatkozhat a pszichiátriai ellátásra is, mint a (172) preambulumbekezdésben ismertetett esetben, mivel az IRIS-H ilyen típusú ellátást nem nyújt.

194

(195)  Hasonló indokot hozhatna fel például: az egyetemes postai szolgáltatást ellátó postai szolgáltató. Az általános gazdasági érdekű szolgáltatással megbízott szolgáltató nem kötelezhető a levelek ingyenes kézbesítésére, ha az ügyfél nem tud vagy nem fog ezért a szolgáltatásért fizetni.

195

(196)  Lásd Verbruikersateljee 2008-ban kiadott „
  Is uw portemonnee ook ziek? – Een onderzoek naar medische kosten en schulden
  ” című tanulmányát.

196

Is uw portemonnee ook ziek? – Een onderzoek naar medische kosten en schulden

(197)  Ugyanott.

197

(198)  A belga szenátus 2013. július 16-i ülése, Leona Detiège és társai javaslata az egészségügyi ellátás elérhetőségének javítására. A javaslat a 2014. évi szövetségi választások miatt lejárt.

198

(199)  A gyakorlatban a kórházak feladata a betegfelvétel (konzultációra és kórházi ellátásra is), a számlázás és nemfizetés esetén az ügy nyomon követése. A CHU Saint-Pierre, a CHU Brugmann, a HUDERF és az Institut Bordet orvosainak többsége fizetést kap, míg a többi orvost az általuk nyújtott kezelések számlái alapján fizetik, függetlenül attól, hogy a beteg fizet-e. Ennek következtében ezekben a kórházakban egyik orvosnak sincs oka arra, hogy elutasítsa azokat a pácienseket, akik nem tudnak fizetni. Az ISH-nak dolgozó orvosoknak idejük legalább 80 %-ában be kell tartaniuk az általános szabályokat, míg az idő legfeljebb 20 %-ában magánpraxis üzemeltetése mellett dönthetnek. Az említett 80 %-nyi időben az orvosoknak az INAMI díjszabását kell alkalmazniuk és azon elv alapján kell dolgozniuk, hogy minden pácienst kezelniük kell az IRIS-H kötelezettségének megfelelően. Ilyen módon az ISH garantálja, hogy minden páciens fizetőképességtől függetlenül kezelést kapjon.

199

(200)  A Loi CPAS 57. cikkének (2) bekezdése a CPAS feladatát két sajátos esetkörben korlátozza: azaz a jogellenesen Belgiumban tartózkodó külföldiek (azaz az úti okmányokkal nem rendelkező migránsok) és e külföldiek gyermekei esetében.

200

(201)  Utólagos kiemelés.

201

(202)  A „Stratégiai terv általános célkitűzései” c. pont (2. o.). Utólagos kiemelés.

202

(203)  Ugyanott. Utólagos kiemelés.

203

(204)  A „Részcélkitűzések” c. pont (52. o.). Utólagos kiemelés.

204

(205)  Ugyanott (54. o.). Utólagos kiemelés.

205

(206)  A „Szervező tengelyek” c. pont (3. o.). Utólagos kiemelés.

206

(207)  Lásd ezzel összefüggésben „Részcélkitűzések” c. pontot (74. o.): elérhetőségünk erősítésére a népesség valamennyi rétege és különösen a legkevésbé kiváltságos helyzetűek számára [kiemelés].

207

a legkevésbé kiváltságos helyzetűek

(208)  Lásd a „Bevezetés” c. pontot (7. o.).

208

(209)  Ugyanott (10. o.).

209

(210)  Lásd a „Kórház projekt – A betegorientált kórház” c. pontot (79. o.).

210

(211)  Lásd a „Közkórház sajátos feladatai” c. pontot (85. o.) [kiemelés].

211

(212)  Lásd a „Bevezetés” c. pontot (12. o.), amely megjegyzi, hogy az IRIS-H arányosan kevesebb olyan pácienst kezel, akiknek a kórház pótlékokat számíthat fel (amelyek a kórházak számára többletbevételi forrást képeznek).

212

(213)  Lásd a „Bevezetés” c. pontot (12. o.), amely hivatkozik a gyenge (gyengébb) szociális-gazdasági profilú páciensek fogadásával járó többletköltségek (2001-es) becslésére. Ezek a költségek körülbelül évi 10,4 millió EUR-t tesznek ki és emelkednek.

213

(214)  A kivétel az Institut Bordet, ahol a százalékos arány az átlagnál magasabb, ami magyarázható a kórházban kezelt betegség (azaz a rák) súlyosságával.

214

(215)  Ezek a belga társadalombiztosítási rendszerben (különösen a kötelező egészség- és rokkantsági biztosítás keretében) az orvosi költségek megtérítéséért felelős magánszervezetek.

215

(216)  A BMF B8. szakasz szerinti finanszírozásának elosztása ezen rangsor alapján történik (lásd még a (189) preambulumbekezdést).

216

(217)  A Szociális Integráció Szövetségi Közszolgálata ekkor bizonyos feltételek teljesülése esetén megtérítést adhat a CPAS-nak (a vonatkozó jogalapot lásd még a 258. lábjegyzetet).

217

(218)  A rangsor figyelembe veszi azon páciensek részarányát is, akik társadalombiztosítási fedezettel rendelkeznek, de akiknek alacsonyabb önerőt kell fizetniük a kórháznak, mert jogosultak az ún. (1) szociális számlamaximumra vagy (2) az alacsony jövedelmű elszigetelt páciensek számlamaximumára.

218

(219)  A Mutualités Chrétiennes kiadványának meghatározása szerint a szociális páciensek azok, akik igénybe veszik a „szociális franchise”-t (azaz a garantált jövedelmet kapó nyugdíjasok, a magasabb beavatkozási vagy rokkantsági járadékra, az integrációs járadékra, a magasabb családi pótlékra jogosultak, és a hosszú távon munkanélküliek). A belga hatóságok szerint a „szociális franchise” fogalmát már 1993-ban eltörölték, és azt a belga jogban az ún. szociális számlamaximum váltotta fel.

219

Mutualités Chrétiennes

(220)  Ezt megerősíti az a tény is, hogy a kiadvány táblázatainak adatai a „biztosítók”-tól származnak, amely azokra a szervezetekre – például a mutuelles-re – utal, amelyek feladata az INAMI hatálya alá tartozó belga társadalombiztosítási rendszer szerint az orvosi költségek megtérítése.

220

mutuelles

(221)  A Mutualités Chrétiennes kiadványának meghatározása szerint ezek CPAS-nál nyilvántartásba vett páciensek.

221

Mutualités Chrétiennes

(222)  Ebben az összefüggésben érdemes kiemelni, hogy noha az IRIS-H adja meg az adatokat a szociális vizsgálathoz, a CPAS dönti el, hogy az illető jogosult-e a kezelés költségeinek megtérítésére. A „
  domicile de secours
  ” megállapodás e tekintetben úgy rendelkezik, hogy az IRIS-H „gyűjti össze a lehetséges mértékben a szociális vizsgálat első építőelemét, és azt a CPAS-nak megküldi”.

222

domicile de secours

(223)  Mivel a szociális vizsgálatokhoz szükséges információk összegyűjtése az IRIS-H szociális szolgáltatási részlegeinek csak egyik feladata, ez a költség az IRIS-H kiterjedt szociális szolgáltatási kötelezettségei átfogó terhének része, amelyről később esik szó (lásd a (213) preambulumbekezdést).

223

(224)  A Bizottság megjegyzi, hogy az IRIS-H által használt kamatláb megfelelni látszik az akkori (azaz 2011-es) piaci kamatlábaknak. Jelenleg (2016-ban) a kamatlábak sokkal alacsonyabbak, ami csökkenti az IRIS-H költségeit. Ennek ellenére a hosszabb kifizetési késedelem mindenképpen terhet jelent az IRIS-H számára, hiszen át kell hidalnia a kimenő és bejövő fizetések közötti likviditási rést.

224

(225)  A szegény páciensek esetében a CPAS általi megtérítés nem automatikus, hanem az egyes CPAS-ok által (sürgős ellátás esetében) a szociális vizsgálat alapján elvégzett eseti értékelés eredménye. Ebben az összefüggésben a belga hatóságok megjegyzik, hogy 2015 első három negyedévében a CPAS az IRIS-H 749 megtérítési kérelmét utasította vissza, ami hozzávetőlegesen 3 millió EUR-s kifizetetlen összeget jelent. A CPAS 2012-ben összesen 4 174 200 EUR összegben utasította el az IRIS-H által kért számlák megtérítését. Ezeknek a számláknak körülbelül 80 %-a úti okmányokkal nem rendelkező migránsok ellátására vonatkozott.

225

(226)  Pontosabban, a Belfius Bank által kiadott jelentés azt mutatja, hogy 2010-ben a leírt rövid lejáratú követelések (azaz azok a számlák, amelyeket nem fognak kifizetni) átlagban a belgiumi magánkórháza árbevételének 0,28 %-át, a közkórházak árbevételének pedig 0,40 %-át képviselik. Összehasonlítva, ez a költség az IRIS-H árbevételének 1,22 %-a, azaz a közkórházak átlagának háromszorosa.

226

(227)  Például a Cliniques de l'Europe magánkórháznak van egy részlege Uccle-ben és egy Etterbeekben, míg a Cliniques universitaires Saint-Luc magánkórháznak csak egy részlege van Woluwe-Saint-Lambert-ben.

227

Cliniques de l'Europe

Cliniques universitaires Saint-Luc

(228)  Ez a döntés természetesen olyan költségekkel járhat, amelyeket nagyobb hatékonysággal kell ellensúlyozni, vagy amelyeket a magánkórházak vezetősége által relevánsnak tartott egyéb megfontolások is indokolhatnak.

228

(229)  A programozási mechanizmus nem csak a kórházi ágyak régiónkénti teljes számát határozza meg, de korlátokat szab meg szolgáltatástípusonként is (pl.: szülészeti, geriátria, pediátriai, pszichiátria stb.).

229

(230)  Például nem minden magánkórház kínálja a kevésbé jövedelmező geriátriai szolgáltatásokat.

230

(231)  Lásd a „Szervező tengelyek” c. pontot (6. o.). Utólagos kiemelés.

231

(232)  A stratégiai terv kilenc részlegre hivatkozik tizenegy (a részlegek jelenlegi száma) helyett, mivel két kórházi kampuszban két-két kórház található, azaz a HUDERF és a CHU-B a laekeni Victor Horta részlegen, és az IB és a CHU-SP Brüsszel városban a Porte de Hal részlegen.

232

Victor Horta

Porte de Hal

(233)  Lásd a „Szervező tengelyek” c. pontot (10. o.). Utólagos kiemelés.

233

(234)  Lásd a „Háttér és környezet” c. pontot (21. o.): „[...] A közkórházak [azaz az IRIS-H], amelyek tevékenységének legalább 80 %-a alaptevékenység, közelségi kórházak, amelyek pácienseik nagy részét azon önkormányzatokról vonzzák, ahol megtalálhatóak, vagy pedig a szomszédos környékekről.”

234

(235)  Lásd a „Részcélkitűzések” c. pontot (74. o.). Utólagos kiemelés.

235

(236)  Lásd a „Kórház projekt” c. pontot (36. o.). Utólagos kiemelés.

236

(237)  Meg kell jegyezni, hogy ez a két szakkórház egy másik IRIS-H-val azonos részlegen található (lásd a 232. lábjegyzetet), ami biztosítja, hogy az érintett részlegen valamennyi alapvető ellátási szolgáltatást kínálják. Lábjegyzet kiemelve.

237

(238)  Lásd a „Kórház projekt” c. pontot (53. o.). Utólagos kiemelés.

238

(239)  Ilyen módon az Institut Bordet és a HUDERF – amelyek főként szakellátást kínálnak – kiegészítik a másik három IRIS-H-t, a helyi lakosság egészségügy szükségleteinek kielégítése érdekében.

239

(240)  Lásd a „Kórház projekt” c. pontot (53–54. o.).

240

(241)  Lásd a „Kórház projekt” c. pontot (62. o.).

241

(242)  Lásd a „Kórház projekt” c. pontban a szintek leírását (37. o.) és a táblázatokat (55–59. o.).

242

(243)  A szövetségi állam, Brüsszel főváros régiója és a Bizottság Communautaire commune közötti együttműködési megállapodás 2. cikke ezzel összefüggésben kimondja: „A szerkezetátalakítási megállapodásnak az alábbi feltételeket kell teljesítenie: 1. egyfelől garanciák nyújtása a közkórházak sajátos jellegének megtartására, egyebek között az irányító szervekben és a döntéshozatali eljárásokban a közszektor túlsúlyát biztosító jogi struktúrák és koordináció révén, valamint másfelől helyi alapon, az irányító szervek összetételében a közvetlenül választott tagok erősebb képviselete révén
  ”. (Utólagos kiemelés).

243

közkórházak sajátos jellegének megtartására

az irányító szervekben

a közszektor túlsúlyát biztosító

helyi alapon, az

közvetlenül választott tagok erősebb képviselete révén

(244)  A Loi CPAS 125. cikke szerint a közjogi jogalanyoknak a különféle kórházi igazgatási és irányítási szervekben és az IRIS kórházközi szervezetben legalább a szavazatok felével kell rendelkezniük.

244

(245)  Utólagos kiemelés.

245

(246)  A medián átlagjövedelem Brüsszel főváros régiójának 19 önkormányzatának területén 2012-ben 13 746 EUR/lakos volt. A fennmaradó IRIS-H részleg Ixelles-ben található, ahol az átlagjövedelem 14 513 EUR volt, ami Brüsszel főváros régiójának mediánja és harmadik kvartilise (azaz 75. percentilis) között fekszik. Forrás: Brüsszelre vonatkozó Információk, Dokumentációk és Kutatások Központja (http://www.briobrussel.be/ned/webpage.asp?WebpageId=345).

246

(247)  Ezen öt magánkórházi részlegből három található olyan önkormányzatok területén, ahol az egy lakosra jutó átlagjövedelem meghaladja Brüsszel főváros régiójának harmadik kvartilisét (azaz 75. percentilist).

247

(248)  Az eredeti térképet a Tableau de bord de la santé en Région bruxelloise 2010 c. kiadványban tették közzé és az a 2009. július 1-i helyzetet mutatja. A Bizottság a térképet kiegészítette a körökkel és törölt arról egy általános kórházat (az Uccle-ban található Clinique des Deux Alice-t), mivel ez 2011. végén bezárt (tevékenységeit áttették a Cliniques de l'Europe magánkórház Sainte-Elisabeth részlegére). Az egyik ISH részleget (azaz a Baron Lambert Etterbeekben) a térkép nem jelöli, mivel az csak járóbeteg-ellátást nyújt, és emiatt nincsenek a programozási mechanizmus hatálya alá tartozó kórházi ágyai.

248

Tableau de bord de la santé en Région bruxelloise 2010

Cliniques de l'Europe

(249)  Például az 1964. október 23-i királyi rendelet (Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 1964. november 7., 11709. o.) 19. melléklete előírja, hogy felnőtt páciensek kezelésére szolgáló neuropszichiátriai szolgáltatások esetében minden 120 páciensre legalább egy szociális segítőnek kell jutnia.

249

(250)  Az 1978. december 15-i királyi rendelet külön követelményeket rögzít az egyetemi kórházakra, Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 1979. július 4., 7818. o.

250

(251)  Lásd a „Szervező tengelyek” c. pontot (6. o.). Utólagos kiemelés.

251

(252)  Lásd a „Részcélkitűzések” c. pontot (54–55. o.). Utólagos kiemelés.

252

(253)  Lásd az 1996–2001-es stratégiai terv „Szervező tengelyek” c. pontját (10. o.). Utólagos kiemelés.

253

(254)  Lásd a „Közkórház sajátos feladatai” c. pontot (82. o.). Utólagos kiemelés.

254

(255)  Az RCM a résumé clinique minimum rövidítése, és ez a beteg orvosi adatainak szabványosított és rövid összegzése, amelyet az általános kórházaknak 1990 óta kell nyilvántartásba venniük. Ezt egyebek mellett a kórházi felszerelési szükségletek meghatározására, a kórházak és szolgáltatásai akkreditációja kvalitatív és kvantitatív normáinak meghatározására és a kórház finanszírozásának megszervezésére használják. A „V” kódok a beteg egészségi státusát és az egészségügyi szolgáltatókkal való kapcsolattartását befolyásoló tényezőkre vonatkoznak. Ezek a kódok használhatóak a beteg kórházi tartózkodását esetlegesen érintő szociális-gazdasági, jogi és családi kérdések jelölésére.

255

résumé clinique minimum

(256)  Lásd a „Közkórház sajátos feladatai” c. pontot (83. o.). Utólagos kiemelés.

256

(257)  Ez a kötelezettség a Loi CPAS 60. cikkének (1) bekezdéséből, az 1965. április 2-i törvény 9b. cikkéből (a Szociális Integráció Szövetségi Közszolgálata által a CPAS-nak bizonyos feltételek teljesülése esetén történő megtérítése tekintetében), és a szociális vizsgálatról szóló 2010. március 25-i körlevélből (Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 2010. május 6., 25432. o.) ered.

257

(258)  Például 2012-ben az IRIS-H szociális munkásai 25 749 szociális vizsgálathoz gyűjtöttek információkat. Ez az abban az évben kórházba felvett páciensek körülbelül 5,4 %-át jelenti.

258

(259)  Az ábra a teljes munkaidős állásnak megfelelő alkalmazottak számát mutatja.

259

(260)  A BMF nyújt némi finanszírozást a szociális munkásokra (azaz azokra a területekre, például a geriátriára, ahol minimumkövetelmény érvényesül), de ez 2010-ben csak körülbelül 400 000 EUR-t tett ki.

260

(261)  Egy királyi rendelet (jelenleg a 2006. március 8-i királyi rendelet) határozza meg azon hiány kiszámításának módszerét, amelynek fedezésére az önkormányzatok az LCH 109. cikke alapján kötelesek.

261

(262)  Az érintett kórházi orvosok érdekképviseleti szervezete és adott esetben az Université Libre de Bruxelles, illetve a Vrije Universiteit Brussel egyetem mindig 20 % alatti szavazattal rendelkezik az IRIS-H helyi szervezeteiben. Hasonlóképpen, 2000 óta Jette önkormányzata és CPAS-a tagja a CHU Brugmann szervezetnek, de mivel 20 %-nál kevesebb szavazatuk van, nem járulnak hozzá a hiány-ellentételezéshez. Végezetül a 2014-es számvitel év óta Schaerbeek önkormányzata és CPAS-a is 20 % alatti szavazattal rendelkezik a CHU Brugmann szervezetben, és ennélfogva a kórház hiányához már nem kell hozzájárulniuk. Ez azt jelenti, hogy 2014-től kezdve csak Ville de Bruxelles és CPAS-a köteles a CHU Brugmann hiányát fedezni.

262

Université Libre de Bruxelles

Vrije Universiteit Brussel egyetem

(263)  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatások és kiegészítő tevékenységek ellátása során felmerült összes költség közszolgáltatási költség, ideértve a kiegészítő tevékenységek költségét.

263

(264)  Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 2014. április 30., 35442. o. 2014. május 10-től kezdődően alkalmazandó.

264

(265)  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 5. cikke.

265

(266)  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 5. cikkének (2)–(9) bekezdése.

266

(267)  A 2007–2011-es időszakban ez a finanszírozás az IRIS-H költségeinek átlagban mintegy [...] %-át fedezte.

267

(268)  Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 2007. június 29., 35929. o. 2007. július 9-től kell alkalmazni. Ez a királyi rendelet váltotta fel a kórházak éves pénzügyi kimutatásairól szóló, 1987. december 14-i királyi rendeletet, amely igen hasonló követelményeket állapított meg.

268

(269)  Ebben az összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a kórházi tevékenységekhez kapcsolódó egyes számviteli folyamatokat is a 900–999. számlaosztályban kell kimutatni Ez azokra a folyamatokra vonatkozik, amelyeket a BMF finanszírozás meghatározásakor (amely a pénzforgalmi, és nem a kórházi számvitelre vonatkozó eredményszemléletű számviteli megközelítést követi) nem vettek figyelembe.

269

(270)  Elvileg az IRIS-H kérheti az önkormányzatokat, hogy a hiány-ellentételezést a pénzügyi év eredményének meghatározása után rögtön fizessék ki. A gyakorlatban az IRIS-H ezt nem teszi, mivel az önkormányzatok ellenőrzik és azoknak nincsenek (nem mindig vannak) elérhető forrásaik az azonnali fizetéshez.

270

(271)  Ténylegesen, az önkormányzatoknak adott regionális finanszírozás nem volt elegendő az IRIS-H 1996–2014-es időszakban keletkezett hiányának teljes fedezésére (lásd még a 143. lábjegyzetet).

271

(272)  Például a 3. táblázat szemlélteti, hogy miközben CHU Saint-Pierre-nél 1996 óta minden évben hiány keletkezett, az első önkormányzati hiány-ellentételezési kifizetésekre (3 368 351 EUR összegben) csak 2002-ben került sor. Ami a táblázatból nem állapítható meg, az, hogy a 2002-es kifizetéssel 1996 óta melyik év veszteségének ellentételezése történt meg. Azonban a Bizottságnak a belga hatóságok által nyújtott részletes információk azt mutatják, hogy a kifizetéseket ténylegesen az 1996 évben keletkezett hiány egy részének fedezésére adták.

272

(273)  Lásd a (236) preambulumbekezdést annak magyarázatáért, hogy miért hiányoznak az 1996., 1997. és 1998. évre vonatkozó számadatok.

273

(274)  Lásd a (236) preambulumbekezdést annak magyarázatáért, hogy miért hiányoznak az 1996., 1997. és 1998. évre vonatkozó számadatok.

274

(275)  Ezek a ténylegesen kifizetett és visszafizetett összegek, az önkormányzat által már teljesített hiány-ellentételezési kifizetések figyelembevétele után.

275

(276)  2014 az a legutolsó számviteli év, amelyre számadatok rendelkezésre álltak.

276

(277)  Lásd a tagállamok és közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról szóló, 1980. június 25-i 80/723/EGK bizottsági irányelv 5. cikkét (HL L 195., 1980.7.29., 35. o.).

277

(278)  Lásd ezzel összefüggésben az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat 7. cikkét és az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 8. cikkét.

278

(279)  Különösen, az öt IRIS-H vonatkozásában értékelt 89 év közül csak 4-ben haladta meg az adott évre külön vonatkozó technikai túlkompenzáció az éves ellentételezés összegének 10 %-át.

279

(280)  Ezen túlmenően szem előtt kell tartani azt is, hogy a hiány-ellentételezési összegek az IRIS-H által a végzett általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra tekintettel kapott összes állami finanszírozásnak csak kis részét képezték. A 2007–2011-es időszakban a szövetségi kormány részéről az átlagos éves BMF-kifizetések mintegy 323 millió EUR-t tettek ki az összes IRIS-H-ra együttesen. Ugyanebben az időszakban az IRIS-H beszámolói összesítve évi 13,4 millió EUR átlagos számviteli hiány mutattak, miközben az önkormányzatok átlagban évi 16,4 millió EUR-t fizettek hiány-ellentételezésként (amely a korábbi évek hiányát is fedezte). A hiány-ellentételezés ennélfogva az IRIS-H szövetségi BMF-finanszírozásának csak mintegy 5 %-át tette ki. Ezért ha a BMF-en keresztül történő e jelentős összegű állami finanszírozást figyelembe vettük volna annak kiszámításakor, hogy a túlkompenzáció túllépte-e az adott évre kifizetett ellentételezés 10 %-át (és ennélfogva azt, hogy az a következő évre átvihető-e az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 6. cikkének (2) bekezdésében megengedett módon), a túlkompenzáció százalékos mértéke valószínűleg sokkal alacsonyabb lett volna. Ennek a következtetésnek az alapját a BMF-kifizetések hiányhoz viszonyított nagysága és az a tény képezi, hogy a BMF-en keresztül történő túlkompenzáció kockázata minimális. Különösen amiatt, mert a BMF-et főként a korábbi évek valós kórházi költségein alapuló átalányfinanszírozásként hajtották végre (túlkompenzáció nélkül). Emellett a Szövetségi Közegészségügyi Közszolgálat részletes utóellenőrzéseket végez az egyes kórházaknál felmerült tényleges költségek vonatkozásában, és átszámítja azt a BMF-összeget, amelyre jogosultak. Végezetül meg kell jegyezni, hogy az IRIS-H-nál keletkezett számviteli hiány és az önkormányzatok által fizetett ellentételezés összevetésekor észszerű nyereség nem került figyelembevételre.

280

(281)  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 6. cikkének (2) bekezdése így szól: „Amennyiben a túlkompenzáció összege nem haladja meg az átlagos éves ellentételezés összegének 10 %-át, a túlkompenzáció átvihető a következő időszakra, és levonható az arra az időszakra fizetendő ellentételezés összegéből.” Figyelemmel a tényleges túlkompenzáció hiányára (azaz mivel a kórház összesítve az 1996–2014-es időszakban mindvégig alulkompenzált volt), ezt az átvitelt a gyakorlatban soha nem kellett végrehajtani. Ez a megjegyzés valamennyi IRIS-H-ra érvényes (lásd még a (240)–(243) preambulumbekezdést).

281

(282)  Ehelyett, ha a CHU Saint-Pierre az elkövetkező években nyereséges lenne, a nyereséget rendszerint visszatartaná és a múltbeli veszteségek fedezésére használná fel. Ilyen esetben az önkormányzatoknak nem vagy csak részlegesen kellene a fennmaradó számviteli hiányt ellentételezniük. Ez a forgatókönyv azonban elméleti, mivel a CHU Saint-Pierre a teljes 1996–2014-es időszakban csak egy évben számolt be kisebb nyereségről (2006-ban).

282

(283)  Amint az a (104) preambulumbekezdésben kifejtésre került, az FRBRTC és a Brüsszel főváros régiója által az önkormányzatoknak adott külön támogatások államon belüli olyan finanszírozás intézkedések, amelyek az önkormányzati hiány-ellentételezési rendszer finanszírozási forrását képezik. Ezek az összegek külön oszlopban szerepelnek annak szemléltetésére, hogy az önkormányzatok ezeket a regionális finanszírozásokat teljes egészében a hiány-ellentételezési kifizetésekre használják fel. Ez a bemutató nem értékelhető annak jeleként, hogy az FRBRTC vagy Brüsszel főváros régiója bármely összeget átutalt volna az IRIS-H-nak. Ezek a transzferek az önkormányzatoknak szóltak, amelyek viszont ezeket a pénzeszközöket az IRIS-H felé fennálló hiány-ellentételezési kötelezettségük finanszírozására használták fel.

283

(*1)  Az 1996–1998-as időszakból visszatartott 703 624 EUR nyereség hozzáadása után.

*1

(284)  Lásd e tekintetben az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2005. évi határozat 6. cikkét és az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 6. cikkének (2) bekezdését.

284

(285)  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 6. cikkének (1) bekezdése.

285

(286)  Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló 2012. évi határozat 6. cikkének (2) bekezdése.

286

(287)  Az 1983. december 6-i Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 15009. o.

287

(288)  Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 2006. március 23., 16710. o.

288

(289)  Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 2003. június 25., 33692. o.

289

(290)  Ezt a leírási időtartamot a 2007. június 19-i királyi rendelet írja elő, amely az összes belga kórházra vonatkozik (lásd még a (226) preambulumbekezdést).

290

(291)  Lásd a 264. lábjegyzetet.

291

(292)  A (166) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a három további kötelezettségre vonatkozó megbízásra az alapvető kórházi ellátás feladata hiányában nem került volna sor. Ebben az összefüggésben a Bizottság helyénvalónak tartja az alapvető kórházi ellátás feladatára vonatkozó megbízás időtartamának értékelését.

292

(293)  Azaz a 2008. július 10-i koordinált kórháztörvény (Belgisch Staatsblad/Moniteur Belge, 2008. november 7., 58624. o.).

293

---