# Úřední věstník L 351/2016

| | ISSN 1977-0626 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | L 351 |
| | |
| České vydání | Právní předpisy | Ročník 5922. prosince 2016 |

ISSN 1977-0626

Úřední věstník

Evropské unie

L 351

České vydání

Právní předpisy

Ročník 5922. prosince 2016

---

| Obsah | | II   Nelegislativní akty | Strana |
| --- | --- | --- | --- |
| | | ROZHODNUTÍ |
| | * | Rozhodnutí Komise (EU) 2016/2326 ze dne 21. října 2015 o státní podpoře SA.38375 2014/C (ex 2014/NN) poskytnuté Lucemburskem ve prospěch skupiny Fiat
  (oznámeno pod číslem C(2015) 7152)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Rozhodnutí Komise (EU) 2016/2327 ze dne 5. července 2016 o státní podpoře SA.19864 – 2014/C (ex 2009/NN54) poskytované Belgií – Financování veřejných nemocnic IRIS v regionu Brusel – hlavní město
  (oznámeno pod číslem C(2016) 4051)

   (
  1
  ) | 68 |

Obsah

II   Nelegislativní akty

Strana

ROZHODNUTÍ

*

Rozhodnutí Komise (EU) 2016/2326 ze dne 21. října 2015 o státní podpoře SA.38375 2014/C (ex 2014/NN) poskytnuté Lucemburskem ve prospěch skupiny Fiat
  (oznámeno pod číslem C(2015) 7152)

   (
  1
  )

(oznámeno pod číslem C(2015) 7152)

1

1

*

Rozhodnutí Komise (EU) 2016/2327 ze dne 5. července 2016 o státní podpoře SA.19864 – 2014/C (ex 2009/NN54) poskytované Belgií – Financování veřejných nemocnic IRIS v regionu Brusel – hlavní město
  (oznámeno pod číslem C(2016) 4051)

   (
  1
  )

(oznámeno pod číslem C(2016) 4051)

1

68

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text s významem pro EHP |

---

(1)   Text s významem pro EHP

1

| CS | Akty, jejichž název není vytištěn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.
  Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička. |
| --- | --- |

CS

Akty, jejichž název není vytištěn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.

Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička.

---

II Nelegislativní akty

ROZHODNUTÍ

| 22.12.2016 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 351/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2016

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 351/1

---

ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2016/2326

ze dne 21. října 2015

o státní podpoře SA.38375 2014/C (ex 2014/NN) poskytnuté Lucemburskem ve prospěch skupiny Fiat

(oznámeno pod číslem C(2015) 7152)

(Pouze francouzské znění je závazné)

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),

s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,

poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s výše uvedenými ustanoveními (2) podaly připomínky, a s ohledem na tyto připomínky,

vzhledem k těmto důvodům:

1.   POSTUP

POSTUP

| (1) | Dopisem ze dne 19. června 2013 zaslala Komise Lucembursku žádost o podrobné informace ohledně vnitrostátních postupů v oblasti daňových rozhodnutí (tzv. „ruling fiscal“) (3). |
| --- | --- |

(1)

Dopisem ze dne 19. června 2013 zaslala Komise Lucembursku žádost o podrobné informace ohledně vnitrostátních postupů v oblasti daňových rozhodnutí (tzv. „ruling fiscal“) (3).

ruling

3

| (2) | Dopisem ze dne 17. července 2013 zaslaly lucemburské orgány obecnou odpověď a poskytly část požadovaných informací. Jejich odpověď obsahovala zejména popis právních zásad a vnitrostátních právních předpisů, které jsou závazné pro daňovou správu („Administration des contributions directs“) při přijímání daňových rozhodnutí v oblasti zdanění společností (dále jen „daňová rozhodnutí“) (4), upřesňovala postup, jak takové rozhodnutí získat, a informace, jež musí daňový poplatník předložit, a uváděla, zda daňová rozhodnutí přijatá daňovou správou jsou či nejsou zveřejňována. Lucemburské orgány nereagovaly na žádost Komise o poskytnutí seznamu daňových rozhodnutí, která jejich daňová správa přijala v roce 2010, 2011 a 2012, a rovněž dalších užitečných informací, jako je název společností, jejich činnosti, den vydání daňových rozhodnutí, doba platnosti daňových rozhodnutí a typ transakcí pokrytých těmito daňovými rozhodnutími. |
| --- | --- |

(2)

Dopisem ze dne 17. července 2013 zaslaly lucemburské orgány obecnou odpověď a poskytly část požadovaných informací. Jejich odpověď obsahovala zejména popis právních zásad a vnitrostátních právních předpisů, které jsou závazné pro daňovou správu („Administration des contributions directs“) při přijímání daňových rozhodnutí v oblasti zdanění společností (dále jen „daňová rozhodnutí“) (4), upřesňovala postup, jak takové rozhodnutí získat, a informace, jež musí daňový poplatník předložit, a uváděla, zda daňová rozhodnutí přijatá daňovou správou jsou či nejsou zveřejňována. Lucemburské orgány nereagovaly na žádost Komise o poskytnutí seznamu daňových rozhodnutí, která jejich daňová správa přijala v roce 2010, 2011 a 2012, a rovněž dalších užitečných informací, jako je název společností, jejich činnosti, den vydání daňových rozhodnutí, doba platnosti daňových rozhodnutí a typ transakcí pokrytých těmito daňovými rozhodnutími.

4

| (3) | Dopisem ze dne 30. srpna 2013 zaslala Komise lucemburským orgánů upomínku žádosti o poskytnutí daňových rozhodnutí, která byla vydána v roce 2010, 2011 a 2012 (5). |
| --- | --- |

(3)

Dopisem ze dne 30. srpna 2013 zaslala Komise lucemburským orgánů upomínku žádosti o poskytnutí daňových rozhodnutí, která byla vydána v roce 2010, 2011 a 2012 (5).

5

| (4) | Dopisy ze dne 20. a 23. září 2013 vyjádřily lucemburské orgány politování nad skutečností, že se některé informace ohledně žádosti Komise o informace objevily v tisku. Kromě toho vyjádřily nesouhlas s právním opodstatněním žádosti Komise o informace. |
| --- | --- |

(4)

Dopisy ze dne 20. a 23. září 2013 vyjádřily lucemburské orgány politování nad skutečností, že se některé informace ohledně žádosti Komise o informace objevily v tisku. Kromě toho vyjádřily nesouhlas s právním opodstatněním žádosti Komise o informace.

| (5) | Dopisem ze dne 2. října 2013 Komise odpověděla lucemburským orgánům, informovala je o právním základě, který ji umožňuje zahájit šetření z vlastního podnětu ohledně postupu Lucemburska v oblasti daňových rozhodnutí, a poskytla jim dodatečnou lhůtu pro předložení požadovaného seznamu těchto rozhodnutí. |
| --- | --- |

(5)

Dopisem ze dne 2. října 2013 Komise odpověděla lucemburským orgánům, informovala je o právním základě, který ji umožňuje zahájit šetření z vlastního podnětu ohledně postupu Lucemburska v oblasti daňových rozhodnutí, a poskytla jim dodatečnou lhůtu pro předložení požadovaného seznamu těchto rozhodnutí.

| (6) | Jednání mezi lucemburskými orgány a Komisí proběhlo dne 11. října 2013. Dne 14. října stejného roku uvedly lucemburské orgány ve svém dopisu, že pochybují o tom, že by právní základ zmíněný Komisí mohl odůvodnit širokou a obecnou povahu žádosti o informace. Komise odpověděla na tento dopis dopisem ze dne 15. října 2013. |
| --- | --- |

(6)

Jednání mezi lucemburskými orgány a Komisí proběhlo dne 11. října 2013. Dne 14. října stejného roku uvedly lucemburské orgány ve svém dopisu, že pochybují o tom, že by právní základ zmíněný Komisí mohl odůvodnit širokou a obecnou povahu žádosti o informace. Komise odpověděla na tento dopis dopisem ze dne 15. října 2013.

| (7) | Došlo k nové výměně dopisů mezi lucemburskými orgány (dopisy ze dne 11. listopadu a 2. prosince 2013) a Komisí (dopisy ze dne 14. listopadu a 12. prosince 2013), během níž lucemburské orgány vysvětlily, že z důvodu vytvoření nové vlády nemohou na žádost o informace odpovědět. Komise jim proto poskytla prodloužení lhůty na odpověď do dne 15. ledna 2014 s tím, že ve svých dvou dopisech upřesnila, že se v případě, že její žádost o informace zůstane bez odpovědi, může stát, že bude nucena přijmout rozhodnutí o vydání příkazu k poskytnutí informací. |
| --- | --- |

(7)

Došlo k nové výměně dopisů mezi lucemburskými orgány (dopisy ze dne 11. listopadu a 2. prosince 2013) a Komisí (dopisy ze dne 14. listopadu a 12. prosince 2013), během níž lucemburské orgány vysvětlily, že z důvodu vytvoření nové vlády nemohou na žádost o informace odpovědět. Komise jim proto poskytla prodloužení lhůty na odpověď do dne 15. ledna 2014 s tím, že ve svých dvou dopisech upřesnila, že se v případě, že její žádost o informace zůstane bez odpovědi, může stát, že bude nucena přijmout rozhodnutí o vydání příkazu k poskytnutí informací.

| (8) | Dopisem ze dne 15. ledna 2014 poskytly lucemburské orgány 22 daňových rozhodnutí za období 2010–2013, ale z těchto dokumentů byla odstraněna jména daňových poplatníků. Podle lucemburských orgánů bylo těchto 22 daňových rozhodnutí – z nichž se jedno týkalo předběžné dohody o cenách zaslané společnosti s názvem „FFT“ (dále jen „předběžná dohoda o cenách FFT“ nebo „napadené daňové rozhodnutí“) – reprezentativních pro postup Lucemburska v oblasti daňových rozhodnutí. |
| --- | --- |

(8)

Dopisem ze dne 15. ledna 2014 poskytly lucemburské orgány 22 daňových rozhodnutí za období 2010–2013, ale z těchto dokumentů byla odstraněna jména daňových poplatníků. Podle lucemburských orgánů bylo těchto 22 daňových rozhodnutí – z nichž se jedno týkalo předběžné dohody o cenách zaslané společnosti s názvem „FFT“ (dále jen „předběžná dohoda o cenách FFT“ nebo „napadené daňové rozhodnutí“) – reprezentativních pro postup Lucemburska v oblasti daňových rozhodnutí.

| (9) | Složka předběžné dohody o cenách FFT obsahovala tyto dokumenty (6):






  a) | dopis zaslaný dne 14. března 2012 [daňovým poradcem] (*1) jménem svého klienta, společnosti FFT, s žádostí, aby lucemburská daňová správa schválila dohodu o převodních cenách; |
| --- | --- | --- |

(9)

Složka předběžné dohody o cenách FFT obsahovala tyto dokumenty (6):

6

a)

dopis zaslaný dne 14. března 2012 [daňovým poradcem] (*1) jménem svého klienta, společnosti FFT, s žádostí, aby lucemburská daňová správa schválila dohodu o převodních cenách;

*1

| b) | zprávu o převodních cenách s analýzou převodních cen, již vypracoval daňový poradce na podporu žádosti o schválení předběžné dohody o cenách FFT (dále jen „zpráva o převodních cenách“); |
| --- | --- |

b)

zprávu o převodních cenách s analýzou převodních cen, již vypracoval daňový poradce na podporu žádosti o schválení předběžné dohody o cenách FFT (dále jen „zpráva o převodních cenách“);

| c) | dopis lucemburské daňové správy ze dne 3. září 2012, kterým daňová správa schvaluje dohodu o převodních cenách navrženou daňovým poradcem. |
| --- | --- |

c)

dopis lucemburské daňové správy ze dne 3. září 2012, kterým daňová správa schvaluje dohodu o převodních cenách navrženou daňovým poradcem.

| (10) | Dopisem ze dne 7. března 2014 požádala Komise lucemburské orgány o potvrzení, že se u společnosti „Fiat Finance and Trade Ltd.“ jedná o daňového poplatníka, který je v předběžné dohodě o cenách FFT nazýván FFT. Uvedla rovněž, že na základě předložených informací nemůže vyloučit, že předběžná dohoda o cenách FFT představuje státní podporu ve prospěch společnosti FFT neslučitelnou s vnitřním trhem. Komise požádala lucemburské orgány, aby jí poskytly dodatečné informace, které by mohly být užitečné pro posouzení předběžné dohody o cenách FFT. Protože lucemburské orgány na tento dopis neodpověděly, Komise jim dne 7. dubna 2014 zaslala upomínku (7). |
| --- | --- |

(10)

Dopisem ze dne 7. března 2014 požádala Komise lucemburské orgány o potvrzení, že se u společnosti „Fiat Finance and Trade Ltd.“ jedná o daňového poplatníka, který je v předběžné dohodě o cenách FFT nazýván FFT. Uvedla rovněž, že na základě předložených informací nemůže vyloučit, že předběžná dohoda o cenách FFT představuje státní podporu ve prospěch společnosti FFT neslučitelnou s vnitřním trhem. Komise požádala lucemburské orgány, aby jí poskytly dodatečné informace, které by mohly být užitečné pro posouzení předběžné dohody o cenách FFT. Protože lucemburské orgány na tento dopis neodpověděly, Komise jim dne 7. dubna 2014 zaslala upomínku (7).

7

| (11) | Dne 24. dubna 2014 odpověděly lucemburské orgány na dopis ze dne 7. března 2014 a potvrdily, že nemají k dispozici žádnou užitečnou doplňující informaci, která by mohla být nezbytná pro posouzení předběžné dohody o cenách FFT. Pokud jde o otázku, zda „FFT“ odpovídá společnosti Fiat Finance and Trade Ltd., lucemburské orgány zmínily ustanovení lucemburských právních předpisů o důvěrnosti a tvrdily, že tato ustanovení jim zakazují potvrdit totožnost předmětného daňového poplatníka. |
| --- | --- |

(11)

Dne 24. dubna 2014 odpověděly lucemburské orgány na dopis ze dne 7. března 2014 a potvrdily, že nemají k dispozici žádnou užitečnou doplňující informaci, která by mohla být nezbytná pro posouzení předběžné dohody o cenách FFT. Pokud jde o otázku, zda „FFT“ odpovídá společnosti Fiat Finance and Trade Ltd., lucemburské orgány zmínily ustanovení lucemburských právních předpisů o důvěrnosti a tvrdily, že tato ustanovení jim zakazují potvrdit totožnost předmětného daňového poplatníka.

| (12) | Dne 24. března 2014 přijala Komise rozhodnutí o vydání příkazu k poskytnutí informací na základě článku 10 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (8), a vyžádala si od lucemburských orgánů seznam daňových rozhodnutí uvedený v 2. bodě odůvodnění. |
| --- | --- |

(12)

Dne 24. března 2014 přijala Komise rozhodnutí o vydání příkazu k poskytnutí informací na základě článku 10 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (8), a vyžádala si od lucemburských orgánů seznam daňových rozhodnutí uvedený v 2. bodě odůvodnění.

8

| (13) | Rozhodnutím ze dne 11. června 2014 zahájila Komise ohledně předběžné dohody o cenách FFT formální vyšetřovací řízení stanovené v čl. 108 odst. 2 SFEU (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) (9). Rozhodnutí o zahájení řízení provázelo rozhodnutí o vydání příkazu k poskytnutí informací (dále jen „příkaz k poskytnutí informací“), kterým se po Lucembursku požadovalo, aby do měsíce od oznámení uvedeného rozhodnutí poskytlo všechny nezbytné dokumenty, informace a údaje, které by Komisi umožnily rozhodnout o existenci údajné podpory a případně o slučitelnosti této podpory s vnitřním trhem. Komise po Lucembursku zejména požadovala potvrzení totožnosti příjemce opatření. |
| --- | --- |

(13)

Rozhodnutím ze dne 11. června 2014 zahájila Komise ohledně předběžné dohody o cenách FFT formální vyšetřovací řízení stanovené v čl. 108 odst. 2 SFEU (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) (9). Rozhodnutí o zahájení řízení provázelo rozhodnutí o vydání příkazu k poskytnutí informací (dále jen „příkaz k poskytnutí informací“), kterým se po Lucembursku požadovalo, aby do měsíce od oznámení uvedeného rozhodnutí poskytlo všechny nezbytné dokumenty, informace a údaje, které by Komisi umožnily rozhodnout o existenci údajné podpory a případně o slučitelnosti této podpory s vnitřním trhem. Komise po Lucembursku zejména požadovala potvrzení totožnosti příjemce opatření.

9

| (14) | Lucembursko předložilo své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dopisem ze dne 14. července 2014. Uvedlo, že na otázky položené v rozhodnutí o zahájení řízení a v příkazu k poskytnutí informací nemusí odpovídat, protože Komise nedokázala zjistit existenci státní podpory. |
| --- | --- |

(14)

Lucembursko předložilo své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dopisem ze dne 14. července 2014. Uvedlo, že na otázky položené v rozhodnutí o zahájení řízení a v příkazu k poskytnutí informací nemusí odpovídat, protože Komise nedokázala zjistit existenci státní podpory.

| (15) | Dopisem ze dne 14. srpna 2014 požádala Komise Lucembursko, aby jí dodalo chybějící informace uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení a v příkazu k poskytnutí informací. Požádala rovněž Lucembursko, aby jí v souladu s čl. 6a nařízení Rady (ES) č. 659/1999, povolilo obrátit se přímo na společnost FFT a položit jí otázky, které zůstaly bez odpovědi. |
| --- | --- |

(15)

Dopisem ze dne 14. srpna 2014 požádala Komise Lucembursko, aby jí dodalo chybějící informace uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení a v příkazu k poskytnutí informací. Požádala rovněž Lucembursko, aby jí v souladu s čl. 6a nařízení Rady (ES) č. 659/1999, povolilo obrátit se přímo na společnost FFT a položit jí otázky, které zůstaly bez odpovědi.

a

| (16) | Dne 3. září 2014 Lucembursko částečně odpovědělo na dosud nezodpovězené otázky a uvedlo, že část požadovaných informací představuje obchodní tajemství společnosti FFT a nemá je k dispozici. Dále potvrdilo, že se u FFT skutečně jedná o společnost Fiat Finance and Trade Ltd., a Komisi povolilo, aby se se svými dotazy obracela přímo na společnost FFT. |
| --- | --- |

(16)

Dne 3. září 2014 Lucembursko částečně odpovědělo na dosud nezodpovězené otázky a uvedlo, že část požadovaných informací představuje obchodní tajemství společnosti FFT a nemá je k dispozici. Dále potvrdilo, že se u FFT skutečně jedná o společnost Fiat Finance and Trade Ltd., a Komisi povolilo, aby se se svými dotazy obracela přímo na společnost FFT.

| (17) | Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 17. října 2014 (10). Komise v něm vyzvala zúčastněné strany, aby k předmětnému opatření podpory předložily své připomínky. Dopisem ze dne 30. října 2014 obdržela připomínky společnosti FFT. |
| --- | --- |

(17)

Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 17. října 2014 (10). Komise v něm vyzvala zúčastněné strany, aby k předmětnému opatření podpory předložily své připomínky. Dopisem ze dne 30. října 2014 obdržela připomínky společnosti FFT.

Úředním věstníku Evropské unie

10

| (18) | Dne 22. prosince 2014 dodalo Lucembursko seznam příjemců daňových rozhodnutí, aby splnilo žádost o informace vyjádřenou v dopise Komise ze dne 19. června 2013. V tomto seznamu jsou uvedena daňová rozhodnutí přijatá lucemburskou daňovou správou v roce 2010, 2011 a 2012. |
| --- | --- |

(18)

Dne 22. prosince 2014 dodalo Lucembursko seznam příjemců daňových rozhodnutí, aby splnilo žádost o informace vyjádřenou v dopise Komise ze dne 19. června 2013. V tomto seznamu jsou uvedena daňová rozhodnutí přijatá lucemburskou daňovou správou v roce 2010, 2011 a 2012.

| (19) | Dopisem ze dne 5. ledna 2015 Lucembursko předalo svá vyjádření k připomínkám došlým v reakci na rozhodnutí o zahájení řízení. |
| --- | --- |

(19)

Dopisem ze dne 5. ledna 2015 Lucembursko předalo svá vyjádření k připomínkám došlým v reakci na rozhodnutí o zahájení řízení.

| (20) | Dne 12. února 2015 přijala Komise rozhodnutí, kterým informovala Lucembursko, že v souladu s čl. 6a nařízení Rady (ES) č. 659/1999 konstatovala, že formální vyšetřovací řízení ohledně napadeného daňového rozhodnutí zůstalo dosud bez účinku. Na tomto základě a se souhlasem Lucemburska (11) se Komise mohla obrátit se svými otázkami přímo na společnost FFT. |
| --- | --- |

(20)

Dne 12. února 2015 přijala Komise rozhodnutí, kterým informovala Lucembursko, že v souladu s čl. 6a nařízení Rady (ES) č. 659/1999 konstatovala, že formální vyšetřovací řízení ohledně napadeného daňového rozhodnutí zůstalo dosud bez účinku. Na tomto základě a se souhlasem Lucemburska (11) se Komise mohla obrátit se svými otázkami přímo na společnost FFT.

a

11

| (21) | Dopisy ze dne 20. února 2015 zaslala Komise žádost o informace Lucembursku a společnosti FFT. Žádost o informace zaslaná společnosti FFT byla založena za čl. 6a odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 659/1999. |
| --- | --- |

(21)

Dopisy ze dne 20. února 2015 zaslala Komise žádost o informace Lucembursku a společnosti FFT. Žádost o informace zaslaná společnosti FFT byla založena za čl. 6a odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 659/1999.

a

| (22) | Lucembursko odpovědělo na rozhodnutí Komise ze dne 12. února 2015 dopisem ze dne 24. února 2015, v němž vyjádřilo své překvapení ohledně vývoje řízení v této věci a pochybnosti ohledně opodstatněnosti prohlásit řízení za neúčinné, a to vzhledem ke značnému počtu informací, jež Lucembursko poskytlo Komisi během šetření. |
| --- | --- |

(22)

Lucembursko odpovědělo na rozhodnutí Komise ze dne 12. února 2015 dopisem ze dne 24. února 2015, v němž vyjádřilo své překvapení ohledně vývoje řízení v této věci a pochybnosti ohledně opodstatněnosti prohlásit řízení za neúčinné, a to vzhledem ke značnému počtu informací, jež Lucembursko poskytlo Komisi během šetření.

| (23) | Společnost FFT požádala elektronickou poštou ze dne 26. února a 3. března 2015 o objasnění ohledně žádosti o informace a o prodloužení lhůty na odpověď, které jí Komise poskytla elektronickou poštou ze dne 5. března 2015. |
| --- | --- |

(23)

Společnost FFT požádala elektronickou poštou ze dne 26. února a 3. března 2015 o objasnění ohledně žádosti o informace a o prodloužení lhůty na odpověď, které jí Komise poskytla elektronickou poštou ze dne 5. března 2015.

| (24) | Komise odpověděla na dopis Lucemburska ze dne 24. února 2015 dopisem ze dne 5. března 2015. |
| --- | --- |

(24)

Komise odpověděla na dopis Lucemburska ze dne 24. února 2015 dopisem ze dne 5. března 2015.

| (25) | Jako odpověď na seznam daňových rozhodnutí, který jí Lucembursko předalo dne 22. prosince 2014, ho Komise dne 23. března 2015 (12) požádala o dodatečné informace ohledně daňových rozhodnutí uvedených pro rok 2010, 2011 a 2012. Lucembursko požádala zejména o upřesnění, jaká daňová rozhodnutí se týkají finanční správy a jaká neintegrovaných nebo samostatných společností. Komise také požádala Lucembursko, aby jí předalo určitý počet daňových rozhodnutí, která se týkala některých konkrétních skupin společností. |
| --- | --- |

(25)

Jako odpověď na seznam daňových rozhodnutí, který jí Lucembursko předalo dne 22. prosince 2014, ho Komise dne 23. března 2015 (12) požádala o dodatečné informace ohledně daňových rozhodnutí uvedených pro rok 2010, 2011 a 2012. Lucembursko požádala zejména o upřesnění, jaká daňová rozhodnutí se týkají finanční správy a jaká neintegrovaných nebo samostatných společností. Komise také požádala Lucembursko, aby jí předalo určitý počet daňových rozhodnutí, která se týkala některých konkrétních skupin společností.

12

| (26) | Lucembursko odpovědělo na žádost Komise o informace ze dne 20. února 2015 dopisem ze dne 24. března 2015 (13). |
| --- | --- |

(26)

Lucembursko odpovědělo na žádost Komise o informace ze dne 20. února 2015 dopisem ze dne 24. března 2015 (13).

13

| (27) | Společnost FFT odpověděla na žádost Komise o informace ze dne 20. února 2015 dopisem ze dne 31. března 2015. Její odpověď obsahovala kromě jiného pokyny skupiny Fiat k převodním cenám. |
| --- | --- |

(27)

Společnost FFT odpověděla na žádost Komise o informace ze dne 20. února 2015 dopisem ze dne 31. března 2015. Její odpověď obsahovala kromě jiného pokyny skupiny Fiat k převodním cenám.

| (28) | Dne 23. dubna 2015 poskytlo Lucembursko doplňující informace k 1 900 daňovým rozhodnutím z rozhodnutí, která byla uvedena v jeho odpovědi ze dne 22. prosince 2014. Uvedlo, že tři z uvedených daňových rozhodnutí se týkají funkce správy hotovosti: dvě byla přijata v roce 2010 a jedno v roce 2011. Dne 23. března 2015 požádala Komise o předložení dvou z těchto daňových rozhodnutí, protože se týkala společností uvedených v její žádosti ze dne 23. března 2015. |
| --- | --- |

(28)

Dne 23. dubna 2015 poskytlo Lucembursko doplňující informace k 1 900 daňovým rozhodnutím z rozhodnutí, která byla uvedena v jeho odpovědi ze dne 22. prosince 2014. Uvedlo, že tři z uvedených daňových rozhodnutí se týkají funkce správy hotovosti: dvě byla přijata v roce 2010 a jedno v roce 2011. Dne 23. března 2015 požádala Komise o předložení dvou z těchto daňových rozhodnutí, protože se týkala společností uvedených v její žádosti ze dne 23. března 2015.

| (29) | Dne 27. dubna 2015 proběhlo jednání mezi společností FFT, lucemburskými orgány a Komisí. |
| --- | --- |

(29)

Dne 27. dubna 2015 proběhlo jednání mezi společností FFT, lucemburskými orgány a Komisí.

| (30) | Dne 4. června 2015 poskytlo Lucembursko doplňující informace, o něž Komise požádala dne 23. března 2015, k 5 327 daňovým rozhodnutím z rozhodnutí uvedených v jeho odpovědi ze dne 22. prosince 2014. Uvedlo zejména, že správy hotovosti se týká dalších deset daňových rozhodnutí [...]. Dne 25. června 2015 bylo dále Komisi předáno jedno daňové rozhodnutí, které se týká společnosti G. |
| --- | --- |

(30)

Dne 4. června 2015 poskytlo Lucembursko doplňující informace, o něž Komise požádala dne 23. března 2015, k 5 327 daňovým rozhodnutím z rozhodnutí uvedených v jeho odpovědi ze dne 22. prosince 2014. Uvedlo zejména, že správy hotovosti se týká dalších deset daňových rozhodnutí [...]. Dne 25. června 2015 bylo dále Komisi předáno jedno daňové rozhodnutí, které se týká společnosti G.

| (31) | Dne 18. června 2015 předalo Lucembursko jedno daňové rozhodnutí, které se týká společnosti E (daňové rozhodnutí z roku 2011). |
| --- | --- |

(31)

Dne 18. června 2015 předalo Lucembursko jedno daňové rozhodnutí, které se týká společnosti E (daňové rozhodnutí z roku 2011).

| (32) | V dopise ze dne 10. července 2015 uvedlo Lucembursko argument, podle kterého by Komise v případě záporného konečného rozhodnutí neměla pravomoc získat zpět od příjemce případnou podporu se zpětnou platností, tj. ode dne poskytnutí daňového rozhodnutí. |
| --- | --- |

(32)

V dopise ze dne 10. července 2015 uvedlo Lucembursko argument, podle kterého by Komise v případě záporného konečného rozhodnutí neměla pravomoc získat zpět od příjemce případnou podporu se zpětnou platností, tj. ode dne poskytnutí daňového rozhodnutí.

| (33) | Dne 15. července 2015 proběhlo jednání mezi finančním ředitelem společnosti Fiat Chrysler Automobiles N.V., tj. následníkem společnosti Fiat S.p.A., lucemburskými orgány a Komisí. |
| --- | --- |

(33)

Dne 15. července 2015 proběhlo jednání mezi finančním ředitelem společnosti Fiat Chrysler Automobiles N.V., tj. následníkem společnosti Fiat S.p.A., lucemburskými orgány a Komisí.

2.   POPIS OPATŘENÍ

POPIS OPATŘENÍ

2.1.   Popis příjemce

Popis příjemce

| (34) | Společnost FFT je součástí skupiny Fiat. V době napadeného daňového rozhodnutí se skupina Fiat skládala ze společnosti Fiat S.p.A., společnosti podle italského práva se sídlem v Turíně, a ze všech společností kontrolovaných společností Fiat S.p.A. (označovaných v tomto rozhodnutí souhrnným názvem „Fiat“ nebo „skupina Fiat“). Po spojení společnosti Fiat S.p.A. se společností Fiat Investments N.V. dne 12. října 2014 se následníkem společnosti Fiat S.p.A. stala společnost Fiat Chrysler Automobiles N.V. (14) |
| --- | --- |

(34)

Společnost FFT je součástí skupiny Fiat. V době napadeného daňového rozhodnutí se skupina Fiat skládala ze společnosti Fiat S.p.A., společnosti podle italského práva se sídlem v Turíně, a ze všech společností kontrolovaných společností Fiat S.p.A. (označovaných v tomto rozhodnutí souhrnným názvem „Fiat“ nebo „skupina Fiat“). Po spojení společnosti Fiat S.p.A. se společností Fiat Investments N.V. dne 12. října 2014 se následníkem společnosti Fiat S.p.A. stala společnost Fiat Chrysler Automobiles N.V. (14)

14

| (35) | Skupina Fiat vykonává průmyslové činnosti a poskytuje finanční služby v automobilovém odvětví. Pro přesnější popis činností skupiny Fiat odkazuje Komise na 20. a 21. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení. |
| --- | --- |

(35)

Skupina Fiat vykonává průmyslové činnosti a poskytuje finanční služby v automobilovém odvětví. Pro přesnější popis činností skupiny Fiat odkazuje Komise na 20. a 21. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení.

| (36) | Společnost FFT poskytuje finanční služby a financování společnostem skupiny Fiat se sídlem (především) v Evropě (s výjimkou Itálie); spravuje rovněž několik struktur centrální správy financí pro společnosti skupiny Fiat usazené ve Spojeném království, Dánsku, Belgii, Nizozemsku, Švýcarsku, Rakousku, Německu a Španělsku. Společnost FFT vyvíjí svou činnost z Lucemburska, kde má své sídlo, a prostřednictvím dvou poboček, z nichž jedna sídlí v Londýně (Spojené království) a druhá v Madridu (Španělsko). |
| --- | --- |

(36)

Společnost FFT poskytuje finanční služby a financování společnostem skupiny Fiat se sídlem (především) v Evropě (s výjimkou Itálie); spravuje rovněž několik struktur centrální správy financí pro společnosti skupiny Fiat usazené ve Spojeném království, Dánsku, Belgii, Nizozemsku, Švýcarsku, Rakousku, Německu a Španělsku. Společnost FFT vyvíjí svou činnost z Lucemburska, kde má své sídlo, a prostřednictvím dvou poboček, z nichž jedna sídlí v Londýně (Spojené království) a druhá v Madridu (Španělsko).

| (37) | Zpráva o převodních cenách, již Lucembursko poskytlo Komisi dne 15. ledna 2014, obsahuje informace ohledně společnosti FFT, které jsou shrnuty v 38. až 51. bodě odůvodnění (15). |
| --- | --- |

(37)

Zpráva o převodních cenách, již Lucembursko poskytlo Komisi dne 15. ledna 2014, obsahuje informace ohledně společnosti FFT, které jsou shrnuty v 38. až 51. bodě odůvodnění (15).

15

| (38) | Společnost Fiat se rozhodla centralizovat finanční a hotovostní služby, u nichž všechny činnosti v oblasti financování, finančních služeb poskytovaných společnostem, bankovních vztahů, správy rizik souvisejících se směnnými kurzy a sazbami, centrální správy financí, transakcí na peněžním trhu, finanční správy a výzev k výběru a platbám provádějí tzv. „finanční společnosti“. |
| --- | --- |

(38)

Společnost Fiat se rozhodla centralizovat finanční a hotovostní služby, u nichž všechny činnosti v oblasti financování, finančních služeb poskytovaných společnostem, bankovních vztahů, správy rizik souvisejících se směnnými kurzy a sazbami, centrální správy financí, transakcí na peněžním trhu, finanční správy a výzev k výběru a platbám provádějí tzv. „finanční společnosti“.

| (39) | Finanční společnosti jsou organizovány takto:






  — | společnost Fiat Finance S.p.A. („FF“) je finanční společnost sídlící v Itálii a je pověřena koordinací financování pro společnosti skupiny Fiat se sídlem v Itálii; |
| --- | --- | --- |

(39)

Finanční společnosti jsou organizovány takto:

—

společnost Fiat Finance S.p.A. („FF“) je finanční společnost sídlící v Itálii a je pověřena koordinací financování pro společnosti skupiny Fiat se sídlem v Itálii;

| — | společnost FFT poskytuje finanční služby společnostem skupiny Fiat se sídlem v Evropě (kromě Itálie); |
| --- | --- |

—

společnost FFT poskytuje finanční služby společnostem skupiny Fiat se sídlem v Evropě (kromě Itálie);

| — | společnost Fiat Finance North America, Inc. („FFNA“) poskytuje finanční služby společnostem skupiny Fiat se sídlem ve Spojených státech; |
| --- | --- |

—

společnost Fiat Finance North America, Inc. („FFNA“) poskytuje finanční služby společnostem skupiny Fiat se sídlem ve Spojených státech;

| — | společnost Fiat Finance Canada Ltd. („FFC“) poskytuje finanční služby společnostem skupiny Fiat se sídlem v Kanadě; |
| --- | --- |

—

společnost Fiat Finance Canada Ltd. („FFC“) poskytuje finanční služby společnostem skupiny Fiat se sídlem v Kanadě;

| — | společnost Fiat Finanças Brasil Ltda („FFB“) poskytuje finanční služby společnostem skupiny Fiat se sídlem v Brazílii. |
| --- | --- |

—

společnost Fiat Finanças Brasil Ltda („FFB“) poskytuje finanční služby společnostem skupiny Fiat se sídlem v Brazílii.

| (40) | Přeshraniční transakce mezi společnostmi v rámci skupiny, na nichž se společnost FFT podílí, lze seskupit do dvou hlavních kategorií:






  — | Transakce mezi finančními společnostmi (vnitroodvětvové transakce)






  — | T1 – úvěry v rámci společností od společnosti FFT společnosti FF: zdroje financování společnosti FFT spočívají v dluhopisech, bankovních kreditních linkách a vkladech v rámci společností; |
| --- | --- | --- | --- |

(40)

Přeshraniční transakce mezi společnostmi v rámci skupiny, na nichž se společnost FFT podílí, lze seskupit do dvou hlavních kategorií:

—

Transakce mezi finančními společnostmi (vnitroodvětvové transakce)

—

T1 – úvěry v rámci společností od společnosti FFT společnosti FF: zdroje financování společnosti FFT spočívají v dluhopisech, bankovních kreditních linkách a vkladech v rámci společností;

| — | T2 – úvěry v rámci společností od společnosti FFNA společnosti FFT: zdroje financování společnosti FFNA spočívají především v dluhopisech vydávaných s ručením. |
| --- | --- |

—

T2 – úvěry v rámci společností od společnosti FFNA společnosti FFT: zdroje financování společnosti FFNA spočívají především v dluhopisech vydávaných s ručením.

| — | Transakce mezi finančními společnostmi a společnostmi skupiny Fiat (transakce v rámci skupiny)






  — | T3 – transakce (úvěry/vklady) mezi společností FFT a společnostmi skupiny sídlícími v jiných zemích (především evropských); |
| --- | --- | --- |

—

Transakce mezi finančními společnostmi a společnostmi skupiny Fiat (transakce v rámci skupiny)

—

T3 – transakce (úvěry/vklady) mezi společností FFT a společnostmi skupiny sídlícími v jiných zemích (především evropských);

| — | T4 – ručení poskytované společností Fiat S.p.A. (16) u dluhopisů vydávaných společnostmi FFT a FFNA, dvoustranné kreditní linky a programy financování ad hoc (tj. obchodní cenné papíry ve Francii v případě společnosti FFT). |
| --- | --- |

—

T4 – ručení poskytované společností Fiat S.p.A. (16) u dluhopisů vydávaných společnostmi FFT a FFNA, dvoustranné kreditní linky a programy financování ad hoc (tj. obchodní cenné papíry ve Francii v případě společnosti FFT).

16

ad hoc

| (41) | Obrázek 1 znázorňuje finanční transakce (T1 až T3).

  Hlavní přeshraniční transakce v rámci skupiny




  Dlouhodobé úvěry
  FF
  Krátkodobé úvěry
  Vklady
  FF&T
  Trh
  FFNA |
| --- | --- |

(41)

Obrázek 1 znázorňuje finanční transakce (T1 až T3).

Hlavní přeshraniční transakce v rámci skupiny

Hlavní přeshraniční transakce v rámci skupiny

Dlouhodobé úvěry

FF

Krátkodobé úvěry

Vklady

FF&T

Trh

FFNA

| (42) | Pokud jde o vykonávané funkce, společnost FFT vyvíjí činnost v oblasti financování trhem a investování hotovosti, vztahů se subjekty působícími na finančním trhu, služeb finanční koordinace a poradenství pro společnosti skupiny, správy hotovosti společností skupiny, krátkodobého a střednědobého vzájemného financování mezi společnostmi a koordinace s ostatními finančními společnostmi. |
| --- | --- |

(42)

Pokud jde o vykonávané funkce, společnost FFT vyvíjí činnost v oblasti financování trhem a investování hotovosti, vztahů se subjekty působícími na finančním trhu, služeb finanční koordinace a poradenství pro společnosti skupiny, správy hotovosti společností skupiny, krátkodobého a střednědobého vzájemného financování mezi společnostmi a koordinace s ostatními finančními společnostmi.

| (43) | Pokud jde o financování trhem a investování hotovosti, společnost FFT získává prostředky, aby je mohla využít na podporu činností a růstu společností skupiny a investovat je patřičným způsobem. Pokud jde o správu finančních rizik, společnost FFT postupuje podle příslušných pokynů stanovených interní politikou skupiny (riziko směnných kurzů a riziko sazeb). Financování společnosti FFT pochází z nástrojů, jako je vydávání dluhopisů (prostřednictvím programu „Global Medium Term Note“ čili „GMTN“, v jehož rámci vydává společnost FFT dluhopisy spolu se společnostmi FFNA a FFC), termínované bankovní úvěry, přidělené a nepřidělené kreditní linky atd. Pokud jde o správu hotovosti, společnost FFT investuje přebývající finanční prostředky u prvořadých bankovních institucí nebo vysoce kotovaných fondů likvidity. |
| --- | --- |

(43)

Pokud jde o financování trhem a investování hotovosti, společnost FFT získává prostředky, aby je mohla využít na podporu činností a růstu společností skupiny a investovat je patřičným způsobem. Pokud jde o správu finančních rizik, společnost FFT postupuje podle příslušných pokynů stanovených interní politikou skupiny (riziko směnných kurzů a riziko sazeb). Financování společnosti FFT pochází z nástrojů, jako je vydávání dluhopisů (prostřednictvím programu „Global Medium Term Note“ čili „GMTN“, v jehož rámci vydává společnost FFT dluhopisy spolu se společnostmi FFNA a FFC), termínované bankovní úvěry, přidělené a nepřidělené kreditní linky atd. Pokud jde o správu hotovosti, společnost FFT investuje přebývající finanční prostředky u prvořadých bankovních institucí nebo vysoce kotovaných fondů likvidity.

Global Medium Term Note

| (44) | Pokud jde o vystavení riziku směnných kurzů, společnost FFT spravuje toto vystavení v zásadě pomocí měnových forwardů a devizových swapů. Vystavení riziku směnných kurzů souvisí z velké části s rozdílnou dobou trvání pasiv a aktiv a také se správou. Společnost používá zejména úrokové swapy („IRS“) a dohody o budoucích úrokových sazbách („FRA“). |
| --- | --- |

(44)

Pokud jde o vystavení riziku směnných kurzů, společnost FFT spravuje toto vystavení v zásadě pomocí měnových forwardů a devizových swapů. Vystavení riziku směnných kurzů souvisí z velké části s rozdílnou dobou trvání pasiv a aktiv a také se správou. Společnost používá zejména úrokové swapy („IRS“) a dohody o budoucích úrokových sazbách („FRA“).

| (45) | Pokud jde o vztahy se subjekty působícími na finančním trhu, společnost jedná v koordinaci se společností FF s finančními trhy a institucemi s cílem poskytovat jim informace a údaje ohledně skupiny na podporu její solventnosti a finančního postavení. |
| --- | --- |

(45)

Pokud jde o vztahy se subjekty působícími na finančním trhu, společnost jedná v koordinaci se společností FF s finančními trhy a institucemi s cílem poskytovat jim informace a údaje ohledně skupiny na podporu její solventnosti a finančního postavení.

| (46) | V rámci finanční koordinace a poradenství společnostem skupiny je společnost FFT pověřena poskytovat jim finanční asistenční služby, posuzovat jejich finanční potřeby, hledat nejlepší finanční řešení, vypracovávat finanční smlouvy a sledovat výnosy finančních produktů z hlediska potřeb společností skupiny. |
| --- | --- |

(46)

V rámci finanční koordinace a poradenství společnostem skupiny je společnost FFT pověřena poskytovat jim finanční asistenční služby, posuzovat jejich finanční potřeby, hledat nejlepší finanční řešení, vypracovávat finanční smlouvy a sledovat výnosy finančních produktů z hlediska potřeb společností skupiny.

| (47) | Společnost FFT sleduje finanční toky, potřeby financování a hotovost společností skupiny, aby optimalizovala účinnost a efektivitu správy zdrojů vlastního kapitálu skupiny. Společnost FFT spravuje struktury centrální správy finanční hotovosti („cash pooling“) ve Spojeném království, Dánsku, Belgii, Nizozemsku, Švýcarsku, Rakousku, Německu a Španělsku. Pro správu celkového finančního postavení jsou každý den soustředěna salda za každou zemi na centralizačním účtu společnosti FFT. Konkrétněji, na účty společností skupiny (otevřené u bank) přicházejí a z nich odcházejí během dne platby prováděné v rámci jejich běžných činností. Na konci dne vykazují salda na účtech společností skupiny záporné či kladné hodnoty. V obou případech jsou salda automaticky kryta centralizačním účtem společnosti FFT otevřeným v každé zemi. Následně jsou ručními převody převedeny částky jednotlivých vnitrostátních centralizačních účtů (přípisy nebo odpisy) na jediný centralizační účet. Každý den jsou tak běžné účty společností skupiny vynulovány. Podle stavu za každý den na běžných účtech společností skupiny, které se účastní režimů centralizace financí, se přičítají nebo odečítají úroky vypočítávané podle sazebníku platného mezi společnostmi. |
| --- | --- |

(47)

Společnost FFT sleduje finanční toky, potřeby financování a hotovost společností skupiny, aby optimalizovala účinnost a efektivitu správy zdrojů vlastního kapitálu skupiny. Společnost FFT spravuje struktury centrální správy finanční hotovosti („cash pooling“) ve Spojeném království, Dánsku, Belgii, Nizozemsku, Švýcarsku, Rakousku, Německu a Španělsku. Pro správu celkového finančního postavení jsou každý den soustředěna salda za každou zemi na centralizačním účtu společnosti FFT. Konkrétněji, na účty společností skupiny (otevřené u bank) přicházejí a z nich odcházejí během dne platby prováděné v rámci jejich běžných činností. Na konci dne vykazují salda na účtech společností skupiny záporné či kladné hodnoty. V obou případech jsou salda automaticky kryta centralizačním účtem společnosti FFT otevřeným v každé zemi. Následně jsou ručními převody převedeny částky jednotlivých vnitrostátních centralizačních účtů (přípisy nebo odpisy) na jediný centralizační účet. Každý den jsou tak běžné účty společností skupiny vynulovány. Podle stavu za každý den na běžných účtech společností skupiny, které se účastní režimů centralizace financí, se přičítají nebo odečítají úroky vypočítávané podle sazebníku platného mezi společnostmi.

| (48) | Úroková míra u úvěrů v rámci skupiny je stanovena jako součet vážených průměrných nákladů kapitálu skupiny, ke kterému se přidává ziskové rozpětí. Úroková míra u vkladů je stanovena jako bezriziková míra navýšená o ziskové rozpětí u krátkodobých vkladů u bank, které určuje politika skupiny v oblasti hotovostních prostředků. |
| --- | --- |

(48)

Úroková míra u úvěrů v rámci skupiny je stanovena jako součet vážených průměrných nákladů kapitálu skupiny, ke kterému se přidává ziskové rozpětí. Úroková míra u vkladů je stanovena jako bezriziková míra navýšená o ziskové rozpětí u krátkodobých vkladů u bank, které určuje politika skupiny v oblasti hotovostních prostředků.

| (49) | Pokud jde o krátkodobé a střednědobé vzájemné financování mezi společnostmi a o koordinaci s ostatními finančními společnostmi, společnost FFT postupuje takto: společnost FFT dává společnostem skupiny k dispozici finanční prostředky, které byly ve velkém množství získány za velkoobchodních podmínek na regulovaných trzích (trh s dluhopisy) nebo dohodnuty s finančními institucemi. V případě koordinace dochází k pravidelně se opakujícím převodům finančních prostředků mezi finančními společnostmi, aby se uspokojily finanční požadavky společností skupiny bez využití trhu, když je celková finanční situace skupiny pozitivní. |
| --- | --- |

(49)

Pokud jde o krátkodobé a střednědobé vzájemné financování mezi společnostmi a o koordinaci s ostatními finančními společnostmi, společnost FFT postupuje takto: společnost FFT dává společnostem skupiny k dispozici finanční prostředky, které byly ve velkém množství získány za velkoobchodních podmínek na regulovaných trzích (trh s dluhopisy) nebo dohodnuty s finančními institucemi. V případě koordinace dochází k pravidelně se opakujícím převodům finančních prostředků mezi finančními společnostmi, aby se uspokojily finanční požadavky společností skupiny bez využití trhu, když je celková finanční situace skupiny pozitivní.

| (50) | Hlavní rizika, jimž jsou finanční společnosti obvykle vystaveny a které zdůrazňuje zpráva o převodních cenách, jsou tato:






  — | Tržní riziko: Společnost FFT pravidelně vyhodnocuje své vystavení riziku sazeb a směnných kurzů (s cílem úplného krytí) a brání se těmto rizikům pomocí derivátových finančních nástrojů v souladu s politikami skupiny v oblasti správy rizik. U nástrojů používaných pro toto krytí se jedná především o běžné devizové swapy, měnové forwardy a úrokové swapy. |
| --- | --- | --- |

(50)

Hlavní rizika, jimž jsou finanční společnosti obvykle vystaveny a které zdůrazňuje zpráva o převodních cenách, jsou tato:

—

Tržní riziko: Společnost FFT pravidelně vyhodnocuje své vystavení riziku sazeb a směnných kurzů (s cílem úplného krytí) a brání se těmto rizikům pomocí derivátových finančních nástrojů v souladu s politikami skupiny v oblasti správy rizik. U nástrojů používaných pro toto krytí se jedná především o běžné devizové swapy, měnové forwardy a úrokové swapy.

| — | Úvěrové riziko související s bankovními vklady nebo jinými podobnými krátkodobými investicemi: ve zprávě o převodních cenách se tvrdí, že toto riziko je nízké, protože společnost FFT jedná pouze s velkými finančními institucemi a diverzifikuje přidělování finančních prostředků. Aktiva skupiny nejsou vystavena tomuto riziku, protože je v zájmu skupiny finančně podporovat všechny společnosti skupiny (17), protože se během času v rámci skupiny neobjevil žádný případ platební neschopnosti a protože společnosti skupiny neevidují žádné rezervy na pochybné pohledávky, pokud jde o zadlužení skupiny. |
| --- | --- |

—

Úvěrové riziko související s bankovními vklady nebo jinými podobnými krátkodobými investicemi: ve zprávě o převodních cenách se tvrdí, že toto riziko je nízké, protože společnost FFT jedná pouze s velkými finančními institucemi a diverzifikuje přidělování finančních prostředků. Aktiva skupiny nejsou vystavena tomuto riziku, protože je v zájmu skupiny finančně podporovat všechny společnosti skupiny (17), protože se během času v rámci skupiny neobjevil žádný případ platební neschopnosti a protože společnosti skupiny neevidují žádné rezervy na pochybné pohledávky, pokud jde o zadlužení skupiny.

17

| — | Riziko protistrany související s deriváty v držení vůči třetím stranám (banky): toto riziko je nízké, protože společnost FFT jedná pouze s velkými finančními institucemi a protože transakce s deriváty jsou rozloženy mezi velký počet institucí. Z výše uvedených důvodů nejsou aktiva skupiny tomuto riziku vystavena. |
| --- | --- |

—

Riziko protistrany související s deriváty v držení vůči třetím stranám (banky): toto riziko je nízké, protože společnost FFT jedná pouze s velkými finančními institucemi a protože transakce s deriváty jsou rozloženy mezi velký počet institucí. Z výše uvedených důvodů nejsou aktiva skupiny tomuto riziku vystavena.

| — | Provozní riziko: Společnost provádí své finanční transakce v souladu s pokyny a postupy stanovenými společností Fiat S.p.A. Finanční činnosti jsou pod neustálým dohledem a podléhají kontrolním postupům v oblasti správy rizik, aby se zamezilo jakémukoliv selhání v každodenních činnostech. |
| --- | --- |

—

Provozní riziko: Společnost provádí své finanční transakce v souladu s pokyny a postupy stanovenými společností Fiat S.p.A. Finanční činnosti jsou pod neustálým dohledem a podléhají kontrolním postupům v oblasti správy rizik, aby se zamezilo jakémukoliv selhání v každodenních činnostech.

| (51) | Společnost FFT spravuje značný objem finančních aktiv, která souvisejí především s úvěry mezi společnostmi skupiny, pohledávkami společností skupiny a v menší míře bankovními vklady. Společnost FFT používá počítačové systémy, které jsou nezbytné pro provádění každodenních transakcí a sledování výsledků finančních trhů. |
| --- | --- |

(51)

Společnost FFT spravuje značný objem finančních aktiv, která souvisejí především s úvěry mezi společnostmi skupiny, pohledávkami společností skupiny a v menší míře bankovními vklady. Společnost FFT používá počítačové systémy, které jsou nezbytné pro provádění každodenních transakcí a sledování výsledků finančních trhů.

2.2.   Napadené daňové rozhodnutí

Napadené daňové rozhodnutí

| (52) | Toto rozhodnutí se týká předběžné dohody o cenách společnosti FFT, již představuje daňové rozhodnutí v oblasti převodních cen přijaté Lucemburskem ve prospěch společnosti FFT dopisem ze dne 3. září 2012. Napadeným daňovým rozhodnutím se schvaluje metoda přidělování zisku ve prospěch společnosti FFT v rámci skupiny Fiat, již navrhl daňový poradce této skupiny a která umožňuje společnosti FFT určit každý rok výši své daně z příjmu právnických osob, kterou má platit Lucembursku. |
| --- | --- |

(52)

Toto rozhodnutí se týká předběžné dohody o cenách společnosti FFT, již představuje daňové rozhodnutí v oblasti převodních cen přijaté Lucemburskem ve prospěch společnosti FFT dopisem ze dne 3. září 2012. Napadeným daňovým rozhodnutím se schvaluje metoda přidělování zisku ve prospěch společnosti FFT v rámci skupiny Fiat, již navrhl daňový poradce této skupiny a která umožňuje společnosti FFT určit každý rok výši své daně z příjmu právnických osob, kterou má platit Lucembursku.

2.2.1.   Předběžná dohoda o cenách společnosti FFT

Předběžná dohoda o cenách společnosti FFT

| (53) | Dokumenty, které poskytlo Lucembursko Komisi jako podklad údajně představující všechny zásadní skutečnosti na podporu napadeného daňového rozhodnutí, tvoří dva dopisy a zpráva o převodních cenách uvedená v 9. bodě odůvodnění. |
| --- | --- |

(53)

Dokumenty, které poskytlo Lucembursko Komisi jako podklad údajně představující všechny zásadní skutečnosti na podporu napadeného daňového rozhodnutí, tvoří dva dopisy a zpráva o převodních cenách uvedená v 9. bodě odůvodnění.

| (54) | Dopisem ze dne 3. září 2012 potvrdila lucemburská daňová správa, že „analýza níže uvedených převodních cen byla provedena v souladu s oběžníkem 164/2 ze dne 28. ledna 2011 a dodržuje zásadu obvyklých tržních podmínek“(!). Jinými slovy, lucemburská daňová správa připustila, že analýza převodních cen provedená daňovým poradcem a uvedená ve zprávě o převodních cenách dospívá k odměně za obvyklých tržních podmínek za funkce, jež vykonává společnost FFT, a rizika, která nese. „Odměna za obvyklých tržních podmínek“ společnosti FFT v podobě stanovené ve zprávě o převodních cenách a přijaté napadeným daňovým rozhodnutím je tato: „Studie převodních cen stanoví jako vhodnou odměnu vlastního kapitálu vystaveného riziku a vlastního kapitálu určeného na odměnění funkcí vykonávaných společností částku 2,542 milionu EUR, u níž se počítá s možnou odchylkou +/– 10 %.“ Na čistý zisk vytvořený společností FFT na základě této odměny se uplatňuje obvyklá sazba daně z příjmu právnických osob v Lucembursku ve výši 28,80 %. V dopise se dále uvádí, že rozhodnutí přijaté daňovou správou je závazné po dobu 5 roků (tj. od hospodářského období 2012 do hospodářského období 2016) (18). |
| --- | --- |

(54)

Dopisem ze dne 3. září 2012 potvrdila lucemburská daňová správa, že „analýza níže uvedených převodních cen byla provedena v souladu s oběžníkem 164/2 ze dne 28. ledna 2011 a dodržuje zásadu obvyklých tržních podmínek“(!). Jinými slovy, lucemburská daňová správa připustila, že analýza převodních cen provedená daňovým poradcem a uvedená ve zprávě o převodních cenách dospívá k odměně za obvyklých tržních podmínek za funkce, jež vykonává společnost FFT, a rizika, která nese. „Odměna za obvyklých tržních podmínek“ společnosti FFT v podobě stanovené ve zprávě o převodních cenách a přijaté napadeným daňovým rozhodnutím je tato: „Studie převodních cen stanoví jako vhodnou odměnu vlastního kapitálu vystaveného riziku a vlastního kapitálu určeného na odměnění funkcí vykonávaných společností částku 2,542 milionu EUR, u níž se počítá s možnou odchylkou +/– 10 %.“ Na čistý zisk vytvořený společností FFT na základě této odměny se uplatňuje obvyklá sazba daně z příjmu právnických osob v Lucembursku ve výši 28,80 %. V dopise se dále uvádí, že rozhodnutí přijaté daňovou správou je závazné po dobu 5 roků (tj. od hospodářského období 2012 do hospodářského období 2016) (18).

18

2.2.2.   Zpráva o převodních cenách

Zpráva o převodních cenách

| (55) | Podle zprávy o převodních cenách je metodou považovanou za nejvhodnější pro stanovení zdanitelného zisku společnosti FFT v rámci skupiny Fiat tzv. transakční metoda čistého ziskového rozpětí (Transactional Net Margin Method – dále jen „TNMM“). Pro daňového poradce je metoda TNMM mimořádně vhodná v případech, kdy příspěvky jedné strany transakce nejsou jedinečné a s hodnotou. Protože společnost FFT poskytuje podle daňového poradce pouze finanční služby, je tato metoda považována za nejvhodnější pro stanovení cen za obvyklých tržních podmínek v souladu s pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování. Protože společnost FFT navíc plní své funkce pouze pro společnosti skupiny Fiat, kterým není poskytován žádný typ podobných služeb třetí stranou, je každé interní srovnání nemožné. Daňový poradce se proto domnívá, že je vhodnější provést externí srovnání určením čistých ziskových rozpětí, kterých by se dosáhlo při srovnatelných transakcích provedených nezávislými společnostmi (19). |
| --- | --- |

(55)

Podle zprávy o převodních cenách je metodou považovanou za nejvhodnější pro stanovení zdanitelného zisku společnosti FFT v rámci skupiny Fiat tzv. transakční metoda čistého ziskového rozpětí (Transactional Net Margin Method – dále jen „TNMM“). Pro daňového poradce je metoda TNMM mimořádně vhodná v případech, kdy příspěvky jedné strany transakce nejsou jedinečné a s hodnotou. Protože společnost FFT poskytuje podle daňového poradce pouze finanční služby, je tato metoda považována za nejvhodnější pro stanovení cen za obvyklých tržních podmínek v souladu s pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování. Protože společnost FFT navíc plní své funkce pouze pro společnosti skupiny Fiat, kterým není poskytován žádný typ podobných služeb třetí stranou, je každé interní srovnání nemožné. Daňový poradce se proto domnívá, že je vhodnější provést externí srovnání určením čistých ziskových rozpětí, kterých by se dosáhlo při srovnatelných transakcích provedených nezávislými společnostmi (19).

19

| (56) | Ve zprávě o převodních cenách stanoví daňový poradce odměnu společnosti FFT, která představuje základ daně, s ohledem na kapitál, který tato společnost potřebuje na plnění svých funkcí a nesení rizik, jimž je vystavena, a to vzhledem k použitým aktivům (20). |
| --- | --- |

(56)

Ve zprávě o převodních cenách stanoví daňový poradce odměnu společnosti FFT, která představuje základ daně, s ohledem na kapitál, který tato společnost potřebuje na plnění svých funkcí a nesení rizik, jimž je vystavena, a to vzhledem k použitým aktivům (20).

20

| (57) | Tato odměna se stanoví takto: i) odhad „vlastního kapitálu vystaveného riziku“ společnosti FFT; ii) určení vlastního kapitálu společnosti FFT použitého na plnění funkcí a podporu finančních investic; iii) odhad očekávané odměny za „vlastní kapitál vystavený riziku“ společnosti FFT použitím modelu oceňování kapitálových aktiv (Capital Asset Pricing Model – „CAPM“) (21) a zjištění výnosnosti na odměnění vlastního kapitálu použitého pro plnění funkcí; a iv) výpočet celkové ziskovosti, již je nutno přenechat společnosti FFT jako odměnu za nesená rizika a plněné funkce, a to kombinací výsledků etap i) až iii). |
| --- | --- |

(57)

Tato odměna se stanoví takto: i) odhad „vlastního kapitálu vystaveného riziku“ společnosti FFT; ii) určení vlastního kapitálu společnosti FFT použitého na plnění funkcí a podporu finančních investic; iii) odhad očekávané odměny za „vlastní kapitál vystavený riziku“ společnosti FFT použitím modelu oceňování kapitálových aktiv (Capital Asset Pricing Model – „CAPM“) (21) a zjištění výnosnosti na odměnění vlastního kapitálu použitého pro plnění funkcí; a iv) výpočet celkové ziskovosti, již je nutno přenechat společnosti FFT jako odměnu za nesená rizika a plněné funkce, a to kombinací výsledků etap i) až iii).

21

| (58) | Pokud jde o etapu i), daňový poradce se na základě funkční analýzy obsažené ve zprávě o převodních cenách domnívá, že společnost FFT nese tato rizika: provozní riziko, úvěrové riziko a riziko protistrany, zatímco se domnívá, že společnost FFT nenese žádné riziko směnných kurzů. Analogickým (22) uplatněním rámce Basilej II (23) odhadl daňový poradce minimální potřebu vlastního kapitálu společnosti FFT na krytí těchto rizik: provozní riziko, riziko protistrany, riziko směnných kurzů a úvěrové riziko, a to takto:






  — | provozní riziko: 15 %* (aktivní úrokové sazby u bankovních vkladů – pasivní úrokové sazby u bankovních úvěrů); |
| --- | --- | --- |

(58)

Pokud jde o etapu i), daňový poradce se na základě funkční analýzy obsažené ve zprávě o převodních cenách domnívá, že společnost FFT nese tato rizika: provozní riziko, úvěrové riziko a riziko protistrany, zatímco se domnívá, že společnost FFT nenese žádné riziko směnných kurzů. Analogickým (22) uplatněním rámce Basilej II (23) odhadl daňový poradce minimální potřebu vlastního kapitálu společnosti FFT na krytí těchto rizik: provozní riziko, riziko protistrany, riziko směnných kurzů a úvěrové riziko, a to takto:

22

23

—

provozní riziko: 15 %* (aktivní úrokové sazby u bankovních vkladů – pasivní úrokové sazby u bankovních úvěrů);

| — | riziko protistrany: 20 %*6 %*(budoucí vystavení + pozitivní reálná hodnota finančních derivátů); |
| --- | --- |

—

riziko protistrany: 20 %*6 %*(budoucí vystavení + pozitivní reálná hodnota finančních derivátů);

| — | úvěrové riziko: 20 %*6 %*pohledávek vůči třetím stranám (roční průměr). |
| --- | --- |

—

úvěrové riziko: 20 %*6 %*pohledávek vůči třetím stranám (roční průměr).

| (59) | Tyto výpočty vedou k tomu, co daňový poradce nazývá „vlastní kapitál vystavený riziku“ společnosti FFT, který odpovídá hypotetickému regulatornímu vlastnímu kapitálu společnosti FFT podle rámce Basilej II uplatněnému daňovým poradcem a shrnutému v tabulce 1.

  Tabulka 1


  Minimální potřeba vlastního kapitálu společnosti FFT







  (v tisících EUR) |
| --- | --- |
| Minimální potřeba vlastního kapitálu | 2011 |
| Provozní riziko | 938 |
| Riziko protistrany | 2 603 |
| Riziko směnných kurzů | 0 |
| Úvěrové riziko | 24 982 |
| Minimální potřeba vlastního kapitálu podle rámce Basilej II | 28 523 |

(59)

Tyto výpočty vedou k tomu, co daňový poradce nazývá „vlastní kapitál vystavený riziku“ společnosti FFT, který odpovídá hypotetickému regulatornímu vlastnímu kapitálu společnosti FFT podle rámce Basilej II uplatněnému daňovým poradcem a shrnutému v tabulce 1.

Tabulka 1

Tabulka 1

Minimální potřeba vlastního kapitálu společnosti FFT

Minimální potřeba vlastního kapitálu společnosti FFT

(v tisících EUR)

Minimální potřeba vlastního kapitálu

2011

Provozní riziko

938

Riziko protistrany

2 603

Riziko směnných kurzů

0

Úvěrové riziko

24 982

Minimální potřeba vlastního kapitálu podle rámce Basilej II

28 523

| (60) | Pokud jde o etapu ii), je to, co zpráva o převodních cenách nazývá „vlastní kapitál použitý na plnění funkcí“ (24), odhadováno odečtením od celkového vlastního kapitálu společnosti FFT části odpovídající minimální potřebě vlastního kapitálu společnosti FFT podle rámce Basilej II, jak ji odhadl daňový poradce, a části odpovídající vlastnímu kapitálu společnosti FFT použité na podporu finančních investic do společností FFNA a FFC. |
| --- | --- |

(60)

Pokud jde o etapu ii), je to, co zpráva o převodních cenách nazývá „vlastní kapitál použitý na plnění funkcí“ (24), odhadováno odečtením od celkového vlastního kapitálu společnosti FFT části odpovídající minimální potřebě vlastního kapitálu společnosti FFT podle rámce Basilej II, jak ji odhadl daňový poradce, a části odpovídající vlastnímu kapitálu společnosti FFT použité na podporu finančních investic do společností FFNA a FFC.

24

| (61) | Podle daňového poradce společnosti FFT dosahoval vlastní kapitál společnosti FFT na konci roku 2011 výše 287,5 milionu EUR a tvořilo ho:






  — | 28,5 milionu EUR představujících minimální potřebu vlastního kapitálu podle rámce Basilej II na pokrytí rizik nesených společností FFT („minimální vlastní kapitál vystavený riziku“
   (25)); |
| --- | --- | --- |

(61)

Podle daňového poradce společnosti FFT dosahoval vlastní kapitál společnosti FFT na konci roku 2011 výše 287,5 milionu EUR a tvořilo ho:

—

28,5 milionu EUR představujících minimální potřebu vlastního kapitálu podle rámce Basilej II na pokrytí rizik nesených společností FFT („minimální vlastní kapitál vystavený riziku“
   (25));

25

| — | 165,2 milionu EUR použitých na vyrovnání podílů společnosti FFT ve společnostech FFNA a FFC (26) („vlastní kapitál na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC“); a |
| --- | --- |

—

165,2 milionu EUR použitých na vyrovnání podílů společnosti FFT ve společnostech FFNA a FFC (26) („vlastní kapitál na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC“); a

26

| — | 93,7 milionu EUR představujících vlastní kapitál použitý na plnění funkcí („vlastní kapitál na pokrytí plnění funkcí“
   (27)). |
| --- | --- |

—

93,7 milionu EUR představujících vlastní kapitál použitý na plnění funkcí („vlastní kapitál na pokrytí plnění funkcí“
   (27)).

27

| (62) | V tabulce 2 je uvedeno rozdělení celkového vlastního kapitálu společnosti FFT, jak ho představil daňový poradce ve zprávě o převodních cenách.

  Tabulka 2


  Rozdělení vlastního kapitálu společnosti FFT







  (v tisících EUR) |
| --- | --- |
| Rozdělení vlastního kapitálu společnosti FFT podle daňového poradce | Vlastní kapitál 2011 |
| Minimální vlastní kapitál vystavený riziku | 28 523 |
| Vlastní kapitál na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC | 165 244 |
| Vlastní kapitál na pokrytí plněných funkcí | 93 710 |
| Vlastní kapitál celkem | 287 477 |

(62)

V tabulce 2 je uvedeno rozdělení celkového vlastního kapitálu společnosti FFT, jak ho představil daňový poradce ve zprávě o převodních cenách.

Tabulka 2

Tabulka 2

Rozdělení vlastního kapitálu společnosti FFT

Rozdělení vlastního kapitálu společnosti FFT

(v tisících EUR)

Rozdělení vlastního kapitálu společnosti FFT podle daňového poradce

Vlastní kapitál 2011

Minimální vlastní kapitál vystavený riziku

28 523

Vlastní kapitál na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC

165 244

Vlastní kapitál na pokrytí plněných funkcí

93 710

Vlastní kapitál celkem

Vlastní kapitál celkem

287 477

287 477

| (63) | V etapě iii) daňový poradce nejprve navrhuje odměnit tu část vlastního kapitálu společnosti FFT, již označuje jako „minimální vlastní kapitál vystavený riziku“ a která odpovídá hypotetickému regulatornímu vlastnímu kapitálu FFT ve výši stanovené daňovým poradcem během etapy i), odhadem výnosnosti vlastního kapitálu, již by investoři mohli očekávat při použití metody CAPM („očekávaná výnosnost před zdaněním“), tj.:
  očekávaná výnosnost před zdaněním = (bezriziková úroková míra + β × riziková prémie trhu)/(1 – sazba daně) |
| --- | --- |

(63)

V etapě iii) daňový poradce nejprve navrhuje odměnit tu část vlastního kapitálu společnosti FFT, již označuje jako „minimální vlastní kapitál vystavený riziku“ a která odpovídá hypotetickému regulatornímu vlastnímu kapitálu FFT ve výši stanovené daňovým poradcem během etapy i), odhadem výnosnosti vlastního kapitálu, již by investoři mohli očekávat při použití metody CAPM („očekávaná výnosnost před zdaněním“), tj.:

očekávaná výnosnost před zdaněním = (bezriziková úroková míra + β × riziková prémie trhu)/(1 – sazba daně)

| (64) | Při uplatnění metody CAPM použil daňový poradce společnosti FFT tyto proměnné:






  — | bezriziková úroková míra ve výši 2,85 % („Bund“ – německé spolkové úvěry na deset let, průměr za rok 2011); |
| --- | --- | --- |

(64)

Při uplatnění metody CAPM použil daňový poradce společnosti FFT tyto proměnné:

—

bezriziková úroková míra ve výši 2,85 % („Bund“ – německé spolkové úvěry na deset let, průměr za rok 2011);

| — | koeficient beta (β) ve výši 0,29 (28) odhadnutý na základě 66 srovnatelných společností poskytujících finanční služby a poskytnutých internetovými stránkami Damoradan (29); |
| --- | --- |

—

koeficient beta (β) ve výši 0,29 (28) odhadnutý na základě 66 srovnatelných společností poskytujících finanční služby a poskytnutých internetovými stránkami Damoradan (29);

28

29

| — | riziková prémie trhu ve výši 5 % v případě Lucemburska uvedená na internetových stránkách Damoradan (aktualizováno v červenci 2011); |
| --- | --- |

—

riziková prémie trhu ve výši 5 % v případě Lucemburska uvedená na internetových stránkách Damoradan (aktualizováno v červenci 2011);

| — | lucemburská sazba daně ve výši 28,80 %. |
| --- | --- |

—

lucemburská sazba daně ve výši 28,80 %.

| (65) | Použitím těchto proměnných ve vzorci uvedeném v 63. bodě odůvodnění dospívá daňový poradce společnosti FFT k „výnosnosti vlastního kapitálu, kterou by investoři mohli očekávat za nesená rizika“, ve výši 6,05 %. |
| --- | --- |

(65)

Použitím těchto proměnných ve vzorci uvedeném v 63. bodě odůvodnění dospívá daňový poradce společnosti FFT k „výnosnosti vlastního kapitálu, kterou by investoři mohli očekávat za nesená rizika“, ve výši 6,05 %.

| (66) | V tabulce 3 je uveden seznam společností, které daňový poradce společnosti FFT vybral jako společnosti působící nezávislým způsobem v odvětví finančnictví, a rovněž přehled jejich koeficientů beta, které byly použity při výpočtu koeficientu beta, který má být uplatněn v metodě CAPM.

  Tabulka 3


  Seznam srovnatelných společností poskytujících finanční služby







  Název společnosti | Koeficient beta |
| --- | --- | --- |
| ING Groep NV (EXTAM:INGA) | 3,00 |
| UBS AG (SWX:UBSN) | 1,80 |
| Wüstenrot & Württembergische AG (XTRA:WUW) | 0,41 |
| Deutsche Börse AG (XTRA:DB1) | 1,28 |
| Oslo Bors VPS Holding ASA (OTCNO:OSLO) | 0,13 |
| London Stock Exchange Group (LSE:LSE) | 1,24 |
| Fimalac SA (ENXTPA:FIM) | 0,68 |
| International Personal FinancePlc (LSE:IPF) | 1,92 |
| GrenkeLeasing AG (XTRA:GLJ) | 0,55 |
| Mittel S.p.A (CM:MIT) | 0,93 |
| GlobeOp Financial Services SA (LSE:GO) | 0,56 |
| KBC Ancora (ENXTBR:KBCA) | 3,61 |
| Aktiv Kapital ASA (OB:AIK) | 0,25 |
| IG Group Holdings Plc (LSE:IGG) | 0,75 |
| IFG Group plc (LSE: IFP) | 1,11 |
| Conafi Prestito S.p.A. (CM:CNP) | 0,74 |
| NEOVIA Financial Plc (AIM:NEC) | 0,60 |
| H&T Group Plc (AIM:HAT) | – 0,11 |
| Hesse Newman Capital AG (XTRA:RTM) | 0,29 |
| Acta Holding ASA (OB:ACTA) | 1,70 |
| Manx Financial Group PLC (AIM:MFX) | 0,30 |
| PLUS Markets Group plc (AIM:PMK) | – 0,05 |
| Law Debenture Corp. Plc (LSE:LVVDB) | 0,95 |
| Hypoport AG (DB:HYQ) | 0,70 |
| Perrot Duval Holding SA (SWX:PEDP) | 0,16 |
| Albemarie & Bond Holdings plc (AIM:ABM) | 0,21 |
| MCB Finance Group plc (AIM:MCRB) | NA |
| Brightside Group plc (AIM:BRT) | 0,11 |
| DF Deutsche Forfait AG (DB:DE6) | 0,83 |
| Autobank AG (DB:AW2) | NA |
| Ambrian capital plc (AIM:AMBR) | 0,83 |
| Gruppo MutuiOnline S.p.A (CM:MOL) | 0,77 |
| Park Group plc (AIM:PKG) | 0,09 |
| OVB Holding AG (XTRA:O4B) | – 0,19 |
| Albis Leasing AG (DB:ALG) | 0,57 |
| Hellenic Exchanges SA (ATSE:EXAE) | 1,42 |
| FORIS AG (XTRA:FRS) | 0,20 |
| Creon Corporation Plc (AIM:CRO) | 2,03 |
| Investeringsselskabet Luxor A/S (CPSE:LUXOR B) | 0,50 |
| Univerma AG | NA |
| OFL AnlagenLeasing AG (DB:OFL) | 0,86 |
| Ideal GroupSA (ATSE:INTEK) | NA |
| Nøtterø SpareBank (OB:NTSG) | 0,20 |
| Apulia Prontoprestitio S.p.A. (CM:APP) | 1,07 |
| Ultimate Finance Group plc (AIM:UFG) | 0,54 |
| Dresdner Factoring AG (XTRA:D2F) | 0,42 |
| Heidelberger Beteiligungsholding AG (DB:IPO) | 0,14 |
| ABC Arbitrage SA (ENXTPA:ABCA) | 0,48 |
| Baydonhill plc (AIM:BHL) | 0,04 |
| London Capital Group Holdings plc (AIM:LCG) | 0,72 |
| Imarex ASA (OB:IMAREX) | 0,48 |
| Toscana Finanza S.p.A. (CM:TF) | 0,49 |
| Banca Finnat Euramerica S.p.A. (CM:BFE) | 0,79 |
| S&U plc (LSE:SUS) | 0,27 |
| Bolsas y Mercados Españoles SA(CATS:BME) | 0,97 |
| Banca IFIS S.p.A. (CM:IF) | 0,69 |
| Paris Orleans SA (ENXTPA:PAOR) | 0,60 |
| SNS Reaal NV (ENXTAM:SR) | 2,37 |
| Close Brothers Group plc (LSE:CBG) | 0,94 |
| Provident Fiancial plc (LSE:PFG) | 0,35 |
| Pohola Bank plc (HLSE:POH1S) | 1,43 |
| Investec plc (LSE:INVP) | 1,73 |
| Banque Nationale de Belgique SA (ENXTBR:BNB) | 0,49 |
| Credit Suisse Group (SWX:CSGN) | 1,43 |
| Deutsche Bank AG (DB:DBK) | 1,98 |
| Schweizerische Nationalbank (SWX:SNBN) | 0,22 |
| Zdroj: Damoradan. |

(66)

V tabulce 3 je uveden seznam společností, které daňový poradce společnosti FFT vybral jako společnosti působící nezávislým způsobem v odvětví finančnictví, a rovněž přehled jejich koeficientů beta, které byly použity při výpočtu koeficientu beta, který má být uplatněn v metodě CAPM.

Tabulka 3

Tabulka 3

Seznam srovnatelných společností poskytujících finanční služby

Seznam srovnatelných společností poskytujících finanční služby

Název společnosti

Koeficient beta

ING Groep NV (EXTAM:INGA)

3,00

UBS AG (SWX:UBSN)

1,80

Wüstenrot & Württembergische AG (XTRA:WUW)

0,41

Deutsche Börse AG (XTRA:DB1)

1,28

Oslo Bors VPS Holding ASA (OTCNO:OSLO)

0,13

London Stock Exchange Group (LSE:LSE)

1,24

Fimalac SA (ENXTPA:FIM)

0,68

International Personal FinancePlc (LSE:IPF)

1,92

GrenkeLeasing AG (XTRA:GLJ)

0,55

Mittel S.p.A (CM:MIT)

0,93

GlobeOp Financial Services SA (LSE:GO)

0,56

KBC Ancora (ENXTBR:KBCA)

3,61

Aktiv Kapital ASA (OB:AIK)

0,25

IG Group Holdings Plc (LSE:IGG)

0,75

IFG Group plc (LSE: IFP)

1,11

Conafi Prestito S.p.A. (CM:CNP)

0,74

NEOVIA Financial Plc (AIM:NEC)

0,60

H&T Group Plc (AIM:HAT)

– 0,11

Hesse Newman Capital AG (XTRA:RTM)

0,29

Acta Holding ASA (OB:ACTA)

1,70

Manx Financial Group PLC (AIM:MFX)

0,30

PLUS Markets Group plc (AIM:PMK)

– 0,05

Law Debenture Corp. Plc (LSE:LVVDB)

0,95

Hypoport AG (DB:HYQ)

0,70

Perrot Duval Holding SA (SWX:PEDP)

0,16

Albemarie & Bond Holdings plc (AIM:ABM)

0,21

MCB Finance Group plc (AIM:MCRB)

NA

Brightside Group plc (AIM:BRT)

0,11

DF Deutsche Forfait AG (DB:DE6)

0,83

Autobank AG (DB:AW2)

NA

Ambrian capital plc (AIM:AMBR)

0,83

Gruppo MutuiOnline S.p.A (CM:MOL)

0,77

Park Group plc (AIM:PKG)

0,09

OVB Holding AG (XTRA:O4B)

– 0,19

Albis Leasing AG (DB:ALG)

0,57

Hellenic Exchanges SA (ATSE:EXAE)

1,42

FORIS AG (XTRA:FRS)

0,20

Creon Corporation Plc (AIM:CRO)

2,03

Investeringsselskabet Luxor A/S (CPSE:LUXOR B)

0,50

Univerma AG

NA

OFL AnlagenLeasing AG (DB:OFL)

0,86

Ideal GroupSA (ATSE:INTEK)

NA

Nøtterø SpareBank (OB:NTSG)

0,20

Apulia Prontoprestitio S.p.A. (CM:APP)

1,07

Ultimate Finance Group plc (AIM:UFG)

0,54

Dresdner Factoring AG (XTRA:D2F)

0,42

Heidelberger Beteiligungsholding AG (DB:IPO)

0,14

ABC Arbitrage SA (ENXTPA:ABCA)

0,48

Baydonhill plc (AIM:BHL)

0,04

London Capital Group Holdings plc (AIM:LCG)

0,72

Imarex ASA (OB:IMAREX)

0,48

Toscana Finanza S.p.A. (CM:TF)

0,49

Banca Finnat Euramerica S.p.A. (CM:BFE)

0,79

S&U plc (LSE:SUS)

0,27

Bolsas y Mercados Españoles SA(CATS:BME)

0,97

Banca IFIS S.p.A. (CM:IF)

0,69

Paris Orleans SA (ENXTPA:PAOR)

0,60

SNS Reaal NV (ENXTAM:SR)

2,37

Close Brothers Group plc (LSE:CBG)

0,94

Provident Fiancial plc (LSE:PFG)

0,35

Pohola Bank plc (HLSE:POH1S)

1,43

Investec plc (LSE:INVP)

1,73

Banque Nationale de Belgique SA (ENXTBR:BNB)

0,49

Credit Suisse Group (SWX:CSGN)

1,43

Deutsche Bank AG (DB:DBK)

1,98

Schweizerische Nationalbank (SWX:SNBN)

0,22

Zdroj: Damoradan.

Zdroj:

| (67) | V tabulce 4 je uveden „interval za obvyklých tržních podmínek“ koeficientů beta vybraných srovnatelných společností, ke kterému dospívá daňový poradce společnosti FFT.

  Tabulka 4


  Interval za obvyklých tržních podmínek koeficientů beta srovnatelných společností







  Interval za obvyklých tržních podmínek | Koeficienty beta |
| --- | --- | --- |
| Počet společností | 66 |
| MAX. | 3,61 |
| 90. percentil | 1,79 |
| 75. percentil | 1,04 |
| Medián | 0,64 |
| 25. percentil | 0,29 |
| 10. percentil | 0,13 |
| MIN. | 0,19 |

(67)

V tabulce 4 je uveden „interval za obvyklých tržních podmínek“ koeficientů beta vybraných srovnatelných společností, ke kterému dospívá daňový poradce společnosti FFT.

Tabulka 4

Tabulka 4

Interval za obvyklých tržních podmínek koeficientů beta srovnatelných společností

Interval za obvyklých tržních podmínek koeficientů beta srovnatelných společností

Interval za obvyklých tržních podmínek

Koeficienty beta

Počet společností

66

MAX.

3,61

90. percentil

1,79

75. percentil

1,04

Medián

0,64

25. percentil

0,29

10. percentil

0,13

MIN.

0,19

| (68) | Daňový poradce společnosti FFT dále navrhuje odměňovat tu část vlastního kapitálu společnosti FFT, již nazývá „vlastní kapitál na pokrytí plněných funkcí“ v tabulce 2 a která odpovídá „vlastnímu kapitálu použitému na plnění funkcí“ zjištěnému během etapy ii), uplatněním tržní úrokové míry na krátkodobý bankovní vklad (30), která se podle daňového poradce společnosti FFT má údajně rovnat 0,87 %. |
| --- | --- |

(68)

Daňový poradce společnosti FFT dále navrhuje odměňovat tu část vlastního kapitálu společnosti FFT, již nazývá „vlastní kapitál na pokrytí plněných funkcí“ v tabulce 2 a která odpovídá „vlastnímu kapitálu použitému na plnění funkcí“ zjištěnému během etapy ii), uplatněním tržní úrokové míry na krátkodobý bankovní vklad (30), která se podle daňového poradce společnosti FFT má údajně rovnat 0,87 %.

30

| (69) | Daňový poradce společnosti FFT následně navrhuje, aby nebyla odměňována ta část vlastního kapitálu společnosti FFT, již označuje za pokrývající finanční investice společnosti FFT do společností FFNA a FCC a nazývanou v tabulce 2 „vlastním kapitálem na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC“, tzn., že za tuto část není z daňového hlediska žádná odměna. |
| --- | --- |

(69)

Daňový poradce společnosti FFT následně navrhuje, aby nebyla odměňována ta část vlastního kapitálu společnosti FFT, již označuje za pokrývající finanční investice společnosti FFT do společností FFNA a FCC a nazývanou v tabulce 2 „vlastním kapitálem na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC“, tzn., že za tuto část není z daňového hlediska žádná odměna.

| (70) | V etapě iv) daňový poradce nakonec vypočítává celkovou odměnu, která má být přidělena společnosti FFT za její činnosti v oblasti financování a finanční správy a za rizika, která nese. Tato odměna se skládá z těchto částí, které jsou výsledkem výše uvedených etap i) až iii):






  — | „odměny za riziko“, jež se vypočítá vynásobením hypotetického regulatorního vlastního kapitálu společnosti FFT, který daňový poradce analogickým uplatněním rámce Basilej II na etapu i) odhaduje na 28 500 000 EUR, očekávanou výnosností před zdaněním, již daňový poradce pomocí metody CAPM uplatněné v etapě iii) odhaduje na 6,05 %; a |
| --- | --- | --- |

(70)

V etapě iv) daňový poradce nakonec vypočítává celkovou odměnu, která má být přidělena společnosti FFT za její činnosti v oblasti financování a finanční správy a za rizika, která nese. Tato odměna se skládá z těchto částí, které jsou výsledkem výše uvedených etap i) až iii):

—

„odměny za riziko“, jež se vypočítá vynásobením hypotetického regulatorního vlastního kapitálu společnosti FFT, který daňový poradce analogickým uplatněním rámce Basilej II na etapu i) odhaduje na 28 500 000 EUR, očekávanou výnosností před zdaněním, již daňový poradce pomocí metody CAPM uplatněné v etapě iii) odhaduje na 6,05 %; a

| — | „odměny za plnění funkcí“, která se vypočítá vynásobením částky, již daňový poradce označuje za výši vlastního kapitálu společnosti FFT použitou na plnění funkcí a odhadnutou v etapě ii) na 93 710 000 EUR, tržní úrokovou mírou uplatněnou na krátkodobý bankovní vklad, o níž se daňový poradce společnosti FFT v etapě iii) domnívá, že se rovná 0,87 %. |
| --- | --- |

—

„odměny za plnění funkcí“, která se vypočítá vynásobením částky, již daňový poradce označuje za výši vlastního kapitálu společnosti FFT použitou na plnění funkcí a odhadnutou v etapě ii) na 93 710 000 EUR, tržní úrokovou mírou uplatněnou na krátkodobý bankovní vklad, o níž se daňový poradce společnosti FFT v etapě iii) domnívá, že se rovná 0,87 %.

| (71) | V tabulce 5 je uveden odhad daňového poradce celkové výnosnosti, která se má přenechat společnosti FFT pro účely zdanění v Lucembursku.

  Tabulka 5


  Odhad základu daně společnosti FFT







  (v tisících EUR) |
| --- | --- |
| Odměna vlastního kapitálu | Zisk za rok 2011 před zdaněním |
| Odměna za riziko | 1 726 |
| Odměna za plnění funkcí | 816 |
| Odměna vlastního kapitálu na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC (31) | 0 |
| Zisk před zdaněním celkem | 2 542 |

(71)

V tabulce 5 je uveden odhad daňového poradce celkové výnosnosti, která se má přenechat společnosti FFT pro účely zdanění v Lucembursku.

Tabulka 5

Tabulka 5

Odhad základu daně společnosti FFT

Odhad základu daně společnosti FFT

(v tisících EUR)

Odměna vlastního kapitálu

Zisk za rok 2011 před zdaněním

Odměna za riziko

1 726

Odměna za plnění funkcí

816

Odměna vlastního kapitálu na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC (31)

31

0

Zisk před zdaněním celkem

Zisk před zdaněním celkem

2 542

2 542

| (72) | Celková částka ve výši 2,542 milionů EUR odpovídá částce v napadeném daňovém rozhodnutí, již lucemburská daňová správa považuje za částku představující odměnu za obvyklých tržních podmínek (32). |
| --- | --- |

(72)

Celková částka ve výši 2,542 milionů EUR odpovídá částce v napadeném daňovém rozhodnutí, již lucemburská daňová správa považuje za částku představující odměnu za obvyklých tržních podmínek (32).

32

| (73) | V tabulce 6 je uveden souhrn závěrů, k nimž dospěl daňový poradce společnosti FFT po etapách i) až iv) uvedených výše v 58. až 72. bodě odůvodnění.

  Tabulka 6


  Přehledný výpočet minimální potřeby vlastního kapitálu a dopadu na hospodářský výsledek společnosti FFT před zdaněním








  Minimální potřeba vlastního kapitálu | FFT | |
| --- | --- | --- | --- |
| | 2011 | |
| (v tisících EUR) | |
| Provozní riziko | 938 | a |
| Riziko protistrany | 2 603 | b |
| Riziko směnných kurzů | 0 | c |
| Úvěrové riziko | 24 982 | d |
| Minimální potřeba vlastního kapitálu | 28 523 | e = a + b + c + d |
| Vlastní kapitál vyrovnaný úroky z podílů | 165 244 | x |
| Nadměrný vlastní kapitál | 93 710 | f = g – e – x |
| Vlastní kapitál | 287 477 | g |
| Ukazatel čistého zisku | | |
| Očekávaná výnosnost vlastního kapitálu | 6,05 % | h |
| Krátkodobá úroková míra | 0,87 % | i |
| Odměna vlastního kapitálu | | |
| Odměna za riziko | 1 726 | k = h * e |
| Odměna za plnění funkcí | 816 | j = i * f |
| Zisk před zdaněním celkem | 2 542 | l = k + j |
| a | = | 15 %*(finanční příjmy z bankovních vkladů – finanční náklady u bankovních úvěrů) |
| b | = | 20 %*6 %*(budoucí vystavení + pozitivní reálná hodnota finančních derivátů) |
| c | = | 100 % krytí finančními deriváty |
| d | = | 20 %*6 %*pohledávek vůči třetím stranám (roční průměr) |
| h | = | odhad při použití metody CAPM |
| i | = | průměr indexu EONIA za rok 2011 |

(73)

V tabulce 6 je uveden souhrn závěrů, k nimž dospěl daňový poradce společnosti FFT po etapách i) až iv) uvedených výše v 58. až 72. bodě odůvodnění.

Tabulka 6

Tabulka 6

Přehledný výpočet minimální potřeby vlastního kapitálu a dopadu na hospodářský výsledek společnosti FFT před zdaněním

Přehledný výpočet minimální potřeby vlastního kapitálu a dopadu na hospodářský výsledek společnosti FFT před zdaněním

Minimální potřeba vlastního kapitálu

FFT

2011

(v tisících EUR)

(v tisících EUR)

Provozní riziko

938

a

Riziko protistrany

2 603

b

Riziko směnných kurzů

0

c

Úvěrové riziko

24 982

d

Minimální potřeba vlastního kapitálu

28 523

e = a + b + c + d

Vlastní kapitál vyrovnaný úroky z podílů

165 244

x

Nadměrný vlastní kapitál

93 710

f = g – e – x

Vlastní kapitál

287 477

g

Ukazatel čistého zisku

Očekávaná výnosnost vlastního kapitálu

6,05 %

h

Krátkodobá úroková míra

0,87 %

i

Odměna vlastního kapitálu

Odměna za riziko

1 726

k = h * e

Odměna za plnění funkcí

816

j = i * f

Zisk před zdaněním celkem

2 542

l = k + j

a

=

15 %*(finanční příjmy z bankovních vkladů – finanční náklady u bankovních úvěrů)

b

=

20 %*6 %*(budoucí vystavení + pozitivní reálná hodnota finančních derivátů)

c

=

100 % krytí finančními deriváty

d

=

20 %*6 %*pohledávek vůči třetím stranám (roční průměr)

h

=

odhad při použití metody CAPM

i

=

průměr indexu EONIA za rok 2011

Upozornění: hlavním předpokladem je neexistence úvěrového rizika / rizika protistrany u transakcí se společnostmi skupiny.

2.3.   Popis lucemburských právních předpisů ohledně převodních cen

Popis lucemburských právních předpisů ohledně převodních cen

| (74) | Daňové rozhodnutí ve prospěch společnosti FFT bylo přijato na základě čl. 164 odst. 3 lucemburského zákona o dani z příjmu [zákona ze dne 4. prosince 1967 o dani z příjmu ve změněném znění (dále jen „zákon L.I.R.“)] a oběžníku L.I.R. č. 164/2 ze dne 28. ledna 2011 (dále jen „oběžník“) (33). |
| --- | --- |

(74)

Daňové rozhodnutí ve prospěch společnosti FFT bylo přijato na základě čl. 164 odst. 3 lucemburského zákona o dani z příjmu [zákona ze dne 4. prosince 1967 o dani z příjmu ve změněném znění (dále jen „zákon L.I.R.“)] a oběžníku L.I.R. č. 164/2 ze dne 28. ledna 2011 (dále jen „oběžník“) (33).

33

2.3.1.   Článek 164 lucemburského zákona o dani z příjmu

Článek 164 lucemburského zákona o dani z příjmu

| (75) | V čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. se stanoví, že „skrytá rozdělování zisku se zahrnují do zdanitelného příjmu. O skryté rozdělování zisku se jedná zejména v případech, kdy společník, člen nebo účastník získává od společnosti či sdružení přímo nebo nepřímo výhodu, již by za běžných okolností nezískal, pokud by neměl tento status“. Toto ustanovení provádí do lucemburského daňového práva zásadu obvyklých tržních podmínek, podle které mají být transakce mezi společnostmi stejné skupiny odměňovány, jako by byly přijaty nezávislými společnostmi, které vyjednávají ve srovnatelných okolnostech za obvyklých tržních podmínek. |
| --- | --- |

(75)

V čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. se stanoví, že „skrytá rozdělování zisku se zahrnují do zdanitelného příjmu. O skryté rozdělování zisku se jedná zejména v případech, kdy společník, člen nebo účastník získává od společnosti či sdružení přímo nebo nepřímo výhodu, již by za běžných okolností nezískal, pokud by neměl tento status“. Toto ustanovení provádí do lucemburského daňového práva zásadu obvyklých tržních podmínek, podle které mají být transakce mezi společnostmi stejné skupiny odměňovány, jako by byly přijaty nezávislými společnostmi, které vyjednávají ve srovnatelných okolnostech za obvyklých tržních podmínek.

2.3.2.   Oběžník L.I.R. č. 164/2

Oběžník L.I.R. č. 164/2

| (76) | Oběžník objasňuje čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. a skládá se z těchto částí: v části 1 jsou definovány pojmy „finanční společnost skupiny“ (34), „finanční transakce v rámci skupiny“ (35) a „sdružené podniky“ (36). |
| --- | --- |

(76)

Oběžník objasňuje čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. a skládá se z těchto částí: v části 1 jsou definovány pojmy „finanční společnost skupiny“ (34), „finanční transakce v rámci skupiny“ (35) a „sdružené podniky“ (36).

34

35

36

| (77) | Část 2 s názvem „Obecné informace“ začíná tímto popisem služeb v rámci skupiny, na něž se oběžník vztahuje: „Služba v rámci skupiny (včetně finanční transakce v rámci skupiny) byla poskytnuta, pokud by za srovnatelných okolností byl nezávislý podnik ochoten zaplatit jinému nezávislému podniku za výkon této činnosti, nebo pokud by ji vykonal sám.“ Část 2 oběžníku obsahuje rovněž popis zásady obvyklých tržních podmínek v podobě definované v pokynech OECD pro vnitropodnikové oceňování a provedené do vnitrostátního práva. V tomto ohledu se v ní uvádí, že „pokud byla poskytnuta služba v rámci skupiny, je nutno určit stejně jako v případě jiných typů převodů v rámci skupiny, zda je dohodnutá odměna v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, tj. zda odpovídá ceně, která by byla uplatněna a přijata za srovnatelných okolností nezávislými podniky“ (37). |
| --- | --- |

(77)

Část 2 s názvem „Obecné informace“ začíná tímto popisem služeb v rámci skupiny, na něž se oběžník vztahuje: „Služba v rámci skupiny (včetně finanční transakce v rámci skupiny) byla poskytnuta, pokud by za srovnatelných okolností byl nezávislý podnik ochoten zaplatit jinému nezávislému podniku za výkon této činnosti, nebo pokud by ji vykonal sám.“ Část 2 oběžníku obsahuje rovněž popis zásady obvyklých tržních podmínek v podobě definované v pokynech OECD pro vnitropodnikové oceňování a provedené do vnitrostátního práva. V tomto ohledu se v ní uvádí, že „pokud byla poskytnuta služba v rámci skupiny, je nutno určit stejně jako v případě jiných typů převodů v rámci skupiny, zda je dohodnutá odměna v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, tj. zda odpovídá ceně, která by byla uplatněna a přijata za srovnatelných okolností nezávislými podniky“ (37).

37

| (78) | Pokud jde o „srovnatelné okolnosti“, oběžník upřesňuje, že analýza srovnatelnosti musí zahrnovat prvky, jako jsou „charakteristiky převedeného zboží či služeb, funkce vykonávané stranami, smluvní doložky, hospodářské situace stran a obchodní nebo průmyslové strategie, které sledují“ (38). |
| --- | --- |

(78)

Pokud jde o „srovnatelné okolnosti“, oběžník upřesňuje, že analýza srovnatelnosti musí zahrnovat prvky, jako jsou „charakteristiky převedeného zboží či služeb, funkce vykonávané stranami, smluvní doložky, hospodářské situace stran a obchodní nebo průmyslové strategie, které sledují“ (38).

38

| (79) | V části 3 oběžníku je vysvětleno, jak určit odměnu za obvyklých tržních podmínek, pokud jde zejména o finanční společnosti skupiny. Funkce plněné těmito společnostmi, které jsou určující pro odměnu každé z nich, musí být podle oběžníku srovnatelné s funkcemi plněnými nezávislými finančními institucemi, které podléhají dohledu Komise pro dohled nad finančním odvětvím (Service de Surveillance du Secteur Financier). Odměna za obvyklých tržních podmínek za plněné funkce (při zohlednění použitých aktiv a nesených rizik) „by měla vycházet z odměny požadované těmito institucemi za srovnatelné úvěrové transakce“ (39). |
| --- | --- |

(79)

V části 3 oběžníku je vysvětleno, jak určit odměnu za obvyklých tržních podmínek, pokud jde zejména o finanční společnosti skupiny. Funkce plněné těmito společnostmi, které jsou určující pro odměnu každé z nich, musí být podle oběžníku srovnatelné s funkcemi plněnými nezávislými finančními institucemi, které podléhají dohledu Komise pro dohled nad finančním odvětvím (Service de Surveillance du Secteur Financier). Odměna za obvyklých tržních podmínek za plněné funkce (při zohlednění použitých aktiv a nesených rizik) „by měla vycházet z odměny požadované těmito institucemi za srovnatelné úvěrové transakce“ (39).

39

| (80) | Finanční instituce před poskytnutím úvěru nebo zálohy finančních prostředků kromě toho provádějí analýzu rizik, při které vyhodnocují zejména finanční riziko spojené s transakcí, riziko související s vypůjčovatelem, riziko související s podnikem, který si půjčuje, a strukturální riziko. Pokud jde o výdaje související s poskytnutím úvěru, musí být v dodatečných nákladech zohledněny kromě jiného „dodatečné náklady vyvolané dodržováním požadavku na solventnost, dodatečné náklady související s úvěrovým rizikem, náklady na zpracování nebo dodatečné náklady vyvolané rizikem směnných kurzů“ (40). Úvěrové riziko se určuje na základě podmínek, kterými se řídí smlouva o úvěru, a výsledků analýzy rizik. |
| --- | --- |

(80)

Finanční instituce před poskytnutím úvěru nebo zálohy finančních prostředků kromě toho provádějí analýzu rizik, při které vyhodnocují zejména finanční riziko spojené s transakcí, riziko související s vypůjčovatelem, riziko související s podnikem, který si půjčuje, a strukturální riziko. Pokud jde o výdaje související s poskytnutím úvěru, musí být v dodatečných nákladech zohledněny kromě jiného „dodatečné náklady vyvolané dodržováním požadavku na solventnost, dodatečné náklady související s úvěrovým rizikem, náklady na zpracování nebo dodatečné náklady vyvolané rizikem směnných kurzů“ (40). Úvěrové riziko se určuje na základě podmínek, kterými se řídí smlouva o úvěru, a výsledků analýzy rizik.

40

| (81) | Podle oběžníku nezávislí poskytovatelé finančních služeb obvykle spojují výši odměny buď s výší vypůjčených finančních prostředků, nebo se skutečnou hodnotou spravovaných aktiv. Stejně jako nezávislí poskytovatelé služeb „by finanční společnosti skupiny, které provádějí úvěrové transakce v rámci skupiny, měly rovněž před poskytnutím úvěru sdruženému podniku provést analýzu rizik a zohlednit každou jinou skutečnost, jež by mohla mít vliv na stanovení jejich převodních cen“ (41). |
| --- | --- |

(81)

Podle oběžníku nezávislí poskytovatelé finančních služeb obvykle spojují výši odměny buď s výší vypůjčených finančních prostředků, nebo se skutečnou hodnotou spravovaných aktiv. Stejně jako nezávislí poskytovatelé služeb „by finanční společnosti skupiny, které provádějí úvěrové transakce v rámci skupiny, měly rovněž před poskytnutím úvěru sdruženému podniku provést analýzu rizik a zohlednit každou jinou skutečnost, jež by mohla mít vliv na stanovení jejich převodních cen“ (41).

41

| (82) | V části 4 oběžníku se upřesňuje, že daňové orgány poskytují informace, které by měly za následek, že by jimi byly vázány, pouze v případě, že je dotčená společnost v Lucembursku skutečně přítomna. Jsou v ní dále uvedeny podmínky, které musí splnit finanční společnost skupiny, aby její přítomnost v zemi byla skutečná. Zejména vlastní kapitál společnosti musí odpovídat vykonávaným funkcím (vzhledem k použitým aktivům a neseným rizikům) a výše vlastního kapitálu musí odpovídat alespoň 1 % nominální hodnoty poskytnutého úvěru / poskytnutých úvěrů nebo hodnotě 2 milionů EUR bez dalšího upřesnění. |
| --- | --- |

(82)

V části 4 oběžníku se upřesňuje, že daňové orgány poskytují informace, které by měly za následek, že by jimi byly vázány, pouze v případě, že je dotčená společnost v Lucembursku skutečně přítomna. Jsou v ní dále uvedeny podmínky, které musí splnit finanční společnost skupiny, aby její přítomnost v zemi byla skutečná. Zejména vlastní kapitál společnosti musí odpovídat vykonávaným funkcím (vzhledem k použitým aktivům a neseným rizikům) a výše vlastního kapitálu musí odpovídat alespoň 1 % nominální hodnoty poskytnutého úvěru / poskytnutých úvěrů nebo hodnotě 2 milionů EUR bez dalšího upřesnění.

| (83) | V oběžníku jsou dále uvedeny údaje a dokumenty, které je nutno předložit, aby bylo možno získat informace, které mají za následek, že je jimi daňová správa vázána. Závazná žádost o informace jako taková musí kromě jiného obsahovat „studii převodních cen, která dodržuje pokyny OECD v této oblasti a zahrnuje zejména úplný popis navržené metodiky a podrobné informace a analýzy na podporu této metodiky, a to např. vymezení srovnávacích prvků a škálu výsledků, ke kterým by se mělo dospět“ (42). V oběžníku se také upřesňuje, že daňové rozhodnutí obvykle platí po dobu 5 roků, pokud se skutečnosti a okolnosti nezmění, pokud nedojde ke změně zákonných ustanovení, na nichž je daňové rozhodnutí založeno, nebo pokud není pozměněna jedna ze zásadních charakteristik transakce (43). |
| --- | --- |

(83)

V oběžníku jsou dále uvedeny údaje a dokumenty, které je nutno předložit, aby bylo možno získat informace, které mají za následek, že je jimi daňová správa vázána. Závazná žádost o informace jako taková musí kromě jiného obsahovat „studii převodních cen, která dodržuje pokyny OECD v této oblasti a zahrnuje zejména úplný popis navržené metodiky a podrobné informace a analýzy na podporu této metodiky, a to např. vymezení srovnávacích prvků a škálu výsledků, ke kterým by se mělo dospět“ (42). V oběžníku se také upřesňuje, že daňové rozhodnutí obvykle platí po dobu 5 roků, pokud se skutečnosti a okolnosti nezmění, pokud nedojde ke změně zákonných ustanovení, na nichž je daňové rozhodnutí založeno, nebo pokud není pozměněna jedna ze zásadních charakteristik transakce (43).

42

43

2.4.   Popis pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování

Popis pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování

| (84) | Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) poskytuje svým členským státům pokyny v oblasti zdanění, které jsou uvedeny v jejích „pokynech pro vnitropodnikové oceňování“ (dále jen „pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování“), které představují nezávazný právní nástroj poskytující pokyny k převodním cenám (44). |
| --- | --- |

(84)

Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) poskytuje svým členským státům pokyny v oblasti zdanění, které jsou uvedeny v jejích „pokynech pro vnitropodnikové oceňování“ (dále jen „pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování“), které představují nezávazný právní nástroj poskytující pokyny k převodním cenám (44).

44

| (85) | Jako převodní ceny se označují ceny účtované za obchodní transakce mezi různými částmi stejné skupiny společností. Nadnárodní společnosti jsou z finančních důvodů podněcovány, aby přidělovaly co možná nejméně zisku územím, kde je tento zisk daněn ve vyšší míře, což může vést k neúměrně vysokým převodním cenám, jež je nutno odmítnout jako základ pro výpočet zdanitelného příjmu. Aby daňové správy uvedenému zabránily, měly by uznávat převodní ceny mezi společnostmi stejné skupiny pouze v případě, pokud jsou transakce odměňovány v míře, s níž by s nimi souhlasily nezávislé společnosti vyjednávající při srovnatelných okolnostech za obvyklých tržních podmínek (45). Právě to se označuje jako „zásada obvyklých tržních podmínek“. |
| --- | --- |

(85)

Jako převodní ceny se označují ceny účtované za obchodní transakce mezi různými částmi stejné skupiny společností. Nadnárodní společnosti jsou z finančních důvodů podněcovány, aby přidělovaly co možná nejméně zisku územím, kde je tento zisk daněn ve vyšší míře, což může vést k neúměrně vysokým převodním cenám, jež je nutno odmítnout jako základ pro výpočet zdanitelného příjmu. Aby daňové správy uvedenému zabránily, měly by uznávat převodní ceny mezi společnostmi stejné skupiny pouze v případě, pokud jsou transakce odměňovány v míře, s níž by s nimi souhlasily nezávislé společnosti vyjednávající při srovnatelných okolnostech za obvyklých tržních podmínek (45). Právě to se označuje jako „zásada obvyklých tržních podmínek“.

45

| (86) | Koncepční prohlášení ohledně zásady obvyklých tržních podmínek je uvedeno v čl. 9 odst. 1 vzorové úmluvy OECD o daních z příjmu a majetku, která představuje základ dvoustranných daňových úmluv, jejichž stranami jsou členské země OECD a rostoucí počet nečlenských zemí. V článku 9 se stanoví: „Jsou-li [...] dva [přidružené] podniky ve svých obchodních nebo finančních vztazích vázány dohodnutými či uloženými podmínkami, které se liší od podmínek, na nichž by se dohodly dva nezávislé podniky, zisk, který by býval bez existence těchto podmínek vytvořil jeden z těchto podniků, ale nedosáhl ho kvůli těmto podmínkám, lze zahrnout do zisku tohoto podniku a zdanit jej příslušným způsobem“. |
| --- | --- |

(86)

Koncepční prohlášení ohledně zásady obvyklých tržních podmínek je uvedeno v čl. 9 odst. 1 vzorové úmluvy OECD o daních z příjmu a majetku, která představuje základ dvoustranných daňových úmluv, jejichž stranami jsou členské země OECD a rostoucí počet nečlenských zemí. V článku 9 se stanoví: „Jsou-li [...] dva [přidružené] podniky ve svých obchodních nebo finančních vztazích vázány dohodnutými či uloženými podmínkami, které se liší od podmínek, na nichž by se dohodly dva nezávislé podniky, zisk, který by býval bez existence těchto podmínek vytvořil jeden z těchto podniků, ale nedosáhl ho kvůli těmto podmínkám, lze zahrnout do zisku tohoto podniku a zdanit jej příslušným způsobem“.

| (87) | Dne 27. června 1995 přijal výbor pro daňové záležitosti OECD pokyny pro vnitropodnikové oceňování v jejich původním znění (46), které bylo výrazně pozměněno v červenci roku 2010 (47). Vzhledem k nezávazné povaze těchto pokynů je daňovým správám členských zemí OECD pouze doporučováno, aby podle nich postupovaly. Tyto pokyny obvykle slouží jako reference a mají zjevný vliv na daňové postupy členských (a i nečlenských) zemí OECD. V řadě členských států se tyto pokyny staly navíc pravomocnými nebo slouží jako reference pro výklad vnitrostátních daňových právních předpisů. Komise zmiňuje pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování v tomto rozhodnutí z toho důvodu, že zmíněné pokyny představují stávající příručku v této oblasti a tato příručka je výsledkem diskusí mezi odborníky vedených v rámci OECD a přináší upřesnění ohledně technik, jak čelit společným výzvám, které představuje uplatňování zásady obvyklých tržních podmínek v konkrétních situacích. Pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování tak poskytují daňovým správám a nadnárodním podnikům užitečné rámcové směrnice k uplatnění zásady obvyklých tržních podmínek. Vyjadřují rovněž mezinárodní shodu v oblasti převodních cen. |
| --- | --- |

(87)

Dne 27. června 1995 přijal výbor pro daňové záležitosti OECD pokyny pro vnitropodnikové oceňování v jejich původním znění (46), které bylo výrazně pozměněno v červenci roku 2010 (47). Vzhledem k nezávazné povaze těchto pokynů je daňovým správám členských zemí OECD pouze doporučováno, aby podle nich postupovaly. Tyto pokyny obvykle slouží jako reference a mají zjevný vliv na daňové postupy členských (a i nečlenských) zemí OECD. V řadě členských států se tyto pokyny staly navíc pravomocnými nebo slouží jako reference pro výklad vnitrostátních daňových právních předpisů. Komise zmiňuje pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování v tomto rozhodnutí z toho důvodu, že zmíněné pokyny představují stávající příručku v této oblasti a tato příručka je výsledkem diskusí mezi odborníky vedených v rámci OECD a přináší upřesnění ohledně technik, jak čelit společným výzvám, které představuje uplatňování zásady obvyklých tržních podmínek v konkrétních situacích. Pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování tak poskytují daňovým správám a nadnárodním podnikům užitečné rámcové směrnice k uplatnění zásady obvyklých tržních podmínek. Vyjadřují rovněž mezinárodní shodu v oblasti převodních cen.

46

47

| (88) | Pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování uvádějí pět metod odhadu cen transakcí za obvyklých tržních podmínek a rozdělení zisku mezi společnosti stejné skupiny: i) metoda srovnatelné ceny na volném trhu (dále jen „metoda CUP“), ii) metoda „náklady plus přirážka“, iii) metoda ceny při opětovném prodeji, iv) metoda TNMM a v) transakční metoda rozdělení zisku. Pokyny rozlišují mezi tradičními metodami založenými na transakcích (první tři uvedené) a transakčními metodami založenými na zisku (poslední dvě uvedené). Nadnárodní podniky mohou volně používat metody stanovení převodních cen, které nejsou popsány v těchto pokynech, ale za podmínky, že tyto ceny splňují zásadu obvyklých tržních podmínek. |
| --- | --- |

(88)

Pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování uvádějí pět metod odhadu cen transakcí za obvyklých tržních podmínek a rozdělení zisku mezi společnosti stejné skupiny: i) metoda srovnatelné ceny na volném trhu (dále jen „metoda CUP“), ii) metoda „náklady plus přirážka“, iii) metoda ceny při opětovném prodeji, iv) metoda TNMM a v) transakční metoda rozdělení zisku. Pokyny rozlišují mezi tradičními metodami založenými na transakcích (první tři uvedené) a transakčními metodami založenými na zisku (poslední dvě uvedené). Nadnárodní podniky mohou volně používat metody stanovení převodních cen, které nejsou popsány v těchto pokynech, ale za podmínky, že tyto ceny splňují zásadu obvyklých tržních podmínek.

| (89) | Metody CUP a TNMM jsou pro toto rozhodnutí relevantní, a budou proto představeny podrobněji v 90. až 92. bodě odůvodnění. |
| --- | --- |

(89)

Metody CUP a TNMM jsou pro toto rozhodnutí relevantní, a budou proto představeny podrobněji v 90. až 92. bodě odůvodnění.

| (90) | Metoda CUP srovnává cenu účtovanou za převod zboží nebo služeb v rámci kontrolované transakce (transakce mezi dvěma podniky, které jsou navzájem sdruženy) s cenou účtovanou za převod zboží nebo služeb v rámci srovnatelné transakce provedené na volném trhu (transakce mezi dvěma podniky, které jsou navzájem nezávislé) za srovnatelných okolností. |
| --- | --- |

(90)

Metoda CUP srovnává cenu účtovanou za převod zboží nebo služeb v rámci kontrolované transakce (transakce mezi dvěma podniky, které jsou navzájem sdruženy) s cenou účtovanou za převod zboží nebo služeb v rámci srovnatelné transakce provedené na volném trhu (transakce mezi dvěma podniky, které jsou navzájem nezávislé) za srovnatelných okolností.

| (91) | Metoda TNMM je jednou z „nepřímých metod“ používaných pro odhad cen transakcí za obvyklých tržních podmínek a rozdělení zisku mezi společnosti stejné skupiny. Spočívá v odhadu možné výše zisku podle zásady obvyklých tržních podmínek u určité činnosti branné jako celek spíše než u konkrétních transakcí. Jejím cílem není určit cenu prodávaného zboží, ale odhadnout zisk, který by nezávislé společnosti mohly očekávat u dané činnosti, jakou je např. prodej zboží. Za tímto účelem si vybírá vhodný základ („ukazatel úrovně zisku“), jako jsou náklady, obrat nebo stálé investice, a uplatní na něj míru zisku, která odráží míru zjištěnou u srovnatelných transakcí provedených na volném trhu. |
| --- | --- |

(91)

Metoda TNMM je jednou z „nepřímých metod“ používaných pro odhad cen transakcí za obvyklých tržních podmínek a rozdělení zisku mezi společnosti stejné skupiny. Spočívá v odhadu možné výše zisku podle zásady obvyklých tržních podmínek u určité činnosti branné jako celek spíše než u konkrétních transakcí. Jejím cílem není určit cenu prodávaného zboží, ale odhadnout zisk, který by nezávislé společnosti mohly očekávat u dané činnosti, jakou je např. prodej zboží. Za tímto účelem si vybírá vhodný základ („ukazatel úrovně zisku“), jako jsou náklady, obrat nebo stálé investice, a uplatní na něj míru zisku, která odráží míru zjištěnou u srovnatelných transakcí provedených na volném trhu.

| (92) | Protože metoda TNMM nestanoví cenu u jednotlivých transakcí, zdanitelný příjem určitého subjektu, na který je uplatněna, nemusí mít přímý dopad na zdanitelný příjem jiného subjektu stejné skupiny společností. Tato metoda se proto liší od uplatnění metody CUP, která stanoví převodní cenu jako cenu zvláštního zboží či služby, která je následně zanesena ve stejné výši do zdanitelného přijmu společnosti skupiny, která dotčené zboží či službu prodává, a společnosti skupiny, která ho či ji kupuje. |
| --- | --- |

(92)

Protože metoda TNMM nestanoví cenu u jednotlivých transakcí, zdanitelný příjem určitého subjektu, na který je uplatněna, nemusí mít přímý dopad na zdanitelný příjem jiného subjektu stejné skupiny společností. Tato metoda se proto liší od uplatnění metody CUP, která stanoví převodní cenu jako cenu zvláštního zboží či služby, která je následně zanesena ve stejné výši do zdanitelného přijmu společnosti skupiny, která dotčené zboží či službu prodává, a společnosti skupiny, která ho či ji kupuje.

2.5.   Dodatečné informace sdělené po zahájení formálního vyšetřovacího řízení

Dodatečné informace sdělené po zahájení formálního vyšetřovacího řízení

2.5.1.   Dopis Lucemburska ze dne 3. září 2014

Dopis Lucemburska ze dne 3. září 2014

| (93) | V odpovědi na otázky vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení informovalo Lucembursko Komisi, že úvěry poskytované v rámci skupiny Fiat neměly horní hranici. |
| --- | --- |

(93)

V odpovědi na otázky vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení informovalo Lucembursko Komisi, že úvěry poskytované v rámci skupiny Fiat neměly horní hranici.

| (94) | Lucembursko rovněž poskytlo upřesnění ohledně průměrných cen úvěrů a výpůjček společnosti FFT v rámci skupiny během období 2011–2013. Úroková míra u úvěrů v rámci skupiny, které poskytla společnost FFT, dosahuje výše [...]. Na konci roku 2011 odpovídala tato míra sazbě Euribor navýšené o marži ve výši [6 – 9 %]. Průměrná úroková míra vybíraná u sald běžných účtů společností skupiny dosahovala v roce 2012 výše [6 – 9 %] a v roce 2013 výše [6 – 9 %]. Společnost FFT vyplácela v roce 2011, 2012 a 2013 průměrnou úrokovou míru u vkladů v rámci skupiny ve výši [0 – 3 %], [0 – 3 %] a [0 – 3 %] (průměrné paušální sazby). |
| --- | --- |

(94)

Lucembursko rovněž poskytlo upřesnění ohledně průměrných cen úvěrů a výpůjček společnosti FFT v rámci skupiny během období 2011–2013. Úroková míra u úvěrů v rámci skupiny, které poskytla společnost FFT, dosahuje výše [...]. Na konci roku 2011 odpovídala tato míra sazbě Euribor navýšené o marži ve výši [6 – 9 %]. Průměrná úroková míra vybíraná u sald běžných účtů společností skupiny dosahovala v roce 2012 výše [6 – 9 %] a v roce 2013 výše [6 – 9 %]. Společnost FFT vyplácela v roce 2011, 2012 a 2013 průměrnou úrokovou míru u vkladů v rámci skupiny ve výši [0 – 3 %], [0 – 3 %] a [0 – 3 %] (průměrné paušální sazby).

| (95) | Lucembursko se rovněž vyjádřilo k odměně kapitálu povolené napadeným daňovým rozhodnutím. Uvedlo zejména, že kapitál investovaný do podílů byl odměňován rozdělováním dividend a že tyto dividendy svou povahou nejsou předmětem analýzy v oblasti převodních cen, protože je daná společnost získává pouze jakožto akcionář. Pro účely stanovení významu vykonávaných funkcí a nesených rizik nejsou proto dividendy zohledňovány. |
| --- | --- |

(95)

Lucembursko se rovněž vyjádřilo k odměně kapitálu povolené napadeným daňovým rozhodnutím. Uvedlo zejména, že kapitál investovaný do podílů byl odměňován rozdělováním dividend a že tyto dividendy svou povahou nejsou předmětem analýzy v oblasti převodních cen, protože je daná společnost získává pouze jakožto akcionář. Pro účely stanovení významu vykonávaných funkcí a nesených rizik nejsou proto dividendy zohledňovány.

| (96) | Lucembursko rovněž vysvětlilo, že akvizice podílů společností FFT byla v plné míře financována z vlastních prostředků a že tento způsob financování automaticky znamená, že tyto prostředky nejsou nadále k dispozici ke krytí jiných rizik nesených společností FFT. |
| --- | --- |

(96)

Lucembursko rovněž vysvětlilo, že akvizice podílů společností FFT byla v plné míře financována z vlastních prostředků a že tento způsob financování automaticky znamená, že tyto prostředky nejsou nadále k dispozici ke krytí jiných rizik nesených společností FFT.

| (97) | Lucembursko také odkázalo na článek 57 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES (48), podle kterého nekonsolidovaný kapitál úvěrových institucí nezahrnuje účasti v jiných úvěrových institucích přesahující 10 % jejich kapitálu. |
| --- | --- |

(97)

Lucembursko také odkázalo na článek 57 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES (48), podle kterého nekonsolidovaný kapitál úvěrových institucí nezahrnuje účasti v jiných úvěrových institucích přesahující 10 % jejich kapitálu.

48

| (98) | Lucembursko dále odkázalo na základní přístup vymezený rámcem Basilej II, který stanoví na 15 % sazbu, jež se má uplatnit na průměr tří období pozitivního ročního hrubého příjmu. |
| --- | --- |

(98)

Lucembursko dále odkázalo na základní přístup vymezený rámcem Basilej II, který stanoví na 15 % sazbu, jež se má uplatnit na průměr tří období pozitivního ročního hrubého příjmu.

2.5.2.   Dopis Lucemburska ze dne 24. března 2015

Dopis Lucemburska ze dne 24. března 2015

| (99) | V odpovědi na žádost Komise, která ho vyzvala, aby jí sdělilo příklady daňových rozhodnutí ve prospěch daňových poplatníků, kteří se nacházejí v podobné situaci jako společnost FFT, Lucembursko uvedlo ve svém dopise ze dne 24. března 2015, že situace společnosti FFT je velmi zvláštní. Tato zvláštnost spočívá podle Lucemburska ve skutečnosti, že společnost FFT je finanční institucí, která získává finanční prostředky na trhu, a to na rozdíl od většiny finančních institucí Lucemburska, které půjčují s marží finanční prostředky, které jim byly dány k dispozici jinými společnostmi skupiny, k níž náleží. |
| --- | --- |

(99)

V odpovědi na žádost Komise, která ho vyzvala, aby jí sdělilo příklady daňových rozhodnutí ve prospěch daňových poplatníků, kteří se nacházejí v podobné situaci jako společnost FFT, Lucembursko uvedlo ve svém dopise ze dne 24. března 2015, že situace společnosti FFT je velmi zvláštní. Tato zvláštnost spočívá podle Lucemburska ve skutečnosti, že společnost FFT je finanční institucí, která získává finanční prostředky na trhu, a to na rozdíl od většiny finančních institucí Lucemburska, které půjčují s marží finanční prostředky, které jim byly dány k dispozici jinými společnostmi skupiny, k níž náleží.

| (100) | Podle lucemburské daňové správy je navíc situace každého daňového poplatníka do té míry specifická, že znemožňuje každé srovnání se situací jiných poplatníků. To má být důvod, proč lucemburské vnitrostátní právo obsahuje pouze obecné ustanovení, jež slouží jako rámec pro převodní ceny (tj. článek 164 zákona L.I.R.) a které umožňuje právně pojmout co možná nejpřesněji hospodářskou skutečnost každého případu, ať již je či není předmětem daňového rozhodnutí. |
| --- | --- |

(100)

Podle lucemburské daňové správy je navíc situace každého daňového poplatníka do té míry specifická, že znemožňuje každé srovnání se situací jiných poplatníků. To má být důvod, proč lucemburské vnitrostátní právo obsahuje pouze obecné ustanovení, jež slouží jako rámec pro převodní ceny (tj. článek 164 zákona L.I.R.) a které umožňuje právně pojmout co možná nejpřesněji hospodářskou skutečnost každého případu, ať již je či není předmětem daňového rozhodnutí.

| (101) | Lucembursko rovněž sdělilo základ daně společnosti FFT za období 2009–2013, a to na základě daňových přiznání společnosti (49), která jsou uvedena v tabulce 7.

  Table 7


  Základ daně společnosti FFT za období 2009–2013







  (v EUR) |
| --- | --- |
| 2009 | 2 643 424 |
| 2010 | 2 424 869 |
| 2011 | 2 600 416 |
| 2012 | 1 684 103 |
| 2013 | 2 095 969 |

(101)

Lucembursko rovněž sdělilo základ daně společnosti FFT za období 2009–2013, a to na základě daňových přiznání společnosti (49), která jsou uvedena v tabulce 7.

49

Table 7

Table 7

Základ daně společnosti FFT za období 2009–2013

Základ daně společnosti FFT za období 2009–2013

(v EUR)

2009

2 643 424

2010

2 424 869

2011

2 600 416

2012

1 684 103

2013

2 095 969

| (102) | Lucembursko uvedlo, že z daňového přiznání společnosti FFT za rok 2013 vyplývá, že byly zcela neopodstatněné obavy vyjádřené v 64. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení, podle nichž je základ daně stanoven v rozmezí od 2 288 000 EUR do 2 796 000 EUR. Je zřejmé, že napadené daňové rozhodnutí povoluje pouze zvolenou metodu a že tržní parametry jsou proměnlivé. |
| --- | --- |

(102)

Lucembursko uvedlo, že z daňového přiznání společnosti FFT za rok 2013 vyplývá, že byly zcela neopodstatněné obavy vyjádřené v 64. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení, podle nichž je základ daně stanoven v rozmezí od 2 288 000 EUR do 2 796 000 EUR. Je zřejmé, že napadené daňové rozhodnutí povoluje pouze zvolenou metodu a že tržní parametry jsou proměnlivé.

| (103) | Na žádost Komise Lucembursko také sdělilo všechny předchozí daňová rozhodnutí přijatá lucemburskou daňovou správou v případě společností skupiny Fiat. |
| --- | --- |

(103)

Na žádost Komise Lucembursko také sdělilo všechny předchozí daňová rozhodnutí přijatá lucemburskou daňovou správou v případě společností skupiny Fiat.

| (104) | Za prvé, žádost o vydání daňového rozhodnutí ze dne 9. prosince 2009 schválená lucemburskou daňovou správou se týkala schválení základu daně společnosti FFT [...]. |
| --- | --- |

(104)

Za prvé, žádost o vydání daňového rozhodnutí ze dne 9. prosince 2009 schválená lucemburskou daňovou správou se týkala schválení základu daně společnosti FFT [...].

| (105) | Za druhé, lucemburská daňová správa poskytla dva dopisy ze dne 3. září 2012. U prvního se jedná o napadené daňové rozhodnutí, které je založeno na žádosti o vydání daňového rozhodnutí ze dne 14. března 2012, jak je uvedeno v 9. bodě odůvodnění. Tato žádost o vydání daňového rozhodnutí byla předložena Komisi znovu a v plném rozsahu v dopisu Lucemburska ze dne 24. března 2015, který obsahoval informace, jež Lucembursko předtím ve svém původním sdělení tohoto rozhodnutí Komisi začernilo. |
| --- | --- |

(105)

Za druhé, lucemburská daňová správa poskytla dva dopisy ze dne 3. září 2012. U prvního se jedná o napadené daňové rozhodnutí, které je založeno na žádosti o vydání daňového rozhodnutí ze dne 14. března 2012, jak je uvedeno v 9. bodě odůvodnění. Tato žádost o vydání daňového rozhodnutí byla předložena Komisi znovu a v plném rozsahu v dopisu Lucemburska ze dne 24. března 2015, který obsahoval informace, jež Lucembursko předtím ve svém původním sdělení tohoto rozhodnutí Komisi začernilo.

| (106) | Téměř stejný druhý dopis byl poskytnut jako odpověď na souběžnou žádost o vydání daňového rozhodnutí podanou [...] u lucemburské daňové správy dne 18. dubna 2012 ve prospěch společnosti označované jako [F], která je v jiné struktuře finančních společností skupiny zřejmě totožná se společností FFT. V této druhé žádosti o vydání daňového rozhodnutí je popis funkcí [společnosti F] stejný jako popis funkcí společnosti FFT uvedený v žádosti ze dne 14. března 2012. Tato jiná struktura se zřejmě liší pouze v tom smyslu, že společnost má vlastnit ve Spojeném království pouze jednu pobočku, nemít žádnou ve Španělsku a že [společnost F] nemá být vlastníkem [žádné dceřiné společnosti]. |
| --- | --- |

(106)

Téměř stejný druhý dopis byl poskytnut jako odpověď na souběžnou žádost o vydání daňového rozhodnutí podanou [...] u lucemburské daňové správy dne 18. dubna 2012 ve prospěch společnosti označované jako [F], která je v jiné struktuře finančních společností skupiny zřejmě totožná se společností FFT. V této druhé žádosti o vydání daňového rozhodnutí je popis funkcí [společnosti F] stejný jako popis funkcí společnosti FFT uvedený v žádosti ze dne 14. března 2012. Tato jiná struktura se zřejmě liší pouze v tom smyslu, že společnost má vlastnit ve Spojeném království pouze jednu pobočku, nemít žádnou ve Španělsku a že [společnost F] nemá být vlastníkem [žádné dceřiné společnosti].

| (107) | Druhá žádost o vydání daňového rozhodnutí, již podporuje zpráva o převodních cenách, obsahuje závěr, jehož prezentace je stejná jako v případě žádosti společnosti FFT o vydání daňového rozhodnutí (uvedená v 54. bodě odůvodnění). Výsledek analýzy převodních cen je ale výrazně odlišný. Odměna za obvyklých tržních podmínek [společnosti F] v podobě stanovené ve zprávě o převodních cenách je tato: „Studie převodních cen stanoví vhodnou odměnu založenou na i) rizikovém kapitálu ve výši 44,6 milionu EUR a ii) kapitálu, který umožňuje odměnit funkce vykonávané společností, ve výši 8,8 milionu EUR, s možnou odchylkou +/– 10 %.“ |
| --- | --- |

(107)

Druhá žádost o vydání daňového rozhodnutí, již podporuje zpráva o převodních cenách, obsahuje závěr, jehož prezentace je stejná jako v případě žádosti společnosti FFT o vydání daňového rozhodnutí (uvedená v 54. bodě odůvodnění). Výsledek analýzy převodních cen je ale výrazně odlišný. Odměna za obvyklých tržních podmínek [společnosti F] v podobě stanovené ve zprávě o převodních cenách je tato: „Studie převodních cen stanoví vhodnou odměnu založenou na i) rizikovém kapitálu ve výši 44,6 milionu EUR a ii) kapitálu, který umožňuje odměnit funkce vykonávané společností, ve výši 8,8 milionu EUR, s možnou odchylkou +/– 10 %.“

| (108) | Obě daňová rozhodnutí byla uvedena na seznamu, který předalo Lucembursko Komisi dne 4. června 2015 a který se týkal daňových rozhodnutí pokrývajících funkci finanční správy (viz 29. bod odůvodnění). |
| --- | --- |

(108)

Obě daňová rozhodnutí byla uvedena na seznamu, který předalo Lucembursko Komisi dne 4. června 2015 a který se týkal daňových rozhodnutí pokrývajících funkci finanční správy (viz 29. bod odůvodnění).

| (109) | Za třetí, Komisi byly rovněž poskytnuty dvě další žádosti o vydání daňového rozhodnutí [...], které přijala lucemburská daňová správa. Tyto žádosti o vydání daňového rozhodnutí jsou z roku 2002 a roku 2012 a týkají se jiných aspektů struktury skupiny Fiat v Lucembursku. Tato daňová rozhodnutí nejsou v tomto rozhodnutí šetřena. |
| --- | --- |

(109)

Za třetí, Komisi byly rovněž poskytnuty dvě další žádosti o vydání daňového rozhodnutí [...], které přijala lucemburská daňová správa. Tyto žádosti o vydání daňového rozhodnutí jsou z roku 2002 a roku 2012 a týkají se jiných aspektů struktury skupiny Fiat v Lucembursku. Tato daňová rozhodnutí nejsou v tomto rozhodnutí šetřena.

2.5.3.   Informace poskytnuté skupinou Fiat dne 31. března 2015

Informace poskytnuté skupinou Fiat dne 31. března 2015

2.5.3.1.   Informace o společnostech skupiny Fiat udržujících přímé vztahy se společností FFT

Informace o společnostech skupiny Fiat udržujících přímé vztahy se společností FFT

| (110) | Skupina Fiat připomíná, že společnost FFT patří z přibližně 40 % společnosti Fiat S.p.A. a z přibližně 60 % společnosti FF, která je 100 % dceřinou společností společnosti Fiat S.p.A (50). Společnost FFT vlastní ze své strany ze 100 % společnosti FFNA a FFC (51). Skupina Fiat rovněž připomíná, že společnost FFT je jednou z finančních společností skupiny Fiat uvedených v 39. bodě odůvodnění. |
| --- | --- |

(110)

Skupina Fiat připomíná, že společnost FFT patří z přibližně 40 % společnosti Fiat S.p.A. a z přibližně 60 % společnosti FF, která je 100 % dceřinou společností společnosti Fiat S.p.A (50). Společnost FFT vlastní ze své strany ze 100 % společnosti FFNA a FFC (51). Skupina Fiat rovněž připomíná, že společnost FFT je jednou z finančních společností skupiny Fiat uvedených v 39. bodě odůvodnění.

50

51

| (111) | Skupina Fiat poskytla na žádost Komise podrobné finanční údaje o finančních společnostech skupiny. Předala zejména výroční zprávy společností FFT, FF, FFNA, FFC a FFB za období 2011–2013 a rovněž popis funkcí těchto společností. Podle těchto informací zaměstnává společnost FF 52 osob, z nichž [20 – 30] v oddělení „financování“ a [10 – 20] v oddělení „účetnictví“. Společnost FFT čítá 14 zaměstnanců, tj. jednoho ředitele, [0 – 10] zaměstnanců v přímém kontaktu se zákazníky (působících z Velké Británie), [0 – 10] zaměstnanců pověřených administrativními úkoly a [0 – 10] osob, kteří se věnují účetnictví a kontrolám. Společnost FFNA zaměstnává pět osob, zatímco společnost FFC vykonává omezené činnosti. |
| --- | --- |

(111)

Skupina Fiat poskytla na žádost Komise podrobné finanční údaje o finančních společnostech skupiny. Předala zejména výroční zprávy společností FFT, FF, FFNA, FFC a FFB za období 2011–2013 a rovněž popis funkcí těchto společností. Podle těchto informací zaměstnává společnost FF 52 osob, z nichž [20 – 30] v oddělení „financování“ a [10 – 20] v oddělení „účetnictví“. Společnost FFT čítá 14 zaměstnanců, tj. jednoho ředitele, [0 – 10] zaměstnanců v přímém kontaktu se zákazníky (působících z Velké Británie), [0 – 10] zaměstnanců pověřených administrativními úkoly a [0 – 10] osob, kteří se věnují účetnictví a kontrolám. Společnost FFNA zaměstnává pět osob, zatímco společnost FFC vykonává omezené činnosti.

| (112) | Podle informací sdělených skupinou Fiat, dosahuje účetní hodnota dceřiných společností společnosti FFT (FFNA a FFC) [...]. Výroční zpráva společnosti FFT uvádí, že společnosti FFNA a FFC byly odkoupeny od společností Fiat S.p.A. a FF v roce 2011. Společnost FFT vypracovávala od roku 2011 v Lucembursku konsolidované finanční výkazy. |
| --- | --- |

(112)

Podle informací sdělených skupinou Fiat, dosahuje účetní hodnota dceřiných společností společnosti FFT (FFNA a FFC) [...]. Výroční zpráva společnosti FFT uvádí, že společnosti FFNA a FFC byly odkoupeny od společností Fiat S.p.A. a FF v roce 2011. Společnost FFT vypracovávala od roku 2011 v Lucembursku konsolidované finanční výkazy.

| (113) | Společnosti FF a FFT jsou finančními společnostmi pro eurozónu. Finanční údaje na základě poskytnutých výročních zpráv, které se jich týkají za období 2010–2013, jsou uvedeny v tabulkách 8 a 9 (52).

  Tabulka 8


  Finanční údaje společnosti FFT za období 2010–2013










  (v tisících EUR) |
| --- | --- |
| | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| | | | | |
| Úroky a podobné příjmy | 613 561 | 650 641 | 664 707 | 736 561 |
| z toho pocházející od společností skupiny | 605 880 | 626 806 | 648 497 | 731 462 |
| Ostatní příjmy | 72 292 | 76 910 | 29 185 | 10 125 |
| PŘÍJMY CELKEM | 685 853 | 727 551 | 693 892 | 746 686 |
| | | | | |
| Provozní náklady a odpisy | 3 419 | 3 655 | 2 926 | 2 499 |
| Splatné úroky a jiné finanční náklady | 625 078 | 640 207 | 631 854 | 666 246 |
| z toho splatné společnostem skupiny | 59 409 | 55 520 | 38 041 | 20 268 |
| z toho dluh na základě dluhopisů a jiných obligací | 551 229 | 574 561 | 592 099 | 643 853 |
| Odměna vyplácená za ručení, která se týkají dluhopisů splácených společnosti Fiat S.p.A. (53) | 3 161 | 2 851 | 2 702 | 3 006 |
| Ostatní výdaje | 51 709 | 78 211 | 54 702 | 72 805 |
| VÝDAJE CELKEM (kromě daně z příjmu právnických osob) | 683 367 | 724 924 | 692 185 | 745 032 |
| Zisk před daní z příjmu právnických osob | 2 485 | 2 627 | 1 707 | 1 652 |
| Daň | 748 | 776 | 491 | 508 |
| Čistý příjem | 1 737 | 1 851 | 1 217 | 1 146 |
| | | | | |
| Vlastní kapitál | 285 625 | 287 477 | 288 693 | 289 839 |
| Částky splatné společnostem skupiny | 4 354 692 | 2 275 578 | 1 530 146 | 1 661 930 |
| Vydané dluhopisy | 7 716 844 | 7 746 301 | 9 116 345 | 11 030 180 |
| Ostatní pasiva (bankovní dluh, splatné závazky atd.) | 2 470 513 | 446 444 | 144 671 | 158 865 |
| VLASTNÍ KAPITÁL A PASIVA CELKEM | 14 827 674 | 10 755 800 | 11 079 855 | 13 140 814 |
| | | | | |
| Pohledávky vůči společnostem skupiny | 11 869 312 | 7 387 279 | 7 950 092 | 9 637 038 |
| Hotovost a movité hodnoty | 2 705 622 | 3 028 255 | 2 853 245 | 3 221 203 |
| Podíly v podnicích ve spojení | 0 | 165 244 | 164 244 | 165 244 |
| Ostatní aktiva (investiční majetek, příjmy příštích období atd.) | 252 740 | 175 022 | 112 274 | 117 329 |
| AKTIVA CELKEM | 14 827 674 | 10 755 800 | 11 079 855 | 13 140 814 |

(113)

Společnosti FF a FFT jsou finančními společnostmi pro eurozónu. Finanční údaje na základě poskytnutých výročních zpráv, které se jich týkají za období 2010–2013, jsou uvedeny v tabulkách 8 a 9 (52).

52

Tabulka 8

Tabulka 8

Finanční údaje společnosti FFT za období 2010–2013

Finanční údaje společnosti FFT za období 2010–2013

(v tisících EUR)

2010

2011

2012

2013

Úroky a podobné příjmy

613 561

650 641

664 707

736 561

z toho pocházející od společností skupiny

605 880

626 806

648 497

731 462

Ostatní příjmy

72 292

76 910

29 185

10 125

PŘÍJMY CELKEM

685 853

727 551

693 892

746 686

Provozní náklady a odpisy

3 419

3 655

2 926

2 499

Splatné úroky a jiné finanční náklady

625 078

640 207

631 854

666 246

z toho splatné společnostem skupiny

59 409

55 520

38 041

20 268

z toho dluh na základě dluhopisů a jiných obligací

551 229

574 561

592 099

643 853

Odměna vyplácená za ručení, která se týkají dluhopisů splácených společnosti Fiat S.p.A. (53)

53

3 161

2 851

2 702

3 006

Ostatní výdaje

51 709

78 211

54 702

72 805

VÝDAJE CELKEM (kromě daně z příjmu právnických osob)

683 367

724 924

692 185

745 032

Zisk před daní z příjmu právnických osob

2 485

2 627

1 707

1 652

Daň

748

776

491

508

Čistý příjem

1 737

1 851

1 217

1 146

Vlastní kapitál

285 625

287 477

288 693

289 839

Částky splatné společnostem skupiny

4 354 692

2 275 578

1 530 146

1 661 930

Vydané dluhopisy

7 716 844

7 746 301

9 116 345

11 030 180

Ostatní pasiva (bankovní dluh, splatné závazky atd.)

2 470 513

446 444

144 671

158 865

VLASTNÍ KAPITÁL A PASIVA CELKEM

14 827 674

10 755 800

11 079 855

13 140 814

Pohledávky vůči společnostem skupiny

11 869 312

7 387 279

7 950 092

9 637 038

Hotovost a movité hodnoty

2 705 622

3 028 255

2 853 245

3 221 203

Podíly v podnicích ve spojení

0

165 244

164 244

165 244

Ostatní aktiva (investiční majetek, příjmy příštích období atd.)

252 740

175 022

112 274

117 329

AKTIVA CELKEM

14 827 674

10 755 800

11 079 855

13 140 814

| (114) | Na konci roku 2011, 2012 a 2013 poskytla společnost FFT u různých bank ručení ve prospěch společností skupiny v celkových výších 2 560 802 EUR, 10 772 314 EUR a 10 155 339 EUR.

  Tabulka 9


  Finanční údaje společnosti FF za období 2010–2013










  (v tisících EUR) |
| --- | --- |
| | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| | | | | |
| Finanční výnosy | 552 090 | 752 007 | 676 177 | 722 610 |
| z toho pocházející od společností skupiny | 528 267 | 672 225 | 655 576 | 711 218 |
| Ostatní příjmy (dividendy, finanční zisk z derivátů, směnných kurzů atd.) | 29 708 | 18 962 | 18 117 | 8 935 |
| Příjmy vytvářené službami poskytovanými skupině | 6 410 | 7 616 | 2 336 | 2 027 |
| Provozní náklady | 14 616 | 13 332 | 8 594 | 9 280 |
| Finanční náklady | 550 331 | 729 851 | 654 763 | 706 825 |
| z toho společnosti skupiny | 523 123 | 698 009 | 625 216 | 687 712 |
| Zisk před daní z příjmu právnických osob | 23 261 | 35 402 | 33 273 | 17 466 |
| Daň | 5 968 | 10 112 | 8 822 | 6 952 |
| Čistý příjem | 17 292 | 25 290 | 24 450 | 10 514 |
| | | | | |
| Vlastní kapitál | 271 047 | 268 610 | 268 837 | 256 053 |
| Pasiva | 14 878 871 | 12 567 582 | 11 277 171 | 12 758 761 |
| | | | | |
| Finanční aktiva | 9 267 614 | 8 201 011 | 9 164 768 | 9 905 386 |
| Hotovost a movité hodnoty | 5 519 622 | 4 349 837 | 2 201 190 | 2 928 409 |
| Podíly v podnicích ve spojení | 358 362 | 264 116 | 160 833 | 160 833 |
| Ostatní aktiva (investiční majetek, pohledávky atd.) | 4 320 | 21 228 | 19 217 | 20 186 |
| AKTIVA CELKEM | 15 149 918 | 12 836 192 | 11 546 008 | 13 014 814 |

(114)

Na konci roku 2011, 2012 a 2013 poskytla společnost FFT u různých bank ručení ve prospěch společností skupiny v celkových výších 2 560 802 EUR, 10 772 314 EUR a 10 155 339 EUR.

Tabulka 9

Tabulka 9

Finanční údaje společnosti FF za období 2010–2013

Finanční údaje společnosti FF za období 2010–2013

(v tisících EUR)

2010

2011

2012

2013

Finanční výnosy

552 090

752 007

676 177

722 610

z toho pocházející od společností skupiny

528 267

672 225

655 576

711 218

Ostatní příjmy (dividendy, finanční zisk z derivátů, směnných kurzů atd.)

29 708

18 962

18 117

8 935

Příjmy vytvářené službami poskytovanými skupině

6 410

7 616

2 336

2 027

Provozní náklady

14 616

13 332

8 594

9 280

Finanční náklady

550 331

729 851

654 763

706 825

z toho společnosti skupiny

523 123

698 009

625 216

687 712

Zisk před daní z příjmu právnických osob

23 261

35 402

33 273

17 466

Daň

5 968

10 112

8 822

6 952

Čistý příjem

17 292

25 290

24 450

10 514

Vlastní kapitál

271 047

268 610

268 837

256 053

Pasiva

14 878 871

12 567 582

11 277 171

12 758 761

Finanční aktiva

9 267 614

8 201 011

9 164 768

9 905 386

Hotovost a movité hodnoty

5 519 622

4 349 837

2 201 190

2 928 409

Podíly v podnicích ve spojení

358 362

264 116

160 833

160 833

Ostatní aktiva (investiční majetek, pohledávky atd.)

4 320

21 228

19 217

20 186

AKTIVA CELKEM

15 149 918

12 836 192

11 546 008

13 014 814

| (115) | Na konci roku 2013 (a na konci roku 2012) spočívala účast společnosti FF v kapitálu podniků ve spojení v podílech ve společnosti FFT ve výši 157 269 000 EUR (tj. 60 % základního kapitálu společnosti FFT) a ve společnosti FFB ve výši 2 013 000 EUR a rovněž v držení podílů v jiných společnostech skupiny, které neposkytovaly žádnou kontrolu, a to ve výši 725 000 EUR. Na konci roku 2011 bylo 100 % akcií společnosti FFT zaúčtováno v podílech společnosti FF ve výši 262 102 000 EUR. Na konci roku 2010, tzn. předtím, než byly společnosti FFNA a FFC prodány v roce 2011 společnosti FFT, společnost FF držela podíl ve výši 7 213 000 EUR ve společnosti FFC, ve výši 262 077 000 EUR ve společnosti FFT, ve výši 87 055 EUR ve společnosti FFNA a ve výši 2 013 000 EUR ve společnosti FFB, což představuje celkovou účast ve 100 % dceřiných společnostech skupiny Fiat ve výši 358 000 000 EUR, jak je uvedeno v tabulce 8. |
| --- | --- |

(115)

Na konci roku 2013 (a na konci roku 2012) spočívala účast společnosti FF v kapitálu podniků ve spojení v podílech ve společnosti FFT ve výši 157 269 000 EUR (tj. 60 % základního kapitálu společnosti FFT) a ve společnosti FFB ve výši 2 013 000 EUR a rovněž v držení podílů v jiných společnostech skupiny, které neposkytovaly žádnou kontrolu, a to ve výši 725 000 EUR. Na konci roku 2011 bylo 100 % akcií společnosti FFT zaúčtováno v podílech společnosti FF ve výši 262 102 000 EUR. Na konci roku 2010, tzn. předtím, než byly společnosti FFNA a FFC prodány v roce 2011 společnosti FFT, společnost FF držela podíl ve výši 7 213 000 EUR ve společnosti FFC, ve výši 262 077 000 EUR ve společnosti FFT, ve výši 87 055 EUR ve společnosti FFNA a ve výši 2 013 000 EUR ve společnosti FFB, což představuje celkovou účast ve 100 % dceřiných společnostech skupiny Fiat ve výši 358 000 000 EUR, jak je uvedeno v tabulce 8.

2.5.3.2.   Podrobné informace o aktivech a pasivech společnosti FFT

Podrobné informace o aktivech a pasivech společnosti FFT

| (116) | Skupina Fiat předala jména 61 protistran v rámci skupiny, se kterými společnost FFT uzavřela transakce v období 2011–2013. Sdělila průměrnou částku převedenou mezi společností FFT a těmito protistranami v případě šesti hlavních věřitelů a dlužníků za rok 2011, 2012 a 2013. Údaje, které se týkají roku 2013, jsou uvedeny v tabulce 10 (Komise přidala sloupec s úroky u průměrného salda).

  Tabulka 10


  Protistrany společnosti FFT v roce 2013









  (v tisících EUR) |
| --- | --- |
| Aktiva | Průměrná částka | Získané úroky | Úroky vydělené průměrnou částkou |
| Protistrana č. 1 skupiny Fiat | [10 000 000 ] | [500 000 ] | [...] |
| Protistrana č. 2 skupiny Fiat | [150 000 ] | [10 000 ] | [...] |
| Protistrana č. 3 skupiny Fiat | [150 000 ] | [10 000 ] | [...] |
| Protistrana č. 4 skupiny Fiat | [100 000 ] | [5 000 ] | [...] |
| Protistrana č. 5 skupiny Fiat | [50 000 ] | [4 000 ] | [...] |
| Protistrana č. 6 skupiny Fiat | [20 000 ] | [3 000 ] | [...] |
| Pasiva | Průměrná částka | Vyplacené úroky | Úroky vydělené průměrnou částkou |
| Protistrana č. 7 skupiny Fiat | [450 000 ] | [10 000 ] | [...] |
| Protistrana č. 8 skupiny Fiat | [250 000 ] | [400] | [...] |
| Protistrana č. 9 skupiny Fiat | [200 000 ] | [1 000 ] | [...] |
| Protistrana č. 10 skupiny Fiat | [50 000 ] | [200] | [...] |
| Protistrana č. 11 skupiny Fiat | [50 000 ] | [150] | [...] |
| Protistrana č. 12 skupiny Fiat | [50 000 ] | [150] | [...] |

(116)

Skupina Fiat předala jména 61 protistran v rámci skupiny, se kterými společnost FFT uzavřela transakce v období 2011–2013. Sdělila průměrnou částku převedenou mezi společností FFT a těmito protistranami v případě šesti hlavních věřitelů a dlužníků za rok 2011, 2012 a 2013. Údaje, které se týkají roku 2013, jsou uvedeny v tabulce 10 (Komise přidala sloupec s úroky u průměrného salda).

Tabulka 10

Tabulka 10

Protistrany společnosti FFT v roce 2013

Protistrany společnosti FFT v roce 2013

(v tisících EUR)

Aktiva

Průměrná částka

Získané úroky

Úroky vydělené průměrnou částkou

Protistrana č. 1 skupiny Fiat

[10 000 000 ]

[500 000 ]

[...]

Protistrana č. 2 skupiny Fiat

[150 000 ]

[10 000 ]

[...]

Protistrana č. 3 skupiny Fiat

[150 000 ]

[10 000 ]

[...]

Protistrana č. 4 skupiny Fiat

[100 000 ]

[5 000 ]

[...]

Protistrana č. 5 skupiny Fiat

[50 000 ]

[4 000 ]

[...]

Protistrana č. 6 skupiny Fiat

[20 000 ]

[3 000 ]

[...]

Pasiva

Průměrná částka

Vyplacené úroky

Úroky vydělené průměrnou částkou

Protistrana č. 7 skupiny Fiat

[450 000 ]

[10 000 ]

[...]

Protistrana č. 8 skupiny Fiat

[250 000 ]

[400]

[...]

Protistrana č. 9 skupiny Fiat

[200 000 ]

[1 000 ]

[...]

Protistrana č. 10 skupiny Fiat

[50 000 ]

[200]

[...]

Protistrana č. 11 skupiny Fiat

[50 000 ]

[150]

[...]

Protistrana č. 12 skupiny Fiat

[50 000 ]

[150]

[...]

| (117) | Skupina Fiat rovněž poskytla informace o vydávání dluhopisů společností FFT od roku 2009 v rámci provádění programu EMTN (54), které jsou hlavním zdrojem financování společnosti FFT, a také prospekt provázející vydání. Společnost FFT provedla během tohoto období 14 vydání dluhopisů s maximální splatností 7 roků. Vydala dluhopisy denominované v EUR s kupóny se sazbou v rozmezí 5,75 % až 7,75 % (kromě jednoho vydání se sazbou 9 %) a ve švýcarských francích s kupóny se sazbou od 4 % do 5 %. |
| --- | --- |

(117)

Skupina Fiat rovněž poskytla informace o vydávání dluhopisů společností FFT od roku 2009 v rámci provádění programu EMTN (54), které jsou hlavním zdrojem financování společnosti FFT, a také prospekt provázející vydání. Společnost FFT provedla během tohoto období 14 vydání dluhopisů s maximální splatností 7 roků. Vydala dluhopisy denominované v EUR s kupóny se sazbou v rozmezí 5,75 % až 7,75 % (kromě jednoho vydání se sazbou 9 %) a ve švýcarských francích s kupóny se sazbou od 4 % do 5 %.

54

| (118) | Informace poskytnuté skupinou Fiat uvádějí splatnost finančních transakcí v rámci skupiny. Na konci roku 2013 nedosahovala smluvní splatnost pohledávek jeden rok u pohledávek ve výši 12 613 000 EUR z celkové částky 12 858 000 EUR (hotovost a úvěry společnostem skupiny jsou uvedeny v tabulce 9). |
| --- | --- |

(118)

Informace poskytnuté skupinou Fiat uvádějí splatnost finančních transakcí v rámci skupiny. Na konci roku 2013 nedosahovala smluvní splatnost pohledávek jeden rok u pohledávek ve výši 12 613 000 EUR z celkové částky 12 858 000 EUR (hotovost a úvěry společnostem skupiny jsou uvedeny v tabulce 9).

| (119) | Ze sdělených informací o různých transakcích v rámci skupiny vyplývá, že se u četných transakcí jedná o transakce ze dne na den. Společnost FFT ale uzavírá rovněž transakce s odlišnými splatnostmi [...]. Společnost FFT poskytuje úvěry skupině v různých formách [...]. Na konci roku 2013 měly téměř všechny vklady splatnost [...]. Vydání dluhopisů měla odlišné splatnosti [...]. |
| --- | --- |

(119)

Ze sdělených informací o různých transakcích v rámci skupiny vyplývá, že se u četných transakcí jedná o transakce ze dne na den. Společnost FFT ale uzavírá rovněž transakce s odlišnými splatnostmi [...]. Společnost FFT poskytuje úvěry skupině v různých formách [...]. Na konci roku 2013 měly téměř všechny vklady splatnost [...]. Vydání dluhopisů měla odlišné splatnosti [...].

| (120) | Skupina Fiat poskytla rovněž dokument o politice skupiny v oblasti hotovosti, o němž se zmiňuje zpráva o převodních cenách, o kterou se opírá žádost o vydání daňového rozhodnutí. V tomto dokument jsou uvedena interní pravidla pro investování hotovosti skupiny. [...] |
| --- | --- |

(120)

Skupina Fiat poskytla rovněž dokument o politice skupiny v oblasti hotovosti, o němž se zmiňuje zpráva o převodních cenách, o kterou se opírá žádost o vydání daňového rozhodnutí. V tomto dokument jsou uvedena interní pravidla pro investování hotovosti skupiny. [...]

2.5.3.3.   Informace o politice skupiny Fiat v oblasti převodních cen

Informace o politice skupiny Fiat v oblasti převodních cen

| (121) | Ve svém dopise ze dne 20. února 2015 požádala Komise skupinu Fiat, aby vysvětlila mechanismus, který jí umožňuje dospět k čistému hospodářskému výsledku, který se za rok 2009, 2010 a 2011 rovná stálé části vlastního kapitálu (jak vyplývá z tabulky 4 uvedené v 51. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení), a to navzdory výrazným výkyvům, pokud je o aktiva, pasiva a rovněž finanční náklady a příjmy. |
| --- | --- |

(121)

Ve svém dopise ze dne 20. února 2015 požádala Komise skupinu Fiat, aby vysvětlila mechanismus, který jí umožňuje dospět k čistému hospodářskému výsledku, který se za rok 2009, 2010 a 2011 rovná stálé části vlastního kapitálu (jak vyplývá z tabulky 4 uvedené v 51. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení), a to navzdory výrazným výkyvům, pokud je o aktiva, pasiva a rovněž finanční náklady a příjmy.

| (122) | Jako odpověď na tuto žádost, kterou byla vyzvána, aby vysvětlila sazby u úvěrů a vkladů v rámci skupiny, skupina Fiat předala dokument s názvem „Transfer Pricing Policy“ („Politika v oblasti převodních cen“). Z tohoto dokumentu vyplývá, že skupina Fiat stanoví ceny úvěrů v rámci skupiny poskytované finančními společnostmi skupiny tak, aby tyto společnosti obdržely předem určenou výnosnost. |
| --- | --- |

(122)

Jako odpověď na tuto žádost, kterou byla vyzvána, aby vysvětlila sazby u úvěrů a vkladů v rámci skupiny, skupina Fiat předala dokument s názvem „Transfer Pricing Policy“ („Politika v oblasti převodních cen“). Z tohoto dokumentu vyplývá, že skupina Fiat stanoví ceny úvěrů v rámci skupiny poskytované finančními společnostmi skupiny tak, aby tyto společnosti obdržely předem určenou výnosnost.

| (123) | Funkce popsané jako funkce vykonávané společností FFT a nesené riziko jsou stejné jako v popise uvedeném ve zprávě o převodních cenách shrnuté v 38. až 51. bod odůvodnění, s výjimkou některých informací. [...] dokument o politice v oblasti převodních cen zmiňuje úvěrové riziko a riziko protistrany, jež je v žádosti o vydání daňového rozhodnutí popsáno jako neexistující, pokud jde o aktiva skupiny, zatímco dokument ho označuje za „omezené“. |
| --- | --- |

(123)

Funkce popsané jako funkce vykonávané společností FFT a nesené riziko jsou stejné jako v popise uvedeném ve zprávě o převodních cenách shrnuté v 38. až 51. bod odůvodnění, s výjimkou některých informací. [...] dokument o politice v oblasti převodních cen zmiňuje úvěrové riziko a riziko protistrany, jež je v žádosti o vydání daňového rozhodnutí popsáno jako neexistující, pokud jde o aktiva skupiny, zatímco dokument ho označuje za „omezené“.

omezené

| (124) | Dokument o politice v oblasti převodních cen vysvětluje způsob stanovení cen transakcí v rámci skupiny takto: [...], je odhadnuta částka úvěrů v rámci skupiny, které je nutno financovat; [...], na tomto základě je odhadnuta marže, která se uplatní na úvěry v rámci skupiny, tak, že se vydělí výše cílené výnosnosti navýšená o provozní náklady celkovou výší úvěrů, které je nutné financovat. Nakonec se tato marže přidá k nákladům na financování finančních společností, aby se získal odhad sazby u úvěrů v rámci skupiny. |
| --- | --- |

(124)

Dokument o politice v oblasti převodních cen vysvětluje způsob stanovení cen transakcí v rámci skupiny takto: [...], je odhadnuta částka úvěrů v rámci skupiny, které je nutno financovat; [...], na tomto základě je odhadnuta marže, která se uplatní na úvěry v rámci skupiny, tak, že se vydělí výše cílené výnosnosti navýšená o provozní náklady celkovou výší úvěrů, které je nutné financovat. Nakonec se tato marže přidá k nákladům na financování finančních společností, aby se získal odhad sazby u úvěrů v rámci skupiny.

| (125) | Dokument o politice v oblasti převodních cen znázorňuje tuto metodu stanovení sazeb u úvěrů v rámci skupiny na základě číselných údajů za rok 2012. Pokud jde o očekávanou výnosnost vlastního kapitálu, je odhadnuta pro společnosti FF a FFT na konsolidovaném základě na [4–7 %]. Dokument obsahuje odhady koeficientu beta pro Evropskou unii za rok 2012 a rovněž bezrizikové úrokové míry a rizikové prémie v případě Itálie a Lucemburska, které jsou uvedeny odděleně, a na tomto základě odhaduje tuto očekávanou výnosnost:

  Tabulka 11


  Informace obsažené v interním dokumentu o politice v oblasti převodních cen







  Interval za obvyklých tržních podmínek | Koeficienty beta |
| --- | --- | --- |
| Počet společností | 75 |
| 75. percentil | 1,22 |
| Medián | 0,80 |
| 25. percentil | 0,34 |

(125)

Dokument o politice v oblasti převodních cen znázorňuje tuto metodu stanovení sazeb u úvěrů v rámci skupiny na základě číselných údajů za rok 2012. Pokud jde o očekávanou výnosnost vlastního kapitálu, je odhadnuta pro společnosti FF a FFT na konsolidovaném základě na [4–7 %]. Dokument obsahuje odhady koeficientu beta pro Evropskou unii za rok 2012 a rovněž bezrizikové úrokové míry a rizikové prémie v případě Itálie a Lucemburska, které jsou uvedeny odděleně, a na tomto základě odhaduje tuto očekávanou výnosnost:

Tabulka 11

Tabulka 11

Informace obsažené v interním dokumentu o politice v oblasti převodních cen

Informace obsažené v interním dokumentu o politice v oblasti převodních cen

Interval za obvyklých tržních podmínek

Koeficienty beta

Počet společností

75

75. percentil

1,22

Medián

0,80

25. percentil

0,34

| (%) |
| --- |
| Proměnlivá a očekávaná VVK (55) | Itálie | Lucembursko |
| Bezriziková míra | 1,57 | 1,57 |
| Sazba daně | 31,4 | 28,8 |
| Riziková prémie u vlastního kapitálu | 7,73 | 6,00 |
| VVK – 75. percentil | 16,09 | 12,52 |
| VVK – medián | 11,27 | 8,92 |
| VVK – 25. percentil | 6,16 | 5,10 |

(%)

Proměnlivá a očekávaná VVK (55)

55

Itálie

Lucembursko

Bezriziková míra

1,57

1,57

Sazba daně

31,4

28,8

Riziková prémie u vlastního kapitálu

7,73

6,00

VVK – 75. percentil

16,09

12,52

VVK – medián

11,27

8,92

VVK – 25. percentil

6,16

5,10

| (126) | Dokument dále rozlišuje mezi úvěry na předem stanovenou dobu, jež byly provedeny v minulosti a u nichž nelze měnit podmínky sazeb, a změnitelnými úvěry v rámci skupiny s proměnlivou úrokovou mírou. [...] |
| --- | --- |

(126)

Dokument dále rozlišuje mezi úvěry na předem stanovenou dobu, jež byly provedeny v minulosti a u nichž nelze měnit podmínky sazeb, a změnitelnými úvěry v rámci skupiny s proměnlivou úrokovou mírou. [...]

2.5.4.   Dopis Lucemburska ze dne 10. července 2015

Dopis Lucemburska ze dne 10. července 2015

| (127) | Ve svém dopise ze dne 10. července 2015 Lucembursko tvrdí, že by se Komise dostala do rozporu se zásadou právní jistoty, pokud by ve svém rozhodnutí o uzavření formálního vyšetřovacího řízení nařídila získání údajné podpory od příjemce zpět. Odkazuje na předchozí rozhodnutí Komise o režimech daňové podpory, která jsou v tomto bodě relevantní a v jejichž rámci Komise připustila, že tato zásada může zabránit navrácení podpory (56), a na základě existence legitimního očekávání povolila přechodné období (57). |
| --- | --- |

(127)

Ve svém dopise ze dne 10. července 2015 Lucembursko tvrdí, že by se Komise dostala do rozporu se zásadou právní jistoty, pokud by ve svém rozhodnutí o uzavření formálního vyšetřovacího řízení nařídila získání údajné podpory od příjemce zpět. Odkazuje na předchozí rozhodnutí Komise o režimech daňové podpory, která jsou v tomto bodě relevantní a v jejichž rámci Komise připustila, že tato zásada může zabránit navrácení podpory (56), a na základě existence legitimního očekávání povolila přechodné období (57).

56

57

| (128) | Lucembursko kromě toho tvrdí, že z důvodu, že při stanovení převodních cen se nemůže a ani nemá určovat cena za obvyklých tržních podmínek podle pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování, nelze nařídit navrácení přesně stanovené výše podpory. Lucembursko rovněž tvrdí, že vzhledem k nové povaze opatření a podle předchozích rozhodnutí by Komise neměla nařídit navrácení podpory, a to v souladu s ochrannou zásadou legitimního očekávání (58). |
| --- | --- |

(128)

Lucembursko kromě toho tvrdí, že z důvodu, že při stanovení převodních cen se nemůže a ani nemá určovat cena za obvyklých tržních podmínek podle pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování, nelze nařídit navrácení přesně stanovené výše podpory. Lucembursko rovněž tvrdí, že vzhledem k nové povaze opatření a podle předchozích rozhodnutí by Komise neměla nařídit navrácení podpory, a to v souladu s ochrannou zásadou legitimního očekávání (58).

58

3.   DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

| (129) | Komise se rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení, protože se předběžně domnívala, že napadené daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, která je neslučitelná s vnitřním trhem. |
| --- | --- |

(129)

Komise se rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení, protože se předběžně domnívala, že napadené daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, která je neslučitelná s vnitřním trhem.

| (130) | Komise vyjádřila zejména pochybnosti ohledně slučitelnosti napadeného daňového rozhodnutí se zásadou obvyklých tržních podmínek. Její pochybnosti se týkaly skutečností upřesněných níže v 131. až 137. bodě odůvodnění. |
| --- | --- |

(130)

Komise vyjádřila zejména pochybnosti ohledně slučitelnosti napadeného daňového rozhodnutí se zásadou obvyklých tržních podmínek. Její pochybnosti se týkaly skutečností upřesněných níže v 131. až 137. bodě odůvodnění.

| (131) | Za prvé, daňové rozhodnutí zřejmě souhlasilo u činností společnosti FFT v Lucembursku s fixním základem daně ve výši 2,542 milionu EUR (+/– 10 %), který se bude moci pouze mírně vychylovat a dokonce zůstat stálý i v případě, že činnosti společnosti FFT, na nichž je založeno vymezení základu daně, prudce vzrostou. |
| --- | --- |

(131)

Za prvé, daňové rozhodnutí zřejmě souhlasilo u činností společnosti FFT v Lucembursku s fixním základem daně ve výši 2,542 milionu EUR (+/– 10 %), který se bude moci pouze mírně vychylovat a dokonce zůstat stálý i v případě, že činnosti společnosti FFT, na nichž je založeno vymezení základu daně, prudce vzrostou.

| (132) | Za druhé, Komise vyjádřila pochybnosti ohledně vhodnosti metody, již zvolil daňový poradce společnosti FFT pro odhad její odměny za funkce, které vykonává. Ve své analýze převodních cen použil daňový poradce pro výpočet této odměny nepřímou metodu TNMM, ale Komise se domnívá, že je v případě, kdy je na trhu možno zkoumat srovnatelné transakce, nutno dát přednost použití přímých metod, a to zejména metody CUP. V tomto ohledu Komise zjistila, že společnost Chrysler, která je americkou společností skupiny Fiat, se pro financování svých činností obrací přímo na kapitálové trhy a že některé z těchto transakcí jsou srovnatelné s transakcemi prováděnými společností FFT. |
| --- | --- |

(132)

Za druhé, Komise vyjádřila pochybnosti ohledně vhodnosti metody, již zvolil daňový poradce společnosti FFT pro odhad její odměny za funkce, které vykonává. Ve své analýze převodních cen použil daňový poradce pro výpočet této odměny nepřímou metodu TNMM, ale Komise se domnívá, že je v případě, kdy je na trhu možno zkoumat srovnatelné transakce, nutno dát přednost použití přímých metod, a to zejména metody CUP. V tomto ohledu Komise zjistila, že společnost Chrysler, která je americkou společností skupiny Fiat, se pro financování svých činností obrací přímo na kapitálové trhy a že některé z těchto transakcí jsou srovnatelné s transakcemi prováděnými společností FFT.

| (133) | Za třetí, pokud jde o použití metody CAPM pro odhad požadované výnosnosti vlastního kapitálu, Komise vyjádřila pochybnosti o správném použití metody CAPM daňovým poradcem společnosti FFT. Zdůraznila, že dvě součásti, které určují odměnu společnosti FFT na základě metody CAPM, tj. výše odměňovaného vlastního kapitálu a míra odměny uplatněná na tuto částku vlastního kapitálu, byly stanoveny na příliš nízké úrovni. |
| --- | --- |

(133)

Za třetí, pokud jde o použití metody CAPM pro odhad požadované výnosnosti vlastního kapitálu, Komise vyjádřila pochybnosti o správném použití metody CAPM daňovým poradcem společnosti FFT. Zdůraznila, že dvě součásti, které určují odměnu společnosti FFT na základě metody CAPM, tj. výše odměňovaného vlastního kapitálu a míra odměny uplatněná na tuto částku vlastního kapitálu, byly stanoveny na příliš nízké úrovni.

| (134) | Pokud jde o částku odměňovaného vlastního kapitálu, daňové rozhodnutí souhlasilo s použitím metody CAPM pouze na část vlastního kapitálu, jež byla označena jako „vlastní kapitál vystavený riziku“, zatímco vlastní kapitál vložený do společností FFNA a FFC byl odečten od vlastního kapitálu, který měl být odměněn, a to bez důvěryhodného vysvětlení (59). Dále se ukázalo, že výpočet „vlastního kapitálu vystaveného riziku“ se projevil ve vymezení příliš nízkého základu daně, protože tento základ nezahrnoval aktiva v rámci skupiny, a to opět bez přesvědčivého zdůvodnění. Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise zpochybnila předpoklad, že u transakcí prováděných se společnostmi skupiny nebude údajně existovat úvěrové riziko. Komise rovněž vyjádřila pochybnosti ohledně výpočtu minimálních potřeb vlastního kapitálu v případě rizika protistrany a úvěrového rizika. Zejména volba vyvažujícího faktoru rizik na poměrně nízké úrovni 20 % u rizika protistrany nebyla opodstatněná a nic nenaznačovalo, s čím se počítá v případě, že by došlo k výrazné změně předpisového rámce. Zpráva daňového poradce o převodních cenách nevysvětluje, v čem „rozdíl mezi aktivními úroky nabíhajícími u bankovních vkladů a pasivními úroky nabíhajícími u bankovních úvěrů“ představuje vhodný ukazatel provozního rizika, a ani nevysvětluje, z jakého důvodu je nutno použít rizikovou váhu ve výši 15 %. Rovněž nevysvětluje, proč je riziko protistrany vynásobeno hodnotou 6 % a nikoliv 8 %, ačkoliv minimální potřeba vlastního kapitálu stanovená rámcem Basilej II u rizika protistrany, na kterou se zpráva o převodních cenách výslovně odvolává, je ve výši 8 %. |
| --- | --- |

(134)

Pokud jde o částku odměňovaného vlastního kapitálu, daňové rozhodnutí souhlasilo s použitím metody CAPM pouze na část vlastního kapitálu, jež byla označena jako „vlastní kapitál vystavený riziku“, zatímco vlastní kapitál vložený do společností FFNA a FFC byl odečten od vlastního kapitálu, který měl být odměněn, a to bez důvěryhodného vysvětlení (59). Dále se ukázalo, že výpočet „vlastního kapitálu vystaveného riziku“ se projevil ve vymezení příliš nízkého základu daně, protože tento základ nezahrnoval aktiva v rámci skupiny, a to opět bez přesvědčivého zdůvodnění. Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise zpochybnila předpoklad, že u transakcí prováděných se společnostmi skupiny nebude údajně existovat úvěrové riziko. Komise rovněž vyjádřila pochybnosti ohledně výpočtu minimálních potřeb vlastního kapitálu v případě rizika protistrany a úvěrového rizika. Zejména volba vyvažujícího faktoru rizik na poměrně nízké úrovni 20 % u rizika protistrany nebyla opodstatněná a nic nenaznačovalo, s čím se počítá v případě, že by došlo k výrazné změně předpisového rámce. Zpráva daňového poradce o převodních cenách nevysvětluje, v čem „rozdíl mezi aktivními úroky nabíhajícími u bankovních vkladů a pasivními úroky nabíhajícími u bankovních úvěrů“ představuje vhodný ukazatel provozního rizika, a ani nevysvětluje, z jakého důvodu je nutno použít rizikovou váhu ve výši 15 %. Rovněž nevysvětluje, proč je riziko protistrany vynásobeno hodnotou 6 % a nikoliv 8 %, ačkoliv minimální potřeba vlastního kapitálu stanovená rámcem Basilej II u rizika protistrany, na kterou se zpráva o převodních cenách výslovně odvolává, je ve výši 8 %.

59

| (135) | Pokud jde o odměnu uplatněnou na tento kapitál, Komise vyjádřila pochybnosti ohledně určení koeficientu beta, protože se jevil jako příliš nízký ve srovnání s koeficientem beta jiných společností, které poskytují finanční služby. Vyjádřila rovněž pochybnosti ohledně rozhodnutí daňového poradce použít pro výpočet koeficientu beta 25. percentil místo mediánu. |
| --- | --- |

(135)

Pokud jde o odměnu uplatněnou na tento kapitál, Komise vyjádřila pochybnosti ohledně určení koeficientu beta, protože se jevil jako příliš nízký ve srovnání s koeficientem beta jiných společností, které poskytují finanční služby. Vyjádřila rovněž pochybnosti ohledně rozhodnutí daňového poradce použít pro výpočet koeficientu beta 25. percentil místo mediánu.

| (136) | Za čtvrté, pokud jde o očekávanou výnosnost vlastního kapitálu považovaného v žádosti o vydání daňového rozhodnutí za nadměrný, Komise vyjádřila pochybnosti ohledně souhlasu vyjádřeného v napadeném daňovém rozhodnutí s použitím velmi nízké míry 0,87 %, a to bez jakéhokoliv zdůvodnění. |
| --- | --- |

(136)

Za čtvrté, pokud jde o očekávanou výnosnost vlastního kapitálu považovaného v žádosti o vydání daňového rozhodnutí za nadměrný, Komise vyjádřila pochybnosti ohledně souhlasu vyjádřeného v napadeném daňovém rozhodnutí s použitím velmi nízké míry 0,87 %, a to bez jakéhokoliv zdůvodnění.

| (137) | Protože analýza převodních cen přijatá daňovým rozhodnutím zřejmě nedodržovala zásadu obvyklých tržních podmínek, Komise se předběžně domnívala, že toto daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT zvýhodnění. Usoudilo se, že k tomuto zvýhodnění docházelo každý rok a opakovalo se pokaždé, když lucemburská daňová správa souhlasila s vymahatelnou daní vypočítanou na základě tohoto daňového rozhodnutí. Podle Komise bylo toto zvýhodnění poskytnuto rovněž selektivně, protože představovalo odchylku od správních postupů, která upřednostňovala konkrétně společnost FFT oproti společnostem, jež se nacházely v podobné právní a skutkové situaci. |
| --- | --- |

(137)

Protože analýza převodních cen přijatá daňovým rozhodnutím zřejmě nedodržovala zásadu obvyklých tržních podmínek, Komise se předběžně domnívala, že toto daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT zvýhodnění. Usoudilo se, že k tomuto zvýhodnění docházelo každý rok a opakovalo se pokaždé, když lucemburská daňová správa souhlasila s vymahatelnou daní vypočítanou na základě tohoto daňového rozhodnutí. Podle Komise bylo toto zvýhodnění poskytnuto rovněž selektivně, protože představovalo odchylku od správních postupů, která upřednostňovala konkrétně společnost FFT oproti společnostem, jež se nacházely v podobné právní a skutkové situaci.

| (138) | Protože byly splněny všechny ostatní podmínky uvedené v čl. 107 odst. 1 SFEU a protože neexistoval zjevný důvod slučitelnosti, Komise dospěla předběžně k závěru, že napadené daňové rozhodnutí představuje státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem. Rozhodla se proto zahájit ohledně tohoto daňového rozhodnutí formální vyšetřovací řízení. |
| --- | --- |

(138)

Protože byly splněny všechny ostatní podmínky uvedené v čl. 107 odst. 1 SFEU a protože neexistoval zjevný důvod slučitelnosti, Komise dospěla předběžně k závěru, že napadené daňové rozhodnutí představuje státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem. Rozhodla se proto zahájit ohledně tohoto daňového rozhodnutí formální vyšetřovací řízení.

| (139) | Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise na základě čl. 10 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 vyzvala Lucembursko, aby dodalo všechny nezbytné dokumenty, informace a údaje týkající se napadeného opatření, a umožnilo jí tak rozhodnout o existenci státní podpory a případně o slučitelnosti této podpory s vnitřním trhem. V případě, že by Lucembursko všechny požadované podklady nedodalo, vyzvala ho v souladu s čl. 6a odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 659/1999, aby souhlasilo s tím, že požádá příjemce napadeného opatření, tj. společnost FFT, o poskytnutí požadovaných informací. |
| --- | --- |

(139)

Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise na základě čl. 10 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 vyzvala Lucembursko, aby dodalo všechny nezbytné dokumenty, informace a údaje týkající se napadeného opatření, a umožnilo jí tak rozhodnout o existenci státní podpory a případně o slučitelnosti této podpory s vnitřním trhem. V případě, že by Lucembursko všechny požadované podklady nedodalo, vyzvala ho v souladu s čl. 6a odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 659/1999, aby souhlasilo s tím, že požádá příjemce napadeného opatření, tj. společnost FFT, o poskytnutí požadovaných informací.

4.   PŘIPOMÍNKY LUCEMBURSKA

PŘIPOMÍNKY LUCEMBURSKA

| (140) | Lucembursko zaslalo své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dne 19. července 2014. Nejprve tvrdí, že řízení je vadné, a následně dodává, že se Komise v rozhodnutí o zahájení řízení dopustila omylů ve věci samé. |
| --- | --- |

(140)

Lucembursko zaslalo své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dne 19. července 2014. Nejprve tvrdí, že řízení je vadné, a následně dodává, že se Komise v rozhodnutí o zahájení řízení dopustila omylů ve věci samé.

4.1.   Připomínky Lucemburska k řízení vedenému Komisí

Připomínky Lucemburska k řízení vedenému Komisí

| (141) | Pokud jde o řízení, Lucembursko tvrdí, že se v tomto konkrétním případě nepostupovalo při vydání příkazu k poskytnutí informací správně v tom smyslu, že nařízení Rady (ES) č. 659/1999 neumožňuje Komise vydávat příkazy v rozhodnutí o zahájení řízení. Před možností vydat takový příkaz se údajně mělo postupovat podle ustanovení článku 10 nařízení Rady (ES) č. 659/1999. |
| --- | --- |

(141)

Pokud jde o řízení, Lucembursko tvrdí, že se v tomto konkrétním případě nepostupovalo při vydání příkazu k poskytnutí informací správně v tom smyslu, že nařízení Rady (ES) č. 659/1999 neumožňuje Komise vydávat příkazy v rozhodnutí o zahájení řízení. Před možností vydat takový příkaz se údajně mělo postupovat podle ustanovení článku 10 nařízení Rady (ES) č. 659/1999.

| (142) | Pokud jde o informace požadované v rozhodnutí o vydání příkazu k poskytnutí informací, Lucembursko tvrdí, že Komise nevysvětlila, proč bylo pro posouzení opatření z hlediska pravidel pro státní podporu nutno odhalit totožnost příjemce. Vzhledem k četným únikům a nepodloženým tvrzením Komise na veřejnosti nemohlo Lucembursko v tomto stádiu totožnost příjemce odhalit. Rozhodnutí o vydání příkazu k poskytnutí informací ostatně neupřesňovalo konkrétně žádnou jinou informaci, která by měla být poskytnuta. Podle příručky postupů Komise ale musí být v příkazu jasně vysvětleno, jaké informace jsou v rámci předmětného řízení nezbytné. |
| --- | --- |

(142)

Pokud jde o informace požadované v rozhodnutí o vydání příkazu k poskytnutí informací, Lucembursko tvrdí, že Komise nevysvětlila, proč bylo pro posouzení opatření z hlediska pravidel pro státní podporu nutno odhalit totožnost příjemce. Vzhledem k četným únikům a nepodloženým tvrzením Komise na veřejnosti nemohlo Lucembursko v tomto stádiu totožnost příjemce odhalit. Rozhodnutí o vydání příkazu k poskytnutí informací ostatně neupřesňovalo konkrétně žádnou jinou informaci, která by měla být poskytnuta. Podle příručky postupů Komise ale musí být v příkazu jasně vysvětleno, jaké informace jsou v rámci předmětného řízení nezbytné.

| (143) | Lucembursko rovněž tvrdí, že rozhodnutí o zahájení řízení nevysvětluje, v čem napadené daňové rozhodnutí představuje podporu, a proto nemůže splnit povinnost pozastavení. Společnost FFT je povinna podat daňové přiznání, a protože Komise v rozhodnutí o zahájení řízení neupřesnila, jaká je doporučená metoda pro výpočet vymahatelné daně, použije lucemburská daňová správa metodiku dohodnutou v daňovém rozhodnutí. |
| --- | --- |

(143)

Lucembursko rovněž tvrdí, že rozhodnutí o zahájení řízení nevysvětluje, v čem napadené daňové rozhodnutí představuje podporu, a proto nemůže splnit povinnost pozastavení. Společnost FFT je povinna podat daňové přiznání, a protože Komise v rozhodnutí o zahájení řízení neupřesnila, jaká je doporučená metoda pro výpočet vymahatelné daně, použije lucemburská daňová správa metodiku dohodnutou v daňovém rozhodnutí.

| (144) | Lucembursko dále tvrdí, že Komise porušila zásady loajální spolupráce, nestrannosti a řádné správy zejména tím, že nereagovala na jeho nabídky setkání, která by umožnila lucemburským orgánům vysvětlit jí metodiku použitou v napadeném daňovém rozhodnutí. |
| --- | --- |

(144)

Lucembursko dále tvrdí, že Komise porušila zásady loajální spolupráce, nestrannosti a řádné správy zejména tím, že nereagovala na jeho nabídky setkání, která by umožnila lucemburským orgánům vysvětlit jí metodiku použitou v napadeném daňovém rozhodnutí.

| (145) | Lucembursko odmítá rozhodnutí Komise zahájit řízení ohledně společnosti FFT (pod novým číslem SA.38375) odděleně od obecného řízení o postupech Lucemburska v oblasti daňových rozhodnutí otevřeného pod číslem SA.37267. Vzhledem ke skutečnosti, že se Lucembursko odvolalo u Tribunálu proti příkazu k poskytnutí informací, který Komise přijala v rámci věci SA.37267, mohla Komise uměle obejít zrušení zmíněného příkazu tím, že otevřela nový případ. |
| --- | --- |

(145)

Lucembursko odmítá rozhodnutí Komise zahájit řízení ohledně společnosti FFT (pod novým číslem SA.38375) odděleně od obecného řízení o postupech Lucemburska v oblasti daňových rozhodnutí otevřeného pod číslem SA.37267. Vzhledem ke skutečnosti, že se Lucembursko odvolalo u Tribunálu proti příkazu k poskytnutí informací, který Komise přijala v rámci věci SA.37267, mohla Komise uměle obejít zrušení zmíněného příkazu tím, že otevřela nový případ.

| (146) | Lucembursko také tvrdí, že se Komise dopustila překročení pravomocí, protože zaměnila výkon rozhodovacích pravomocí a prostý výklad určitého pravidla obecného práva. Konkrétně daňové rozhodnutí, které se týká společnosti FFT, nespadá do výkonu rozhodovacích pravomocí lucemburskou daňovou správou, ale je v souladu s čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. a oběžníkem. Podle Lucemburska je při uplatňování těchto ustanovení nevyhnutelné, že musí být vykládána podle skutečností každého případu, aby se dospělo k řešením, která jsou určena konkrétními okolnostmi a která jsou na těchto okolnostech založena. Komise nerozlišuje mezi na jedné straně rozhodovací pravomocí a na druhé straně výkladem předpisů obsahujících abstraktní právní pojmy, které je následně nutno uplatnit na předmětnou věc. Komise neuznává pravomoci členských států v oblasti přímého zdanění, protože při výkladu lucemburského práva nahradila lucemburské orgány. |
| --- | --- |

(146)

Lucembursko také tvrdí, že se Komise dopustila překročení pravomocí, protože zaměnila výkon rozhodovacích pravomocí a prostý výklad určitého pravidla obecného práva. Konkrétně daňové rozhodnutí, které se týká společnosti FFT, nespadá do výkonu rozhodovacích pravomocí lucemburskou daňovou správou, ale je v souladu s čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. a oběžníkem. Podle Lucemburska je při uplatňování těchto ustanovení nevyhnutelné, že musí být vykládána podle skutečností každého případu, aby se dospělo k řešením, která jsou určena konkrétními okolnostmi a která jsou na těchto okolnostech založena. Komise nerozlišuje mezi na jedné straně rozhodovací pravomocí a na druhé straně výkladem předpisů obsahujících abstraktní právní pojmy, které je následně nutno uplatnit na předmětnou věc. Komise neuznává pravomoci členských států v oblasti přímého zdanění, protože při výkladu lucemburského práva nahradila lucemburské orgány.

| (147) | Vzhledem ke skutečnosti, že lucemburská daňová správa nevykonávala v případě společnosti FFT své rozhodovací pravomoci, Komise podle Lucemburska nedokázala prokázat, že se napadené daňové rozhodnutí odchyluje od běžné správní praxe. Lucembursko vysvětluje, že se jeho správní činnost zakládá na zásadách zákonnosti a rovnosti, a tím vyhrazuje stejné zacházení všem daňovým poplatníkům, kteří se nacházejí v zhruba stejné situaci. Lucembursko tvrdí, že rozhodnutí o zahájení řízení je zkoumáno pouze z hlediska pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování a není zkoumáno z hlediska lucemburské správní praxe. |
| --- | --- |

(147)

Vzhledem ke skutečnosti, že lucemburská daňová správa nevykonávala v případě společnosti FFT své rozhodovací pravomoci, Komise podle Lucemburska nedokázala prokázat, že se napadené daňové rozhodnutí odchyluje od běžné správní praxe. Lucembursko vysvětluje, že se jeho správní činnost zakládá na zásadách zákonnosti a rovnosti, a tím vyhrazuje stejné zacházení všem daňovým poplatníkům, kteří se nacházejí v zhruba stejné situaci. Lucembursko tvrdí, že rozhodnutí o zahájení řízení je zkoumáno pouze z hlediska pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování a není zkoumáno z hlediska lucemburské správní praxe.

4.2.   Připomínky Lucemburska ohledně omylů ve věci samé v rozhodnutí o zahájení řízení

Připomínky Lucemburska ohledně omylů ve věci samé v rozhodnutí o zahájení řízení

| (148) | Lucembursko obecně tvrdí, že se Komise dopustila omylu, když pro určení selektivního zvýhodnění zvolila za referenční systém zásadu obvyklých tržních podmínek přijatou pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování a nikoliv vnitrostátní právní předpisy a postupy. |
| --- | --- |

(148)

Lucembursko obecně tvrdí, že se Komise dopustila omylu, když pro určení selektivního zvýhodnění zvolila za referenční systém zásadu obvyklých tržních podmínek přijatou pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování a nikoliv vnitrostátní právní předpisy a postupy.

| (149) | Lucembursko také tvrdí, že Komise pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování nesprávně vyložila. Komise v 65. bodě odůvodnění zřejmě stanovila hierarchii metod stanovení převodních cen, když tvrdí, že je nutno dávat přednost použití přímých metod, jako je metoda CUP, před použitím nepřímých metod, jako je metoda TNMM. Komise tak nebere ohled na skutečnost, že od roku 2010 pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování nesoudí, že určitá hierarchie metod je v souladu se současnými požadavky a postupy. Lucembursko odkazuje na odstavec 1.13 zmíněných pokynů a uvádí, že tyto pokyny uznávají, že „stanovení převodních cen není exaktní vědou“ a že „volba metody stanovení cen za obvyklých tržních podmínek nebude v řadě případů zcela zřejmá“. Vzhledem ke skutečnosti, že daňový poradce společnosti FFT usoudil, že volba metody TNMM je opodstatněná, a uplatnil článek 164 zákona L.I.R., lucemburská daňová správa pouze potvrdila právní správnost analýzy. |
| --- | --- |

(149)

Lucembursko také tvrdí, že Komise pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování nesprávně vyložila. Komise v 65. bodě odůvodnění zřejmě stanovila hierarchii metod stanovení převodních cen, když tvrdí, že je nutno dávat přednost použití přímých metod, jako je metoda CUP, před použitím nepřímých metod, jako je metoda TNMM. Komise tak nebere ohled na skutečnost, že od roku 2010 pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování nesoudí, že určitá hierarchie metod je v souladu se současnými požadavky a postupy. Lucembursko odkazuje na odstavec 1.13 zmíněných pokynů a uvádí, že tyto pokyny uznávají, že „stanovení převodních cen není exaktní vědou“ a že „volba metody stanovení cen za obvyklých tržních podmínek nebude v řadě případů zcela zřejmá“. Vzhledem ke skutečnosti, že daňový poradce společnosti FFT usoudil, že volba metody TNMM je opodstatněná, a uplatnil článek 164 zákona L.I.R., lucemburská daňová správa pouze potvrdila právní správnost analýzy.

| (150) | Podle Lucemburska Komise uznala, že výklad a uplatnění zásady obvyklých tržních podmínek se liší od jedné daňové správy ke druhé a mezi daňovými správami a společnostmi (60), a nemůže tak na jedné straně povolit, aby byla zásada obvyklých tržních podmínek různě vykládána a uplatňována, a na druhé straně usoudit, že existuje pouze jediná správná metoda, podle níž mělo Lucembursko zásadu obvyklých tržních podmínek uplatnit. |
| --- | --- |

(150)

Podle Lucemburska Komise uznala, že výklad a uplatnění zásady obvyklých tržních podmínek se liší od jedné daňové správy ke druhé a mezi daňovými správami a společnostmi (60), a nemůže tak na jedné straně povolit, aby byla zásada obvyklých tržních podmínek různě vykládána a uplatňována, a na druhé straně usoudit, že existuje pouze jediná správná metoda, podle níž mělo Lucembursko zásadu obvyklých tržních podmínek uplatnit.

60

| (151) | Lucembursko dále Komisi vytýká, že v tomto konkrétním případě neuplatnila příslušné vnitrostátní právní ustanovení, tj. čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. a správní postupy, které z něj vyplývají, ale jako referenci použila pouze zásady OECD pro vnitropodnikové oceňování. Komise tak určuje metodu výpočtu, která se jí zdá nejvhodnější, zatímco lucemburské právo nestanoví použití konkrétních metod pro stanovení převodní ceny. Komise proto zcela přehlíží právní rámec a lucemburské správní postupy v této oblasti. Komise dále nepředkládá pro účely analýzy selektivity srovnání daňového zacházení se společností FFT se zacházením s jinými společnostmi, které se v Lucembursku nacházejí v podobné právní a skutkové situaci. |
| --- | --- |

(151)

Lucembursko dále Komisi vytýká, že v tomto konkrétním případě neuplatnila příslušné vnitrostátní právní ustanovení, tj. čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. a správní postupy, které z něj vyplývají, ale jako referenci použila pouze zásady OECD pro vnitropodnikové oceňování. Komise tak určuje metodu výpočtu, která se jí zdá nejvhodnější, zatímco lucemburské právo nestanoví použití konkrétních metod pro stanovení převodní ceny. Komise proto zcela přehlíží právní rámec a lucemburské správní postupy v této oblasti. Komise dále nepředkládá pro účely analýzy selektivity srovnání daňového zacházení se společností FFT se zacházením s jinými společnostmi, které se v Lucembursku nacházejí v podobné právní a skutkové situaci.

| (152) | Pokud jde o pochybnosti, které Komise vyjádřila ve svém rozhodnutí o zahájení řízení, Lucembursko jí vytýká, že se příliš soustředí – a k tomu příliš jednostranně – na údajnou daňovou strategii skupiny Fiat na úrovni skupiny, aniž zohledňuje skutečnost, že skupina Fiat právě proto, že jedná jako skupina, mohla mít jiné důvody, aby se strukturovala způsobem, jakým to učinila. |
| --- | --- |

(152)

Pokud jde o pochybnosti, které Komise vyjádřila ve svém rozhodnutí o zahájení řízení, Lucembursko jí vytýká, že se příliš soustředí – a k tomu příliš jednostranně – na údajnou daňovou strategii skupiny Fiat na úrovni skupiny, aniž zohledňuje skutečnost, že skupina Fiat právě proto, že jedná jako skupina, mohla mít jiné důvody, aby se strukturovala způsobem, jakým to učinila.

| (153) | Za prvé, lucemburské daňové orgány se v žádném případě nedohodly na „fixním základu daně“, jak se tvrdí v 64. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení. Zdanitelný příjem společnosti FFT závisí na objemu poskytnutých úvěrů a zpráva o převodních cenách vede pouze k rozmezí marže, kterou je nutno dosáhnout, vyjádřené v bazických bodech. |
| --- | --- |

(153)

Za prvé, lucemburské daňové orgány se v žádném případě nedohodly na „fixním základu daně“, jak se tvrdí v 64. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení. Zdanitelný příjem společnosti FFT závisí na objemu poskytnutých úvěrů a zpráva o převodních cenách vede pouze k rozmezí marže, kterou je nutno dosáhnout, vyjádřené v bazických bodech.

fixním základu daně

| (154) | Za druhé, pokud jde o požadovanou výši vlastního kapitálu a pochybnosti, které Komise v tomto ohledu vyjádřila, Lucembursko se domnívá, že volba rámce Basilej II je rozumná stejně jako rozhodnutí vyloučit podíly. Lucembursko tvrdí, že bylo logické vyloučit z výpočtů finanční podíly, protože v rámci přezkumu omezeného na převodní ceny u úvěrů v rámci skupiny nemají místo. Podle zprávy o převodních cenách dosahuje částka, která sloužila k financování akvizice podílů, výše 165 244 000 EUR, což odpovídá nákupní ceně podílů v držení společnosti FFT a podle Lucemburska ji nelze kritizovat. Podle lucemburského práva jsou příjmy z podílů osvobozeny od daně a zároveň nelze od základu daně odečíst náklady, které s nimi souvisejí, jako je úrokové zatížení. Protože odměna za podíly se provádí pomocí dividend od dceřiných společností, jejichž výše se může měnit v závislosti na hospodářských výsledcích dceřiných společností a jejich potřeb v oblasti investic, koncept marže, která by se měla uplatnit na tyto příjmové toky, nemá z obchodního hlediska smysl. |
| --- | --- |

(154)

Za druhé, pokud jde o požadovanou výši vlastního kapitálu a pochybnosti, které Komise v tomto ohledu vyjádřila, Lucembursko se domnívá, že volba rámce Basilej II je rozumná stejně jako rozhodnutí vyloučit podíly. Lucembursko tvrdí, že bylo logické vyloučit z výpočtů finanční podíly, protože v rámci přezkumu omezeného na převodní ceny u úvěrů v rámci skupiny nemají místo. Podle zprávy o převodních cenách dosahuje částka, která sloužila k financování akvizice podílů, výše 165 244 000 EUR, což odpovídá nákupní ceně podílů v držení společnosti FFT a podle Lucemburska ji nelze kritizovat. Podle lucemburského práva jsou příjmy z podílů osvobozeny od daně a zároveň nelze od základu daně odečíst náklady, které s nimi souvisejí, jako je úrokové zatížení. Protože odměna za podíly se provádí pomocí dividend od dceřiných společností, jejichž výše se může měnit v závislosti na hospodářských výsledcích dceřiných společností a jejich potřeb v oblasti investic, koncept marže, která by se měla uplatnit na tyto příjmové toky, nemá z obchodního hlediska smysl.

| (155) | Za třetí, Lucembursko tvrdí, že vyloučení pohledávek v rámci skupiny z výpočtu je rovněž opodstatněné, protože dluhy společnosti FFT provází výslovné ručení ve prospěch půjčovatelů společnosti FFT. Vzhledem k průmyslové strategii, hospodářským zájmům a riziku, které představuje pro pověst společnosti případný úpadek, je riziko platební neschopnosti společnosti FFT velmi nízké a „volná“ částka ve výši 93 710 000 EUR je na pokrytí tohoto rizika zcela dostatečná. |
| --- | --- |

(155)

Za třetí, Lucembursko tvrdí, že vyloučení pohledávek v rámci skupiny z výpočtu je rovněž opodstatněné, protože dluhy společnosti FFT provází výslovné ručení ve prospěch půjčovatelů společnosti FFT. Vzhledem k průmyslové strategii, hospodářským zájmům a riziku, které představuje pro pověst společnosti případný úpadek, je riziko platební neschopnosti společnosti FFT velmi nízké a „volná“ částka ve výši 93 710 000 EUR je na pokrytí tohoto rizika zcela dostatečná.

| (156) | Za čtvrté, Lucembursko vytýká Komisi, že zpochybnila způsob, jakým byl pro určení rizikové prémie vypočítán koeficient beta. Za prvé, tyto výpočty nejsou výlučně matematické, různé výsledky lze odůvodnit, a výsledky, k nimž dospěla zpráva o převodních cenách, jsou proto plně zdůvodnitelné a spolehlivé. Za druhé, i za předpokladu, že by výsledky, k nimž by dospěla Komise, byly odlišné, musela by přesto přezkoumat, zda tato skutečnost poskytuje společnosti FFT zvýhodnění oproti ostatním podnikům usazeným v Lucembursku. Za třetí, dokonce i v rámci alternativního posouzení, které srovnává rizikovou prémii vypočítanou pro společnost FFT s odměnou vyplácenou akcionářům společnosti kotované na burze, jež vede k procentní míře ve výši 3,5 až 4 %, tedy k podstatně nižší hodnotě než 6,05 % vypočítané pro společnost FFT, srovnání ukazuje, že riziková prémie ve výši 6,05 % je zcela zdůvodnitelná a v plné míře splňuje požadavky stanovené v článku 164 zákona L.I.R. |
| --- | --- |

(156)

Za čtvrté, Lucembursko vytýká Komisi, že zpochybnila způsob, jakým byl pro určení rizikové prémie vypočítán koeficient beta. Za prvé, tyto výpočty nejsou výlučně matematické, různé výsledky lze odůvodnit, a výsledky, k nimž dospěla zpráva o převodních cenách, jsou proto plně zdůvodnitelné a spolehlivé. Za druhé, i za předpokladu, že by výsledky, k nimž by dospěla Komise, byly odlišné, musela by přesto přezkoumat, zda tato skutečnost poskytuje společnosti FFT zvýhodnění oproti ostatním podnikům usazeným v Lucembursku. Za třetí, dokonce i v rámci alternativního posouzení, které srovnává rizikovou prémii vypočítanou pro společnost FFT s odměnou vyplácenou akcionářům společnosti kotované na burze, jež vede k procentní míře ve výši 3,5 až 4 %, tedy k podstatně nižší hodnotě než 6,05 % vypočítané pro společnost FFT, srovnání ukazuje, že riziková prémie ve výši 6,05 % je zcela zdůvodnitelná a v plné míře splňuje požadavky stanovené v článku 164 zákona L.I.R.

| (157) | Lucembursko dále tvrdí, že vzhledem ke skutečnosti, že pracovní skupina „Kodex chování“ (zdanění podniků) výslovně potvrdila, že systém daňových rozhodnutí v Lucembursku je v souladu s kodexem chování a pokyny OECD, zásada legitimního očekávání znamená, že by společnost FFT měla mít možnost opírat se o daňové rozhodnutí ze dne 3. září 2012 po celou dobu jeho platnosti, tj. 5 roků. |
| --- | --- |

(157)

Lucembursko dále tvrdí, že vzhledem ke skutečnosti, že pracovní skupina „Kodex chování“ (zdanění podniků) výslovně potvrdila, že systém daňových rozhodnutí v Lucembursku je v souladu s kodexem chování a pokyny OECD, zásada legitimního očekávání znamená, že by společnost FFT měla mít možnost opírat se o daňové rozhodnutí ze dne 3. září 2012 po celou dobu jeho platnosti, tj. 5 roků.

5.   PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

| (158) | Společnost FFT zaslala své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dne 30. října 2014. Tyto připomínky přišly ve dvou odlišných dokumentech. |
| --- | --- |

(158)

Společnost FFT zaslala své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dne 30. října 2014. Tyto připomínky přišly ve dvou odlišných dokumentech.

5.1.   První soubor připomínek společnosti FFT

První soubor připomínek společnosti FFT

| (159) | První soubor připomínek společnost FFT je rozdělen do dvou částí. V první části je vysvětlen důvod, proč se společnost FFT domnívá, že Komise uplatnila pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování na předběžnou dohodu o cenách společnosti FFT nesprávným způsobem. V druhé části je popsáno, v čem rozhodnutí o zahájení řízení nedodržuje požadovaný právní předpis pro prokázání selektivity na základě čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(159)

První soubor připomínek společnost FFT je rozdělen do dvou částí. V první části je vysvětlen důvod, proč se společnost FFT domnívá, že Komise uplatnila pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování na předběžnou dohodu o cenách společnosti FFT nesprávným způsobem. V druhé části je popsáno, v čem rozhodnutí o zahájení řízení nedodržuje požadovaný právní předpis pro prokázání selektivity na základě čl. 107 odst. 1 SFEU.

5.1.1.   Nesprávné uplatnění pokynů OECD

Nesprávné uplatnění pokynů OECD

| (160) | Za prvé, na rozdíl od tvrzení Komise v jejím rozhodnutí o zahájení řízení společnost FFT tvrdí, že se s lucemburskou daňovou správou nedohodla na fixním zdanitelném příjmu. Dohoda se týkala pouze metody odměňování finančních funkcí, které společnost FFT vykonává. Od roku 2011 aktualizuje společnost FFT každoročně všechny parametry, které slouží pro odhadnutí jejího vlastního kapitálu vystaveného riziku a její výnosnosti u vlastního kapitálu, aby vypočetla svůj zisk. Předběžná dohoda o cenách společnosti FFT navíc platí pouze pro období 5 roků, pokud se skutečnosti a okolnosti, na nichž je založen, nezmění. Tato doba platnosti odpovídá praxi u daňových rozhodnutí v jiných členských státech. |
| --- | --- |

(160)

Za prvé, na rozdíl od tvrzení Komise v jejím rozhodnutí o zahájení řízení společnost FFT tvrdí, že se s lucemburskou daňovou správou nedohodla na fixním zdanitelném příjmu. Dohoda se týkala pouze metody odměňování finančních funkcí, které společnost FFT vykonává. Od roku 2011 aktualizuje společnost FFT každoročně všechny parametry, které slouží pro odhadnutí jejího vlastního kapitálu vystaveného riziku a její výnosnosti u vlastního kapitálu, aby vypočetla svůj zisk. Předběžná dohoda o cenách společnosti FFT navíc platí pouze pro období 5 roků, pokud se skutečnosti a okolnosti, na nichž je založen, nezmění. Tato doba platnosti odpovídá praxi u daňových rozhodnutí v jiných členských státech.

| (161) | Za druhé, nic nebrání tomu, aby daňový poradce společnosti FFT zvolil metodu TNMM, protože s ohledem na transakce společnosti FFT neexistuje žádný interní srovnávací prvek, který by mohl být použit, aby se uplatnila metoda CUP. Důvodem je, že i) společnost FFT neposkytuje úvěry třetím stranám a že ii) společnosti skupiny Fiat nezískávají podobné úvěry od třetích stran. Společnost FFT odkazuje na odstavec 2.2 pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování, podle kterého má metoda výběru vždy za cíl nalézt nejvhodnější metodu pro konkrétní případ. Společnost FFT zmiňuje dále odstavec 2.4 stejných pokynů, podle kterého existují případy, u nichž se transakční metody založené na zisku ukazují jako vhodnější než tradiční metody založené na transakcích. |
| --- | --- |

(161)

Za druhé, nic nebrání tomu, aby daňový poradce společnosti FFT zvolil metodu TNMM, protože s ohledem na transakce společnosti FFT neexistuje žádný interní srovnávací prvek, který by mohl být použit, aby se uplatnila metoda CUP. Důvodem je, že i) společnost FFT neposkytuje úvěry třetím stranám a že ii) společnosti skupiny Fiat nezískávají podobné úvěry od třetích stran. Společnost FFT odkazuje na odstavec 2.2 pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování, podle kterého má metoda výběru vždy za cíl nalézt nejvhodnější metodu pro konkrétní případ. Společnost FFT zmiňuje dále odstavec 2.4 stejných pokynů, podle kterého existují případy, u nichž se transakční metody založené na zisku ukazují jako vhodnější než tradiční metody založené na transakcích.

| (162) | Pokud by podle společnosti FFT použil daňový poradce pro stanovení převodních cen uplatněných na úvěry poskytnuté společnostem skupiny v metodě CUP valorizaci jejích dluhopisů, společnost FFT by údajně utrpěla ztráty, protože by nezískala zpět náklady související s hotovostí nutnou na pokrytí finančních potřeb skupiny. Společnost FFT tvoří méně složitý subjekt než ostatní společnosti skupiny, jejichž marže by bylo možno ověřovat pomocí metody TNMM. Tato metoda je v analýzách převodních cen používána stále častěji a pokyny OECD pro převodní ceny z roku 2010 nestanoví mezi metodami žádnou hierarchii. |
| --- | --- |

(162)

Pokud by podle společnosti FFT použil daňový poradce pro stanovení převodních cen uplatněných na úvěry poskytnuté společnostem skupiny v metodě CUP valorizaci jejích dluhopisů, společnost FFT by údajně utrpěla ztráty, protože by nezískala zpět náklady související s hotovostí nutnou na pokrytí finančních potřeb skupiny. Společnost FFT tvoří méně složitý subjekt než ostatní společnosti skupiny, jejichž marže by bylo možno ověřovat pomocí metody TNMM. Tato metoda je v analýzách převodních cen používána stále častěji a pokyny OECD pro převodní ceny z roku 2010 nestanoví mezi metodami žádnou hierarchii.

| (163) | Podle společnosti FFT může být vlastní kapitál často výsledkem předchozích rozhodnutí souvisejících s činnostmi společnosti a nemít přímou souvislost s úrovní vlastního kapitálu nutnou pro krytí rizik souvisejících s činností společnosti. |
| --- | --- |

(163)

Podle společnosti FFT může být vlastní kapitál často výsledkem předchozích rozhodnutí souvisejících s činnostmi společnosti a nemít přímou souvislost s úrovní vlastního kapitálu nutnou pro krytí rizik souvisejících s činností společnosti.

| (164) | Společnost FFT upozorňuje, že pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování uznávají, že stanovení převodních cen není exaktní vědou. V tomto ohledu odkazuje na odstavec 1.13 těchto pokynů, a to konkrétněji na tuto úvahu: „[n]esmí se ztrácet ze zřetele, že cílem je dosáhnout na základě spolehlivých informací přiměřeného odhadu hospodářského výsledku za obvyklých tržních podmínek. Je rovněž nutno připomenout, že stanovení převodních cen není exaktní vědou a vyžaduje posouzení jak ze strany daňové správy, tak daňového poplatníka.“ Společnost FFT uvádí, že se u svých činností přesto snažila v rámci možností o odhad odměny za obvyklých tržních podmínek. |
| --- | --- |

(164)

Společnost FFT upozorňuje, že pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování uznávají, že stanovení převodních cen není exaktní vědou. V tomto ohledu odkazuje na odstavec 1.13 těchto pokynů, a to konkrétněji na tuto úvahu: „[n]esmí se ztrácet ze zřetele, že cílem je dosáhnout na základě spolehlivých informací přiměřeného odhadu hospodářského výsledku za obvyklých tržních podmínek. Je rovněž nutno připomenout, že stanovení převodních cen není exaktní vědou a vyžaduje posouzení jak ze strany daňové správy, tak daňového poplatníka.“ Společnost FFT uvádí, že se u svých činností přesto snažila v rámci možností o odhad odměny za obvyklých tržních podmínek.

| (165) | Za třetí, pokud jde o vhodnou výši vlastního kapitálu společnosti FFT, musí tato společnost prokázat, že její vlastní kapitál je dostatečný na pokrytí rizik souvisejících s její činností financování. Oběžník nenabízí žádnou konkrétní směrnici, jak postupovat při stanovení vhodné výše vlastního kapitálu vystaveného riziku. Společnost FFT se proto rozhodla provést analýzu vlastního kapitálu, aby posoudila, jaká část tohoto vlastního kapitálu je nutná pro výkon jejích činností a pokrytí rizik na základě rámce Basilej II. Oběžník také srovnává společnosti, které vyvíjejí zprostředkovatelské finanční činnosti, s nezávislými finančními institucemi. Oběžník rovněž stanoví, že daňoví poplatníci, kteří provádějí finanční transakce v rámci skupiny, musí mít dostatečný vlastní kapitál na pokrytí finančních rizik souvisejících s těmito transakcemi. Činnosti v oblasti podílů nejsou naopak pro účely předběžné dohody o cenách společnosti FFT zohledněny, a proto je opodstatněné, že podíly v držení společnosti FFT jsou vyloučeny z jejího vlastního kapitálu vystaveného riziku. Dále částka vlastního kapitálu odpovídající investicím do dceřiných společností společnosti FFT nebyla zohledněna, protože zahrnuje investice mimo portfolio do dceřiných společností, které jsou odměňovány pomocí dividend. U dividend se analýzy převodních cen neprovádějí, protože dividendy nezohledňují význam vykonávaných funkcí a ani nesená rizika. Takový odpočet je v souladu s rámcem Basilej II (61) a článkem 57 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (dále jen „směrnice CRD III“) (62). |
| --- | --- |

(165)

Za třetí, pokud jde o vhodnou výši vlastního kapitálu společnosti FFT, musí tato společnost prokázat, že její vlastní kapitál je dostatečný na pokrytí rizik souvisejících s její činností financování. Oběžník nenabízí žádnou konkrétní směrnici, jak postupovat při stanovení vhodné výše vlastního kapitálu vystaveného riziku. Společnost FFT se proto rozhodla provést analýzu vlastního kapitálu, aby posoudila, jaká část tohoto vlastního kapitálu je nutná pro výkon jejích činností a pokrytí rizik na základě rámce Basilej II. Oběžník také srovnává společnosti, které vyvíjejí zprostředkovatelské finanční činnosti, s nezávislými finančními institucemi. Oběžník rovněž stanoví, že daňoví poplatníci, kteří provádějí finanční transakce v rámci skupiny, musí mít dostatečný vlastní kapitál na pokrytí finančních rizik souvisejících s těmito transakcemi. Činnosti v oblasti podílů nejsou naopak pro účely předběžné dohody o cenách společnosti FFT zohledněny, a proto je opodstatněné, že podíly v držení společnosti FFT jsou vyloučeny z jejího vlastního kapitálu vystaveného riziku. Dále částka vlastního kapitálu odpovídající investicím do dceřiných společností společnosti FFT nebyla zohledněna, protože zahrnuje investice mimo portfolio do dceřiných společností, které jsou odměňovány pomocí dividend. U dividend se analýzy převodních cen neprovádějí, protože dividendy nezohledňují význam vykonávaných funkcí a ani nesená rizika. Takový odpočet je v souladu s rámcem Basilej II (61) a článkem 57 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (dále jen „směrnice CRD III“) (62).

61

62

| (166) | Za čtvrté, pokud jde o analýzu Komise zpracování pohledávek v rámci skupiny a skutečnost, že se v předběžné dohodě o cenách společnosti FFT nezohledňují všechna ostatní aktiva kromě aktiv, která patří třetím stranám, společnost FFT tvrdí, že úvěrový rating skupiny je již zahrnut do nákladů financování skupiny společností FFT. Vzhledem ke skutečnosti, že společnost FFT a všechny společnosti sdružené ve skupině mají stejný úvěrový rating jako společnost Fiat S.p.A. (63), není společnost FFT, pokud jde o její úvěry těmto společnostem sdruženým v rámci skupiny, vystavena dodatečnému úvěrovému riziku. Úroková míra, již společnost FFT vyžaduje od těchto společností sdružených v rámci skupiny, proto odpovídá součtu i) nákladů na financování skupiny; ii) odměn za ručení vyplácených společnosti Fiat S.p.A.; iii) provozních nákladů vynaložených na možnost poskytování svých vlastních služeb jiným společnostem skupiny; iv) „negativního převodu“ vznikajícího kvůli skutečnosti, že značné částky, které si společnost FFT půjčuje, musí být krátkodobé a s nižší úrokovou mírou, aby tak uspokojila krátkodobé likviditní potřeby skupiny; a v) odměny kapitálu za nesená rizika, která souvisejí s funkcemi plněnými společností FFT při finanční správě skupiny. |
| --- | --- |

(166)

Za čtvrté, pokud jde o analýzu Komise zpracování pohledávek v rámci skupiny a skutečnost, že se v předběžné dohodě o cenách společnosti FFT nezohledňují všechna ostatní aktiva kromě aktiv, která patří třetím stranám, společnost FFT tvrdí, že úvěrový rating skupiny je již zahrnut do nákladů financování skupiny společností FFT. Vzhledem ke skutečnosti, že společnost FFT a všechny společnosti sdružené ve skupině mají stejný úvěrový rating jako společnost Fiat S.p.A. (63), není společnost FFT, pokud jde o její úvěry těmto společnostem sdruženým v rámci skupiny, vystavena dodatečnému úvěrovému riziku. Úroková míra, již společnost FFT vyžaduje od těchto společností sdružených v rámci skupiny, proto odpovídá součtu i) nákladů na financování skupiny; ii) odměn za ručení vyplácených společnosti Fiat S.p.A.; iii) provozních nákladů vynaložených na možnost poskytování svých vlastních služeb jiným společnostem skupiny; iv) „negativního převodu“ vznikajícího kvůli skutečnosti, že značné částky, které si společnost FFT půjčuje, musí být krátkodobé a s nižší úrokovou mírou, aby tak uspokojila krátkodobé likviditní potřeby skupiny; a v) odměny kapitálu za nesená rizika, která souvisejí s funkcemi plněnými společností FFT při finanční správě skupiny.

63

| (167) | Za páté, podle společnosti FFT je na rizikově vážená aktiva použit koeficient ve výši 6 % oprávněně, protože odpovídá tomu, jak společnost FFT chápe rámec Basilej II provedený v souladu se směrnicí CRD místními regulačními orgány na některých územích EU (např. v Itálii) v případě nebankovních finančních institucí. Vzhledem ke skutečnosti, že vystavení aktiv společnosti FFT vůči třetím stranám spočívá především v bankovních vkladech, bylo vyvážení rizik ve výši 20 % uplatněno v souladu se standardním přístupem rámce Basilej II (64). Stejně tak pokud jde o rizikovou váhu ve výši 15 % uplatněnou na provozní riziko, společnost FFT odkazuje Komisi na doporučovaný základní přístup, při kterém je podle bodu č. 649 rámce Basilej II vhodné takový koeficient použít. V rámci stejného přístupu odpovídá hrubý výnos součtu čistého výnosu z úroků a čistému výnosu bez úroků se zahrnutím všech rezerv a provozních nákladů ale bez zahrnutí mimořádných prvků. Protože společnost FFT nemá kromě úroků žádné příjmy, je odkaz na aktivní úroky u bankovních vkladů očištěné od pasivních úroků u bankovních úvěrů opodstatněn jako nejlepší odhad provozního rizika společnosti FFT. Pokud jde o možné změny regulačního rámce, společnost FFT tvrdí, že odpovídající kritéria zůstávají nadále platná podle rámce Basilej III (65) a v rámci směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (66) (dále jen „směrnice CRD IV“) o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky. |
| --- | --- |

(167)

Za páté, podle společnosti FFT je na rizikově vážená aktiva použit koeficient ve výši 6 % oprávněně, protože odpovídá tomu, jak společnost FFT chápe rámec Basilej II provedený v souladu se směrnicí CRD místními regulačními orgány na některých územích EU (např. v Itálii) v případě nebankovních finančních institucí. Vzhledem ke skutečnosti, že vystavení aktiv společnosti FFT vůči třetím stranám spočívá především v bankovních vkladech, bylo vyvážení rizik ve výši 20 % uplatněno v souladu se standardním přístupem rámce Basilej II (64). Stejně tak pokud jde o rizikovou váhu ve výši 15 % uplatněnou na provozní riziko, společnost FFT odkazuje Komisi na doporučovaný základní přístup, při kterém je podle bodu č. 649 rámce Basilej II vhodné takový koeficient použít. V rámci stejného přístupu odpovídá hrubý výnos součtu čistého výnosu z úroků a čistému výnosu bez úroků se zahrnutím všech rezerv a provozních nákladů ale bez zahrnutí mimořádných prvků. Protože společnost FFT nemá kromě úroků žádné příjmy, je odkaz na aktivní úroky u bankovních vkladů očištěné od pasivních úroků u bankovních úvěrů opodstatněn jako nejlepší odhad provozního rizika společnosti FFT. Pokud jde o možné změny regulačního rámce, společnost FFT tvrdí, že odpovídající kritéria zůstávají nadále platná podle rámce Basilej III (65) a v rámci směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (66) (dále jen „směrnice CRD IV“) o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky.

64

65

66

| (168) | Za šesté, pokud jde o pochybnosti, které Komise vyjádřila ohledně použitého koeficientu beta, společnost FFT tvrdí, že i při vyloučení některých srovnávacích prvků (např. vnitrostátních bank) zůstává interval za obvyklých tržních podmínek téměř přesně stejný. Vzhledem k tomu, že společnost FFT jedná jako finanční společnost a nelze ji přirovnávat k bankám, považuje [stejně jako daňový poradce] koeficienty beta finančních společností za nejvhodnější srovnávací prvky. Oběžník navíc jasně odkazuje na poskytovatele finančních služeb. Pro určení vhodného koeficientu beta je na tomto základě přiměřené zohlednit všechny společnosti, které aktivně působí v odvětví finančních služeb. Pokud jde o přijetí 25. percentilu intervalu za obvyklých tržních podmínek, jde o rozhodnutí v souladu s pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování, které soudí, že všechny body intervalu za obvyklých tržních podmínek vedou k cenám/zisku za obvyklých tržních podmínek. Dále se usuzuje, že společnost FFT nese omezená rizika, protože pracuje výlučně pro společnosti skupiny, protože činnosti skupiny jsou ve vysoké míře integrované a protože je v zájmu mateřské společnosti podporovat své dceřiné společnosti. |
| --- | --- |

(168)

Za šesté, pokud jde o pochybnosti, které Komise vyjádřila ohledně použitého koeficientu beta, společnost FFT tvrdí, že i při vyloučení některých srovnávacích prvků (např. vnitrostátních bank) zůstává interval za obvyklých tržních podmínek téměř přesně stejný. Vzhledem k tomu, že společnost FFT jedná jako finanční společnost a nelze ji přirovnávat k bankám, považuje [stejně jako daňový poradce] koeficienty beta finančních společností za nejvhodnější srovnávací prvky. Oběžník navíc jasně odkazuje na poskytovatele finančních služeb. Pro určení vhodného koeficientu beta je na tomto základě přiměřené zohlednit všechny společnosti, které aktivně působí v odvětví finančních služeb. Pokud jde o přijetí 25. percentilu intervalu za obvyklých tržních podmínek, jde o rozhodnutí v souladu s pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování, které soudí, že všechny body intervalu za obvyklých tržních podmínek vedou k cenám/zisku za obvyklých tržních podmínek. Dále se usuzuje, že společnost FFT nese omezená rizika, protože pracuje výlučně pro společnosti skupiny, protože činnosti skupiny jsou ve vysoké míře integrované a protože je v zájmu mateřské společnosti podporovat své dceřiné společnosti.

| (169) | Za sedmé, společnost FFT nesdílí pochybnosti Komise ohledně skutečnosti, že by výnosnost vlastního kapitálu ve výši 0,87 % byla příliš nízká. Nadměrný vlastní kapitál, tj. kapitál, který není nutný na pokrytí rizik nesených společností FFT v rámci její činnosti financování, je buď půjčen jiné společnosti skupiny, která potřebuje dodatečná financování, nebo je použit na financování provozních nákladů společnosti FFT v rámci poskytování finančních služeb. Odměna tohoto kapitálu proto musí být přizpůsobena krátkodobým investicím v hotovosti. |
| --- | --- |

(169)

Za sedmé, společnost FFT nesdílí pochybnosti Komise ohledně skutečnosti, že by výnosnost vlastního kapitálu ve výši 0,87 % byla příliš nízká. Nadměrný vlastní kapitál, tj. kapitál, který není nutný na pokrytí rizik nesených společností FFT v rámci její činnosti financování, je buď půjčen jiné společnosti skupiny, která potřebuje dodatečná financování, nebo je použit na financování provozních nákladů společnosti FFT v rámci poskytování finančních služeb. Odměna tohoto kapitálu proto musí být přizpůsobena krátkodobým investicím v hotovosti.

5.1.2.   Analýza selektivity provedená Komisí

Analýza selektivity provedená Komisí

| (170) | Společnost FFT tvrdí, že i v případě, že by analýza Komise ohledně dodržení zásady obvyklých tržních podmínek byla správná, rozhodnutí o zahájení řízení nepřináší žádný důkaz, že by se společnosti FFT dostalo příznivějšího zacházení než každému jinému lucemburskému daňovému poplatníkovi, který se nachází ve srovnatelné právní a skutkové situaci. Rozhodnutí o zahájení řízení neobsahuje žádné srovnání postavení společnosti FFT s postavením ostatních lucemburských daňových poplatníků, jako je 21 daňových poplatníků, jejichž předběžnou dohodu o cenách Komise zkoumala. |
| --- | --- |

(170)

Společnost FFT tvrdí, že i v případě, že by analýza Komise ohledně dodržení zásady obvyklých tržních podmínek byla správná, rozhodnutí o zahájení řízení nepřináší žádný důkaz, že by se společnosti FFT dostalo příznivějšího zacházení než každému jinému lucemburskému daňovému poplatníkovi, který se nachází ve srovnatelné právní a skutkové situaci. Rozhodnutí o zahájení řízení neobsahuje žádné srovnání postavení společnosti FFT s postavením ostatních lucemburských daňových poplatníků, jako je 21 daňových poplatníků, jejichž předběžnou dohodu o cenách Komise zkoumala.

| (171) | Společnosti FFT bylo povoleno uzavřít s lucemburskou daňovou správou předběžnou dohodu o cenách stejně jako každému jinému lucemburskému daňovému poplatníkovi, který je v Lucembursku skutečně přítomen. |
| --- | --- |

(171)

Společnosti FFT bylo povoleno uzavřít s lucemburskou daňovou správou předběžnou dohodu o cenách stejně jako každému jinému lucemburskému daňovému poplatníkovi, který je v Lucembursku skutečně přítomen.

| (172) | Vzhledem ke skutečnosti, že pro společnost FFT platila v Lucembursku celková sazba daně z příjmu právnických osob ve výši 28,8 % (za hospodářský rok 2011), zatímco v Itálii dosahuje hlavní sazba daně z příjmu právnických osob výše přibližně 33 %, znamenal by vyšší zisk společnosti FFT vyšší odepsatelné náklady v Itálii, protože většina úvěrů poskytovaných společností FFT jsou úvěry společnosti Fiat Finance S.p.A. Není proto zcela jasné, jaký typ „podpory“ získala skupiny jako celek, když společnost FFT přiznala v Lucembursku nižší zisk, a skupina tak mohla v Itálii odepsat menší částku úroků. |
| --- | --- |

(172)

Vzhledem ke skutečnosti, že pro společnost FFT platila v Lucembursku celková sazba daně z příjmu právnických osob ve výši 28,8 % (za hospodářský rok 2011), zatímco v Itálii dosahuje hlavní sazba daně z příjmu právnických osob výše přibližně 33 %, znamenal by vyšší zisk společnosti FFT vyšší odepsatelné náklady v Itálii, protože většina úvěrů poskytovaných společností FFT jsou úvěry společnosti Fiat Finance S.p.A. Není proto zcela jasné, jaký typ „podpory“ získala skupiny jako celek, když společnost FFT přiznala v Lucembursku nižší zisk, a skupina tak mohla v Itálii odepsat menší částku úroků.

5.2.   Druhý soubor připomínek společnosti FFT

Druhý soubor připomínek společnosti FFT

5.2.1.   Předběžná dohoda o cenách neposkytuje žádné „zvýhodnění“

Předběžná dohoda o cenách neposkytuje žádné „zvýhodnění“

| (173) | Druhý soubor připomínek společnosti FFT začíná vysvětlením významu předběžných dohod o cenách jako takových. Tyto dohody jsou považovány za součást obecné daňové soustavy a lucemburský daňový systém je uznává. Předběžná dohoda o cenách společnosti FFT postupuje podle pokynů oběžníku a neodchyluje se od lucemburské obecné daňové soustavy. Doba platnosti předběžné dohody o cenách společnosti FFT v délce 5 roků je v souladu se standardní dobou platnosti předběžných dohod o cenách uzavřených v jiných členských státech. |
| --- | --- |

(173)

Druhý soubor připomínek společnosti FFT začíná vysvětlením významu předběžných dohod o cenách jako takových. Tyto dohody jsou považovány za součást obecné daňové soustavy a lucemburský daňový systém je uznává. Předběžná dohoda o cenách společnosti FFT postupuje podle pokynů oběžníku a neodchyluje se od lucemburské obecné daňové soustavy. Doba platnosti předběžné dohody o cenách společnosti FFT v délce 5 roků je v souladu se standardní dobou platnosti předběžných dohod o cenách uzavřených v jiných členských státech.

| (174) | Lucemburské předpisy v oblasti převodních cen, které tvoří základ oběžníku, jsou součástí obecné daňové soustavy, protože se uplatňují mezi společnostmi ve spojení ve skupině v rámci transakcí mezi podniky. Lucemburské předpisy v oblasti převodních cen se neodchylují od obecné daňové soustavy v tom smyslu, že v praxi dodržují pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování a mají za cíl určit zisk za obvyklých tržních podmínek. |
| --- | --- |

(174)

Lucemburské předpisy v oblasti převodních cen, které tvoří základ oběžníku, jsou součástí obecné daňové soustavy, protože se uplatňují mezi společnostmi ve spojení ve skupině v rámci transakcí mezi podniky. Lucemburské předpisy v oblasti převodních cen se neodchylují od obecné daňové soustavy v tom smyslu, že v praxi dodržují pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování a mají za cíl určit zisk za obvyklých tržních podmínek.

| (175) | Pokud jde o pochybnosti, jež Komise vyjádřila ve svém rozhodnutí o zahájení řízení ohledně metody stanovení převodních cen, společnost FFT tvrdí, že metoda TNMM je obecně přijímanou metodikou schválenou OECD, která je v souladu s lucemburskou obecnou daňovou soustavou. Komise uznala rozšířené používání metody TNMM a rovněž skutečnost, že její uplatnění může vyvolat potíže (67). Pokyny k některým podrobným aspektům nejsou dostatečné, ale Komise si přesto vyhrazuje právo vyřešit kontroverzní otázky převodních cen pomocí vlastní představy o způsobu, jakým by měla být metoda TNMM použita v tomto konkrétním případě. Zisk společnosti FFT přiznaný ke zdanění je sladěn se ziskem vykázaným v účtech, což je další potvrzení, že použití metody TNMM neposkytlo společnosti FFT žádné hospodářské zvýhodnění. |
| --- | --- |

(175)

Pokud jde o pochybnosti, jež Komise vyjádřila ve svém rozhodnutí o zahájení řízení ohledně metody stanovení převodních cen, společnost FFT tvrdí, že metoda TNMM je obecně přijímanou metodikou schválenou OECD, která je v souladu s lucemburskou obecnou daňovou soustavou. Komise uznala rozšířené používání metody TNMM a rovněž skutečnost, že její uplatnění může vyvolat potíže (67). Pokyny k některým podrobným aspektům nejsou dostatečné, ale Komise si přesto vyhrazuje právo vyřešit kontroverzní otázky převodních cen pomocí vlastní představy o způsobu, jakým by měla být metoda TNMM použita v tomto konkrétním případě. Zisk společnosti FFT přiznaný ke zdanění je sladěn se ziskem vykázaným v účtech, což je další potvrzení, že použití metody TNMM neposkytlo společnosti FFT žádné hospodářské zvýhodnění.

67

| (176) | Podle společnosti FFT by měly mít daňové orgány při uplatnění metody TNMM určitý prostor pro posouzení, protože tato metoda při stanovení zdanitelného zisku nevede nikdy k jedinému výsledku ale k řadě platných výsledků. Rozdíl mezi zdanitelným příjmem, jak k němu dospěla společnost FFT (a který přijaly lucemburské daňové orgány), a údajným zdanitelným příjmem podle Komise by proto neměl být považován za zvýhodnění ve smyslu pravidel pro státní podporu. Takové zvýhodnění vzniká pouze v případě, kdy se opatření odchyluje zcela jasně od standardních pravidel pro stanovení převodních cen a přesahuje hranice prostoru pro posouzení, který má daňová správa (68). V opačném případě by se jednalo o vměšování Komise do pravomocí členského státu v oblasti zdanění. |
| --- | --- |

(176)

Podle společnosti FFT by měly mít daňové orgány při uplatnění metody TNMM určitý prostor pro posouzení, protože tato metoda při stanovení zdanitelného zisku nevede nikdy k jedinému výsledku ale k řadě platných výsledků. Rozdíl mezi zdanitelným příjmem, jak k němu dospěla společnost FFT (a který přijaly lucemburské daňové orgány), a údajným zdanitelným příjmem podle Komise by proto neměl být považován za zvýhodnění ve smyslu pravidel pro státní podporu. Takové zvýhodnění vzniká pouze v případě, kdy se opatření odchyluje zcela jasně od standardních pravidel pro stanovení převodních cen a přesahuje hranice prostoru pro posouzení, který má daňová správa (68). V opačném případě by se jednalo o vměšování Komise do pravomocí členského státu v oblasti zdanění.

68

| (177) | Společnost FFT dále tvrdí, že Komise měla při posouzení existence zvýhodnění počítat s celkovými důsledky „pro skupinu“. V tomto ohledu se skupině Fiat nedostalo žádného zvýhodnění, protože každé zvýšení základu daně v Lucembursku je vyrovnáno zvýšením daňových odpisů v jiných evropských zemích (v posledních rocích především v Itálii). Podle společnosti FFT byly tyto důsledky uznány v několika rozhodnutích Komise (69). |
| --- | --- |

(177)

Společnost FFT dále tvrdí, že Komise měla při posouzení existence zvýhodnění počítat s celkovými důsledky „pro skupinu“. V tomto ohledu se skupině Fiat nedostalo žádného zvýhodnění, protože každé zvýšení základu daně v Lucembursku je vyrovnáno zvýšením daňových odpisů v jiných evropských zemích (v posledních rocích především v Itálii). Podle společnosti FFT byly tyto důsledky uznány v několika rozhodnutích Komise (69).

69

5.2.2.   Neexistence „selektivity“

Neexistence „selektivity“

| (178) | Podle společnosti FFT může referenční systém, který se má použít pro posouzení selektivity, zahrnovat pouze společnosti, jež podléhají předpisům v oblasti převodních cen, tj. společnosti, které jednají pouze s třetími stranami, jež jsou s nimi sdruženy. Uvedené je uznáno v rozhodnutí Komise o režimu groepsrentebox (70), v němž se, pokud jde o činnosti financování pomocí úvěrů, tvrdí, že spřízněné podniky se nacházejí v právní a skutkové situaci, jež není srovnatelná s právní a skutkovou situací nespřízněných podniků. Na prokázání selektivity by tak Komise musela dokázat, že společnost FFT získala předběžnou dohodu o cenách za podmínek, které se liší od podmínek uplatňovaných na ostatní lucemburské subjekty skupiny, které vykonávají činnosti v oblasti financování. Oběžník přitom vysvětluje, že předběžné dohody o cenách jsou dostupné všem společnostem finančních skupin. Žádná selektivita proto neexistuje. |
| --- | --- |

(178)

Podle společnosti FFT může referenční systém, který se má použít pro posouzení selektivity, zahrnovat pouze společnosti, jež podléhají předpisům v oblasti převodních cen, tj. společnosti, které jednají pouze s třetími stranami, jež jsou s nimi sdruženy. Uvedené je uznáno v rozhodnutí Komise o režimu groepsrentebox (70), v němž se, pokud jde o činnosti financování pomocí úvěrů, tvrdí, že spřízněné podniky se nacházejí v právní a skutkové situaci, jež není srovnatelná s právní a skutkovou situací nespřízněných podniků. Na prokázání selektivity by tak Komise musela dokázat, že společnost FFT získala předběžnou dohodu o cenách za podmínek, které se liší od podmínek uplatňovaných na ostatní lucemburské subjekty skupiny, které vykonávají činnosti v oblasti financování. Oběžník přitom vysvětluje, že předběžné dohody o cenách jsou dostupné všem společnostem finančních skupin. Žádná selektivita proto neexistuje.

groepsrentebox

70

| (179) | Komise obvykle uznává daňová rozhodnutí jako nástroj, který poskytuje daňovým poplatníkům právní jistotu a předvídatelnost ohledně jejich daňové situace. Daňová rozhodnutí přijatá lucemburskou daňovou správou nezávisí na jejím volném uvážení, protože dodržují zásady oběžníku, který výslovně odkazuje na zásadu obvyklých tržních podmínek stanovenou v článku 9 vzorové úmluvy OECD o daních z příjmu a majetku a poskytuje pokyny a upřesnění ohledně minimálních potřeb vlastního kapitálu a analýzy převodních cen, které lucemburská skupina, jež vyvíjí činnosti v oblasti financování v rámci skupiny, musí dodržet. Prostor pro posouzení, který má lucemburská daňová správa, a pokud vůbec existuje, je proto omezen pokyny oběžníku. Tento omezený prostor pro posouzení, který je daňové správě ponechán, zůstává navíc v rámci uplatnění pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování. Tato prostá skutečnost nemůže sama o sobě vyvolat existenci státní podpory. Společnost FFT dále tvrdí, že předběžná dohoda o cenách společnosti FFT podléhá pravidelnému přezkumu a platí maximálně po dobu 5 roků. |
| --- | --- |

(179)

Komise obvykle uznává daňová rozhodnutí jako nástroj, který poskytuje daňovým poplatníkům právní jistotu a předvídatelnost ohledně jejich daňové situace. Daňová rozhodnutí přijatá lucemburskou daňovou správou nezávisí na jejím volném uvážení, protože dodržují zásady oběžníku, který výslovně odkazuje na zásadu obvyklých tržních podmínek stanovenou v článku 9 vzorové úmluvy OECD o daních z příjmu a majetku a poskytuje pokyny a upřesnění ohledně minimálních potřeb vlastního kapitálu a analýzy převodních cen, které lucemburská skupina, jež vyvíjí činnosti v oblasti financování v rámci skupiny, musí dodržet. Prostor pro posouzení, který má lucemburská daňová správa, a pokud vůbec existuje, je proto omezen pokyny oběžníku. Tento omezený prostor pro posouzení, který je daňové správě ponechán, zůstává navíc v rámci uplatnění pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování. Tato prostá skutečnost nemůže sama o sobě vyvolat existenci státní podpory. Společnost FFT dále tvrdí, že předběžná dohoda o cenách společnosti FFT podléhá pravidelnému přezkumu a platí maximálně po dobu 5 roků.

| (180) | Společnost FFT také tvrdí, že Komise neprokázala, že se uplatnění metody TNMM na předběžnou dohodu o cenách společnosti FFT odchyluje od jiných daňových rozhodnutí vydaných v případě společností, jež se nacházejí ve srovnatelných situacích, jako je situace společnosti FFT. Podle společnosti FFT je mimo veškerou pochybnost, že srovnatelná společnost nacházející se v podobné situaci, jako je její, by mohla požádat o daňové rozhodnutí a stanovit svůj zdanitelný zisk na základě metody TNMM. Protože společnost FFT a srovnatelné společnosti podléhají stejnému daňovému režimu, nemá smysl zjišťovat, zda metoda stanovení převodních cen uplatněná na společnost FFT je či není v souladu s pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování (což v každém případě je). |
| --- | --- |

(180)

Společnost FFT také tvrdí, že Komise neprokázala, že se uplatnění metody TNMM na předběžnou dohodu o cenách společnosti FFT odchyluje od jiných daňových rozhodnutí vydaných v případě společností, jež se nacházejí ve srovnatelných situacích, jako je situace společnosti FFT. Podle společnosti FFT je mimo veškerou pochybnost, že srovnatelná společnost nacházející se v podobné situaci, jako je její, by mohla požádat o daňové rozhodnutí a stanovit svůj zdanitelný zisk na základě metody TNMM. Protože společnost FFT a srovnatelné společnosti podléhají stejnému daňovému režimu, nemá smysl zjišťovat, zda metoda stanovení převodních cen uplatněná na společnost FFT je či není v souladu s pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování (což v každém případě je).

5.2.3.   Skutková situace společnosti FFT se podstatně liší od situace, jež byla zjištěna v rozhodnutích o koordinačních centrech

Skutková situace společnosti FFT se podstatně liší od situace, jež byla zjištěna v rozhodnutích o koordinačních centrech

| (181) | Podle společnosti FFT vykazuje rozhodnutí o zahájení řízení několik výrazných odlišností ve srovnání s předchozími rozhodnutími, v nichž Komise zpochybnila uplatnění určité metody stanovení převodních cen (konkrétně metody „náklady plus přirážka“) jako daňové opatření, které vedlo k selektivnímu zvýhodnění (71). V těchto rozhodnutích byl režim dostupný pouze daňovým poplatníkům, kteří splnili určité požadavky, zatímco v rozhodnutí o zahájení řízení Komise zpochybňuje jen použití metody TNMM, tj. konkrétní určení zdanitelného zisku v rámci řízení o předběžné dohodě o cenách, které je přístupné všem lucemburským daňovým poplatníkům, kteří vykonávají činnosti v oblasti financování se sdruženými stranami. |
| --- | --- |

(181)

Podle společnosti FFT vykazuje rozhodnutí o zahájení řízení několik výrazných odlišností ve srovnání s předchozími rozhodnutími, v nichž Komise zpochybnila uplatnění určité metody stanovení převodních cen (konkrétně metody „náklady plus přirážka“) jako daňové opatření, které vedlo k selektivnímu zvýhodnění (71). V těchto rozhodnutích byl režim dostupný pouze daňovým poplatníkům, kteří splnili určité požadavky, zatímco v rozhodnutí o zahájení řízení Komise zpochybňuje jen použití metody TNMM, tj. konkrétní určení zdanitelného zisku v rámci řízení o předběžné dohodě o cenách, které je přístupné všem lucemburským daňovým poplatníkům, kteří vykonávají činnosti v oblasti financování se sdruženými stranami.

71

| (182) | V těchto rozhodnutích se navíc příjem stanovený pomocí metody „náklady plus přirážka“ mohl výrazně lišit od zisku vykázaného v účtech, což není případ společnosti FFT, jejíž příjem stanovený metodou TNMM odpovídá účetnímu výsledku společnosti jako takové. Stejně tak použití metody stanovení převodních cen v předchozích rozhodnutích nebylo zjevně v souladu s pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování. V tomto konkrétním případě k porušení těchto pokynů nedochází. Na rozdíl od skutečností zjištěných v rozhodnutích o koordinačních centrech ale pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování neobsahují jasné pokyny pro stanovení převodních cen u určitých činností vykonávaných společností FFT (jako jsou činnosti v oblasti financování a správy hotovosti). |
| --- | --- |

(182)

V těchto rozhodnutích se navíc příjem stanovený pomocí metody „náklady plus přirážka“ mohl výrazně lišit od zisku vykázaného v účtech, což není případ společnosti FFT, jejíž příjem stanovený metodou TNMM odpovídá účetnímu výsledku společnosti jako takové. Stejně tak použití metody stanovení převodních cen v předchozích rozhodnutích nebylo zjevně v souladu s pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování. V tomto konkrétním případě k porušení těchto pokynů nedochází. Na rozdíl od skutečností zjištěných v rozhodnutích o koordinačních centrech ale pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování neobsahují jasné pokyny pro stanovení převodních cen u určitých činností vykonávaných společností FFT (jako jsou činnosti v oblasti financování a správy hotovosti).

| (183) | Společnost FFT dále tvrdí, že Komise nezohlednila skutečnost, že předběžná dohoda o cenách společnosti FFT je založena na hospodářské studii, která je v souladu s pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování, přestože to prokazuje, že stanovení zisku nebylo svévolné a že lucemburské daňové orgány neuplatnily žádnou rozhodovací pravomoc. |
| --- | --- |

(183)

Společnost FFT dále tvrdí, že Komise nezohlednila skutečnost, že předběžná dohoda o cenách společnosti FFT je založena na hospodářské studii, která je v souladu s pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování, přestože to prokazuje, že stanovení zisku nebylo svévolné a že lucemburské daňové orgány neuplatnily žádnou rozhodovací pravomoc.

6.   ODPOVĚĎ LUCEMBURSKA NA PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

ODPOVĚĎ LUCEMBURSKA NA PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

| (184) | Dopisem ze dne 5. ledna 2015 Lucembursko uvedlo, že se plně připojuje k připomínkám skupiny Fiat. |
| --- | --- |

(184)

Dopisem ze dne 5. ledna 2015 Lucembursko uvedlo, že se plně připojuje k připomínkám skupiny Fiat.

7.   POSOUZENÍ NAPADENÉHO OPATŘENÍ

POSOUZENÍ NAPADENÉHO OPATŘENÍ

7.1.   Existence podpory

Existence podpory

| (185) | Podle čl. 107 odst. 1 SFEU jsou podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, neslučitelné s vnitřním trhem, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy. |
| --- | --- |

(185)

Podle čl. 107 odst. 1 SFEU jsou podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, neslučitelné s vnitřním trhem, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.

| (186) | Podle ustálené judikatury vyžaduje označení za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, aby byly splněny všechny podmínky, které jsou v něm uvedené (72). Je tak stanoveno, že aby bylo možno označit určité opatření za státní podporu ve smyslu tohoto ustanovení, musí se za prvé jednat o zásah státu nebo prostřednictvím státních prostředků; za druhé, tento zásah může ovlivnit obchod mezi členskými státy; za třetí, zásah musí poskytovat selektivní zvýhodnění určitému podniku; a za čtvrté, zásah narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž (73). |
| --- | --- |

(186)

Podle ustálené judikatury vyžaduje označení za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, aby byly splněny všechny podmínky, které jsou v něm uvedené (72). Je tak stanoveno, že aby bylo možno označit určité opatření za státní podporu ve smyslu tohoto ustanovení, musí se za prvé jednat o zásah státu nebo prostřednictvím státních prostředků; za druhé, tento zásah může ovlivnit obchod mezi členskými státy; za třetí, zásah musí poskytovat selektivní zvýhodnění určitému podniku; a za čtvrté, zásah narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž (73).

72

73

| (187) | Pokud jde o první podmínku existence podpory, napadené daňové rozhodnutí vydal subjekt s názvem Administration des contributions directs, který je součástí daňové správy Lucemburského velkovévodství. Součástí tohoto rozhodnutí je souhlas lucemburské daňové správy s metodou přidělování zisku společnosti FFT v rámci skupiny Fiat, již navrhl daňový poradce této společnosti, která je pro lucemburskou daňovou správu závazná po dobu 5 roků a na jejímž základě společnost FFT vypočítává každý rok výši daně z příjmu právnických osob, již má Lucembursku zaplatit. Napadené daňové rozhodnutí je proto přičitatelné Lucembursku. |
| --- | --- |

(187)

Pokud jde o první podmínku existence podpory, napadené daňové rozhodnutí vydal subjekt s názvem Administration des contributions directs, který je součástí daňové správy Lucemburského velkovévodství. Součástí tohoto rozhodnutí je souhlas lucemburské daňové správy s metodou přidělování zisku společnosti FFT v rámci skupiny Fiat, již navrhl daňový poradce této společnosti, která je pro lucemburskou daňovou správu závazná po dobu 5 roků a na jejímž základě společnost FFT vypočítává každý rok výši daně z příjmu právnických osob, již má Lucembursku zaplatit. Napadené daňové rozhodnutí je proto přičitatelné Lucembursku.

| (188) | Pokud jde o financování opatření pomocí státních prostředků, podle ustálené judikatury Soudního dvora opatření, kterým veřejné orgány poskytují určitým podnikům zvýhodňující daňové zacházení, které sice není spojeno s převodem státních prostředků, ale staví tyto podniky do lepší finanční situace oproti ostatním poplatníkům, představuje státní podporu (74). Komise v části 7.2 prokáže, že napadené daňové rozhodnutí vede ke snížení daně, již má společnost FFT Lucembursku platit, tím, že se odchyluje od daně, již by společnost FFT musela v opačném případě uhradit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob. Napadené daňové rozhodnutí je proto nutno považovat za opatření vedoucí ke ztrátě státních prostředků, protože každé snížení daně, již má společnost FFT platit, má za následek ztrátu daňových příjmů, kterými by Lucembursko mohlo bez tohoto snížení disponovat. |
| --- | --- |

(188)

Pokud jde o financování opatření pomocí státních prostředků, podle ustálené judikatury Soudního dvora opatření, kterým veřejné orgány poskytují určitým podnikům zvýhodňující daňové zacházení, které sice není spojeno s převodem státních prostředků, ale staví tyto podniky do lepší finanční situace oproti ostatním poplatníkům, představuje státní podporu (74). Komise v části 7.2 prokáže, že napadené daňové rozhodnutí vede ke snížení daně, již má společnost FFT Lucembursku platit, tím, že se odchyluje od daně, již by společnost FFT musela v opačném případě uhradit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob. Napadené daňové rozhodnutí je proto nutno považovat za opatření vedoucí ke ztrátě státních prostředků, protože každé snížení daně, již má společnost FFT platit, má za následek ztrátu daňových příjmů, kterými by Lucembursko mohlo bez tohoto snížení disponovat.

74

| (189) | Pokud jde o druhou podmínku existence státní podpory, je společnost FFT součástí skupiny Fiat, což je subjekt s celosvětovou působností, který vykonává své činnosti ve všech členských státech Unie, takže každá podpora v její prospěch může ovlivnit obchod v rámci Unie. Opatření poskytnuté státem je dále považováno za opatření, které narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž, pokud posiluje konkurenční postavení svého příjemce vůči ostatním konkurenčním podnikům (75). Protože napadené daňové rozhodnutí osvobozuje společnost FFT od daňového dluhu, který by za běžných okolností byla povinna uhradit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, narušuje toto rozhodnutí nebo může narušit finanční situaci společnosti FFT a skupiny Fiat, takže je v tomto konkrétním případě rovněž splněna čtvrtá podmínka existence státní podpory. |
| --- | --- |

(189)

Pokud jde o druhou podmínku existence státní podpory, je společnost FFT součástí skupiny Fiat, což je subjekt s celosvětovou působností, který vykonává své činnosti ve všech členských státech Unie, takže každá podpora v její prospěch může ovlivnit obchod v rámci Unie. Opatření poskytnuté státem je dále považováno za opatření, které narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž, pokud posiluje konkurenční postavení svého příjemce vůči ostatním konkurenčním podnikům (75). Protože napadené daňové rozhodnutí osvobozuje společnost FFT od daňového dluhu, který by za běžných okolností byla povinna uhradit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, narušuje toto rozhodnutí nebo může narušit finanční situaci společnosti FFT a skupiny Fiat, takže je v tomto konkrétním případě rovněž splněna čtvrtá podmínka existence státní podpory.

75

| (190) | Pokud jde o třetí podmínku existence podpory, Komise v části 7.2 vysvětlí důvody, které ji vedou k tomu, že soudí, že napadené daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění, protože vede ke snížení daně, již má tento subjekt Lucembursku platit, tím, že se odchyluje od daně, již by společnost FFT měla platit na základě obecného systému daně z příjmu právnických osob, takže jsou splněny všechny podmínky existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(190)

Pokud jde o třetí podmínku existence podpory, Komise v části 7.2 vysvětlí důvody, které ji vedou k tomu, že soudí, že napadené daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění, protože vede ke snížení daně, již má tento subjekt Lucembursku platit, tím, že se odchyluje od daně, již by společnost FFT měla platit na základě obecného systému daně z příjmu právnických osob, takže jsou splněny všechny podmínky existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

7.2.   Existence selektivní výhody

Existence selektivní výhody

| (191) | Podle ustálené judikatury „čl. 107 odst. 1 Smlouvy ukládá povinnost určit, zda v rámci daného právního režimu je vnitrostátní opatření takové povahy, že zvýhodňuje ‚určité podniky nebo určitá odvětví výroby‘ vůči ostatním, které se nacházejí s ohledem na cíl sledovaný uvedeným režimem ve srovnatelné právní a skutkové situaci. Pokud je tomu tak, dotyčné opatření splňuje podmínku selektivity“ (76). |
| --- | --- |

(191)

Podle ustálené judikatury „čl. 107 odst. 1 Smlouvy ukládá povinnost určit, zda v rámci daného právního režimu je vnitrostátní opatření takové povahy, že zvýhodňuje ‚určité podniky nebo určitá odvětví výroby‘ vůči ostatním, které se nacházejí s ohledem na cíl sledovaný uvedeným režimem ve srovnatelné právní a skutkové situaci. Pokud je tomu tak, dotyčné opatření splňuje podmínku selektivity“ (76).

76

| (192) | Ve věcech, které se týkají oblasti zdanění, Soudní dvůr vypracoval pro určení, zda je určité daňové opatření selektivní, analýzu ve třech etapách (77). Nejprve je nutno určit, co je obecný či běžný režim zdanění platný v členském státě, tj. tzv. „referenční systém“. V druhé etapě je nutno určit, zda předmětné daňové opatření představuje odchylku od tohoto systému tím, že zavádí rozlišování mezi hospodářskými subjekty, které se nacházejí s ohledem na inherentní cíle systému ve srovnatelné právní a skutkové situaci. Pokud opatření představuje odchylku od referenčního systému, je nutno ve třetí etapě stanovit, zda lze toto opatření odůvodnit povahou nebo obecnou systematikou referenčního systému. Daňové opatření, které představuje odchylku z provádění referenčního systému, lze odůvodnit, může-li dotyčný členský stát prokázat, že toto opatření vyplývá přímo ze základních nebo řídících principů jeho daňové soustavy (78). Pokud ano, daňové opatření není selektivní. Důkazní břemeno přísluší během této třetí etapy členskému státu. |
| --- | --- |

(192)

Ve věcech, které se týkají oblasti zdanění, Soudní dvůr vypracoval pro určení, zda je určité daňové opatření selektivní, analýzu ve třech etapách (77). Nejprve je nutno určit, co je obecný či běžný režim zdanění platný v členském státě, tj. tzv. „referenční systém“. V druhé etapě je nutno určit, zda předmětné daňové opatření představuje odchylku od tohoto systému tím, že zavádí rozlišování mezi hospodářskými subjekty, které se nacházejí s ohledem na inherentní cíle systému ve srovnatelné právní a skutkové situaci. Pokud opatření představuje odchylku od referenčního systému, je nutno ve třetí etapě stanovit, zda lze toto opatření odůvodnit povahou nebo obecnou systematikou referenčního systému. Daňové opatření, které představuje odchylku z provádění referenčního systému, lze odůvodnit, může-li dotyčný členský stát prokázat, že toto opatření vyplývá přímo ze základních nebo řídících principů jeho daňové soustavy (78). Pokud ano, daňové opatření není selektivní. Důkazní břemeno přísluší během této třetí etapy členskému státu.

77

78

7.2.1.   Určení referenčního systému

Určení referenčního systému

7.2.1.1.   Referenční systém tvořený lucemburským obecným systémem daně z příjmu právnických osob

Referenční systém tvořený lucemburským obecným systémem daně z příjmu právnických osob

| (193) | Pro účely analýzy selektivní povahy určitého opatření podpory se referenční systém obvykle skládá ze soudržného souboru pravidel, která na základě objektivních kritérií platí pro všechny podniky, které spadají do oblasti jeho působnosti, jež je definována jeho cílem. |
| --- | --- |

(193)

Pro účely analýzy selektivní povahy určitého opatření podpory se referenční systém obvykle skládá ze soudržného souboru pravidel, která na základě objektivních kritérií platí pro všechny podniky, které spadají do oblasti jeho působnosti, jež je definována jeho cílem.

| (194) | V tomto konkrétním případě se Komise domnívá, že referenčním systémem je obecný systém daně z příjmu právnických osob v Lucembursku, jehož cílem je zdanění zisku všech společností, které podléhají zdanění v Lucembursku (79). Lucemburský systém daně z příjmu právnických osob platí pro domácí společnosti a zahraniční společnosti sídlící v Lucembursku, včetně lucemburských poboček zahraničních společností. V Lucembursku je společnost považována za sídlící v zemi, pokud je její sídlo zapsáno v rejstříku v Lucembursku nebo se zde nachází její ústřední správa. Domácí společnosti a zahraniční společnosti, které sídlí v Lucembursku, musí platit daň z příjmu právnických osob u zisku, který vytvářejí na mezinárodní úrovni, kromě případů, kdy se uplatňuje úmluva o zamezení dvojího zdanění. Společnosti, které v Lucembursku nesídlí, podléhají dani z příjmu právnických osob pouze u určitého typu zvláštních příjmů z lucemburských zdrojů (80). Daň se platí z vytvořeného zisku sníženého o daňově odepsatelné výdaje a ztráty, které mohou být převáděny z roku na rok bez časového omezení. |
| --- | --- |

(194)

V tomto konkrétním případě se Komise domnívá, že referenčním systémem je obecný systém daně z příjmu právnických osob v Lucembursku, jehož cílem je zdanění zisku všech společností, které podléhají zdanění v Lucembursku (79). Lucemburský systém daně z příjmu právnických osob platí pro domácí společnosti a zahraniční společnosti sídlící v Lucembursku, včetně lucemburských poboček zahraničních společností. V Lucembursku je společnost považována za sídlící v zemi, pokud je její sídlo zapsáno v rejstříku v Lucembursku nebo se zde nachází její ústřední správa. Domácí společnosti a zahraniční společnosti, které sídlí v Lucembursku, musí platit daň z příjmu právnických osob u zisku, který vytvářejí na mezinárodní úrovni, kromě případů, kdy se uplatňuje úmluva o zamezení dvojího zdanění. Společnosti, které v Lucembursku nesídlí, podléhají dani z příjmu právnických osob pouze u určitého typu zvláštních příjmů z lucemburských zdrojů (80). Daň se platí z vytvořeného zisku sníženého o daňově odepsatelné výdaje a ztráty, které mohou být převáděny z roku na rok bez časového omezení.

79

80

| (195) | Lucemburská daň z příjmu právnických osob se skládá z daně ze zisku společností (tzv. „daň samosprávných celků z příjmu“ – „impôt sur le revenu des collectivités“, dále jen „daň IRC“), jejíž sazba je stanovena na 21 %, a v případě společností usazených v městě Lucemburk ještě obecní daň ze zisku obchodních společností („obecní obchodní daň“ – „impôt commercial communal“), jejíž sazba je stanovena na 6,75 %. Na daň IRC se navíc uplatňuje přirážka ve výši 5 % na financování fondu zaměstnanosti (81). Od 1. ledna 2011 tak dosahuje celková souhrnná sazba daně z příjmu právnických osob v Lucembursku výše 28,80 % (82) (83). |
| --- | --- |

(195)

Lucemburská daň z příjmu právnických osob se skládá z daně ze zisku společností (tzv. „daň samosprávných celků z příjmu“ – „impôt sur le revenu des collectivités“, dále jen „daň IRC“), jejíž sazba je stanovena na 21 %, a v případě společností usazených v městě Lucemburk ještě obecní daň ze zisku obchodních společností („obecní obchodní daň“ – „impôt commercial communal“), jejíž sazba je stanovena na 6,75 %. Na daň IRC se navíc uplatňuje přirážka ve výši 5 % na financování fondu zaměstnanosti (81). Od 1. ledna 2011 tak dosahuje celková souhrnná sazba daně z příjmu právnických osob v Lucembursku výše 28,80 % (82) (83).

daň samosprávných celků z příjmu

impôt sur le revenu des collectivités

obecní obchodní daň

impôt commercial communal

81

82

83

| (196) | Výpočet zdanitelného zisku pro účely daně z příjmu právnických osob v zásadě vychází z obchodních účtů daňového poplatníka s výhradou úprav uložených lucemburskými daňovými předpisy, které se především týkají osvobození od daně dividend/nadhodnoty, opětovného zahrnutí neodečitatelných výdajů (84), oprav daňového výsledku transakcí, které nejsou provedeny za obvyklých tržních podmínek, a uplatnění pravidel pro odpisy, které jsou rozdílné z účetního a daňového hlediska. |
| --- | --- |

(196)

Výpočet zdanitelného zisku pro účely daně z příjmu právnických osob v zásadě vychází z obchodních účtů daňového poplatníka s výhradou úprav uložených lucemburskými daňovými předpisy, které se především týkají osvobození od daně dividend/nadhodnoty, opětovného zahrnutí neodečitatelných výdajů (84), oprav daňového výsledku transakcí, které nejsou provedeny za obvyklých tržních podmínek, a uplatnění pravidel pro odpisy, které jsou rozdílné z účetního a daňového hlediska.

84

| (197) | Je-li výpočet zdanitelného zisku v případě samostatných neintegrovaných/domácích společností, které provádějí transakce na trhu, poměrně jednoduchý, protože je založen na rozdílu mezi příjmy a náklady na trhu, na němž probíhá hospodářská soutěž, při výpočtu zdanitelného zisku v případě společností daňově integrovaných, jako je společnost FFT, je nutno používat nepřímé údaje. Pro určení základu daně z příjmu právnický osob mohou neintegrované samostatné společnosti použít jako výchozí bod svůj účetní zisk, protože tento zisk závisí na cenách určovaných trhem pro vstupy, jež společnost nabyla, a zboží a služby, které prodala. Naopak společnost, která provádí transakce se společnostmi, které patří do stejné skupiny, musí provést odhad cen uplatněných na tyto transakce v rámci skupiny, aby určila pro daňové účely svůj zdanitelný zisk, přičemž tento odhad provádí stejná společnost, která kontroluje skupinu, místo, aby ho určil trh. |
| --- | --- |

(197)

Je-li výpočet zdanitelného zisku v případě samostatných neintegrovaných/domácích společností, které provádějí transakce na trhu, poměrně jednoduchý, protože je založen na rozdílu mezi příjmy a náklady na trhu, na němž probíhá hospodářská soutěž, při výpočtu zdanitelného zisku v případě společností daňově integrovaných, jako je společnost FFT, je nutno používat nepřímé údaje. Pro určení základu daně z příjmu právnický osob mohou neintegrované samostatné společnosti použít jako výchozí bod svůj účetní zisk, protože tento zisk závisí na cenách určovaných trhem pro vstupy, jež společnost nabyla, a zboží a služby, které prodala. Naopak společnost, která provádí transakce se společnostmi, které patří do stejné skupiny, musí provést odhad cen uplatněných na tyto transakce v rámci skupiny, aby určila pro daňové účely svůj zdanitelný zisk, přičemž tento odhad provádí stejná společnost, která kontroluje skupinu, místo, aby ho určil trh.

| (198) | Uvedený rozdíl ve výpočtu zdanitelného zisku mezi neintegrovanými společnostmi, tj. společnostmi, které nejsou součástí skupiny, a jsou proto označovány za „samostatné“, a integrovanými společnostmi, tj. společnostmi, které jsou součástí skupiny, nemá přesto žádný vliv na cíl systému daně z příjmu právnických osob v Lucembursku, který spočívá ve zdanění zisku všech společností sídlících v Lucembursku bez ohledu na to, zda jsou integrované či neintegrované. Daň IRC se týká subjektů přítomných v Lucembursku, které podléhají dani z příjmu právnických osob, a zahrnuje „každý hospodářský subjekt, který může přímo podléhat dani samosprávných celků z příjmu“. Právní forma podniku a ani jeho struktura (skupina společností či nikoliv) nepředstavují rozhodující kritérium, pokud jde o vybírání daně z příjmu právnických osob v Lucembursku. I v případě, kdy lze usoudit, že rozhodnutí o financování jsou přijímána ve vyšším zájmu skupiny jako celku, je lucemburská daň z příjmu právnických osob vybírána od individuálních subjektů a není vybírána od skupin a napadené daňové rozhodnutí se týká výlučně zdanitelného zisku společnosti FFT, takže každé snížení daňových příjmů vychází z jednotlivých hospodářských výsledků této společnosti. Je sice pravda, že daňové předpisy počítají se zvláštními ustanoveními, které platí pro skupiny (např. režim daňové integrace (85)), ale tato ustanovení mají za cíl zrovnoprávnit neintegrované společnosti a hospodářské subjekty organizované formou skupin a nikoliv poskytnout výhodnější zacházení posledně zmíněným (86). |
| --- | --- |

(198)

Uvedený rozdíl ve výpočtu zdanitelného zisku mezi neintegrovanými společnostmi, tj. společnostmi, které nejsou součástí skupiny, a jsou proto označovány za „samostatné“, a integrovanými společnostmi, tj. společnostmi, které jsou součástí skupiny, nemá přesto žádný vliv na cíl systému daně z příjmu právnických osob v Lucembursku, který spočívá ve zdanění zisku všech společností sídlících v Lucembursku bez ohledu na to, zda jsou integrované či neintegrované. Daň IRC se týká subjektů přítomných v Lucembursku, které podléhají dani z příjmu právnických osob, a zahrnuje „každý hospodářský subjekt, který může přímo podléhat dani samosprávných celků z příjmu“. Právní forma podniku a ani jeho struktura (skupina společností či nikoliv) nepředstavují rozhodující kritérium, pokud jde o vybírání daně z příjmu právnických osob v Lucembursku. I v případě, kdy lze usoudit, že rozhodnutí o financování jsou přijímána ve vyšším zájmu skupiny jako celku, je lucemburská daň z příjmu právnických osob vybírána od individuálních subjektů a není vybírána od skupin a napadené daňové rozhodnutí se týká výlučně zdanitelného zisku společnosti FFT, takže každé snížení daňových příjmů vychází z jednotlivých hospodářských výsledků této společnosti. Je sice pravda, že daňové předpisy počítají se zvláštními ustanoveními, které platí pro skupiny (např. režim daňové integrace (85)), ale tato ustanovení mají za cíl zrovnoprávnit neintegrované společnosti a hospodářské subjekty organizované formou skupin a nikoliv poskytnout výhodnější zacházení posledně zmíněným (86).

85

86

| (199) | Skutečnost, že se zdanitelný zisk nutně vypočítává odlišným způsobem v případě integrovaných společností a v případě neintegrovaných společností, nemá žádný význam pro určení referenčního systému pro účely analýzy selektivity v tomto konkrétním případě. Protože podle systému daně z příjmu právnických osob Lucemburska je zisk všech společností sídlících v Lucembursku zdaněn stejným způsobem, a to bez rozlišování mezi integrovanými a neintegrovanými společnostmi, je nutno považovat oba typy společností za společnosti, které se nacházejí z hlediska cíle, který je tomuto systému vlastní, v podobné právní a skutkové situaci (87). Protože cílem napadeného daňového rozhodnutí je určit zdanitelný zisk společnosti FFT, aby mohla být vybrána daň z příjmu právnických osob na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, představuje tento systém referenční systém, z jehož hlediska je nutno posoudit daňové rozhodnutí, aby se zjistilo, zda se společnosti FFT dostalo selektivního zvýhodnění. |
| --- | --- |

(199)

Skutečnost, že se zdanitelný zisk nutně vypočítává odlišným způsobem v případě integrovaných společností a v případě neintegrovaných společností, nemá žádný význam pro určení referenčního systému pro účely analýzy selektivity v tomto konkrétním případě. Protože podle systému daně z příjmu právnických osob Lucemburska je zisk všech společností sídlících v Lucembursku zdaněn stejným způsobem, a to bez rozlišování mezi integrovanými a neintegrovanými společnostmi, je nutno považovat oba typy společností za společnosti, které se nacházejí z hlediska cíle, který je tomuto systému vlastní, v podobné právní a skutkové situaci (87). Protože cílem napadeného daňového rozhodnutí je určit zdanitelný zisk společnosti FFT, aby mohla být vybrána daň z příjmu právnických osob na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, představuje tento systém referenční systém, z jehož hlediska je nutno posoudit daňové rozhodnutí, aby se zjistilo, zda se společnosti FFT dostalo selektivního zvýhodnění.

87

| (200) | Jako odpověď na různá tvrzení společnosti FFT, kterými podporuje své stanovisko, že společnosti skupiny a samostatné společnosti nespadají pod stejný referenční systém, Komise upozorňuje na následující. |
| --- | --- |

(200)

Jako odpověď na různá tvrzení společnosti FFT, kterými podporuje své stanovisko, že společnosti skupiny a samostatné společnosti nespadají pod stejný referenční systém, Komise upozorňuje na následující.

| (201) | Podle společnosti FFT by referenční systém branný v úvahu pro posouzení selektivity napadeného daňového rozhodnutí měl zahrnovat pouze podniky, které podléhají pravidlům v oblasti převodních cen, tj. podniky, které jednají výlučně se sdruženými podniky (88), takže by Komise pro prokázání selektivity tohoto opatření měla dokázat, že společnost FFT získala daňové rozhodnutí za podmínek odlišných od podmínek uplatňovaných na ostatní subjekty skupiny, které působí v Lucembursku a vykonávají činnosti v oblasti financování (89). Společnost FFT se domnívá, že tento výklad potvrzují rozhodnutí Komise o režimu groepsrentebox a daňovém režimu u úroků pro skupiny v Maďarsku (90). |
| --- | --- |

(201)

Podle společnosti FFT by referenční systém branný v úvahu pro posouzení selektivity napadeného daňového rozhodnutí měl zahrnovat pouze podniky, které podléhají pravidlům v oblasti převodních cen, tj. podniky, které jednají výlučně se sdruženými podniky (88), takže by Komise pro prokázání selektivity tohoto opatření měla dokázat, že společnost FFT získala daňové rozhodnutí za podmínek odlišných od podmínek uplatňovaných na ostatní subjekty skupiny, které působí v Lucembursku a vykonávají činnosti v oblasti financování (89). Společnost FFT se domnívá, že tento výklad potvrzují rozhodnutí Komise o režimu groepsrentebox a daňovém režimu u úroků pro skupiny v Maďarsku (90).

88

89

režimu groepsrentebox

daňovém režimu u úroků pro skupiny v Maďarsku

90

| (202) | Komise úvodem připomíná, že není vázána svou rozhodovací praxí. Každé možné opatření podpory musí být posuzováno jednotlivě z hlediska objektivních kritérií uvedených v čl. 107 odst. 1 SFEU, takže i v případě, že by měla být doložena existence opačné rozhodovací praxe, nemůže mít toto opačné rozhodnutí vliv na platnost závěrů tohoto rozhodnutí (91). |
| --- | --- |

(202)

Komise úvodem připomíná, že není vázána svou rozhodovací praxí. Každé možné opatření podpory musí být posuzováno jednotlivě z hlediska objektivních kritérií uvedených v čl. 107 odst. 1 SFEU, takže i v případě, že by měla být doložena existence opačné rozhodovací praxe, nemůže mít toto opačné rozhodnutí vliv na platnost závěrů tohoto rozhodnutí (91).

91

| (203) | V každém případě a na rozdíl od tvrzení společnosti FFT žádné z těchto rozhodnutí nepotvrzuje, že pokud daňové opatření přináší prospěch určité integrované společnosti, musí se referenční systém nutně omezit na tento typ společností. V obou případech není cíl daňového opatření, které bylo předmětem rozhodnutí Komise, srovnatelný s cílem opatření posuzovaného v tomto konkrétním případě a závěry, ke kterým je možno dospět na základě těchto rozhodnutí, proto u této věci neplatí. |
| --- | --- |

(203)

V každém případě a na rozdíl od tvrzení společnosti FFT žádné z těchto rozhodnutí nepotvrzuje, že pokud daňové opatření přináší prospěch určité integrované společnosti, musí se referenční systém nutně omezit na tento typ společností. V obou případech není cíl daňového opatření, které bylo předmětem rozhodnutí Komise, srovnatelný s cílem opatření posuzovaného v tomto konkrétním případě a závěry, ke kterým je možno dospět na základě těchto rozhodnutí, proto u této věci neplatí.

| (204) | Nizozemské orgány zavedly režim groepsrentebox, aby snížily rozdíl v daňovém zacházení, který existoval mezi financováním prostřednictvím kapitálového vkladu a prostřednictvím úvěru v souvislostech skupiny, a tak omezily arbitráž mezi těmito dvěma způsoby financování v rámci skupiny (92). Ve svém konečném rozhodnutí Komise upozornila, že vzhledem k cíli opatření, kterým je omezení rozdílu v daňovém zacházení mezi financováním prostřednictvím kapitálového vkladu a prostřednictvím úvěru na úrovni skupiny, a tak omezit arbitráž mezi těmito dvěma způsoby financování v rámci skupiny, „k arbitráži mezi financováním prostřednictvím kapitálového vkladu a prostřednictvím úvěru může docházet pouze ve skupinách [a nikoliv u samostatných společností]“ (93). Právě na základě tohoto zjištění a rovněž cíle režimu, kterým bylo „snížit motivaci k arbitráži mezi financováním kapitálovým vkladem a úvěrem a zajistit v tomto ohledu daňovou neutralitu“ (94), Komise usoudila, že referenční systém v této věci zahrnuje pouze podniky, které podléhají dani z příjmu právnických osob a jsou zapojeny do vztahů v rámci skupiny (95). |
| --- | --- |

(204)

Nizozemské orgány zavedly režim groepsrentebox, aby snížily rozdíl v daňovém zacházení, který existoval mezi financováním prostřednictvím kapitálového vkladu a prostřednictvím úvěru v souvislostech skupiny, a tak omezily arbitráž mezi těmito dvěma způsoby financování v rámci skupiny (92). Ve svém konečném rozhodnutí Komise upozornila, že vzhledem k cíli opatření, kterým je omezení rozdílu v daňovém zacházení mezi financováním prostřednictvím kapitálového vkladu a prostřednictvím úvěru na úrovni skupiny, a tak omezit arbitráž mezi těmito dvěma způsoby financování v rámci skupiny, „k arbitráži mezi financováním prostřednictvím kapitálového vkladu a prostřednictvím úvěru může docházet pouze ve skupinách [a nikoliv u samostatných společností]“ (93). Právě na základě tohoto zjištění a rovněž cíle režimu, kterým bylo „snížit motivaci k arbitráži mezi financováním kapitálovým vkladem a úvěrem a zajistit v tomto ohledu daňovou neutralitu“ (94), Komise usoudila, že referenční systém v této věci zahrnuje pouze podniky, které podléhají dani z příjmu právnických osob a jsou zapojeny do vztahů v rámci skupiny (95).

režim groepsrentebox

92

93

94

95

| (205) | Pokud jde o cíl napadeného daňového rozhodnutí, tak ten spočívá v určení základu daně společnosti FFT, který slouží k výpočtu daně, již má tato společnost zaplatit na základě lucemburské daně z příjmu právnických osob. Za prvé, zatímco cíl, který opodstatňoval rozhodnutí o režimu groepsrentebox, lze považovat za platný pouze v souvislostech skupiny (kvůli skutečnosti, že samostatné společnosti nečelí otázce arbitráže mezi různými formami financování), určení základu daně pro výpočet daně splatné každý rok na základě daně z příjmu právnických osob se týká jak subjektů, které jsou součástí skupiny, tak samostatných společností. |
| --- | --- |

(205)

Pokud jde o cíl napadeného daňového rozhodnutí, tak ten spočívá v určení základu daně společnosti FFT, který slouží k výpočtu daně, již má tato společnost zaplatit na základě lucemburské daně z příjmu právnických osob. Za prvé, zatímco cíl, který opodstatňoval rozhodnutí o režimu groepsrentebox, lze považovat za platný pouze v souvislostech skupiny (kvůli skutečnosti, že samostatné společnosti nečelí otázce arbitráže mezi různými formami financování), určení základu daně pro výpočet daně splatné každý rok na základě daně z příjmu právnických osob se týká jak subjektů, které jsou součástí skupiny, tak samostatných společností.

groepsrentebox

| (206) | Za druhé, společnost FFT plní funkci finanční společnosti a poskytuje své služby pouze ostatním společnostem skupiny Fiat. Transakce, které provádí, by však bylo možno provádět rovněž v jiných souvislostech než v rámci skupiny. Oběžník srovnává tento typ finančních transakcí v rámci skupiny s transakcemi, které provádějí nezávislé finanční instituce (96), a požaduje, aby odměna za tyto finanční služby souvisela buď s výší vypůjčených finančních prostředků, nebo se skutečnou hodnotou spravovaných aktiv, tj. aby byla v souladu s odměnou, již by požadovala nezávislá finanční instituce. Oběžník tak uznává, že i transakce prováděné v souvislostech skupiny jsou přímo srovnatelné s běžnými transakcemi prováděnými na trhu. |
| --- | --- |

(206)

Za druhé, společnost FFT plní funkci finanční společnosti a poskytuje své služby pouze ostatním společnostem skupiny Fiat. Transakce, které provádí, by však bylo možno provádět rovněž v jiných souvislostech než v rámci skupiny. Oběžník srovnává tento typ finančních transakcí v rámci skupiny s transakcemi, které provádějí nezávislé finanční instituce (96), a požaduje, aby odměna za tyto finanční služby souvisela buď s výší vypůjčených finančních prostředků, nebo se skutečnou hodnotou spravovaných aktiv, tj. aby byla v souladu s odměnou, již by požadovala nezávislá finanční instituce. Oběžník tak uznává, že i transakce prováděné v souvislostech skupiny jsou přímo srovnatelné s běžnými transakcemi prováděnými na trhu.

96

| (207) | Tyto charakteristiky této věci znovu potvrzují, že zjištění Komise v rozhodnutí o režimu groepsrentebox – tj. že, pokud jde o činnosti financování pomocí úvěru, se společnosti ve skupině nenacházejí ve stejné právní a skutkové situaci, která by byla srovnatelná se situací samostatných společností – nelze zobecňovat na situace, v nichž má daňové rozhodnutí za cíl stanovit základ daně pro účely výběru daně z příjmu právnických osob. Tvrzení uvedené v oběžníku ohledně srovnatelnosti transakcí odráží zásady, z kterých vychází zásada obvyklých tržních podmínek a podle nichž se obchodní a finanční vztahy mezi sdruženými podniky nesmí lišit od vztahů, na nichž by se dohodly nezávislé podniky (97). Pravidla v oblasti převodních cen mají právě za cíl srovnat transakce mezi společnostmi ve skupině / stejné skupiny s transakcemi mezi nezávislými společnostmi a upravit každou odchylku. Vzhledem k těmto skutečnostem se společnost FFT na podporu svých tvrzení opírá nesprávně o rozhodnutí ve věci režimu groepsrentebox. |
| --- | --- |

(207)

Tyto charakteristiky této věci znovu potvrzují, že zjištění Komise v rozhodnutí o režimu groepsrentebox – tj. že, pokud jde o činnosti financování pomocí úvěru, se společnosti ve skupině nenacházejí ve stejné právní a skutkové situaci, která by byla srovnatelná se situací samostatných společností – nelze zobecňovat na situace, v nichž má daňové rozhodnutí za cíl stanovit základ daně pro účely výběru daně z příjmu právnických osob. Tvrzení uvedené v oběžníku ohledně srovnatelnosti transakcí odráží zásady, z kterých vychází zásada obvyklých tržních podmínek a podle nichž se obchodní a finanční vztahy mezi sdruženými podniky nesmí lišit od vztahů, na nichž by se dohodly nezávislé podniky (97). Pravidla v oblasti převodních cen mají právě za cíl srovnat transakce mezi společnostmi ve skupině / stejné skupiny s transakcemi mezi nezávislými společnostmi a upravit každou odchylku. Vzhledem k těmto skutečnostem se společnost FFT na podporu svých tvrzení opírá nesprávně o rozhodnutí ve věci režimu groepsrentebox.

groepsrentebox

97

groepsrentebox

| (208) | Stejné platí pro rozhodnutí o daňovém režimu u úroků pro skupiny v Maďarsku, o které se rovněž opírá společnost FFT. Toto rozhodnutí se týkalo režimu, jehož cílem bylo omezit arbitráž (ve vztazích mezi maďarskými společnostmi) sblížením zdanění úroků v rámci skupiny se zdaněním interních dividend skupiny, a tím posílit neutralitu daňové soustavy z technického hlediska (98). Cíl omezení arbitráže, již Komise tehdy považovala za vlastní vztahům v rámci skupiny, je odlišný od cíle opatření v tomto konkrétním případě, který spočívá ve stanovení základu daně společnosti FFT, na který se uplatní daň z příjmu právnických osob v Lucembursku. Posledně uvedený cíl neodlišuje společnost FFT jakožto subjekt určité skupiny od jiných (samostatných) subjektů, které se obracejí na lucemburské daňové orgány za účelem stanovení svého základu daně. V případě společnosti FFT se základ daně zajisté určuje složitěji, protože vyžaduje uplatnění pravidel v oblasti převodních cen a zásady obvyklých tržních podmínek, zatímco v případě samostatné společnosti se zdanitelný příjem v zásadě rovná účetnímu příjmu, a to s výhradou možných úprav stanovených daňovými předpisy. Cílem právních předpisů v oblasti zdanění společností a rovněž v oblasti daňových rozhodnutí je vybrat daň ze všech zisků společností podléhajících zdanění v Lucembursku, a to bez ohledu na to, zda je či není daňový poplatník součástí skupiny. |
| --- | --- |

(208)

Stejné platí pro rozhodnutí o daňovém režimu u úroků pro skupiny v Maďarsku, o které se rovněž opírá společnost FFT. Toto rozhodnutí se týkalo režimu, jehož cílem bylo omezit arbitráž (ve vztazích mezi maďarskými společnostmi) sblížením zdanění úroků v rámci skupiny se zdaněním interních dividend skupiny, a tím posílit neutralitu daňové soustavy z technického hlediska (98). Cíl omezení arbitráže, již Komise tehdy považovala za vlastní vztahům v rámci skupiny, je odlišný od cíle opatření v tomto konkrétním případě, který spočívá ve stanovení základu daně společnosti FFT, na který se uplatní daň z příjmu právnických osob v Lucembursku. Posledně uvedený cíl neodlišuje společnost FFT jakožto subjekt určité skupiny od jiných (samostatných) subjektů, které se obracejí na lucemburské daňové orgány za účelem stanovení svého základu daně. V případě společnosti FFT se základ daně zajisté určuje složitěji, protože vyžaduje uplatnění pravidel v oblasti převodních cen a zásady obvyklých tržních podmínek, zatímco v případě samostatné společnosti se zdanitelný příjem v zásadě rovná účetnímu příjmu, a to s výhradou možných úprav stanovených daňovými předpisy. Cílem právních předpisů v oblasti zdanění společností a rovněž v oblasti daňových rozhodnutí je vybrat daň ze všech zisků společností podléhajících zdanění v Lucembursku, a to bez ohledu na to, zda je či není daňový poplatník součástí skupiny.

98

| (209) | Komise dospívá na základě uvedeného k závěru, že referenčním systémem, z jehož hlediska je nutno napadené daňové rozhodnutí přezkoumat, je obecný systém daně z příjmu právnických osob Lucemburska, který je tvořen pravidly o lucemburské dani samosprávných celků z příjmu („Impôt sur le revenu des collectivités“ – „IRC“), která jsou popsána v 193. až 208. bodě odůvodnění. Tento referenční systém se konkrétně skládá ze soudržného celku pravidel, která se uplatňují na základě objektivních kritérií pro zdanění zisku samostatných společností, u nichž zdanitelný zisk obvykle odpovídá účetnímu zisku (s výhradou některých úprav stanovených daňovými předpisy), a rovněž zisku společností skupiny, které pro rozdělení zisku použily převodní ceny. Z hlediska cíle vlastního tomuto systému je nutno považovat oba typy společností – tj. neintegrované a integrované společnosti – za společnosti, které se nacházejí v podobné právní a skutkové situaci. |
| --- | --- |

(209)

Komise dospívá na základě uvedeného k závěru, že referenčním systémem, z jehož hlediska je nutno napadené daňové rozhodnutí přezkoumat, je obecný systém daně z příjmu právnických osob Lucemburska, který je tvořen pravidly o lucemburské dani samosprávných celků z příjmu („Impôt sur le revenu des collectivités“ – „IRC“), která jsou popsána v 193. až 208. bodě odůvodnění. Tento referenční systém se konkrétně skládá ze soudržného celku pravidel, která se uplatňují na základě objektivních kritérií pro zdanění zisku samostatných společností, u nichž zdanitelný zisk obvykle odpovídá účetnímu zisku (s výhradou některých úprav stanovených daňovými předpisy), a rovněž zisku společností skupiny, které pro rozdělení zisku použily převodní ceny. Z hlediska cíle vlastního tomuto systému je nutno považovat oba typy společností – tj. neintegrované a integrované společnosti – za společnosti, které se nacházejí v podobné právní a skutkové situaci.

7.2.1.2.   Čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R., oběžník a/nebo správní praxe v této oblasti nepředstavují vhodný referenční systém

Čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R., oběžník a/nebo správní praxe v této oblasti nepředstavují vhodný referenční systém

| (210) | Lucembursko se domnívá, že referenční systém by měl zahrnovat pouze společnosti skupiny, které spadají do působnosti čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. (99), zatímco společnost FFT jde zřejmě ještě dále a domnívá se, že by měl referenční systém vycházet z oběžníku a zahrnovat pouze ty společnosti skupiny, které vykonávají finanční činnosti (100). Podle těchto názorů by pro závěr o selektivitě opatření bylo nutno prokázat, že se společnosti FFT dostalo zacházení odlišného od zacházení s jinými subjekty skupiny, které vykonávají finanční činnosti a které se nacházejí z hlediska cílů čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. a/nebo oběžníku ve srovnatelné právní a skutkové situaci jako společnost FFT. Komise by proto musela provést srovnání napadeného daňového rozhodnutí s předběžnými dohodami o cenách 21 ostatních daňových poplatníků, které jí byly předány (viz 8. bod odůvodnění) (101). Vzhledem ke skutečnosti, že zacházení se společností FFT je v souladu s čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R., oběžníkem a správní praxí v této oblasti, není podle Lucemburska a společnosti FFT poskytnuto pomocí daňového rozhodnutí žádné selektivní zvýhodnění. |
| --- | --- |

(210)

Lucembursko se domnívá, že referenční systém by měl zahrnovat pouze společnosti skupiny, které spadají do působnosti čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. (99), zatímco společnost FFT jde zřejmě ještě dále a domnívá se, že by měl referenční systém vycházet z oběžníku a zahrnovat pouze ty společnosti skupiny, které vykonávají finanční činnosti (100). Podle těchto názorů by pro závěr o selektivitě opatření bylo nutno prokázat, že se společnosti FFT dostalo zacházení odlišného od zacházení s jinými subjekty skupiny, které vykonávají finanční činnosti a které se nacházejí z hlediska cílů čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. a/nebo oběžníku ve srovnatelné právní a skutkové situaci jako společnost FFT. Komise by proto musela provést srovnání napadeného daňového rozhodnutí s předběžnými dohodami o cenách 21 ostatních daňových poplatníků, které jí byly předány (viz 8. bod odůvodnění) (101). Vzhledem ke skutečnosti, že zacházení se společností FFT je v souladu s čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R., oběžníkem a správní praxí v této oblasti, není podle Lucemburska a společnosti FFT poskytnuto pomocí daňového rozhodnutí žádné selektivní zvýhodnění.

99

100

101

| (211) | Komise toto uvažování odmítá. |
| --- | --- |

(211)

Komise toto uvažování odmítá.

| (212) | Jak je vysvětleno v 198. bodě odůvodnění, lucemburský systém daně z příjmu právnických osob má za cíl zdanit zisk všech společností, které spadají do daňové pravomoci Lucemburska, ať se jedná o integrované či neintegrované společnosti. Jak je vysvětleno v 194. bodě odůvodnění, lucemburská daň z příjmu právnických osob se vybírá ze zisku vytvořeného na celosvětové úrovni domácími společnostmi a zahraničními společnostmi, které sídlí v Lucembursku (s výjimkou případů uplatnění úmluvy o zamezení dvojího zdanění), a to včetně lucemburských poboček zahraničních společností, zatímco společnosti, které v Lucembursku nesídlí, jsou daněny pouze u určitého typu zvláštních příjmů z lucemburských zdrojů. |
| --- | --- |

(212)

Jak je vysvětleno v 198. bodě odůvodnění, lucemburský systém daně z příjmu právnických osob má za cíl zdanit zisk všech společností, které spadají do daňové pravomoci Lucemburska, ať se jedná o integrované či neintegrované společnosti. Jak je vysvětleno v 194. bodě odůvodnění, lucemburská daň z příjmu právnických osob se vybírá ze zisku vytvořeného na celosvětové úrovni domácími společnostmi a zahraničními společnostmi, které sídlí v Lucembursku (s výjimkou případů uplatnění úmluvy o zamezení dvojího zdanění), a to včetně lucemburských poboček zahraničních společností, zatímco společnosti, které v Lucembursku nesídlí, jsou daněny pouze u určitého typu zvláštních příjmů z lucemburských zdrojů.

| (213) | Domnívat se, jak to činí Lucembursko a společnost FFT, že referenční systém zahrnuje pouze společnosti skupiny, protože pouze tyto společnosti musí při určení svého základu daně použít sazby v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, znamená provádět umělé rozlišování mezi společnostmi na základě jejich struktury za účelem stanovení jejich zdanitelného zisku, což je rozlišování, které lucemburský obecný systém daně z příjmu právnických osob neuznává, když daní zisk společností, které spadají do jeho daňových pravomocí. |
| --- | --- |

(213)

Domnívat se, jak to činí Lucembursko a společnost FFT, že referenční systém zahrnuje pouze společnosti skupiny, protože pouze tyto společnosti musí při určení svého základu daně použít sazby v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, znamená provádět umělé rozlišování mezi společnostmi na základě jejich struktury za účelem stanovení jejich zdanitelného zisku, což je rozlišování, které lucemburský obecný systém daně z příjmu právnických osob neuznává, když daní zisk společností, které spadají do jeho daňových pravomocí.

| (214) | Stejně tak rozlišení, které provádí společnost FFT mezi skupinami a samostatnými společnostmi na základě činností vykonávaných zvažovaným subjektem skupiny tím, že tvrdí, že referenční systém zahrnuje pouze společnosti, které uplatňují oběžník, není v souladu s cílem lucemburského systému daně z příjmu právnických osob. Je sice pravda, že se činnosti společnosti FFT týkají téměř výlučně transakcí v rámci skupiny (102), ale transakce, které provádí, by mohly být, jak uvádí oběžník, rovněž prováděny mimo skupinu nezávislými finančními institucemi. Pro účely výběru daně z příjmu právnických osob v Lucembursku je proto nutno porovnávat společnost FFT s jakýmkoliv jiným typem integrované či neintegrované společnosti, která vykonává hospodářské činnosti, protože podle lucemburských právních předpisů o zdanění společností podléhá zisk nezávislých finančních institucí stejným pravidlům o zdanění společností jako zisk vytvořený transakcemi v rámci skupiny a vypočtený na základě zásady obvyklých tržních podmínek. Komise proto odmítá tvrzení společnosti FFT, podle kterého by referenční systém měl zahrnovat pouze společnosti skupiny, které provádějí transakce financování v rámci skupiny. |
| --- | --- |

(214)

Stejně tak rozlišení, které provádí společnost FFT mezi skupinami a samostatnými společnostmi na základě činností vykonávaných zvažovaným subjektem skupiny tím, že tvrdí, že referenční systém zahrnuje pouze společnosti, které uplatňují oběžník, není v souladu s cílem lucemburského systému daně z příjmu právnických osob. Je sice pravda, že se činnosti společnosti FFT týkají téměř výlučně transakcí v rámci skupiny (102), ale transakce, které provádí, by mohly být, jak uvádí oběžník, rovněž prováděny mimo skupinu nezávislými finančními institucemi. Pro účely výběru daně z příjmu právnických osob v Lucembursku je proto nutno porovnávat společnost FFT s jakýmkoliv jiným typem integrované či neintegrované společnosti, která vykonává hospodářské činnosti, protože podle lucemburských právních předpisů o zdanění společností podléhá zisk nezávislých finančních institucí stejným pravidlům o zdanění společností jako zisk vytvořený transakcemi v rámci skupiny a vypočtený na základě zásady obvyklých tržních podmínek. Komise proto odmítá tvrzení společnosti FFT, podle kterého by referenční systém měl zahrnovat pouze společnosti skupiny, které provádějí transakce financování v rámci skupiny.

102

| (215) | Komise proto dospívá k závěru, že v tomto konkrétním případě je referenčním systémem, z jehož hlediska je nutno přezkoumat napadené daňové rozhodnutí, lucemburský obecný systém daně z příjmu právnických osob, který je popsán v 193. až 208. bodě odůvodnění, a to bez ohledu na to, zda je daň z příjmu právnických osob vybírána ze zisku společností skupiny nebo samostatných společností, nebo jaké jsou činnosti, které tyto společnosti vykonávají. |
| --- | --- |

(215)

Komise proto dospívá k závěru, že v tomto konkrétním případě je referenčním systémem, z jehož hlediska je nutno přezkoumat napadené daňové rozhodnutí, lucemburský obecný systém daně z příjmu právnických osob, který je popsán v 193. až 208. bodě odůvodnění, a to bez ohledu na to, zda je daň z příjmu právnických osob vybírána ze zisku společností skupiny nebo samostatných společností, nebo jaké jsou činnosti, které tyto společnosti vykonávají.

7.2.2.   Selektivní zvýhodnění vyplývající z odchylky od lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob

Selektivní zvýhodnění vyplývající z odchylky od lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob

| (216) | Vzhledem ke skutečnosti, že je lucemburský obecný systém daně z příjmu právnických osob považován za referenční systém, z jehož hlediska se musí přezkoumat napadené daňové rozhodnutí, je nutno určit, zda toto rozhodnutí představuje odchylku od referenčního systému, která vede k nerovnému zacházení se společnostmi, jež se nacházejí v podobné právní a skutkové situaci. |
| --- | --- |

(216)

Vzhledem ke skutečnosti, že je lucemburský obecný systém daně z příjmu právnických osob považován za referenční systém, z jehož hlediska se musí přezkoumat napadené daňové rozhodnutí, je nutno určit, zda toto rozhodnutí představuje odchylku od referenčního systému, která vede k nerovnému zacházení se společnostmi, jež se nacházejí v podobné právní a skutkové situaci.

| (217) | Pokud jde o tuto druhou etapu analýzy selektivity, otázku, zda určité daňové opatření představuje odchylku od referenčního systému, obvykle provází zjištění zvýhodnění, jež toto opatření poskytlo příjemci. Vede-li daňové opatření k neoprávněnému snížení daně, již má platit jeho příjemce, který by bez tohoto opatření musel uhradit na základě referenčního systému vyšší daň, představuje toto snížení jak odchylku od referenčního systému, tak zvýhodnění poskytnuté daňovým opatřením. |
| --- | --- |

(217)

Pokud jde o tuto druhou etapu analýzy selektivity, otázku, zda určité daňové opatření představuje odchylku od referenčního systému, obvykle provází zjištění zvýhodnění, jež toto opatření poskytlo příjemci. Vede-li daňové opatření k neoprávněnému snížení daně, již má platit jeho příjemce, který by bez tohoto opatření musel uhradit na základě referenčního systému vyšší daň, představuje toto snížení jak odchylku od referenčního systému, tak zvýhodnění poskytnuté daňovým opatřením.

| (218) | Podle Soudního dvora v případě individuálního opatření podpory na rozdíl od režimu „identifikace hospodářské výhody v zásadě umožňuje předpokládat její selektivitu“ (103). V tomto konkrétním případě je individuálním opatřením podpory, jehož je společnost FFT příjemcem, napadené daňové rozhodnutí, kterým se schvaluje metodika výpočtu zdanitelného zisku dotčené společnosti v Lucembursku, který je vytvářen funkcemi, jež tato společnost vykonává v rámci skupiny Fiat, a tento zisk je následně daněn na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob. |
| --- | --- |

(218)

Podle Soudního dvora v případě individuálního opatření podpory na rozdíl od režimu „identifikace hospodářské výhody v zásadě umožňuje předpokládat její selektivitu“ (103). V tomto konkrétním případě je individuálním opatřením podpory, jehož je společnost FFT příjemcem, napadené daňové rozhodnutí, kterým se schvaluje metodika výpočtu zdanitelného zisku dotčené společnosti v Lucembursku, který je vytvářen funkcemi, jež tato společnost vykonává v rámci skupiny Fiat, a tento zisk je následně daněn na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob.

103

7.2.2.1.   Selektivní zvýhodnění vyplývající z odchylky od zásady obvyklých tržních podmínek

Selektivní zvýhodnění vyplývající z odchylky od zásady obvyklých tržních podmínek

| (219) | Předmětem daňového rozhodnutí je v zásadě stanovit předem, jakým způsobem se bude uplatňovat obecná daňová soustava na konkrétní případ po dané období při zohlednění řady skutečností a okolností vlastní tomuto případu, a to za podmínky, že u těchto skutečností a okolností nedojde po dobu platnosti tohoto rozhodnutí k podstatným změnám. Daňové rozhodnutí založené na metodě ohodnocení, která se bez opodstatnění odchyluje od výsledku běžného uplatnění obecné daňové soustavy, bude považováno za rozhodnutí, které poskytuje svému příjemci selektivní zvýhodnění, pokud toto selektivní zacházení povede ke snížení daňového dluhu zmíněného příjemce v příslušném členském státě ve srovnání se společnostmi, které se nacházejí v podobné právní a skutkové situaci. |
| --- | --- |

(219)

Předmětem daňového rozhodnutí je v zásadě stanovit předem, jakým způsobem se bude uplatňovat obecná daňová soustava na konkrétní případ po dané období při zohlednění řady skutečností a okolností vlastní tomuto případu, a to za podmínky, že u těchto skutečností a okolností nedojde po dobu platnosti tohoto rozhodnutí k podstatným změnám. Daňové rozhodnutí založené na metodě ohodnocení, která se bez opodstatnění odchyluje od výsledku běžného uplatnění obecné daňové soustavy, bude považováno za rozhodnutí, které poskytuje svému příjemci selektivní zvýhodnění, pokud toto selektivní zacházení povede ke snížení daňového dluhu zmíněného příjemce v příslušném členském státě ve srovnání se společnostmi, které se nacházejí v podobné právní a skutkové situaci.

| (220) | Výhodou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU se rozumí hospodářská výhoda, kterou by podnik za běžných tržních podmínek nezískal, tj. bez zásahu státu (104). Zvýhodnění proto existuje, pokud se v důsledku státního zásahu zlepší finanční situace určitého podniku (105). Takové zlepšení se prokazuje srovnáním finanční situace podniku, která vyplývá z napadeného opatření, s finanční situací stejného podniku bez existence předmětného opatření (106). Zvýhodnění může spočívat v poskytnutí pozitivních hospodářských výhod nebo také ve snížení nákladů, které běžně zatěžují rozpočet podniku (107). |
| --- | --- |

(220)

Výhodou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU se rozumí hospodářská výhoda, kterou by podnik za běžných tržních podmínek nezískal, tj. bez zásahu státu (104). Zvýhodnění proto existuje, pokud se v důsledku státního zásahu zlepší finanční situace určitého podniku (105). Takové zlepšení se prokazuje srovnáním finanční situace podniku, která vyplývá z napadeného opatření, s finanční situací stejného podniku bez existence předmětného opatření (106). Zvýhodnění může spočívat v poskytnutí pozitivních hospodářských výhod nebo také ve snížení nákladů, které běžně zatěžují rozpočet podniku (107).

104

105

106

107

| (221) | Jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění a následujících, Lucembursko přijetím napadeného daňového rozhodnutí schválilo metodu stanovení zdanitelného zisku společnosti FFT, jakou navrhl daňový poradce této společnosti ve své zprávě o převodních cenách a která umožňuje společnosti FFT vypočítat daň z příjmu právnických osob, již musí uhradit v Lucembursku, na ročním základě po celou dobu platnosti tohoto daňového rozhodnutí. Zpráva o převodních cenách, již uznalo napadené daňové rozhodnutí, konkrétně určuje při neexistenci transakcí určovaných trhem, jak by tomu bylo v případě neintegrované nezávislé společnosti, zisk přičitatelný této společnosti skupiny Fiat, což se projevuje stanovením cen transakcí, které tato společnost uzavírá s ostatními společnostmi skupiny. |
| --- | --- |

(221)

Jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění a následujících, Lucembursko přijetím napadeného daňového rozhodnutí schválilo metodu stanovení zdanitelného zisku společnosti FFT, jakou navrhl daňový poradce této společnosti ve své zprávě o převodních cenách a která umožňuje společnosti FFT vypočítat daň z příjmu právnických osob, již musí uhradit v Lucembursku, na ročním základě po celou dobu platnosti tohoto daňového rozhodnutí. Zpráva o převodních cenách, již uznalo napadené daňové rozhodnutí, konkrétně určuje při neexistenci transakcí určovaných trhem, jak by tomu bylo v případě neintegrované nezávislé společnosti, zisk přičitatelný této společnosti skupiny Fiat, což se projevuje stanovením cen transakcí, které tato společnost uzavírá s ostatními společnostmi skupiny.

| (222) | Soudní dvůr již rozhodl, že snížení základu daně vyplývající z daňového opatření, které umožňuje daňovému poplatníkovi používat při transakcích v rámci skupiny převodní ceny, jež se neblíží cenám, které by se používaly v podmínkách volné hospodářské soutěže mezi nezávislými podniky, které vyjednávají za srovnatelných podmínek v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, poskytuje tomuto poplatníkovi selektivní zvýhodnění tím, že daň, již má platit podle obecné daňové soustavy, je nižší než daň, již mají platit nezávislé společnosti, které vypočítávají svůj základ daně na základě svých účetních zisků (108). |
| --- | --- |

(222)

Soudní dvůr již rozhodl, že snížení základu daně vyplývající z daňového opatření, které umožňuje daňovému poplatníkovi používat při transakcích v rámci skupiny převodní ceny, jež se neblíží cenám, které by se používaly v podmínkách volné hospodářské soutěže mezi nezávislými podniky, které vyjednávají za srovnatelných podmínek v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, poskytuje tomuto poplatníkovi selektivní zvýhodnění tím, že daň, již má platit podle obecné daňové soustavy, je nižší než daň, již mají platit nezávislé společnosti, které vypočítávají svůj základ daně na základě svých účetních zisků (108).

108

| (223) | Ve svém rozsudku o daňovém režimu uplatňovanému Belgií u koordinačních center (109) Soudní dvůr přezkoumal opravný prostředek podaný proti rozhodnutí Komise, jež dospěla zejména k závěru, že způsob určení zdanitelného příjmu, jak ho stanoví tento režim, poskytuje těmto centrům selektivní zvýhodnění (110). Podle tohoto režimu byl zdanitelný zisk určen paušální částkou odpovídající procentu z celkové výše výdajů a provozních nákladů, z nichž byly vyloučeny náklady na zaměstnance a finanční náklady. Podle Soudního dvora „[z]a účelem přezkoumání, zda výpočet zdanitelných příjmů, jak je upraven v režimu koordinačních center, posledně uvedená zvýhodňuje, je namístě v souladu s návrhem Komise obsaženým v bodu 95 napadeného rozhodnutí porovnat uvedený režim a režim obecného práva, jenž je založen na rozdílu mezi zisky a náklady podniku vykonávajícímu své činnosti za podmínek volné hospodářské soutěže“. Soudní dvůr rovněž uvedl, že „vyloučení těchto výdajů z nákladů, jež slouží pro určení zdanitelných příjmů těchto center, způsobuje, že účtované ceny se nepodobají cenám, které by se uplatnily za podmínek volné hospodářské soutěže“, což podle Soudního dvora „může uvedená centra hospodářsky zvýhodňovat“ (111). |
| --- | --- |

(223)

Ve svém rozsudku o daňovém režimu uplatňovanému Belgií u koordinačních center (109) Soudní dvůr přezkoumal opravný prostředek podaný proti rozhodnutí Komise, jež dospěla zejména k závěru, že způsob určení zdanitelného příjmu, jak ho stanoví tento režim, poskytuje těmto centrům selektivní zvýhodnění (110). Podle tohoto režimu byl zdanitelný zisk určen paušální částkou odpovídající procentu z celkové výše výdajů a provozních nákladů, z nichž byly vyloučeny náklady na zaměstnance a finanční náklady. Podle Soudního dvora „[z]a účelem přezkoumání, zda výpočet zdanitelných příjmů, jak je upraven v režimu koordinačních center, posledně uvedená zvýhodňuje, je namístě v souladu s návrhem Komise obsaženým v bodu 95 napadeného rozhodnutí porovnat uvedený režim a režim obecného práva, jenž je založen na rozdílu mezi zisky a náklady podniku vykonávajícímu své činnosti za podmínek volné hospodářské soutěže“. Soudní dvůr rovněž uvedl, že „vyloučení těchto výdajů z nákladů, jež slouží pro určení zdanitelných příjmů těchto center, způsobuje, že účtované ceny se nepodobají cenám, které by se uplatnily za podmínek volné hospodářské soutěže“, což podle Soudního dvora „může uvedená centra hospodářsky zvýhodňovat“ (111).

109

110

111

| (224) | Soudní dvůr tak uznal, že daňové opatření, které přivede společnost, jež je součástí skupiny, k tomu, aby účtovala převodní ceny, které neodrážejí ceny, které by byly účtovány v podmínkách volné hospodářské soutěže, tj. ceny vyjednané nezávislými podniky za srovnatelných okolností podle zásady obvyklých tržních podmínek, poskytuje této společnosti selektivní zvýhodnění tím, že vede ke snížení základu daně, a tedy vymahatelné daně, na základě obecného systému daně z příjmu právnických osob. |
| --- | --- |

(224)

Soudní dvůr tak uznal, že daňové opatření, které přivede společnost, jež je součástí skupiny, k tomu, aby účtovala převodní ceny, které neodrážejí ceny, které by byly účtovány v podmínkách volné hospodářské soutěže, tj. ceny vyjednané nezávislými podniky za srovnatelných okolností podle zásady obvyklých tržních podmínek, poskytuje této společnosti selektivní zvýhodnění tím, že vede ke snížení základu daně, a tedy vymahatelné daně, na základě obecného systému daně z příjmu právnických osob.

| (225) | Zásada, podle níž by transakce prováděné mezi společnostmi stejné skupiny měly být odměňovány, jako by byly dohodnuty mezi nezávislými společnostmi vyjednávajícími za srovnatelných okolností v podmínkách volné hospodářské soutěže, se obecně nazývá „zásadou obvyklých tržních podmínek“. Ve svém rozsudku ohledně belgických koordinačních center Soudní dvůr schválil zásadu obvyklých tržních podmínek jako referenční kritérium pro posouzení, zda společnost skupiny využívá zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU v důsledku daňového opatření, kterým se určují její převodní ceny, a tím její základ daně. |
| --- | --- |

(225)

Zásada, podle níž by transakce prováděné mezi společnostmi stejné skupiny měly být odměňovány, jako by byly dohodnuty mezi nezávislými společnostmi vyjednávajícími za srovnatelných okolností v podmínkách volné hospodářské soutěže, se obecně nazývá „zásadou obvyklých tržních podmínek“. Ve svém rozsudku ohledně belgických koordinačních center Soudní dvůr schválil zásadu obvyklých tržních podmínek jako referenční kritérium pro posouzení, zda společnost skupiny využívá zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU v důsledku daňového opatření, kterým se určují její převodní ceny, a tím její základ daně.

| (226) | Cílem zásady obvyklých tržních podmínek je zaručit, že transakce prováděné mezi společnostmi stejné skupiny jsou pro daňové účely pojímány při zohlednění výše zisku, které by se dosáhlo, pokud by stejné transakce byly uzavřeny mezi nezávislými společnostmi, bez čehož by se společnostem skupiny dostávalo příznivějšího zacházení podle obecného systému daně z příjmu právnických osob, pokud jde o výpočet jejich zdanitelného zisku, a to oproti nezávislým společnostem, a vedlo by k nerovnému zacházení mezi společnostmi, které se nacházejí v podobné právní a skutkové situaci, z hlediska cíle takového systému, kterým je zdanění zisku všech společností spadajících do jeho daňové jurisdikce. |
| --- | --- |

(226)

Cílem zásady obvyklých tržních podmínek je zaručit, že transakce prováděné mezi společnostmi stejné skupiny jsou pro daňové účely pojímány při zohlednění výše zisku, které by se dosáhlo, pokud by stejné transakce byly uzavřeny mezi nezávislými společnostmi, bez čehož by se společnostem skupiny dostávalo příznivějšího zacházení podle obecného systému daně z příjmu právnických osob, pokud jde o výpočet jejich zdanitelného zisku, a to oproti nezávislým společnostem, a vedlo by k nerovnému zacházení mezi společnostmi, které se nacházejí v podobné právní a skutkové situaci, z hlediska cíle takového systému, kterým je zdanění zisku všech společností spadajících do jeho daňové jurisdikce.

| (227) | Pro posouzení, zda Lucembursko poskytlo společnosti FFT selektivní zvýhodnění, musí proto Komise ověřit, zda se metoda schválená lucemburskou daňovou správou prostřednictvím napadeného daňového rozhodnutí pro účely stanovení zdanitelného zisku společnosti FFT v Lucembursku odchyluje od metody, která vede ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu, a tím od zásady obvyklých tržních podmínek. Protože metoda schválená Lucemburskem prostřednictvím napadeného daňového rozhodnutí vede ke snížení daňového dluhu společnosti FFT podle obecného systému daně z příjmu právnických osob oproti neintegrovaným společnostem, jejichž zisk zdanitelný na základě tohoto systému určuje trh, bude toto daňové rozhodnutí považováno za rozhodnutí, kterým se poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(227)

Pro posouzení, zda Lucembursko poskytlo společnosti FFT selektivní zvýhodnění, musí proto Komise ověřit, zda se metoda schválená lucemburskou daňovou správou prostřednictvím napadeného daňového rozhodnutí pro účely stanovení zdanitelného zisku společnosti FFT v Lucembursku odchyluje od metody, která vede ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu, a tím od zásady obvyklých tržních podmínek. Protože metoda schválená Lucemburskem prostřednictvím napadeného daňového rozhodnutí vede ke snížení daňového dluhu společnosti FFT podle obecného systému daně z příjmu právnických osob oproti neintegrovaným společnostem, jejichž zisk zdanitelný na základě tohoto systému určuje trh, bude toto daňové rozhodnutí považováno za rozhodnutí, kterým se poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

| (228) | Zásada obvyklých tržních podmínek je proto nedílnou součástí posouzení Komise daňových opatření poskytnutých společnostem skupiny na základě čl. 107 odst. 1 SFEU, a to bez ohledu na otázku, zda členský stát zahrnul tuto zásadu do svého vnitrostátního právního systému. Je použita, aby se zjistilo, zda byl zdanitelný zisk určité společnosti, která patří do skupiny společností, stanoven pro účely výpočtu daně z příjmu právnických osob při použití metody, která se blíží tržním podmínkám, tak, aby se této společnosti nedostalo při uplatnění obecného systému daně z příjmu právnických osob příznivějšího zacházení než neintegrovaným společnostem, jejichž zdanitelný zisk určuje trh. Aby se předešlo všem nejasnostem, zásada obvyklých tržních podmínek, již Komise používá pro posouzení státní podpory, není zásada, která vyplývá z článku 9 vzorové úmluvy OECD o daních z příjmu a majetku, jež představuje nezávazný nástroj. Jedná se o zásadu rovného zacházení v oblasti zdanění, jež spadá do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, který je pro členské státy závazný a pokrývá vnitrostátní daňové předpisy (112). |
| --- | --- |

(228)

Zásada obvyklých tržních podmínek je proto nedílnou součástí posouzení Komise daňových opatření poskytnutých společnostem skupiny na základě čl. 107 odst. 1 SFEU, a to bez ohledu na otázku, zda členský stát zahrnul tuto zásadu do svého vnitrostátního právního systému. Je použita, aby se zjistilo, zda byl zdanitelný zisk určité společnosti, která patří do skupiny společností, stanoven pro účely výpočtu daně z příjmu právnických osob při použití metody, která se blíží tržním podmínkám, tak, aby se této společnosti nedostalo při uplatnění obecného systému daně z příjmu právnických osob příznivějšího zacházení než neintegrovaným společnostem, jejichž zdanitelný zisk určuje trh. Aby se předešlo všem nejasnostem, zásada obvyklých tržních podmínek, již Komise používá pro posouzení státní podpory, není zásada, která vyplývá z článku 9 vzorové úmluvy OECD o daních z příjmu a majetku, jež představuje nezávazný nástroj. Jedná se o zásadu rovného zacházení v oblasti zdanění, jež spadá do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, který je pro členské státy závazný a pokrývá vnitrostátní daňové předpisy (112).

112

| (229) | Jako odpověď na tvrzení Lucemburska, podle kterého Komise provedením takového posouzení nahrazuje vnitrostátní daňové orgány při výkladu lucemburského práva (113), Komise připomíná, že neposuzuje, zda napadené daňové rozhodnutí dodržuje zásadu obvyklých tržních podmínek v podobě, v jaké je definována v čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. nebo v oběžníku, ale že se snaží zjistit, zda lucemburská daňová správa poskytla společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že přijala daňové rozhodnutí, kterým se schvaluje rozdělení zisku, jež se odchyluje od výše zisku, který by měl být zdaněn na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, pokud by stejné transakce provedly nezávislé společnosti vyjednávající za srovnatelných okolností při dodržení zásady obvyklých tržních podmínek. |
| --- | --- |

(229)

Jako odpověď na tvrzení Lucemburska, podle kterého Komise provedením takového posouzení nahrazuje vnitrostátní daňové orgány při výkladu lucemburského práva (113), Komise připomíná, že neposuzuje, zda napadené daňové rozhodnutí dodržuje zásadu obvyklých tržních podmínek v podobě, v jaké je definována v čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. nebo v oběžníku, ale že se snaží zjistit, zda lucemburská daňová správa poskytla společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že přijala daňové rozhodnutí, kterým se schvaluje rozdělení zisku, jež se odchyluje od výše zisku, který by měl být zdaněn na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, pokud by stejné transakce provedly nezávislé společnosti vyjednávající za srovnatelných okolností při dodržení zásady obvyklých tržních podmínek.

113

| (230) | Jako odpověď na tvrzení Lucemburska a společnosti FFT, podle kterého musí být posouzení Komise dohody o převodních cenách, již přijalo napadené daňové rozhodnutí, nutně omezené, protože stanovení převodních cen není exaktní vědou, Komise připomíná, že prvek „odhadu“ převodních cen je nutno posuzovat z hlediska tohoto cíle. Uznává-li se skutečně v odstavci 1.13 pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování, že převodní ceny nejsou exaktní vědou, je na stejném místě zároveň vysvětleno, že, za prvé, „[n]esmí se ztrácet ze zřetele, že cílem je dosáhnout na základě spolehlivých informací přiměřeného odhadu hospodářského výsledku za obvyklých tržních podmínek“. Pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování mají za cíl určit pro daňové správy a nadnárodní společnosti nejvhodnější metody odhadu cen za obvyklých tržních podmínek v případě přeshraničních transakcí prováděných podniky ve spojení, a to pro daňové účely. Tento cíl by nebylo možno sledovat, pokud by se přibližná povaha stanovení převodních cen mohla využít k obcházení shody ohledně vhodných metod ke stanovení převodních cen, které tyto pokyny uvádějí. Na přibližnou povahu zásady obvyklých tržních podmínek se proto nelze odvolávat, aby se odůvodnila analýza převodních cen, která buď není z metodologického hlediska soudržná, nebo vychází z nevhodného výběru srovnatelných prvků. |
| --- | --- |

(230)

Jako odpověď na tvrzení Lucemburska a společnosti FFT, podle kterého musí být posouzení Komise dohody o převodních cenách, již přijalo napadené daňové rozhodnutí, nutně omezené, protože stanovení převodních cen není exaktní vědou, Komise připomíná, že prvek „odhadu“ převodních cen je nutno posuzovat z hlediska tohoto cíle. Uznává-li se skutečně v odstavci 1.13 pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování, že převodní ceny nejsou exaktní vědou, je na stejném místě zároveň vysvětleno, že, za prvé, „[n]esmí se ztrácet ze zřetele, že cílem je dosáhnout na základě spolehlivých informací přiměřeného odhadu hospodářského výsledku za obvyklých tržních podmínek“. Pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování mají za cíl určit pro daňové správy a nadnárodní společnosti nejvhodnější metody odhadu cen za obvyklých tržních podmínek v případě přeshraničních transakcí prováděných podniky ve spojení, a to pro daňové účely. Tento cíl by nebylo možno sledovat, pokud by se přibližná povaha stanovení převodních cen mohla využít k obcházení shody ohledně vhodných metod ke stanovení převodních cen, které tyto pokyny uvádějí. Na přibližnou povahu zásady obvyklých tržních podmínek se proto nelze odvolávat, aby se odůvodnila analýza převodních cen, která buď není z metodologického hlediska soudržná, nebo vychází z nevhodného výběru srovnatelných prvků.

| (231) | Pokud bude proto možno prokázat, že se metoda schválená lucemburskou daňovou správou prostřednictvím napadeného daňového rozhodnutí pro účely stanovení zdanitelného zisku společnosti FFT v Lucembursku odchyluje od metody, která vede ke spolehlivému odhadu hospodářského výsledku na základě trhu, a tím se také odchyluje od zásady obvyklých tržních podmínek, bude toto daňové rozhodnutí považováno za rozhodnutí, které poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože vede ke snížení daňového dluhu společnosti FFT podle lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob oproti neintegrovaným společnostem, jejichž základ daně je určen ziskem, který vytvářejí za tržních podmínek. |
| --- | --- |

(231)

Pokud bude proto možno prokázat, že se metoda schválená lucemburskou daňovou správou prostřednictvím napadeného daňového rozhodnutí pro účely stanovení zdanitelného zisku společnosti FFT v Lucembursku odchyluje od metody, která vede ke spolehlivému odhadu hospodářského výsledku na základě trhu, a tím se také odchyluje od zásady obvyklých tržních podmínek, bude toto daňové rozhodnutí považováno za rozhodnutí, které poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože vede ke snížení daňového dluhu společnosti FFT podle lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob oproti neintegrovaným společnostem, jejichž základ daně je určen ziskem, který vytvářejí za tržních podmínek.

7.2.2.2.   Úvodní poznámka: pochybnosti vyjádřené ohledně fixního základu daně

Úvodní poznámka: pochybnosti vyjádřené ohledně fixního základu daně

| (232) | První pochybnost, již Komise vyjádřila v rozhodnutí o zahájení řízení, se týkala skutečnosti, že základ daně společnosti FFT v podobě schválené napadeným daňovým rozhodnutím zřejmě tvoří pevně stanovené rozmezí. Dokumenty, které byly poskytnuty během formálního vyšetřovacího řízení, dále ukazují, že před přijetím napadeného daňového rozhodnutí byl základ daně společnosti FFT stanoven na částku 2 miliony EUR za rok. Společnost FFT má sice podle oběžníku za povinnost obnovit svou předchozí žádost o daňové rozhodnutí na základě zprávy o převodních cenách, ale zpráva o převodních cenách vypracovaná pro napadené daňové rozhodnutí vede k výsledku ohledně základu daně, který je v podstatě stejný jako paušální částka, která byla schválena dříve. |
| --- | --- |

(232)

První pochybnost, již Komise vyjádřila v rozhodnutí o zahájení řízení, se týkala skutečnosti, že základ daně společnosti FFT v podobě schválené napadeným daňovým rozhodnutím zřejmě tvoří pevně stanovené rozmezí. Dokumenty, které byly poskytnuty během formálního vyšetřovacího řízení, dále ukazují, že před přijetím napadeného daňového rozhodnutí byl základ daně společnosti FFT stanoven na částku 2 miliony EUR za rok. Společnost FFT má sice podle oběžníku za povinnost obnovit svou předchozí žádost o daňové rozhodnutí na základě zprávy o převodních cenách, ale zpráva o převodních cenách vypracovaná pro napadené daňové rozhodnutí vede k výsledku ohledně základu daně, který je v podstatě stejný jako paušální částka, která byla schválena dříve.

| (233) | Na základě ujasnění poskytnutých během správního řízení Lucemburskem, které vysvětlilo, že napadené daňové rozhodnutí schválilo metodu a nikoliv pevné rozmezí (114), a rovněž vzhledem k údajům, které prokazují, že základ daně společnosti FFT byl v roce 2012 a 2013 pod spodní hranicí rozmezí, které údajně toto daňové rozhodnutí schválilo (115), Komise soudí, že její pochybnosti byly řádně odstraněny. |
| --- | --- |

(233)

Na základě ujasnění poskytnutých během správního řízení Lucemburskem, které vysvětlilo, že napadené daňové rozhodnutí schválilo metodu a nikoliv pevné rozmezí (114), a rovněž vzhledem k údajům, které prokazují, že základ daně společnosti FFT byl v roce 2012 a 2013 pod spodní hranicí rozmezí, které údajně toto daňové rozhodnutí schválilo (115), Komise soudí, že její pochybnosti byly řádně odstraněny.

114

115

7.2.2.3.   Volba metody, parametrů a úprav, na nichž je založeno napadené daňové rozhodnutí

Volba metody, parametrů a úprav, na nichž je založeno napadené daňové rozhodnutí

| (234) | Napadené daňové rozhodnutí schvaluje metodu, jíž se rozděluje zisk ve prospěch společnosti FFT a která vychází z analýzy převodních cen provedené daňovým poradcem této společnosti, který vypočítal odměnu za funkce financování a správy hotovosti v rámci skupiny, které společnost FFT vykonává, a za riziko, které nese. |
| --- | --- |

(234)

Napadené daňové rozhodnutí schvaluje metodu, jíž se rozděluje zisk ve prospěch společnosti FFT a která vychází z analýzy převodních cen provedené daňovým poradcem této společnosti, který vypočítal odměnu za funkce financování a správy hotovosti v rámci skupiny, které společnost FFT vykonává, a za riziko, které nese.

| (235) | Tato analýza převodních cen je založena na několika metodologických rozhodnutích: i) rozhodnutí použít pro odhad zdanitelného zisku společnosti FFT v Lucembursku metodu TNMM; ii) rozhodnutí zvolit kapitál za ukazatel zisku pro potřeby metody TNMM; iii) rozhodnutí zvolit pro výpočet tohoto kapitálu rámec Basilej II; a iv) rozhodnutí použít metodu CAPM založenou na ceně akcií pro stanovení požadované výnosnosti tohoto vlastního kapitálu. |
| --- | --- |

(235)

Tato analýza převodních cen je založena na několika metodologických rozhodnutích: i) rozhodnutí použít pro odhad zdanitelného zisku společnosti FFT v Lucembursku metodu TNMM; ii) rozhodnutí zvolit kapitál za ukazatel zisku pro potřeby metody TNMM; iii) rozhodnutí zvolit pro výpočet tohoto kapitálu rámec Basilej II; a iv) rozhodnutí použít metodu CAPM založenou na ceně akcií pro stanovení požadované výnosnosti tohoto vlastního kapitálu.

| (236) | Jak je vysvětleno v níže uvedených částech v 241. až 301. bodě odůvodnění, rozhodnutí i) je provedeno mezi pěti metodami, které jsou popsány a podrobněji rozvedeny v pokynech OECD pro vnitropodnikové oceňování. Pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování se týkají rovněž rozhodnutí ii) ohledně ukazatele zisku pro potřeby uplatnění metody TNMM. Metodologická rozhodnutí iii) a iv) ale již tyto pokyny nepokrývají. |
| --- | --- |

(236)

Jak je vysvětleno v níže uvedených částech v 241. až 301. bodě odůvodnění, rozhodnutí i) je provedeno mezi pěti metodami, které jsou popsány a podrobněji rozvedeny v pokynech OECD pro vnitropodnikové oceňování. Pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování se týkají rovněž rozhodnutí ii) ohledně ukazatele zisku pro potřeby uplatnění metody TNMM. Metodologická rozhodnutí iii) a iv) ale již tyto pokyny nepokrývají.

| (237) | Daňový poradce společnosti FFT provádí následně výběr několika parametrů, tj. skutečných číselných údajů, které budou použity pro odhad výše vlastního kapitálu, která má být odměňována (v případě rozhodnutí iii)), a požadované úrovně výnosnosti tohoto vlastního kapitálu (v případě rozhodnutí iv)). Pokud jde o výši vlastního kapitálu, která má být odměňována, vybírá daňový poradce parametry pro vyvážení rizik a minimální potřebu vlastního kapitálu, aby odhadl hypotetický regulatorní kapitál společnosti FFT. Pokud jde o požadovanou úroveň výnosnosti, která se uplatní na tento vlastní kapitál, vybírá daňový poradce parametry pro bezrizikovou úrokovou míru, koeficient beta a tržní prémii, které jsou nutné pro uplatnění metody CAPM (116). |
| --- | --- |

(237)

Daňový poradce společnosti FFT provádí následně výběr několika parametrů, tj. skutečných číselných údajů, které budou použity pro odhad výše vlastního kapitálu, která má být odměňována (v případě rozhodnutí iii)), a požadované úrovně výnosnosti tohoto vlastního kapitálu (v případě rozhodnutí iv)). Pokud jde o výši vlastního kapitálu, která má být odměňována, vybírá daňový poradce parametry pro vyvážení rizik a minimální potřebu vlastního kapitálu, aby odhadl hypotetický regulatorní kapitál společnosti FFT. Pokud jde o požadovanou úroveň výnosnosti, která se uplatní na tento vlastní kapitál, vybírá daňový poradce parametry pro bezrizikovou úrokovou míru, koeficient beta a tržní prémii, které jsou nutné pro uplatnění metody CAPM (116).

116

| (238) | Daňový poradce se rozhoduje nezohlednit pro výpočet odměny za obvyklých tržních podmínek celkovou úroveň vlastního kapitálu společnosti FFT: za tímto účelem odečítá od tohoto vlastního kapitálu výši podílů, které společnost FFT drží ve společnostech FFNA a FFC, a vypočítává odměnu za vykonávané funkce ze zbylé částky (117). Tato rozhodnutí se ale zřejmě netýkají parametrů. Naopak se zdá, že tato rozhodnutí vnášejí do metody, která umožňuje stanovit rozdělení zisku ve prospěch společnosti FFT, úpravy, které neodpovídají žádné obvykle používané metodě. |
| --- | --- |

(238)

Daňový poradce se rozhoduje nezohlednit pro výpočet odměny za obvyklých tržních podmínek celkovou úroveň vlastního kapitálu společnosti FFT: za tímto účelem odečítá od tohoto vlastního kapitálu výši podílů, které společnost FFT drží ve společnostech FFNA a FFC, a vypočítává odměnu za vykonávané funkce ze zbylé částky (117). Tato rozhodnutí se ale zřejmě netýkají parametrů. Naopak se zdá, že tato rozhodnutí vnášejí do metody, která umožňuje stanovit rozdělení zisku ve prospěch společnosti FFT, úpravy, které neodpovídají žádné obvykle používané metodě.

117

| (239) | Na základě těchto metodologických rozhodnutí, volbě parametrů pro použití těchto rozhodnutí a úprav [...] dospívá daňový poradce k úrovni odměny za činnosti financování a správy hotovosti vykonávané společností FFT, již schvaluje napadené daňové rozhodnutí jako úroveň v souladu s oběžníkem a zásadou obvyklých tržních podmínek. |
| --- | --- |

(239)

Na základě těchto metodologických rozhodnutí, volbě parametrů pro použití těchto rozhodnutí a úprav [...] dospívá daňový poradce k úrovni odměny za činnosti financování a správy hotovosti vykonávané společností FFT, již schvaluje napadené daňové rozhodnutí jako úroveň v souladu s oběžníkem a zásadou obvyklých tržních podmínek.

| (240) | V níže uvedených částech v 241. až 301. bodě odůvodnění Komise vysvětlí důvody, proč soudí, že několik těchto metodologických rozhodnutí, volba parametrů a úpravy [...] vedou ke snížení daně, již má společnost FFT platit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti dani, kterou by měly platit neintegrované společnosti, jejichž zdanitelný zisk je určován transakcemi, které uzavírají za tržních podmínek, a proč napadené daňové rozhodnutí schválením těchto rozhodnutí a úprav poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že se odchyluje od zásady obvyklých tržních podmínek. |
| --- | --- |

(240)

V níže uvedených částech v 241. až 301. bodě odůvodnění Komise vysvětlí důvody, proč soudí, že několik těchto metodologických rozhodnutí, volba parametrů a úpravy [...] vedou ke snížení daně, již má společnost FFT platit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti dani, kterou by měly platit neintegrované společnosti, jejichž zdanitelný zisk je určován transakcemi, které uzavírají za tržních podmínek, a proč napadené daňové rozhodnutí schválením těchto rozhodnutí a úprav poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU tím, že se odchyluje od zásady obvyklých tržních podmínek.

7.2.2.4.   Volba metody TNMM a funkční analýza uvedená ve zprávě o převodních cenách

Volba metody TNMM a funkční analýza uvedená ve zprávě o převodních cenách

| (241) | Pokud jde o rozhodnutí i), je odměna za funkce vykonávané a riziko nesené společností FFT, již schválilo napadené daňové rozhodnutí, odhadnuta daňovým poradcem pomocí metody TNMM (118). Toto rozhodnutí je provedeno mezi pěti metodami, které jsou popsány a podrobněji rozvedeny v pokynech OECD pro vnitropodnikové oceňování. Tyto pokyny obecně požadují, aby se pro odhad ceny za obvyklých tržních podmínek v souvislostech převodních cen vyhledala metoda, která je pro tento účel nejvhodnější (119). |
| --- | --- |

(241)

Pokud jde o rozhodnutí i), je odměna za funkce vykonávané a riziko nesené společností FFT, již schválilo napadené daňové rozhodnutí, odhadnuta daňovým poradcem pomocí metody TNMM (118). Toto rozhodnutí je provedeno mezi pěti metodami, které jsou popsány a podrobněji rozvedeny v pokynech OECD pro vnitropodnikové oceňování. Tyto pokyny obecně požadují, aby se pro odhad ceny za obvyklých tržních podmínek v souvislostech převodních cen vyhledala metoda, která je pro tento účel nejvhodnější (119).

118

119

| (242) | Aby určitá metoda mohla dospět ke skutečnému výsledku, vyžaduje její uplatnění použití jednoho nebo několika parametrů. Volba metody a parametrů nemůže být provedena náhodně. Ponechání těchto rozhodnutí na volném uvážení daňového poplatníka by zvýhodnilo integrované nadnárodní skupiny oproti společnostem, které uzavírají transakce na trhu: nadnárodní skupiny by si totiž mohly samy zvolit pro výpočet svého základu daně metodu a parametry stanovení převodních cen, zatímco posledně jmenované společnosti provádějí transakce za tržních podmínek a nemají možnost upravovat svůj základ daně. Tato rozhodnutí se proto musí u transakcí v rámci skupiny řídit cílem ceny za obvyklých tržních podmínek. |
| --- | --- |

(242)

Aby určitá metoda mohla dospět ke skutečnému výsledku, vyžaduje její uplatnění použití jednoho nebo několika parametrů. Volba metody a parametrů nemůže být provedena náhodně. Ponechání těchto rozhodnutí na volném uvážení daňového poplatníka by zvýhodnilo integrované nadnárodní skupiny oproti společnostem, které uzavírají transakce na trhu: nadnárodní skupiny by si totiž mohly samy zvolit pro výpočet svého základu daně metodu a parametry stanovení převodních cen, zatímco posledně jmenované společnosti provádějí transakce za tržních podmínek a nemají možnost upravovat svůj základ daně. Tato rozhodnutí se proto musí u transakcí v rámci skupiny řídit cílem ceny za obvyklých tržních podmínek.

| (243) | Při odhadu ceny za obvyklých tržních podmínek pro účely stanovení převodních cen použití metody, která představuje druhou nejvhodnější volbu, nicméně neposkytuje integrovaným přeshraničním skupinám systematicky výhodu. Pokud je taková metoda zvolena a je-li uplatněna souběžně s řadou mimořádně opatrných parametrů, může vypočítaná odměna přesto vést k výsledku, který se v tomto konkrétním případě rovná výsledku založenému na trhu, nebo může vyústit k neúměrné daňové zátěži a v tomto případě by daňové rozhodnutí, které tuto druhou metodu schválí, neposkytlo žádnou výhodu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(243)

Při odhadu ceny za obvyklých tržních podmínek pro účely stanovení převodních cen použití metody, která představuje druhou nejvhodnější volbu, nicméně neposkytuje integrovaným přeshraničním skupinám systematicky výhodu. Pokud je taková metoda zvolena a je-li uplatněna souběžně s řadou mimořádně opatrných parametrů, může vypočítaná odměna přesto vést k výsledku, který se v tomto konkrétním případě rovná výsledku založenému na trhu, nebo může vyústit k neúměrné daňové zátěži a v tomto případě by daňové rozhodnutí, které tuto druhou metodu schválí, neposkytlo žádnou výhodu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

| (244) | Naopak zvolí-li se nejvhodnější metoda a je-li použita souběžně s mimořádně příznivými parametry, může odměna získaná touto metodou podcenit daň, kterou má daňový poplatník uhradit, a tím mu poskytnout výhodu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(244)

Naopak zvolí-li se nejvhodnější metoda a je-li použita souběžně s mimořádně příznivými parametry, může odměna získaná touto metodou podcenit daň, kterou má daňový poplatník uhradit, a tím mu poskytnout výhodu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

| (245) | V rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise své pochybnosti ohledně skutečnosti, že metoda TNMM nemusí představovat nejvhodnější metodu pro stanovení odměny za obvyklých tržních podmínek, a tím i zdanitelného zisku společnosti FFT. Ve srovnání s ostatními čtyřmi metodami popsanými v pokynech OECD pro vnitropodnikové oceňování je metoda CUP přímější a při svém použití by poskytla spolehlivější odhad výsledku založeného na trhu. |
| --- | --- |

(245)

V rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise své pochybnosti ohledně skutečnosti, že metoda TNMM nemusí představovat nejvhodnější metodu pro stanovení odměny za obvyklých tržních podmínek, a tím i zdanitelného zisku společnosti FFT. Ve srovnání s ostatními čtyřmi metodami popsanými v pokynech OECD pro vnitropodnikové oceňování je metoda CUP přímější a při svém použití by poskytla spolehlivější odhad výsledku založeného na trhu.

| (246) | Nicméně s ohledem na informace sdělené během formálního vyšetřovacího řízení přijímá Komise tvrzení FFT, podle kterého by metoda CUP nemusela být v případě společnosti FFT nejvhodnější. Z těchto informací vyplývá, že společnost FFT uzavírá transakce s různými protistranami skupiny Fiat a že se uplatňované úrokové míry, forma a splatnost poskytnutých úvěrů a dluhopisů vydaných společností FFT mění, ačkoliv se přednostní pořadí odpovídajících nástrojů zřejmě neliší. Protože použití metody CUP pro stanovení převodních cen by vyžadovalo nalézt srovnatelné transakce pro každý jednotlivý úvěr poskytnutý společností FFT, použití metody TNMM daňovým poradcem pro odhad odměny za obvyklých tržních podmínek za funkce vykonávané a riziko nesené společností FFT se proto jeví jako vhodné. |
| --- | --- |

(246)

Nicméně s ohledem na informace sdělené během formálního vyšetřovacího řízení přijímá Komise tvrzení FFT, podle kterého by metoda CUP nemusela být v případě společnosti FFT nejvhodnější. Z těchto informací vyplývá, že společnost FFT uzavírá transakce s různými protistranami skupiny Fiat a že se uplatňované úrokové míry, forma a splatnost poskytnutých úvěrů a dluhopisů vydaných společností FFT mění, ačkoliv se přednostní pořadí odpovídajících nástrojů zřejmě neliší. Protože použití metody CUP pro stanovení převodních cen by vyžadovalo nalézt srovnatelné transakce pro každý jednotlivý úvěr poskytnutý společností FFT, použití metody TNMM daňovým poradcem pro odhad odměny za obvyklých tržních podmínek za funkce vykonávané a riziko nesené společností FFT se proto jeví jako vhodné.

| (247) | Komise kromě toho uznává, že analýza převodních cen, která se týká společnosti FFT, je založena na výnosnosti vlastního kapitálu, která představuje přijatelný výkonností ukazatel pro finanční odvětví, a že funkce vykonávané společností FFT lze srovnat s funkcemi finančních institucí. Složitost struktury aktiv a pasiv společnosti FFT potvrzuje, že tato společnost plní funkci transformace splatností a rovněž funkci finančního zprostředkování, protože se obrací na externí investory, aby uspokojila finanční potřeby skupiny (120). Komise proto soudí, že použití metody TNMM pro stanovení převodních cen v případě společnosti FFT představuje vhodnou volbu. |
| --- | --- |

(247)

Komise kromě toho uznává, že analýza převodních cen, která se týká společnosti FFT, je založena na výnosnosti vlastního kapitálu, která představuje přijatelný výkonností ukazatel pro finanční odvětví, a že funkce vykonávané společností FFT lze srovnat s funkcemi finančních institucí. Složitost struktury aktiv a pasiv společnosti FFT potvrzuje, že tato společnost plní funkci transformace splatností a rovněž funkci finančního zprostředkování, protože se obrací na externí investory, aby uspokojila finanční potřeby skupiny (120). Komise proto soudí, že použití metody TNMM pro stanovení převodních cen v případě společnosti FFT představuje vhodnou volbu.

120

7.2.2.5.   Výše vlastního kapitálu, která se má odměnit

Výše vlastního kapitálu, která se má odměnit

| (248) | Považuje-li Komise použití metody TNMM daňovým poradcem v případě společnosti FFT za vhodné, soudí přesto, že několik metodologických rozhodnutí, volba některých parametrů a úprav [...] provedených daňovým poradcem při uplatnění metody nevyhovuje pro výpočet základu daně společnosti FFT v Lucembursku. |
| --- | --- |

(248)

Považuje-li Komise použití metody TNMM daňovým poradcem v případě společnosti FFT za vhodné, soudí přesto, že několik metodologických rozhodnutí, volba některých parametrů a úprav [...] provedených daňovým poradcem při uplatnění metody nevyhovuje pro výpočet základu daně společnosti FFT v Lucembursku.

7.2.2.6.   Použití hypotetického regulatorního vlastního kapitálu společnosti FFT jako ukazatele míry zisku

Použití hypotetického regulatorního vlastního kapitálu společnosti FFT jako ukazatele míry zisku

| (249) | Komise se nedomnívá, že regulatorní vlastní kapitál zvolený daňovým poradcem představuje vhodný ukazatel míry zisku při uplatnění metody TNMM za účelem odhadu odměny za obvyklých tržních podmínek za funkce, které společnost FFT vykonává. Komise spíše soudí, že vzhledem ke skutečnosti, že daňový poradce zvolil metodu TNMM ve spojení s výnosností vlastního kapitálu odhadnutou pomocí metody CAPM, je jako ukazatel míry zisku nutno použít účetní vlastní kapitál a na tento ukazatel uplatnit pro výpočet této odměny výnosnost vlastního kapitálu, pokud má být hledaným výsledkem spolehlivý odhad výsledku založeného na trhu. |
| --- | --- |

(249)

Komise se nedomnívá, že regulatorní vlastní kapitál zvolený daňovým poradcem představuje vhodný ukazatel míry zisku při uplatnění metody TNMM za účelem odhadu odměny za obvyklých tržních podmínek za funkce, které společnost FFT vykonává. Komise spíše soudí, že vzhledem ke skutečnosti, že daňový poradce zvolil metodu TNMM ve spojení s výnosností vlastního kapitálu odhadnutou pomocí metody CAPM, je jako ukazatel míry zisku nutno použít účetní vlastní kapitál a na tento ukazatel uplatnit pro výpočet této odměny výnosnost vlastního kapitálu, pokud má být hledaným výsledkem spolehlivý odhad výsledku založeného na trhu.

| (250) | Aby se konkrétně zajistilo, že základ daně společnosti FFT odráží spolehlivý odhad výsledku založeného na trhu, který je v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, musí metoda použitá k dosažení odměny za obvyklých tržních podmínek v případě funkcí, které tato společnost vykonává, vykazovat z účetního hlediska metodologický soulad, což není případ rozhodnutí provedených daňovým poradcem. |
| --- | --- |

(250)

Aby se konkrétně zajistilo, že základ daně společnosti FFT odráží spolehlivý odhad výsledku založeného na trhu, který je v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, musí metoda použitá k dosažení odměny za obvyklých tržních podmínek v případě funkcí, které tato společnost vykonává, vykazovat z účetního hlediska metodologický soulad, což není případ rozhodnutí provedených daňovým poradcem.

| (251) | Ve zprávě o převodních cenách se tvrdí, že odhadnutý základ daně společnosti FFT se skládá ze dvou částí: „odměny za riziko“ a „odměny za funkce“ (121). Daňový poradce určuje první prvek, tj. odměnu za riziko nesené společností FFT, vynásobením odhadu vlastního kapitálu, který má být odměněn, provedeného výpočtem hypotetického regulatorního kapitálu společnosti na základě analogického uplatnění rámce Basilej II (122), požadovanou výnosností tohoto vlastního kapitálu odhadnutou na základě metody CAPM. |
| --- | --- |

(251)

Ve zprávě o převodních cenách se tvrdí, že odhadnutý základ daně společnosti FFT se skládá ze dvou částí: „odměny za riziko“ a „odměny za funkce“ (121). Daňový poradce určuje první prvek, tj. odměnu za riziko nesené společností FFT, vynásobením odhadu vlastního kapitálu, který má být odměněn, provedeného výpočtem hypotetického regulatorního kapitálu společnosti na základě analogického uplatnění rámce Basilej II (122), požadovanou výnosností tohoto vlastního kapitálu odhadnutou na základě metody CAPM.

121

122

| (252) | Odhad pomocí metody CAPM se ale týká požadované teoretické míry návratnosti investice vlastního kapitálu a koeficient beta používaný pro tento výpočet je založen na proměnlivosti výnosnosti ceny akcií společností (či výnosnosti vlastního kapitálu) (123). Výpočet pomocí metody CAPM tak svým vytvářením dospívá spíše k výnosnosti vlastního kapitálu než k výnosnosti každého jiného typu vlastních prostředků, jako je hypotetický regulatorní vlastní kapitál stanovený analogickým uplatněním rámce Basilej II (124). |
| --- | --- |

(252)

Odhad pomocí metody CAPM se ale týká požadované teoretické míry návratnosti investice vlastního kapitálu a koeficient beta používaný pro tento výpočet je založen na proměnlivosti výnosnosti ceny akcií společností (či výnosnosti vlastního kapitálu) (123). Výpočet pomocí metody CAPM tak svým vytvářením dospívá spíše k výnosnosti vlastního kapitálu než k výnosnosti každého jiného typu vlastních prostředků, jako je hypotetický regulatorní vlastní kapitál stanovený analogickým uplatněním rámce Basilej II (124).

123

124

| (253) | Výnosnost vlastního kapitálu vyjadřuje koeficient ziskovosti. Vlastní kapitál je odměňován pomocí čistého zisku společnosti, tj. příjmů po odečtení všech nákladů, která tato společnost nese při výkonu své činnosti, a také všech finančních nákladů hrazených věřitelům. Čistý zisk je proto zisk, který zůstane společnosti na odměnění akcionářů: představuje výnosnost vlastního kapitálu buď formou rozdělení, nebo formou navýšení hodnoty společnosti. V zájmu soudržnosti se proto výnosnost vlastního kapitálu musí rovnat čistému zisku na účetní úrovni, který je přenechán akcionářům po uhrazení všech ostatních nákladů, vydělenému hodnotou akcií na účetní úrovni (tj. vlastním kapitálem), které zisk odměňuje. |
| --- | --- |

(253)

Výnosnost vlastního kapitálu vyjadřuje koeficient ziskovosti. Vlastní kapitál je odměňován pomocí čistého zisku společnosti, tj. příjmů po odečtení všech nákladů, která tato společnost nese při výkonu své činnosti, a také všech finančních nákladů hrazených věřitelům. Čistý zisk je proto zisk, který zůstane společnosti na odměnění akcionářů: představuje výnosnost vlastního kapitálu buď formou rozdělení, nebo formou navýšení hodnoty společnosti. V zájmu soudržnosti se proto výnosnost vlastního kapitálu musí rovnat čistému zisku na účetní úrovni, který je přenechán akcionářům po uhrazení všech ostatních nákladů, vydělenému hodnotou akcií na účetní úrovni (tj. vlastním kapitálem), které zisk odměňuje.

| (254) | Naopak není soudržné zohledňovat čistý účetní zisk společnosti pro odměňování regulatorního vlastního kapitálu. Regulatorní vlastní kapitál je odhadem provedeným regulačním orgánem minimální úrovně kapitalizace, kterou je nutno udržovat v bance nebo jiné finanční instituci. Jako takový nepředstavuje stejně úměrný nárok na zisk regulovaného subjektu. Finanční instituce musí neustále držet tuto úroveň vlastního kapitálu, což ve skutečnosti znamená, že obvykle udržují regulatorní vlastní kapitál na vyšší úrovni než požadované, aby měly k dispozici určitou rezervu, která jim umožní neporušit minimální potřebu vlastního kapitálu v případě ztrát, což snižuje výši dostupného vlastního kapitálu. Veškerý vlastní kapitál nad požadovanou minimální úroveň musí být z hlediska investorů odměňován stejným způsobem. |
| --- | --- |

(254)

Naopak není soudržné zohledňovat čistý účetní zisk společnosti pro odměňování regulatorního vlastního kapitálu. Regulatorní vlastní kapitál je odhadem provedeným regulačním orgánem minimální úrovně kapitalizace, kterou je nutno udržovat v bance nebo jiné finanční instituci. Jako takový nepředstavuje stejně úměrný nárok na zisk regulovaného subjektu. Finanční instituce musí neustále držet tuto úroveň vlastního kapitálu, což ve skutečnosti znamená, že obvykle udržují regulatorní vlastní kapitál na vyšší úrovni než požadované, aby měly k dispozici určitou rezervu, která jim umožní neporušit minimální potřebu vlastního kapitálu v případě ztrát, což snižuje výši dostupného vlastního kapitálu. Veškerý vlastní kapitál nad požadovanou minimální úroveň musí být z hlediska investorů odměňován stejným způsobem.

| (255) | Aby se zaručila metodika, která je z účetního hlediska soudržná, a tím také spolehlivý odhad hospodářského výsledku na základě trhu, měl by proto daňový poradce společnosti FFT uplatnit na účetní vlastní kapitál společnosti FFT výnosnost vlastního kapitálu vypočítanou metodou CAPM. Vodorovné šipky v níže uvedené tabulce udávají, jaké přístupy by byly soudržné z metodologického hlediska, a pokud jde o úhlopříčné šipky, tak ukazují přístup, jakým postupoval daňový poradce společnosti FFT.



  Návratnost
  Kapitálový základ
  Návratnost vlastního kapitálu (RoE) = zisk / vlastní kapitál podle IFRS (účetní)
  Odhad společnosti FFT při použití metody CAPM s koeficientem β založeným na vzorku 66 společností
  Vlastní kapitál podle IFRS (účetní)
  dostupný z účetní rozvahy společnosti FFT
  Kapitálová návratnost přizpůsobená riziku (RARoC) = zisk / regulatorní kapitál
  Nejsou dostupné žádné odhady
  Regulatorní kapitál podle rámce Basilej II
  přibližný odhad regulatorního kapitálu poskytnutý společností FFT, ačkoliv nesprávně provedený |
| --- | --- |

(255)

Aby se zaručila metodika, která je z účetního hlediska soudržná, a tím také spolehlivý odhad hospodářského výsledku na základě trhu, měl by proto daňový poradce společnosti FFT uplatnit na účetní vlastní kapitál společnosti FFT výnosnost vlastního kapitálu vypočítanou metodou CAPM. Vodorovné šipky v níže uvedené tabulce udávají, jaké přístupy by byly soudržné z metodologického hlediska, a pokud jde o úhlopříčné šipky, tak ukazují přístup, jakým postupoval daňový poradce společnosti FFT.

Návratnost

Kapitálový základ

Návratnost vlastního kapitálu (RoE) = zisk / vlastní kapitál podle IFRS (účetní)

Odhad společnosti FFT při použití metody CAPM s koeficientem β založeným na vzorku 66 společností

Vlastní kapitál podle IFRS (účetní)

dostupný z účetní rozvahy společnosti FFT

Kapitálová návratnost přizpůsobená riziku (RARoC) = zisk / regulatorní kapitál

Nejsou dostupné žádné odhady

Regulatorní kapitál podle rámce Basilej II

přibližný odhad regulatorního kapitálu poskytnutý společností FFT, ačkoliv nesprávně provedený

| (256) | Přijetím nesoudržné metodiky, která spočívá v uplatnění výnosnosti vlastního kapitálu na hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT, dospívá daňový poradce společnosti FFT k odhadované úrovni odměny za funkce vykonávané a rizika nesená společností FFT, která nepředstavuje spolehlivý odhad výsledku založeného na trhu. Jeho nedostatečná soudržnost má totiž značný dopad na odměnu společnosti FFT zdanitelnou v Lucembursku. V roce 2011 dosahoval účetní vlastní kapitál společnosti FFT výše 287,5 milionu EUR, ale daňový poradce přitom používá při uplatnění metody TNMM jako ukazatel míry zisku hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT (ve výši 28,5 milionu EUR). Uplatněním odhadované výnosnosti vlastního kapitálu, ke které daňový poradce dospívá použitím metody CAPM, na hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT místo na účetní vlastní kapitál se odměna společnosti FFT zdanitelná v Lucembursku desetinásobně snižuje (125). Jinými slovy, metodologická rozhodnutí, která provedl daňový poradce, vedou ke snížení základu daně společnosti FFT v Lucembursku oproti daňově neintegrovaným společnostem, jejichž zdanitelný zisk určují podmínky trhu. |
| --- | --- |

(256)

Přijetím nesoudržné metodiky, která spočívá v uplatnění výnosnosti vlastního kapitálu na hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT, dospívá daňový poradce společnosti FFT k odhadované úrovni odměny za funkce vykonávané a rizika nesená společností FFT, která nepředstavuje spolehlivý odhad výsledku založeného na trhu. Jeho nedostatečná soudržnost má totiž značný dopad na odměnu společnosti FFT zdanitelnou v Lucembursku. V roce 2011 dosahoval účetní vlastní kapitál společnosti FFT výše 287,5 milionu EUR, ale daňový poradce přitom používá při uplatnění metody TNMM jako ukazatel míry zisku hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT (ve výši 28,5 milionu EUR). Uplatněním odhadované výnosnosti vlastního kapitálu, ke které daňový poradce dospívá použitím metody CAPM, na hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT místo na účetní vlastní kapitál se odměna společnosti FFT zdanitelná v Lucembursku desetinásobně snižuje (125). Jinými slovy, metodologická rozhodnutí, která provedl daňový poradce, vedou ke snížení základu daně společnosti FFT v Lucembursku oproti daňově neintegrovaným společnostem, jejichž zdanitelný zisk určují podmínky trhu.

125

| (257) | Vzhledem k tomu, že úroveň vlastního kapitálu společnosti FFT je zjistitelná a že metoda CAPM poskytuje odhad výnosnosti vlastního kapitálu, daňový poradce měl pro stanovení základu daně společnosti FFT v Lucembursku v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek použít při uplatnění metody TNMM účetní vlastní kapitál společnosti FFT místo hypotetického regulatorního vlastního kapitálu. |
| --- | --- |

(257)

Vzhledem k tomu, že úroveň vlastního kapitálu společnosti FFT je zjistitelná a že metoda CAPM poskytuje odhad výnosnosti vlastního kapitálu, daňový poradce měl pro stanovení základu daně společnosti FFT v Lucembursku v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek použít při uplatnění metody TNMM účetní vlastní kapitál společnosti FFT místo hypotetického regulatorního vlastního kapitálu.

| (258) | Komise odmítá tvrzení společnosti FFT v tomto ohledu, podle kterého se pro stanovení převodních cen nemá zohledňovat skutečná úroveň jejího vlastního kapitálu, protože tato úroveň je výsledkem předchozích rozhodnutí (126). Toto tvrzení naznačuje, že úroveň účetního vlastního kapitálu společnosti FFT je údajně příliš vysoká z historických důvodů a že nemá být odměňována odpovídajícím způsobem. Toto tvrzení ale není v souladu s požadavky trhu, protože příliš nízká úroveň vlastní kapitálu není na konkurenčním trhu životaschopná. Společnostem totiž vyjde dráže odměňovat vlastní kapitál než pohledávky. Pokud by proto společnost, která působí v situaci volné hospodářské soutěže, byla z historických důvodů překapitalizována, jak to tvrdí společnost FFT, vrátila by nadměrný vlastní kapitál svým akcionářům (např. zpětným koupením akcií nebo jejich rozdáním), protože tyto finanční prostředky by mohly být použity účinněji na jiné investiční projekty. Při výpočtu základu daně společností, které působí v situaci volné hospodářské soutěže, musí tyto společnosti odměňovat celý vlastní kapitál vložený jejich akcionáři, a to na úrovni, již lze považovat za úroveň v souladu s požadavky trhu. |
| --- | --- |

(258)

Komise odmítá tvrzení společnosti FFT v tomto ohledu, podle kterého se pro stanovení převodních cen nemá zohledňovat skutečná úroveň jejího vlastního kapitálu, protože tato úroveň je výsledkem předchozích rozhodnutí (126). Toto tvrzení naznačuje, že úroveň účetního vlastního kapitálu společnosti FFT je údajně příliš vysoká z historických důvodů a že nemá být odměňována odpovídajícím způsobem. Toto tvrzení ale není v souladu s požadavky trhu, protože příliš nízká úroveň vlastní kapitálu není na konkurenčním trhu životaschopná. Společnostem totiž vyjde dráže odměňovat vlastní kapitál než pohledávky. Pokud by proto společnost, která působí v situaci volné hospodářské soutěže, byla z historických důvodů překapitalizována, jak to tvrdí společnost FFT, vrátila by nadměrný vlastní kapitál svým akcionářům (např. zpětným koupením akcií nebo jejich rozdáním), protože tyto finanční prostředky by mohly být použity účinněji na jiné investiční projekty. Při výpočtu základu daně společností, které působí v situaci volné hospodářské soutěže, musí tyto společnosti odměňovat celý vlastní kapitál vložený jejich akcionáři, a to na úrovni, již lze považovat za úroveň v souladu s požadavky trhu.

126

| (259) | Pokud jde o pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování, tak uvádějí, že výnosnost kapitálu může být vhodným ukazatelem úrovně zisku při uplatnění metody TNMM na finanční činnosti s vysokou kapitálovou náročností (127). Tyto stejné pokyny rovněž odkazují na „použitý kapitál“ jako na možný vhodný ukazatel úrovně zisku při uplatnění metody TNMM (128). Ačkoliv pojem „použitý kapitál“ není v pokynech OECD pro vnitropodnikové oceňování blíže definován, zřejmě neodpovídá označení „regulatorní kapitál“, které se používá v rámci Basilej II nebo Basilej III či v příslušných prováděcích směrnicích. |
| --- | --- |

(259)

Pokud jde o pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování, tak uvádějí, že výnosnost kapitálu může být vhodným ukazatelem úrovně zisku při uplatnění metody TNMM na finanční činnosti s vysokou kapitálovou náročností (127). Tyto stejné pokyny rovněž odkazují na „použitý kapitál“ jako na možný vhodný ukazatel úrovně zisku při uplatnění metody TNMM (128). Ačkoliv pojem „použitý kapitál“ není v pokynech OECD pro vnitropodnikové oceňování blíže definován, zřejmě neodpovídá označení „regulatorní kapitál“, které se používá v rámci Basilej II nebo Basilej III či v příslušných prováděcích směrnicích.

127

128

| (260) | Kapitál, který má sloužit jako ukazatel úrovně zisku při uplatnění metody TNMM, není blíže definován ani v oběžníku (129). Oběžník rozlišuje dva možné základy odměny za funkce financování a správy hotovosti, tj. hodnotu poskytnutých úvěrů a objem spravovaných aktiv (130). Volbou metody TNMM s hypotetickým regulatorním vlastním kapitálem jako základem se ale společnost FFT nerozhoduje pro odměnu přímo založenou na hodnotě poskytnutých úvěrů, zatímco spravovaná aktiva odkazují na aktiva držená jménem třetích stran (např. správců fondů), což je funkce, kterou společnost FFT v zásadě nevykonává. |
| --- | --- |

(260)

Kapitál, který má sloužit jako ukazatel úrovně zisku při uplatnění metody TNMM, není blíže definován ani v oběžníku (129). Oběžník rozlišuje dva možné základy odměny za funkce financování a správy hotovosti, tj. hodnotu poskytnutých úvěrů a objem spravovaných aktiv (130). Volbou metody TNMM s hypotetickým regulatorním vlastním kapitálem jako základem se ale společnost FFT nerozhoduje pro odměnu přímo založenou na hodnotě poskytnutých úvěrů, zatímco spravovaná aktiva odkazují na aktiva držená jménem třetích stran (např. správců fondů), což je funkce, kterou společnost FFT v zásadě nevykonává.

129

130

| (261) | Účetní vlastní kapitál se sice ve finančním odvětví obecně používá jako základ pro výpočet ziskovosti společnosti, ale Komise připouští, že při použití metody TNMM pro stanovení převodních cen lze použít také jiný kapitálový základ za podmínky, že metodika, která se použije, aby se dospělo o odměně za transakce v rámci skupiny, je soudržná. V konkrétním případě společnosti FFT ale Komise soudí, že rozhodnutí, která v tomto ohledu přijal daňový poradce, tj. použít hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT, není vhodná pro získání spolehlivého odhadu výsledku založeného na trhu, a to z důvodů uvedených níže. |
| --- | --- |

(261)

Účetní vlastní kapitál se sice ve finančním odvětví obecně používá jako základ pro výpočet ziskovosti společnosti, ale Komise připouští, že při použití metody TNMM pro stanovení převodních cen lze použít také jiný kapitálový základ za podmínky, že metodika, která se použije, aby se dospělo o odměně za transakce v rámci skupiny, je soudržná. V konkrétním případě společnosti FFT ale Komise soudí, že rozhodnutí, která v tomto ohledu přijal daňový poradce, tj. použít hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT, není vhodná pro získání spolehlivého odhadu výsledku založeného na trhu, a to z důvodů uvedených níže.

| (262) | Za prvé, vzhledem ke skutečnosti, že se u společnosti FFT nejedná o regulovaný finanční subjekt, na který se vztahuje rámec Basilej II, je-li tento rámec použit pouze pro daňové účely, je obtížné ověřit jeho uplatnění na odhad hypotetického regulatorního vlastního kapitálu. Rámec Basilej II totiž definuje požadovaný regulatorní vlastní kapitál jako úměrnou část aktiv v držení instituce vyváženou rizikem souvisejícím s každým z těchto aktiv. Konkrétně to znamená, že vyvážení rizik zatěžujících každé aktivum, které se provádí za tímto regulačním cílem, závisí zejména na úvěrovém ratingu protistrany, ale také na jiných kritériích posuzovaných u každého aktiva zvlášť. Povinnost ověřovat vyvážení rizik zatěžujících každé aktivum, která přísluší správním orgánům, přesahuje rámec obezřetnostního dohledu, když toto vyvážení slouží spíše k výpočtu základu daně pro stanovení převodních cen než stanovení minimálních potřeb regulatorního vlastního kapitálu. Je proto málo pravděpodobné, že takto obdržené výsledky může daňová správa snadno ověřovat a že je lze považovat za spolehlivý odhad hospodářského výsledku založeného na trhu a v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek. |
| --- | --- |

(262)

Za prvé, vzhledem ke skutečnosti, že se u společnosti FFT nejedná o regulovaný finanční subjekt, na který se vztahuje rámec Basilej II, je-li tento rámec použit pouze pro daňové účely, je obtížné ověřit jeho uplatnění na odhad hypotetického regulatorního vlastního kapitálu. Rámec Basilej II totiž definuje požadovaný regulatorní vlastní kapitál jako úměrnou část aktiv v držení instituce vyváženou rizikem souvisejícím s každým z těchto aktiv. Konkrétně to znamená, že vyvážení rizik zatěžujících každé aktivum, které se provádí za tímto regulačním cílem, závisí zejména na úvěrovém ratingu protistrany, ale také na jiných kritériích posuzovaných u každého aktiva zvlášť. Povinnost ověřovat vyvážení rizik zatěžujících každé aktivum, která přísluší správním orgánům, přesahuje rámec obezřetnostního dohledu, když toto vyvážení slouží spíše k výpočtu základu daně pro stanovení převodních cen než stanovení minimálních potřeb regulatorního vlastního kapitálu. Je proto málo pravděpodobné, že takto obdržené výsledky může daňová správa snadno ověřovat a že je lze považovat za spolehlivý odhad hospodářského výsledku založeného na trhu a v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek.

| (263) | Za druhé, vzhledem ke skutečnosti, že výnosnost minimálního regulatorního vlastního kapitálu nepředstavuje výkonnostní ukazatel obecně používaný ve finančním odvětví, nejsou průměrné hodnoty této výnosnosti obvykle analyzovány a dostupné (131). Každý výsledek získaný na tomto kapitálovém základě proto jistě povede k méně spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu než použití účetního vlastního kapitálu jako ukazatele úrovně zisku, na který se uplatní výnosnost vlastního kapitálu v souladu se standardy odvětví. |
| --- | --- |

(263)

Za druhé, vzhledem ke skutečnosti, že výnosnost minimálního regulatorního vlastního kapitálu nepředstavuje výkonnostní ukazatel obecně používaný ve finančním odvětví, nejsou průměrné hodnoty této výnosnosti obvykle analyzovány a dostupné (131). Každý výsledek získaný na tomto kapitálovém základě proto jistě povede k méně spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu než použití účetního vlastního kapitálu jako ukazatele úrovně zisku, na který se uplatní výnosnost vlastního kapitálu v souladu se standardy odvětví.

131

| (264) | Za třetí, 66 srovnatelných společností, které vybral daňový poradce pro odhad výnosnosti vlastního kapitálu při použití metody CAPM, není zjevně vhodných pro odhad průměrného regulatorního kapitálu v odvětví nebo požadované výnosnosti tohoto vlastního kapitálu. U několika těchto společností se totiž nejedná o regulované subjekty spadající do rámce Basilej (jako např. burzy). Tyto společnosti by proto nemohly vypočítávat odhad svých potřeb regulatorního vlastního kapitálu a pouze na základě zveřejněných informací by nebylo možno odhadnout minimální regulatorní požadavky každé neregulované instituce. |
| --- | --- |

(264)

Za třetí, 66 srovnatelných společností, které vybral daňový poradce pro odhad výnosnosti vlastního kapitálu při použití metody CAPM, není zjevně vhodných pro odhad průměrného regulatorního kapitálu v odvětví nebo požadované výnosnosti tohoto vlastního kapitálu. U několika těchto společností se totiž nejedná o regulované subjekty spadající do rámce Basilej (jako např. burzy). Tyto společnosti by proto nemohly vypočítávat odhad svých potřeb regulatorního vlastního kapitálu a pouze na základě zveřejněných informací by nebylo možno odhadnout minimální regulatorní požadavky každé neregulované instituce.

| (265) | Pokud by se v tomto konkrétním případě použil jako ukazatel úrovně zisku účetní vlastní kapitál, nemusel by daňový poradce vypočítávat odděleně „odměnu za funkce“, která tvoří druhou část odhadovaného základu daně společnosti FFT v Lucembursku a která sama o sobě zřejmě nespočívá na žádné spolehlivé metodě, jak je vysvětleno v 80. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení. To, co daňový poradce společnosti FFT nazývá ve zprávě o převodních cenách „vlastním kapitálem použitým na plnění funkcí“, zřejmě neodpovídá žádné obvyklé součásti vlastního kapitálu, které se používají při výpočtu požadavků na výnosnost v rámci tržního posouzení. Tento pojem není ve zprávě o převodních cenách definován a nic nenaznačuje, že takové riziko založené na označení, které použil daňový poradce, není kryto jednou či jinou kategorií regulatorního vlastního kapitálu, jako je např. vlastní kapitál držený na pokrytí provozního rizika, a to zejména riziko související s činností, pokud by daňový poradce řádně vyhodnotil hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT, což neučinil. Další obavy související s rozdělením vlastního kapitálu na odlišné součásti, na které se uplatňují různé úrovně výnosnosti, které mohou být až nulové, jsou podrobně rozvedeny níže v 277. až 289. bodě odůvodnění. |
| --- | --- |

(265)

Pokud by se v tomto konkrétním případě použil jako ukazatel úrovně zisku účetní vlastní kapitál, nemusel by daňový poradce vypočítávat odděleně „odměnu za funkce“, která tvoří druhou část odhadovaného základu daně společnosti FFT v Lucembursku a která sama o sobě zřejmě nespočívá na žádné spolehlivé metodě, jak je vysvětleno v 80. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení. To, co daňový poradce společnosti FFT nazývá ve zprávě o převodních cenách „vlastním kapitálem použitým na plnění funkcí“, zřejmě neodpovídá žádné obvyklé součásti vlastního kapitálu, které se používají při výpočtu požadavků na výnosnost v rámci tržního posouzení. Tento pojem není ve zprávě o převodních cenách definován a nic nenaznačuje, že takové riziko založené na označení, které použil daňový poradce, není kryto jednou či jinou kategorií regulatorního vlastního kapitálu, jako je např. vlastní kapitál držený na pokrytí provozního rizika, a to zejména riziko související s činností, pokud by daňový poradce řádně vyhodnotil hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT, což neučinil. Další obavy související s rozdělením vlastního kapitálu na odlišné součásti, na které se uplatňují různé úrovně výnosnosti, které mohou být až nulové, jsou podrobně rozvedeny níže v 277. až 289. bodě odůvodnění.

odměnu za funkce

| (266) | Komise proto dospívá k závěru, že se napadené daňové rozhodnutí odchyluje od výsledku založeného na trhu, který je v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, z důvodu, že souhlasí s rozhodnutím daňového poradce, tj. zvolit při použití metody TNMM za ukazatel úrovně zisku hypotetický regulatorní kapitál společnosti FFT a uplatnit na tento zisk výnosnost vlastního kapitálu odhadnutou na základě metody CAPM, aby se tak získala součást zdanitelného zisku společnosti FFT v Lucembursku. Vzhledem ke skutečnosti, že toto metodologické rozhodnutí vede ke snížení daně, již by společnost FFT měla platit z hlediska lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti daňově neintegrovaným společnostem, které uzavírají transakce za tržních podmínek (132), je nutno považovat napadené daňové rozhodnutí za rozhodnutí, které poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(266)

Komise proto dospívá k závěru, že se napadené daňové rozhodnutí odchyluje od výsledku založeného na trhu, který je v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, z důvodu, že souhlasí s rozhodnutím daňového poradce, tj. zvolit při použití metody TNMM za ukazatel úrovně zisku hypotetický regulatorní kapitál společnosti FFT a uplatnit na tento zisk výnosnost vlastního kapitálu odhadnutou na základě metody CAPM, aby se tak získala součást zdanitelného zisku společnosti FFT v Lucembursku. Vzhledem ke skutečnosti, že toto metodologické rozhodnutí vede ke snížení daně, již by společnost FFT měla platit z hlediska lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti daňově neintegrovaným společnostem, které uzavírají transakce za tržních podmínek (132), je nutno považovat napadené daňové rozhodnutí za rozhodnutí, které poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

132

7.2.2.7.   Nesoudržné uplatnění rámce Basilej II při výpočtu kapitálu

Nesoudržné uplatnění rámce Basilej II při výpočtu kapitálu

| (267) | Aniž jsou dotčeny námitky Komise ohledně použití hypotetického regulatorního vlastního kapitálu společnosti FFT při uplatnění metody TNMM, Komise rovněž soudí, že nesoudržný způsob, jakým daňový poradce analogicky uplatnil rámec Basilej II, aby dospěl k této hypotetické úrovni regulatorního vlastního kapitálu, poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění pro účely čl. 107 odst. 1 SFEU, protože také vede ke snížení daně, již má společnost FFT platit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti daňově neintegrovaným společnostem, které uzavírají transakce za tržních podmínek. |
| --- | --- |

(267)

Aniž jsou dotčeny námitky Komise ohledně použití hypotetického regulatorního vlastního kapitálu společnosti FFT při uplatnění metody TNMM, Komise rovněž soudí, že nesoudržný způsob, jakým daňový poradce analogicky uplatnil rámec Basilej II, aby dospěl k této hypotetické úrovni regulatorního vlastního kapitálu, poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění pro účely čl. 107 odst. 1 SFEU, protože také vede ke snížení daně, již má společnost FFT platit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti daňově neintegrovaným společnostem, které uzavírají transakce za tržních podmínek.

| (268) | Správné uplatnění rámce Basilej II vyžaduje provést nejprve odhad rizikově vážených aktiv společnosti FFT a následně uplatnit odpovídající poměr regulatorního vlastního kapitálu na tento odhad. Daňový poradce společnosti FFT ve zprávě o převodních cenách oba prvky podceňuje. |
| --- | --- |

(268)

Správné uplatnění rámce Basilej II vyžaduje provést nejprve odhad rizikově vážených aktiv společnosti FFT a následně uplatnit odpovídající poměr regulatorního vlastního kapitálu na tento odhad. Daňový poradce společnosti FFT ve zprávě o převodních cenách oba prvky podceňuje.

| (269) | Za prvé, hypotetická rizikově vážená aktiva společnosti FFT nebyla správně vypočtena, protože daňový poradce přiděluje aktivům v rámci skupiny nulové vyvážení rizik (133). Jak jasně vyplývá z 123. bodu odůvodnění, úvěry v rámci skupiny, které představují většinu aktiv společnosti FFT, nejsou na rozdíl od tvrzení Lucemburska a společnosti FFT bezrizikové a nic nenaznačuje, že tyto úvěry vykazují menší riziko než úvěry poskytnuté bankami. V každém případě a vzhledem ke skutečnosti, že interní dokument skupiny Fiat o politice v oblasti převodních cen označuje úvěrové riziko a riziko protistrany společnosti FFT spíše za „omezené“ než neexistující, vyvážení rizik, které se rovná nule, je jasně nevhodné. Hypotetická rizikově vážená aktiva společnosti FFT nebyla správně vypočtena, protože Lucembursko a ani společnost FFT nikdy ničím nepodpořily vyvážení aktiv třetích stran ve výši 20 %. |
| --- | --- |

(269)

Za prvé, hypotetická rizikově vážená aktiva společnosti FFT nebyla správně vypočtena, protože daňový poradce přiděluje aktivům v rámci skupiny nulové vyvážení rizik (133). Jak jasně vyplývá z 123. bodu odůvodnění, úvěry v rámci skupiny, které představují většinu aktiv společnosti FFT, nejsou na rozdíl od tvrzení Lucemburska a společnosti FFT bezrizikové a nic nenaznačuje, že tyto úvěry vykazují menší riziko než úvěry poskytnuté bankami. V každém případě a vzhledem ke skutečnosti, že interní dokument skupiny Fiat o politice v oblasti převodních cen označuje úvěrové riziko a riziko protistrany společnosti FFT spíše za „omezené“ než neexistující, vyvážení rizik, které se rovná nule, je jasně nevhodné. Hypotetická rizikově vážená aktiva společnosti FFT nebyla správně vypočtena, protože Lucembursko a ani společnost FFT nikdy ničím nepodpořily vyvážení aktiv třetích stran ve výši 20 %.

133

| (270) | Pokud by se jako relevantní srovnávací prvek (134) použilo průměrné evropské vyrovnání rizik u aktiv bank ve výši 36 %, které platilo v roce 2010 (a bylo dostupné v době vydání napadeného daňového rozhodnutí), a uplatnilo na celková aktiva společnosti FFT ve výši 14 827 674 000 EUR, aby se tím ukázalo, co by mohla být správná míra rizikově vážených aktiv společnosti FFT, tato rizikově vážená aktiva by dosáhla hodnoty okolo 5 338 000 000 EUR. Pokud by se za minimální úroveň kapitalizace zvolil poměr potřeby vlastního kapitálu ve výši 8 %, jak stanoví rámec Basilej II, společnost FFT by musela mít minimální hypotetickou úroveň regulatorního vlastního kapitálu podle rámce Basilej II ve výši přibližně 427 milionů EUR a nikoliv ve výši 28,5 milionu EUR, jak odhadl daňový poradce ve zprávě o převodních cenách. |
| --- | --- |

(270)

Pokud by se jako relevantní srovnávací prvek (134) použilo průměrné evropské vyrovnání rizik u aktiv bank ve výši 36 %, které platilo v roce 2010 (a bylo dostupné v době vydání napadeného daňového rozhodnutí), a uplatnilo na celková aktiva společnosti FFT ve výši 14 827 674 000 EUR, aby se tím ukázalo, co by mohla být správná míra rizikově vážených aktiv společnosti FFT, tato rizikově vážená aktiva by dosáhla hodnoty okolo 5 338 000 000 EUR. Pokud by se za minimální úroveň kapitalizace zvolil poměr potřeby vlastního kapitálu ve výši 8 %, jak stanoví rámec Basilej II, společnost FFT by musela mít minimální hypotetickou úroveň regulatorního vlastního kapitálu podle rámce Basilej II ve výši přibližně 427 milionů EUR a nikoliv ve výši 28,5 milionu EUR, jak odhadl daňový poradce ve zprávě o převodních cenách.

134

| (271) | Za druhé, výpočet úvěrového rizika a rizika protistrany společnosti FFT, který daňový poradce provádí analogicky k rámci Basilej II (135), na jehož základě musí mít banky vlastní kapitál úměrný jejich rizikově váženým aktivům, je v rozporu s tímto rámcem. Pro stanovení vlastního kapitálu společnosti FFT, který je vystaven riziku, používá daňový poradce společnosti FFT pro výpočet těchto rizik požadavek poměru vlastního kapitálu ve výši 6 %, zatímco správný poměr stanovený rámcem Basilej II je 8 %. |
| --- | --- |

(271)

Za druhé, výpočet úvěrového rizika a rizika protistrany společnosti FFT, který daňový poradce provádí analogicky k rámci Basilej II (135), na jehož základě musí mít banky vlastní kapitál úměrný jejich rizikově váženým aktivům, je v rozporu s tímto rámcem. Pro stanovení vlastního kapitálu společnosti FFT, který je vystaven riziku, používá daňový poradce společnosti FFT pro výpočet těchto rizik požadavek poměru vlastního kapitálu ve výši 6 %, zatímco správný poměr stanovený rámcem Basilej II je 8 %.

135

| (272) | Jako odpověď na obavy Komise v tomto bodě, které vyjádřila v rozhodnutí o zahájení řízení (136), společnost FFT opodstatňuje poměr ve výši 6 % odkazem na provedení požadavku na nebankovní finanční instituce v Itálii (137). Společnost FFT ale neposkytla žádný referenční příklad tohoto provedení a rovněž nevysvětlila, proč by provedení italskými zákonodárci mělo platit v Lucembursku nebo být používáno jako reference. |
| --- | --- |

(272)

Jako odpověď na obavy Komise v tomto bodě, které vyjádřila v rozhodnutí o zahájení řízení (136), společnost FFT opodstatňuje poměr ve výši 6 % odkazem na provedení požadavku na nebankovní finanční instituce v Itálii (137). Společnost FFT ale neposkytla žádný referenční příklad tohoto provedení a rovněž nevysvětlila, proč by provedení italskými zákonodárci mělo platit v Lucembursku nebo být používáno jako reference.

136

137

| (273) | Zatímco podle rámce Basilej II může polovinu požadavku ve výši 8 % tvořit vlastní kapitál kategorie 2, společnost FFT zřejmě nevlastní tento typ vlastního kapitálu, který by mohl posloužit k regulačním účelům, pokud by byl tento požadavek uplatněn. Při neexistenci jiných způsobilých forem dostupného kapitálu by býval měl být požadavek 8 % pokryt vlastním kapitálem. |
| --- | --- |

(273)

Zatímco podle rámce Basilej II může polovinu požadavku ve výši 8 % tvořit vlastní kapitál kategorie 2, společnost FFT zřejmě nevlastní tento typ vlastního kapitálu, který by mohl posloužit k regulačním účelům, pokud by byl tento požadavek uplatněn. Při neexistenci jiných způsobilých forem dostupného kapitálu by býval měl být požadavek 8 % pokryt vlastním kapitálem.

| (274) | Komise proto trvá na svém stanovisku, že poměr potřeby vlastního kapitálu na základě rámce Basilej II je ve výši 8 % a že poměr ve výši 6 %, který použil daňový poradce a schválila lucemburská daňová správa, zpochybňuje závěr vyjádřený v napadeném daňovém rozhodnutí, tj. že přidělení zisku společnosti FFT, které z uvedeného vyplývá, odráží spolehlivý odhad výsledku založeného na trhu, který je v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek. |
| --- | --- |

(274)

Komise proto trvá na svém stanovisku, že poměr potřeby vlastního kapitálu na základě rámce Basilej II je ve výši 8 % a že poměr ve výši 6 %, který použil daňový poradce a schválila lucemburská daňová správa, zpochybňuje závěr vyjádřený v napadeném daňovém rozhodnutí, tj. že přidělení zisku společnosti FFT, které z uvedeného vyplývá, odráží spolehlivý odhad výsledku založeného na trhu, který je v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek.

| (275) | Pokud jde o výpočet provozního rizika, který provedl daňový poradce, Komise sice na základě vysvětlení společnosti FFT (138) a Lucemburska (139) přijímá hodnotu 15 %, ale základ, na který je tato marže ve výši 15 % uplatněna, zřejmě neodpovídá správnému odhadu ročního hrubého příjmu společnosti FFT. Daňový poradce společnosti FFT uplatňuje tuto procentní hodnotu pouze na čistý příjem z bankovních vkladů a úvěrů (140), což není v souladu s metodikou uváděnou Lucemburskem (141), zatímco se ve výpočtu hrubého ročního příjmu zcela ponechává stranou celá činnost v rámci skupiny. Úvěry a vklady u bank přitom přestavují jen velmi malou část aktiv a pasiv společnosti FFT. |
| --- | --- |

(275)

Pokud jde o výpočet provozního rizika, který provedl daňový poradce, Komise sice na základě vysvětlení společnosti FFT (138) a Lucemburska (139) přijímá hodnotu 15 %, ale základ, na který je tato marže ve výši 15 % uplatněna, zřejmě neodpovídá správnému odhadu ročního hrubého příjmu společnosti FFT. Daňový poradce společnosti FFT uplatňuje tuto procentní hodnotu pouze na čistý příjem z bankovních vkladů a úvěrů (140), což není v souladu s metodikou uváděnou Lucemburskem (141), zatímco se ve výpočtu hrubého ročního příjmu zcela ponechává stranou celá činnost v rámci skupiny. Úvěry a vklady u bank přitom přestavují jen velmi malou část aktiv a pasiv společnosti FFT.

138

139

140

141

hrubého

| (276) | Krátce řečeno, Komise dospívá k závěru, že i v případě, kdy by hypotetický minimální regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT mohl být při uplatnění metody TNMM přijat jako ukazatel úrovně zisku, daňový poradce podcenil tento vlastní kapitál tím, že na aktiva uplatnil nízký a svévolný faktor vyvážení rizik (vyloučením většiny aktiv z vyvážení rizik), že použil nižší poměr minimálního kapitálu, než stanoví rámec Basilej II, a že opomněl zahrnout do hrubého ročního příjmu společnosti FFT příjem vytvářený aktivy a pasivy skupiny. Komise proto dospívá k závěru, že se napadené daňové rozhodnutí přijetím těchto voleb odchyluje od výsledku založeného na trhu, který je v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek. Vzhledem ke skutečnosti, že tyto volby vedou ke snížení daně, již by společnost FFT měla platit z hlediska lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti daňově neintegrovaným společnostem, které uzavírají transakce za tržních podmínek, je nutno považovat napadené daňové rozhodnutí za rozhodnutí, které poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(276)

Krátce řečeno, Komise dospívá k závěru, že i v případě, kdy by hypotetický minimální regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT mohl být při uplatnění metody TNMM přijat jako ukazatel úrovně zisku, daňový poradce podcenil tento vlastní kapitál tím, že na aktiva uplatnil nízký a svévolný faktor vyvážení rizik (vyloučením většiny aktiv z vyvážení rizik), že použil nižší poměr minimálního kapitálu, než stanoví rámec Basilej II, a že opomněl zahrnout do hrubého ročního příjmu společnosti FFT příjem vytvářený aktivy a pasivy skupiny. Komise proto dospívá k závěru, že se napadené daňové rozhodnutí přijetím těchto voleb odchyluje od výsledku založeného na trhu, který je v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek. Vzhledem ke skutečnosti, že tyto volby vedou ke snížení daně, již by společnost FFT měla platit z hlediska lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti daňově neintegrovaným společnostem, které uzavírají transakce za tržních podmínek, je nutno považovat napadené daňové rozhodnutí za rozhodnutí, které poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

7.2.2.8.   Nevhodné odpočty od vlastního kapitálu, který se má odměnit

Nevhodné odpočty od vlastního kapitálu, který se má odměnit

| (277) | Daňový poradce nejenom podceňuje hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT, ale provádí také několik odpočtů od zbývajícího vlastního kapitálu společnosti FFT, které se odchylují od výsledku založeného na trhu. Jak vyplývá z tabulky 2, aby daňový poradce dospěl k částce, již nazývá „vlastní kapitál na pokrytí plněných funkcí“, je od zbývajícího vlastního kapitálu společnosti FFT, tj. jejího vlastního kapitálu bez podceněného hypotetického regulatorního vlastního kapitálu, ještě odečtena částka, již daňový poradce nazývá „vlastní kapitál na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC“. V případě správného odhadu hypotetického regulatorního vlastního kapitálu společnosti FFT je ale pravděpodobné, že by vlastní kapitál nepřesáhl regulatorní vlastní kapitál (142). Obě tyto součásti odhadnutého vlastního kapitálu by tak byly nepoužitelné. |
| --- | --- |

(277)

Daňový poradce nejenom podceňuje hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT, ale provádí také několik odpočtů od zbývajícího vlastního kapitálu společnosti FFT, které se odchylují od výsledku založeného na trhu. Jak vyplývá z tabulky 2, aby daňový poradce dospěl k částce, již nazývá „vlastní kapitál na pokrytí plněných funkcí“, je od zbývajícího vlastního kapitálu společnosti FFT, tj. jejího vlastního kapitálu bez podceněného hypotetického regulatorního vlastního kapitálu, ještě odečtena částka, již daňový poradce nazývá „vlastní kapitál na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC“. V případě správného odhadu hypotetického regulatorního vlastního kapitálu společnosti FFT je ale pravděpodobné, že by vlastní kapitál nepřesáhl regulatorní vlastní kapitál (142). Obě tyto součásti odhadnutého vlastního kapitálu by tak byly nepoužitelné.

142

| (278) | Přes toto zjištění Komise rovněž soudí, že rozhodnutí daňového poradce oddělit pro stanovení základu daně společnosti FFT od vlastního kapitálu jeho součást zvanou „vlastní kapitál na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC“ a přisoudit jí nulové riziko je nevhodné (143), protože vede ke snížení daně, již má společnost FFT platit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti daňově neintegrovaným společnostem, které uzavírají transakce za tržních podmínek. |
| --- | --- |

(278)

Přes toto zjištění Komise rovněž soudí, že rozhodnutí daňového poradce oddělit pro stanovení základu daně společnosti FFT od vlastního kapitálu jeho součást zvanou „vlastní kapitál na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC“ a přisoudit jí nulové riziko je nevhodné (143), protože vede ke snížení daně, již má společnost FFT platit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti daňově neintegrovaným společnostem, které uzavírají transakce za tržních podmínek.

143

| (279) | Předběžně není jasné, zda je rozhodnutí daňového poradce oddělit obě součásti vlastního kapitálu údajným uplatněním rámce Basilej II nebo zda se u odečtení podílů ve společnostech FFNA a FFC daňovým poradcem jedná o úpravu ad hoc, a to pomocí podílů, které by pro výpočet základu daně společnosti FFT stejně odečetl, pokud by při uplatnění metody TNMM správně zvolil účetní vlastní kapitál společnosti FFT jako ukazatel úrovně zisku. Jak je vysvětleno v 238. bodě odůvodnění, důvodem uvedeného je, že daňový poradce při rozdělení vlastního kapitálu společnosti FFT na tři součásti zřejmě nevycházel ze žádné obvykle používané metodiky (144). |
| --- | --- |

(279)

Předběžně není jasné, zda je rozhodnutí daňového poradce oddělit obě součásti vlastního kapitálu údajným uplatněním rámce Basilej II nebo zda se u odečtení podílů ve společnostech FFNA a FFC daňovým poradcem jedná o úpravu ad hoc, a to pomocí podílů, které by pro výpočet základu daně společnosti FFT stejně odečetl, pokud by při uplatnění metody TNMM správně zvolil účetní vlastní kapitál společnosti FFT jako ukazatel úrovně zisku. Jak je vysvětleno v 238. bodě odůvodnění, důvodem uvedeného je, že daňový poradce při rozdělení vlastního kapitálu společnosti FFT na tři součásti zřejmě nevycházel ze žádné obvykle používané metodiky (144).

ad hoc

144

| (280) | Z důvodů vyložených v 281. až 290. bodě odůvodnění je v každém případě rozhodnutí daňového poradce nepřidělit této součásti vlastního kapitálu společnosti FFT nazývané „vlastní kapitál na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC“ žádnou odměnu nevhodné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí vede skutečně k neoprávněnému snížení vlastního kapitálu, který se má odměnit, a tím základu daně společnosti FFT pro daňové účely, nelze žádnou metodiku v oblasti převodních cen, která je založena na tomto rozhodnutí, považovat za metodiku, jež vede ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu, který je v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek. |
| --- | --- |

(280)

Z důvodů vyložených v 281. až 290. bodě odůvodnění je v každém případě rozhodnutí daňového poradce nepřidělit této součásti vlastního kapitálu společnosti FFT nazývané „vlastní kapitál na pokrytí finančních investic do společností FFNA a FFC“ žádnou odměnu nevhodné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí vede skutečně k neoprávněnému snížení vlastního kapitálu, který se má odměnit, a tím základu daně společnosti FFT pro daňové účely, nelze žádnou metodiku v oblasti převodních cen, která je založena na tomto rozhodnutí, považovat za metodiku, jež vede ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu, který je v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek.

| (281) | Za prvé, tvrzení Lucemburska ohledně odečitatelnosti podílů v jiných úvěrových institucích na základě rámce Basilej II v případě společnosti FFT neplatí (145). Důvodem není pouze, že společnost FFT není regulovanou institucí, jak je uvedeno v 262. bodě odůvodnění, ale také skutečnost, že odstavce tohoto rámce, na které Lucembursko a společnost FFT odkazují, platí pro nekonsolidované subjekty, zatímco u společností FFNA a FFC se v tomto konkrétním případě jedná o subjekty konsolidované. Jak je totiž vysvětleno v 112. bodě odůvodnění, společnost FFT předkládá v Lucembursku konsolidované účty. Konsolidovaný vlastní kapitál by byl v zásadě vyšší než vlastní kapitál zaevidovaný v nekonsolidovaných účtech společnosti FFT před všemi odečty za podíly. Pokud by proto Lucembursko a skupina Fiat provedly správným a systematickým způsobem předpisové odpočty, odhad vlastního kapitálu, na který by se uplatnila výnosnost vlastního kapitálu, by byl vyšší, a tím by se rovněž zvýšil základ daně společnosti FFT v Lucembursku, který z uvedeného vyplývá. |
| --- | --- |

(281)

Za prvé, tvrzení Lucemburska ohledně odečitatelnosti podílů v jiných úvěrových institucích na základě rámce Basilej II v případě společnosti FFT neplatí (145). Důvodem není pouze, že společnost FFT není regulovanou institucí, jak je uvedeno v 262. bodě odůvodnění, ale také skutečnost, že odstavce tohoto rámce, na které Lucembursko a společnost FFT odkazují, platí pro nekonsolidované subjekty, zatímco u společností FFNA a FFC se v tomto konkrétním případě jedná o subjekty konsolidované. Jak je totiž vysvětleno v 112. bodě odůvodnění, společnost FFT předkládá v Lucembursku konsolidované účty. Konsolidovaný vlastní kapitál by byl v zásadě vyšší než vlastní kapitál zaevidovaný v nekonsolidovaných účtech společnosti FFT před všemi odečty za podíly. Pokud by proto Lucembursko a skupina Fiat provedly správným a systematickým způsobem předpisové odpočty, odhad vlastního kapitálu, na který by se uplatnila výnosnost vlastního kapitálu, by byl vyšší, a tím by se rovněž zvýšil základ daně společnosti FFT v Lucembursku, který z uvedeného vyplývá.

145

| (282) | Za druhé, a pokud jde obecněji o odpočty od vlastního kapitálu podle rámce Basilej II a v rámci posouzení účetního vlastního kapitálu společnosti FFT, je pro Komisi nepřijatelné tvrzení Lucemburska, podle kterého byl nákup podílů společností FFT v plné výši financován z vlastních prostředků (146), což je způsob financování, který by automaticky znamenal, že tyto prostředky nejsou nadále k dispozici ke krytí jiných rizik, které společnost FFT nese. Zdroje financování, ať už se jedná o vlastní kapitál nebo dluhy uváděné v pasivech rozvahy, se nepřidělují k identifikovatelnému aktivu s výjimkou případů, kdy zvláštní právní ustanovení spojuje pasivum s určitým aktivem nebo konkrétním souborem aktiv (jako tomu je u hypotečních zástavních listů). Není-li na pasiva společnosti vázána žádná konkrétní pohledávka, přispívají vlastní kapitál a pasiva na financování aktiv společnosti souběžně. V případě platební neschopnosti by tyto prostředky byly k dispozici na vyrovnání ztrát vyplývajících z aktiv společnosti FFT, a to na rozdíl od výše uvedeného tvrzení Lucemburska. Skutečnost, že částky odečtené od vlastního kapitálu společnosti FFT, o kterých se zmiňuje zpráva o převodních cenách, odpovídají nákupní ceně za společnosti FFNA a FFC (147), nemá žádný vliv na skutečnost, že zdroje financování nemohou být v zásadě přidělovány ke konkrétním aktivům, a uvedené by platilo u jakékoliv výše účasti. Vlastní kapitál společnosti FFT je plně k dispozici na podporu solventnosti společnosti FFT a měl by být odměňován ve své plné výši podle rizik spojených s aktivy společnosti FFT. |
| --- | --- |

(282)

Za druhé, a pokud jde obecněji o odpočty od vlastního kapitálu podle rámce Basilej II a v rámci posouzení účetního vlastního kapitálu společnosti FFT, je pro Komisi nepřijatelné tvrzení Lucemburska, podle kterého byl nákup podílů společností FFT v plné výši financován z vlastních prostředků (146), což je způsob financování, který by automaticky znamenal, že tyto prostředky nejsou nadále k dispozici ke krytí jiných rizik, které společnost FFT nese. Zdroje financování, ať už se jedná o vlastní kapitál nebo dluhy uváděné v pasivech rozvahy, se nepřidělují k identifikovatelnému aktivu s výjimkou případů, kdy zvláštní právní ustanovení spojuje pasivum s určitým aktivem nebo konkrétním souborem aktiv (jako tomu je u hypotečních zástavních listů). Není-li na pasiva společnosti vázána žádná konkrétní pohledávka, přispívají vlastní kapitál a pasiva na financování aktiv společnosti souběžně. V případě platební neschopnosti by tyto prostředky byly k dispozici na vyrovnání ztrát vyplývajících z aktiv společnosti FFT, a to na rozdíl od výše uvedeného tvrzení Lucemburska. Skutečnost, že částky odečtené od vlastního kapitálu společnosti FFT, o kterých se zmiňuje zpráva o převodních cenách, odpovídají nákupní ceně za společnosti FFNA a FFC (147), nemá žádný vliv na skutečnost, že zdroje financování nemohou být v zásadě přidělovány ke konkrétním aktivům, a uvedené by platilo u jakékoliv výše účasti. Vlastní kapitál společnosti FFT je plně k dispozici na podporu solventnosti společnosti FFT a měl by být odměňován ve své plné výši podle rizik spojených s aktivy společnosti FFT.

146

147

| (283) | V každém případě výroční zprávy společnosti FFT zřejmě nepotvrzují tvrzení Lucemburska, podle kterého byly tyto akvizice financovány z vlastního kapitálu, pokud toto tvrzení má znamenat, že skupina údajně poskytla společnosti FFT dodatečný vlastní kapitál na akvizici společností FFNA a FFC. Úroveň vlastního kapitálu společnosti FFT (tj. základního kapitálu a rezerv) dosahovala totiž v roce 2010, tj. před akvizicí, výše 286 000 000 EUR a v roce 2011, tj. po akvizici, se udržela na výši 287 000 000 EUR. |
| --- | --- |

(283)

V každém případě výroční zprávy společnosti FFT zřejmě nepotvrzují tvrzení Lucemburska, podle kterého byly tyto akvizice financovány z vlastního kapitálu, pokud toto tvrzení má znamenat, že skupina údajně poskytla společnosti FFT dodatečný vlastní kapitál na akvizici společností FFNA a FFC. Úroveň vlastního kapitálu společnosti FFT (tj. základního kapitálu a rezerv) dosahovala totiž v roce 2010, tj. před akvizicí, výše 286 000 000 EUR a v roce 2011, tj. po akvizici, se udržela na výši 287 000 000 EUR.

| (284) | Lucembursko rovněž zdůrazňuje, že náklady vyplývající z podílů nejsou v Lucembursku daňově odečitatelné a že dividendy nejsou zdanitelné (148). Vzhledem k tomu, že podíly ve společnostech FFNA a FFC jsou odměňovány dividendami, neměly by být tyto podíly daněny a zohledňovány při posouzení vykonávaných funkcí a nesených rizik (149). Toto tvrzení je rovněž nutno odmítnout stejně jako podobné tvrzení společnosti FFT (150). Komise v tomto ohledu zjišťuje, že společnosti FFNA a FFC nevyplatily během období platnosti napadeného daňového rozhodnutí žádnou dividendu. Pokud by tak ale jedna z nich učinila, stejně by to nic nezměnilo na výpočtu zdanitelné odměny společnosti FFT, protože tuto odměnu stanovil daňový poradce pomocí metody TNMM uplatněné na vlastní kapitál. Metoda TNMM je transakční metoda založená na zisku, která se uplatňuje na úroveň vlastního kapitálu u funkcí správy hotovosti, které společnost FFT vykonává. Pokud by daňový poradce použil pro stanovení převodních cen spíše metodu CUP, byly pro výpočet zdanitelné odměny společnosti FFT relevantní jednotlivé transakce nebo toky odměn, jako jsou individuální úvěry, či v případě společnosti FFT vyplacení dividend. Metoda CUP totiž spočívá ve stanovení jednotlivých převodních cen, zatímco metoda TNMM má za cíl odhadnout ziskovost určité funkce. Z důvodů uvedených v 161. bodě odůvodnění ale daňový poradce společnosti FFT usoudil, že v případě společnosti FFT je metoda TNMM vhodnější. Zdůrazněním významu některých typů odměny vyplácené u určitých aktiv společnosti FFT (dividendy) se tak Lucembursko a společnost FFT pokouší vzájemně propojit metodu CUP a metodu TNMM, aby vypočetly zdanitelnou odměnu společnosti FFT, aniž by ve zprávě o převodních cenách přinesly sebemenší odůvodnění této hybridní metody. Vzhledem ke skutečnosti, že daňový poradce odůvodnil v této zprávě použití metody TNMM, použití této kombinace obou metod bez dalšího vysvětlení by nemohlo vést ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu. |
| --- | --- |

(284)

Lucembursko rovněž zdůrazňuje, že náklady vyplývající z podílů nejsou v Lucembursku daňově odečitatelné a že dividendy nejsou zdanitelné (148). Vzhledem k tomu, že podíly ve společnostech FFNA a FFC jsou odměňovány dividendami, neměly by být tyto podíly daněny a zohledňovány při posouzení vykonávaných funkcí a nesených rizik (149). Toto tvrzení je rovněž nutno odmítnout stejně jako podobné tvrzení společnosti FFT (150). Komise v tomto ohledu zjišťuje, že společnosti FFNA a FFC nevyplatily během období platnosti napadeného daňového rozhodnutí žádnou dividendu. Pokud by tak ale jedna z nich učinila, stejně by to nic nezměnilo na výpočtu zdanitelné odměny společnosti FFT, protože tuto odměnu stanovil daňový poradce pomocí metody TNMM uplatněné na vlastní kapitál. Metoda TNMM je transakční metoda založená na zisku, která se uplatňuje na úroveň vlastního kapitálu u funkcí správy hotovosti, které společnost FFT vykonává. Pokud by daňový poradce použil pro stanovení převodních cen spíše metodu CUP, byly pro výpočet zdanitelné odměny společnosti FFT relevantní jednotlivé transakce nebo toky odměn, jako jsou individuální úvěry, či v případě společnosti FFT vyplacení dividend. Metoda CUP totiž spočívá ve stanovení jednotlivých převodních cen, zatímco metoda TNMM má za cíl odhadnout ziskovost určité funkce. Z důvodů uvedených v 161. bodě odůvodnění ale daňový poradce společnosti FFT usoudil, že v případě společnosti FFT je metoda TNMM vhodnější. Zdůrazněním významu některých typů odměny vyplácené u určitých aktiv společnosti FFT (dividendy) se tak Lucembursko a společnost FFT pokouší vzájemně propojit metodu CUP a metodu TNMM, aby vypočetly zdanitelnou odměnu společnosti FFT, aniž by ve zprávě o převodních cenách přinesly sebemenší odůvodnění této hybridní metody. Vzhledem ke skutečnosti, že daňový poradce odůvodnil v této zprávě použití metody TNMM, použití této kombinace obou metod bez dalšího vysvětlení by nemohlo vést ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu.

148

149

150

| (285) | Za třetí, při použití metody TNMM založené na vlastním kapitálu by se při každém odhadu tohoto vlastního kapitálu mělo dbát na to, aby společnost FFT byla správně kapitalizována v souladu se standardy odvětví. Uvedené rovněž vyplývá z přístupu doporučovaného v oběžníku, který soudí, že funkce vykonávané společnostmi financování v rámci skupiny jsou v podstatě srovnatelné s funkcemi, které vykonávají nezávislé finanční instituce. |
| --- | --- |

(285)

Za třetí, při použití metody TNMM založené na vlastním kapitálu by se při každém odhadu tohoto vlastního kapitálu mělo dbát na to, aby společnost FFT byla správně kapitalizována v souladu se standardy odvětví. Uvedené rovněž vyplývá z přístupu doporučovaného v oběžníku, který soudí, že funkce vykonávané společnostmi financování v rámci skupiny jsou v podstatě srovnatelné s funkcemi, které vykonávají nezávislé finanční instituce.

| (286) | Na konci roku 2011, tj. k referenčnímu dni uvedenému ve zprávě o převodních cenách, dosahoval podle evropského bankovního orgánu průměrný pákový poměr definovaný jako poměr mezi vlastním kapitálem kategorie 1 a celkovou expozicí rozvahy (151) výše 2,9 % u bank kontrolované skupiny 1 (největší evropské banky) a výše 3,3 % u bank kontrolované skupiny 2 (menší evropské banky). Uplatnění pákového poměru (vlastní kapitál / celková aktiva) v souladu se standardy odvětví (a novým rámcem Basilej III) ukazuje, že vlastní kapitál společnosti FFT podle mezinárodního standardu účetního výkaznictví (IFRS) nepřesahoval tržní pákový poměr. Na základě tohoto výpočtu dosahoval totiž pákový poměr společnosti FFT výše [2 – 3 %] (152), [...]. Jinými slovy, [...] úroveň vlastního kapitálu společnosti FFT neumožňuje žádné odpočty, ať již odhadovaného nadměrného vlastního kapitálu či každé jiné účasti, protože takové odpočty by snížily úroveň vlastního kapitálu společnosti FFT [...]. |
| --- | --- |

(286)

Na konci roku 2011, tj. k referenčnímu dni uvedenému ve zprávě o převodních cenách, dosahoval podle evropského bankovního orgánu průměrný pákový poměr definovaný jako poměr mezi vlastním kapitálem kategorie 1 a celkovou expozicí rozvahy (151) výše 2,9 % u bank kontrolované skupiny 1 (největší evropské banky) a výše 3,3 % u bank kontrolované skupiny 2 (menší evropské banky). Uplatnění pákového poměru (vlastní kapitál / celková aktiva) v souladu se standardy odvětví (a novým rámcem Basilej III) ukazuje, že vlastní kapitál společnosti FFT podle mezinárodního standardu účetního výkaznictví (IFRS) nepřesahoval tržní pákový poměr. Na základě tohoto výpočtu dosahoval totiž pákový poměr společnosti FFT výše [2 – 3 %] (152), [...]. Jinými slovy, [...] úroveň vlastního kapitálu společnosti FFT neumožňuje žádné odpočty, ať již odhadovaného nadměrného vlastního kapitálu či každé jiné účasti, protože takové odpočty by snížily úroveň vlastního kapitálu společnosti FFT [...].

151

152

| (287) | Úroveň kapitalizace společnosti FFT proto neumožňovala žádné snížení vlastního kapitálu či hypotetického regulatorního vlastního kapitálu z daňových účelů (153), [...]. Vzhledem k tomuto závěru jsou bezpředmětné obavy vyjádřené v 80. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení ohledně nízké míry odměny nadměrného vlastního kapitálu, protože k rozlišování odměny není důvod. |
| --- | --- |

(287)

Úroveň kapitalizace společnosti FFT proto neumožňovala žádné snížení vlastního kapitálu či hypotetického regulatorního vlastního kapitálu z daňových účelů (153), [...]. Vzhledem k tomuto závěru jsou bezpředmětné obavy vyjádřené v 80. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení ohledně nízké míry odměny nadměrného vlastního kapitálu, protože k rozlišování odměny není důvod.

153

| (288) | Za čtvrté, nesoulad odpočtu podílů společnosti FFT ve společnostech FFNA a FFC od jejího vlastního kapitálu pro výpočet odhadu kapitálu, který má být odměněn, v rámci analýzy převodních cen se projeví v plné míře, uplatní-li se stejná metodika na účty společnosti FF. Podle interního dokumentu skupiny Fiat o politice v oblasti převodních cen (154) se u odměny společností FFT a FF při stanovení ceny úvěrů postupuje sice podle stejné metody, ale tento dokument popisuje pouze použití této metody při podrobném odhadu základu daně společnosti FFT. Pokud by se vlastní kapitál společnosti FF odhadoval stejnou metodou jako je metoda uplatněná na společnost FFT ve zprávě o převodních cenách, v roce 2010, kdy společnost FF držela podíly ve společnostech FFNA a FFC, by tento odhad ukázal, že vlastní kapitál společnosti FF je negativní (155). Na konci roku 2010 dosahoval totiž vlastní kapitál společnosti FF výše 271 milionů EUR, zatímco celková hodnota podílů, které by se měly odečíst od tohoto vlastního kapitálu při použití stejné metody, jako je metoda schválená napadených daňovým rozhodnutím, dosahovala výše 358 milionů EUR. Vlastní kapitál společnosti FF, který by měl být odměněn, by tak dosahoval negativní hodnoty ve výši 87 milionů EUR. Protože hodnota podílů přesahovala celkovou výši vlastního kapitálu společnosti FF, odhad kapitálu, který by měl být odměněn, pomocí stejné metody, jako je metoda použitá ve zprávě o převodních cenách ke stanovení základu daně společnosti FFT v Lucembursku, by vedl k negativnímu vlastnímu kapitálu, jako je tomu v případě společností v platební neschopnosti. Skutečnost, že společnost FF v oné době v platební neschopnosti nebyla, stačí k prokázání, že odečtení podílů od vlastního kapitálu společnosti FFT není zřejmě vhodná metoda pro výpočet odhadu kapitálu, který má být odměněn, pro účely stanovení základu daně společnosti FFT v Lucembursku. |
| --- | --- |

(288)

Za čtvrté, nesoulad odpočtu podílů společnosti FFT ve společnostech FFNA a FFC od jejího vlastního kapitálu pro výpočet odhadu kapitálu, který má být odměněn, v rámci analýzy převodních cen se projeví v plné míře, uplatní-li se stejná metodika na účty společnosti FF. Podle interního dokumentu skupiny Fiat o politice v oblasti převodních cen (154) se u odměny společností FFT a FF při stanovení ceny úvěrů postupuje sice podle stejné metody, ale tento dokument popisuje pouze použití této metody při podrobném odhadu základu daně společnosti FFT. Pokud by se vlastní kapitál společnosti FF odhadoval stejnou metodou jako je metoda uplatněná na společnost FFT ve zprávě o převodních cenách, v roce 2010, kdy společnost FF držela podíly ve společnostech FFNA a FFC, by tento odhad ukázal, že vlastní kapitál společnosti FF je negativní (155). Na konci roku 2010 dosahoval totiž vlastní kapitál společnosti FF výše 271 milionů EUR, zatímco celková hodnota podílů, které by se měly odečíst od tohoto vlastního kapitálu při použití stejné metody, jako je metoda schválená napadených daňovým rozhodnutím, dosahovala výše 358 milionů EUR. Vlastní kapitál společnosti FF, který by měl být odměněn, by tak dosahoval negativní hodnoty ve výši 87 milionů EUR. Protože hodnota podílů přesahovala celkovou výši vlastního kapitálu společnosti FF, odhad kapitálu, který by měl být odměněn, pomocí stejné metody, jako je metoda použitá ve zprávě o převodních cenách ke stanovení základu daně společnosti FFT v Lucembursku, by vedl k negativnímu vlastnímu kapitálu, jako je tomu v případě společností v platební neschopnosti. Skutečnost, že společnost FF v oné době v platební neschopnosti nebyla, stačí k prokázání, že odečtení podílů od vlastního kapitálu společnosti FFT není zřejmě vhodná metoda pro výpočet odhadu kapitálu, který má být odměněn, pro účely stanovení základu daně společnosti FFT v Lucembursku.

154

155

| (289) | K tomuto nesoudržnému výsledku by navíc došlo rovněž v případě, že by společnost FFT nabyla nové podíly během platnosti napadeného daňového rozhodnutí. Schválením odpočtu podílů, který je z metodologického hlediska pochybný, napadené daňové rozhodnutí mohlo skutečně vést k nulovému zdanění společnosti FFT v Lucembursku za podmínky, že by hodnota později nabytých podílů snížila kapitál společnosti FFT, který by měl být odměněn, na nulu či dokonce na negativní hodnotu. V tomto případě by mohly funkce financování v rámci skupiny, které společnost FFT vykonává, zůstat stejné, ale pokud by se použila metoda schválená v napadeném daňovém rozhodnutí, zdanění by bylo výrazně nižší až žádné. |
| --- | --- |

(289)

K tomuto nesoudržnému výsledku by navíc došlo rovněž v případě, že by společnost FFT nabyla nové podíly během platnosti napadeného daňového rozhodnutí. Schválením odpočtu podílů, který je z metodologického hlediska pochybný, napadené daňové rozhodnutí mohlo skutečně vést k nulovému zdanění společnosti FFT v Lucembursku za podmínky, že by hodnota později nabytých podílů snížila kapitál společnosti FFT, který by měl být odměněn, na nulu či dokonce na negativní hodnotu. V tomto případě by mohly funkce financování v rámci skupiny, které společnost FFT vykonává, zůstat stejné, ale pokud by se použila metoda schválená v napadeném daňovém rozhodnutí, zdanění by bylo výrazně nižší až žádné.

| (290) | Pokud by daňový poradce použil pro stanovení převodních cen rámec Basilej II správným způsobem, nebyly by vzhledem k současné úrovni kapitalizace společnosti FFT tyto odpočty možné. Vzhledem ke skutečnosti, že společnost FFT není regulovaným subjektem, neexistuje žádná informace o míře rizikově vážených aktiv, kterou by regulační orgán finančních institucí považoval za přijatelnou. Tato hypotetická úroveň vlastního kapitálu by společnosti FFT rovněž neumožňovala držet podíly, pokud by jejich hodnota měla být odečtena od tohoto vlastního kapitálu (156). |
| --- | --- |

(290)

Pokud by daňový poradce použil pro stanovení převodních cen rámec Basilej II správným způsobem, nebyly by vzhledem k současné úrovni kapitalizace společnosti FFT tyto odpočty možné. Vzhledem ke skutečnosti, že společnost FFT není regulovaným subjektem, neexistuje žádná informace o míře rizikově vážených aktiv, kterou by regulační orgán finančních institucí považoval za přijatelnou. Tato hypotetická úroveň vlastního kapitálu by společnosti FFT rovněž neumožňovala držet podíly, pokud by jejich hodnota měla být odečtena od tohoto vlastního kapitálu (156).

156

| (291) | Na základě těchto zjištění dospívá Komise k závěru, že se napadené daňové rozhodnutí odchyluje od zásady obvyklých tržních podmínek tím, že souhlasí s návrhem daňového poradce na uplatnění výnosnosti odhadnuté pomocí metody CAPM na hypotetický regulatorní vlastní kapitál, přičemž je tento hypotetický regulatorní vlastní kapitál podceněn v důsledku nesprávného uplatnění rámce Basilej II a použití nevhodných odpočtů. Vzhledem ke skutečnosti, že tato odchylka vede ke snížení daně, již by společnost FFT měla platit z hlediska lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti daňově neintegrovaným společnostem, které uzavírají transakce za tržních podmínek, je nutno usoudit, že napadené daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(291)

Na základě těchto zjištění dospívá Komise k závěru, že se napadené daňové rozhodnutí odchyluje od zásady obvyklých tržních podmínek tím, že souhlasí s návrhem daňového poradce na uplatnění výnosnosti odhadnuté pomocí metody CAPM na hypotetický regulatorní vlastní kapitál, přičemž je tento hypotetický regulatorní vlastní kapitál podceněn v důsledku nesprávného uplatnění rámce Basilej II a použití nevhodných odpočtů. Vzhledem ke skutečnosti, že tato odchylka vede ke snížení daně, již by společnost FFT měla platit z hlediska lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti daňově neintegrovaným společnostem, které uzavírají transakce za tržních podmínek, je nutno usoudit, že napadené daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

7.2.2.9.   Požadovaná míra výnosnosti uplatněná na kapitál, který má být odměněn

Požadovaná míra výnosnosti uplatněná na kapitál, který má být odměněn

| (292) | Vedle svého závěru ohledně nesoudržného způsobu, jakým daňový poradce společnosti FFT dospívá při použití metody TNMM k odhadované výši kapitálu, který se má odměnit, Komise dále soudí, že způsob, jakým daňový poradce společnosti FFT získává odhadovanou míru požadované výnosnosti, která se má uplatnit na tento kapitálový základ, nevede ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu, a že proto není v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek z důvodů uvedených níže v 293. až 300. bodě odůvodnění. |
| --- | --- |

(292)

Vedle svého závěru ohledně nesoudržného způsobu, jakým daňový poradce společnosti FFT dospívá při použití metody TNMM k odhadované výši kapitálu, který se má odměnit, Komise dále soudí, že způsob, jakým daňový poradce společnosti FFT získává odhadovanou míru požadované výnosnosti, která se má uplatnit na tento kapitálový základ, nevede ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu, a že proto není v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek z důvodů uvedených níže v 293. až 300. bodě odůvodnění.

| (293) | Za prvé, koeficient beta ve výši 0,29, který daňový poradce zvolil pro použití v metodě CAPM, se pravděpodobně neshoduje s koeficientem beta společností finančního odvětví, které jsou v analýze převodních cen považovány za platně srovnatelné a které měly být vybrány jako referenční parametr pro odhadovanou míru požadované výnosnosti. Úroveň koeficientu beta těchto společností vykazuje sklon k vysokým hodnotám (viz tabulka 3), které často přesahují průměrný koeficient beta na trhu, který je 1. Komise odkazuje např. na koeficient beta vedlejšího indexu Stoxx 50 Bank, který za období od 31. prosince 2009 do 31. prosince 2011 (157) dosahoval výše 1,36, a na skutečnost, že téměř všechny banky zahrnuté do tohoto vedlejšího indexu vykazují koeficient beta přesahující hodnotu 1. |
| --- | --- |

(293)

Za prvé, koeficient beta ve výši 0,29, který daňový poradce zvolil pro použití v metodě CAPM, se pravděpodobně neshoduje s koeficientem beta společností finančního odvětví, které jsou v analýze převodních cen považovány za platně srovnatelné a které měly být vybrány jako referenční parametr pro odhadovanou míru požadované výnosnosti. Úroveň koeficientu beta těchto společností vykazuje sklon k vysokým hodnotám (viz tabulka 3), které často přesahují průměrný koeficient beta na trhu, který je 1. Komise odkazuje např. na koeficient beta vedlejšího indexu Stoxx 50 Bank, který za období od 31. prosince 2009 do 31. prosince 2011 (157) dosahoval výše 1,36, a na skutečnost, že téměř všechny banky zahrnuté do tohoto vedlejšího indexu vykazují koeficient beta přesahující hodnotu 1.

157

| (294) | Za druhé, seznam 66 společností uvedený v tabulce 3 obsahuje společnosti, které aktivně působí v obchodních odvětvích, která jsou značně odlišná od odvětví společnosti FFT, a zahrnuje dokonce dvě centrální banky: Banque Nationale de Belgique a Schweizerische Nationalbank. Četné společnosti, které jsou součástí vzorku, vykonávají specializované finanční činnosti, jako je leasing či fakturing, nebo představují spíše burzy než banky (158), zatímco do vzorku není zahrnuta řada evropských bank, které se v zásadě podílejí na činnostech financování velkoobchodu. Srovnávané společnosti, které vybral daňový poradce pro výpočet koeficientu beta, tak nejsou vhodné pro tento výpočet, který má vést ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu. |
| --- | --- |

(294)

Za druhé, seznam 66 společností uvedený v tabulce 3 obsahuje společnosti, které aktivně působí v obchodních odvětvích, která jsou značně odlišná od odvětví společnosti FFT, a zahrnuje dokonce dvě centrální banky: Banque Nationale de Belgique a Schweizerische Nationalbank. Četné společnosti, které jsou součástí vzorku, vykonávají specializované finanční činnosti, jako je leasing či fakturing, nebo představují spíše burzy než banky (158), zatímco do vzorku není zahrnuta řada evropských bank, které se v zásadě podílejí na činnostech financování velkoobchodu. Srovnávané společnosti, které vybral daňový poradce pro výpočet koeficientu beta, tak nejsou vhodné pro tento výpočet, který má vést ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu.

158

| (295) | Za třetí a bez ohledu na vhodnost či nevhodnost srovnávaných společností ze vzorku, který zvolil daňový poradce společnosti FFT, v analýze převodních cen se bez sebemenšího zdůvodnění používá pro výpočet koeficientu beta 25. percentil místo mediánu. Tímto způsobem získává společnost FFT poměrně nízký koeficient beta ve výši 0,29, zatímco medián vzorku by vedl ke koeficientu beta ve výši 0,64 (159). Podle odstavce 3.57 pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování ale čím více je srovnatelnost obtížná, tím více musí interval za obvyklých tržních podmínek zohledňovat středovou hodnotu vzorku. |
| --- | --- |

(295)

Za třetí a bez ohledu na vhodnost či nevhodnost srovnávaných společností ze vzorku, který zvolil daňový poradce společnosti FFT, v analýze převodních cen se bez sebemenšího zdůvodnění používá pro výpočet koeficientu beta 25. percentil místo mediánu. Tímto způsobem získává společnost FFT poměrně nízký koeficient beta ve výši 0,29, zatímco medián vzorku by vedl ke koeficientu beta ve výši 0,64 (159). Podle odstavce 3.57 pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování ale čím více je srovnatelnost obtížná, tím více musí interval za obvyklých tržních podmínek zohledňovat středovou hodnotu vzorku.

159

| (296) | V tomto ohledu Komise poznamenává, že koeficient beta představuje tržní neboli nediverzifikovatelné riziko výnosnosti vlastního kapitálu. V těchto souvislostech by úvěrové portfolio bank mělo být v zásadě více diverzifikované než portfolio společnosti FFT, jehož expozice je soustředěna na společnosti z odvětví automobilového průmyslu, které patří skupině Fiat. Z tohoto důvodu se lze domnívat, že daňový poradce společnosti FFT měl pro stanovení koeficientu beta vybrat hodnotu, která se nachází na seznamu srovnávaných společností výše než 25. percentil, a to bezpochyby nad mediánem. |
| --- | --- |

(296)

V tomto ohledu Komise poznamenává, že koeficient beta představuje tržní neboli nediverzifikovatelné riziko výnosnosti vlastního kapitálu. V těchto souvislostech by úvěrové portfolio bank mělo být v zásadě více diverzifikované než portfolio společnosti FFT, jehož expozice je soustředěna na společnosti z odvětví automobilového průmyslu, které patří skupině Fiat. Z tohoto důvodu se lze domnívat, že daňový poradce společnosti FFT měl pro stanovení koeficientu beta vybrat hodnotu, která se nachází na seznamu srovnávaných společností výše než 25. percentil, a to bezpochyby nad mediánem.

| (297) | Sám oběžník konkrétně odkazuje při stanovení vhodné odměny na riziko protistrany a zejména na odvětvové riziko, které je v tomto případě znásobeno skutečností, že se společnost FFT soustředí na jediné odvětví. V oběžníku není sice konkrétně uvedeno, jak mají být tato rizika zahrnuta do skutečného výpočtu odměny, ale metoda zvolená daňovým poradcem společnosti FFT, jejímž uplatněním nejsou rizika související s úvěry v rámci skupiny (na rozdíl od pohledávek vůči třetím stranám) vyvažována, a nevedou proto k žádným potřebám vlastního kapitálu a k žádné odměně, není v souladu s tímto oběžníkem. Nelze proto přijmout úvahy ohledně omezeného rizika činností společnosti FFT. |
| --- | --- |

(297)

Sám oběžník konkrétně odkazuje při stanovení vhodné odměny na riziko protistrany a zejména na odvětvové riziko, které je v tomto případě znásobeno skutečností, že se společnost FFT soustředí na jediné odvětví. V oběžníku není sice konkrétně uvedeno, jak mají být tato rizika zahrnuta do skutečného výpočtu odměny, ale metoda zvolená daňovým poradcem společnosti FFT, jejímž uplatněním nejsou rizika související s úvěry v rámci skupiny (na rozdíl od pohledávek vůči třetím stranám) vyvažována, a nevedou proto k žádným potřebám vlastního kapitálu a k žádné odměně, není v souladu s tímto oběžníkem. Nelze proto přijmout úvahy ohledně omezeného rizika činností společnosti FFT.

| (298) | Interní dokument skupiny Fiat o politice v oblasti převodních cen zdůrazňuje důležitou funkci, která není uvedena ve zprávě o převodních cenách. Jak je uvedeno v 123. bodě odůvodnění, společnost FFT nevykonává pouze funkce uvedené v této zprávě, ale poskytuje rovněž ručení ve prospěch společností skupiny Fiat. V roce 2013 tak tyto záruky dosáhly výše 10 milionů EUR (160). Dokument o politice v oblasti převodních cen rovněž uznává, že na rozdíl od tvrzení uvedených ve zprávě o převodních cenách představují úvěry v rámci skupiny určité riziko protistrany a určité úvěrové riziko (161). [...] |
| --- | --- |

(298)

Interní dokument skupiny Fiat o politice v oblasti převodních cen zdůrazňuje důležitou funkci, která není uvedena ve zprávě o převodních cenách. Jak je uvedeno v 123. bodě odůvodnění, společnost FFT nevykonává pouze funkce uvedené v této zprávě, ale poskytuje rovněž ručení ve prospěch společností skupiny Fiat. V roce 2013 tak tyto záruky dosáhly výše 10 milionů EUR (160). Dokument o politice v oblasti převodních cen rovněž uznává, že na rozdíl od tvrzení uvedených ve zprávě o převodních cenách představují úvěry v rámci skupiny určité riziko protistrany a určité úvěrové riziko (161). [...]

160

161

| (299) | Pokud jde o ručení poskytnutá společností Fiat S.p.A. společnosti FFT, která Lucembursko zmiňuje ve svých připomínkách (162), tak tyto záruky kryjí pasiva společnost FFT a nekryjí její aktiva. Prospěch z nich proto mají držitelé vydaných ručených cenných papírů, ale nijak nesnižují riziko související s aktivy společnosti FFT. Zisk vytvářený v oblasti nákladů na financování ručením u cenných papírů a dluhopisů vydaných společností Fiat S.p.A. je přenášen na společnosti skupiny pomocí mechanismu stanovení cen, který je popsán v 124. bodě odůvodnění. Cena úvěrů společnostem se totiž vypočítává uplatněním určité marže u nákladů na financování finančních společností, která odráží případný zisk vytvořený ručením mateřské společnosti. |
| --- | --- |

(299)

Pokud jde o ručení poskytnutá společností Fiat S.p.A. společnosti FFT, která Lucembursko zmiňuje ve svých připomínkách (162), tak tyto záruky kryjí pasiva společnost FFT a nekryjí její aktiva. Prospěch z nich proto mají držitelé vydaných ručených cenných papírů, ale nijak nesnižují riziko související s aktivy společnosti FFT. Zisk vytvářený v oblasti nákladů na financování ručením u cenných papírů a dluhopisů vydaných společností Fiat S.p.A. je přenášen na společnosti skupiny pomocí mechanismu stanovení cen, který je popsán v 124. bodě odůvodnění. Cena úvěrů společnostem se totiž vypočítává uplatněním určité marže u nákladů na financování finančních společností, která odráží případný zisk vytvořený ručením mateřské společnosti.

162

| (300) | Na základě těchto zjištění Komise soudí, že nepřímá a ani výslovná ručení výrazně nesnižují riziko, které nese společnost FFT při výkonu svých funkcí. Toto riziko je vyšší než riziko uvedené ve zprávě o převodních cenách z důvodu existence ručení poskytnutých společnostem skupiny, která mají za následek značnou podrozvahovou expozici, a proto měl být zvolen koeficient beta přesahující 25. percentil. |
| --- | --- |

(300)

Na základě těchto zjištění Komise soudí, že nepřímá a ani výslovná ručení výrazně nesnižují riziko, které nese společnost FFT při výkonu svých funkcí. Toto riziko je vyšší než riziko uvedené ve zprávě o převodních cenách z důvodu existence ručení poskytnutých společnostem skupiny, která mají za následek značnou podrozvahovou expozici, a proto měl být zvolen koeficient beta přesahující 25. percentil.

| (301) | Komise závěrem soudí, že napadené daňové rozhodnutí tím, že schválilo rozhodnutí daňového poradce použít při uplatnění metody CAPM koeficient beta ve výši 0,29 pro určení výnosnosti vlastního kapitálu jeho uplatněním na hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT, vede k přidělení zisku společnosti FFT, který se podle zásady obvyklých tržních podmínek odchyluje od podmínek trhu. Vzhledem ke skutečnosti, že tato odchylka vede ke snížení daně, již by společnost FFT měla platit z hlediska lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti neintegrovaným společnostem, které uzavírají transakce za tržních podmínek, je nutno usoudit, že napadené daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(301)

Komise závěrem soudí, že napadené daňové rozhodnutí tím, že schválilo rozhodnutí daňového poradce použít při uplatnění metody CAPM koeficient beta ve výši 0,29 pro určení výnosnosti vlastního kapitálu jeho uplatněním na hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT, vede k přidělení zisku společnosti FFT, který se podle zásady obvyklých tržních podmínek odchyluje od podmínek trhu. Vzhledem ke skutečnosti, že tato odchylka vede ke snížení daně, již by společnost FFT měla platit z hlediska lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti neintegrovaným společnostem, které uzavírají transakce za tržních podmínek, je nutno usoudit, že napadené daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

7.2.2.10.   Závěr k výši kapitálu, který se má odměnit, a požadované míry výnosnosti tohoto kapitálu

Závěr k výši kapitálu, který se má odměnit, a požadované míry výnosnosti tohoto kapitálu

| (302) | Vzhledem k tomu, že daňový poradce zvolil v analýze převodních cen metodu TNMM, a na základě výše uvedených zjištění, zastává Komise stanovisko, že pro zajištění vhodné úrovně odměny společnosti FFT založené na trhu, která by byla v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, za funkce financování a správy hotovosti, jež vykonává v rámci skupiny Fiat, měla by být tato odměna stanovena na základě účetního vlastního kapitálu společnosti FFT a s přihlédnutím ke konkrétním skutečnostem a okolnostem, které se jí týkají. |
| --- | --- |

(302)

Vzhledem k tomu, že daňový poradce zvolil v analýze převodních cen metodu TNMM, a na základě výše uvedených zjištění, zastává Komise stanovisko, že pro zajištění vhodné úrovně odměny společnosti FFT založené na trhu, která by byla v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, za funkce financování a správy hotovosti, jež vykonává v rámci skupiny Fiat, měla by být tato odměna stanovena na základě účetního vlastního kapitálu společnosti FFT a s přihlédnutím ke konkrétním skutečnostem a okolnostem, které se jí týkají.

| (303) | Komise souhlasí s tím, aby za referenční rok pro posouzení základu daně společnosti FFT v Lucembursku byl použit rok 2012. Komise nemá rovněž námitky, aby se pro odhad výnosností za obvyklých tržních podmínek vyhledávalo v databázi srovnatelných společností, ale trvá na svých námitkách ohledně výběru těchto srovnatelných společností, které vyjádřila v 294. bodě odůvodnění. |
| --- | --- |

(303)

Komise souhlasí s tím, aby za referenční rok pro posouzení základu daně společnosti FFT v Lucembursku byl použit rok 2012. Komise nemá rovněž námitky, aby se pro odhad výnosností za obvyklých tržních podmínek vyhledávalo v databázi srovnatelných společností, ale trvá na svých námitkách ohledně výběru těchto srovnatelných společností, které vyjádřila v 294. bodě odůvodnění.

| (304) | Analýza uvedená v části 7.2.2.9 totiž ukazuje, že rizika, kterým čelí společnost FFT a která je nutno zohlednit při výpočtu odměny za obvyklých tržních podmínek, přesahují rizika uvedená ve zprávě o převodních cenách, a že proto výnosnost vlastního kapitálu před zdaněním ve výši 6,05 % (a po zdanění ve výši 4,3 %), již přijalo napadené daňové rozhodnutí a kterou vypočítal daňový poradce společnosti FFT použitím metody CAPM, je výrazně nižší než výnosnost vlastního kapitálu požadovaná ve finančním odvětví, která se stále udržovala na 10 % a výše, což potvrzuje závěr Komise, podle kterého srovnatelné společnosti zvolené daňovým poradcem nebyly vhodné. |
| --- | --- |

(304)

Analýza uvedená v části 7.2.2.9 totiž ukazuje, že rizika, kterým čelí společnost FFT a která je nutno zohlednit při výpočtu odměny za obvyklých tržních podmínek, přesahují rizika uvedená ve zprávě o převodních cenách, a že proto výnosnost vlastního kapitálu před zdaněním ve výši 6,05 % (a po zdanění ve výši 4,3 %), již přijalo napadené daňové rozhodnutí a kterou vypočítal daňový poradce společnosti FFT použitím metody CAPM, je výrazně nižší než výnosnost vlastního kapitálu požadovaná ve finančním odvětví, která se stále udržovala na 10 % a výše, což potvrzuje závěr Komise, podle kterého srovnatelné společnosti zvolené daňovým poradcem nebyly vhodné.

| (305) | Srovnání výnosnosti přiznané společnostmi FF a FFT, které jsou finančními společnostmi skupiny Fiat pro eurozónu, ukazuje, že rozdíl mezi ziskem společnosti FF a společnosti FFT lze přes podobnost ve struktuře aktiv, funkcí a příjmů vysvětlit úmyslem snížit úroveň přiznané výnosnosti v Lucembursku. Podle struktury aktiv a pasiv a výsledovky společností FF a FFT (163) vykazují obě společnosti bilanční sumu a strukturu aktiv, které jsou si velmi podobné. Srovnatelné jsou rovněž částky jejich výnosu z úroků a jejich výdajů. Společnost FF je hlavní protistranou společnosti FFT, která se pro získání zdrojů financování obrací na trh a část financí převádí společnosti FF, která ze své strany úvěruje italské společnosti skupiny Fiat. [...] |
| --- | --- |

(305)

Srovnání výnosnosti přiznané společnostmi FF a FFT, které jsou finančními společnostmi skupiny Fiat pro eurozónu, ukazuje, že rozdíl mezi ziskem společnosti FF a společnosti FFT lze přes podobnost ve struktuře aktiv, funkcí a příjmů vysvětlit úmyslem snížit úroveň přiznané výnosnosti v Lucembursku. Podle struktury aktiv a pasiv a výsledovky společností FF a FFT (163) vykazují obě společnosti bilanční sumu a strukturu aktiv, které jsou si velmi podobné. Srovnatelné jsou rovněž částky jejich výnosu z úroků a jejich výdajů. Společnost FF je hlavní protistranou společnosti FFT, která se pro získání zdrojů financování obrací na trh a část financí převádí společnosti FF, která ze své strany úvěruje italské společnosti skupiny Fiat. [...]

163

| (306) | Interní dokument skupiny Fiat o politice v oblasti převodních cen má zřejmě za cíl odměňovat obě společnosti formou podobné výnosnosti (164). Avšak na úrovni společností je skutečně vykázaná a zdaněná výnosnost vlastního kapitálu značně vyšší v případě společnosti FF než v případě společnosti FFT. Na základě číselných údajů obsažených v tabulkách 113. a114. bodu odůvodnění uvádějí následující tabulky dosaženou výnosnost vlastního kapitálu (VVK) vypočítanou pro společnost FF a společnost FFT.









  FF | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Čistý zisk v tisících EUR | 17 292 | 25 290 | 24 450 | 10 514 |
| Vlastní kapitál v tisících EUR | 271 047 | 268 610 | 268 837 | 256 053 |
| VVK (%) | 6,4 | 9,4 | 9,1 | 4,1 |

(306)

Interní dokument skupiny Fiat o politice v oblasti převodních cen má zřejmě za cíl odměňovat obě společnosti formou podobné výnosnosti (164). Avšak na úrovni společností je skutečně vykázaná a zdaněná výnosnost vlastního kapitálu značně vyšší v případě společnosti FF než v případě společnosti FFT. Na základě číselných údajů obsažených v tabulkách 113. a114. bodu odůvodnění uvádějí následující tabulky dosaženou výnosnost vlastního kapitálu (VVK) vypočítanou pro společnost FF a společnost FFT.

164

FF

2010

2011

2012

2013

Čistý zisk v tisících EUR

17 292

25 290

24 450

10 514

Vlastní kapitál v tisících EUR

271 047

268 610

268 837

256 053

VVK (%)

6,4

9,4

9,1

4,1

| FFT | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Čistý zisk v tisících EUR | 1 737 | 1 851 | 1 217 | 1 146 |
| Vlastní kapitál v tisících EUR | 285 625 | 287 477 | 288 693 | 289 839 |
| VVK (%) | 0,6 | 0,6 | 0,4 | 0,4 |

FFT

2010

2011

2012

2013

Čistý zisk v tisících EUR

1 737

1 851

1 217

1 146

Vlastní kapitál v tisících EUR

285 625

287 477

288 693

289 839

VVK (%)

0,6

0,6

0,4

0,4

| (307) | Z tabulek uvedených v 306. bodě odůvodnění vyplývá, že za období 2010–2013 dosahovala průměrná výnosnost vlastního kapitálu výše 7,5 % v případě společnosti FF a výše 0,5 % v případě společnosti FFT, což opět potvrzuje, že výběr srovnatelných společností, který učinil daňový poradce ve zprávě o převodních cenách, a výnosnost vlastního kapitálu, která z toho vyplývá, nebyly vhodné. |
| --- | --- |

(307)

Z tabulek uvedených v 306. bodě odůvodnění vyplývá, že za období 2010–2013 dosahovala průměrná výnosnost vlastního kapitálu výše 7,5 % v případě společnosti FF a výše 0,5 % v případě společnosti FFT, což opět potvrzuje, že výběr srovnatelných společností, který učinil daňový poradce ve zprávě o převodních cenách, a výnosnost vlastního kapitálu, která z toho vyplývá, nebyly vhodné.

| (308) | Pro určení vhodné výnosnosti vlastního kapitálu, která se má uplatnit na účetní vlastní kapitál společnosti FFT, se ukazují jako vhodnější spíše souhrnné statistické údaje bankovního odvětví než soubor 66 finančních společností, které zřejmě většinou vykonávají zvláštní finanční činnosti. První řešení by v každém případě umožnilo přiblížit se lépe středovým hodnotám. |
| --- | --- |

(308)

Pro určení vhodné výnosnosti vlastního kapitálu, která se má uplatnit na účetní vlastní kapitál společnosti FFT, se ukazují jako vhodnější spíše souhrnné statistické údaje bankovního odvětví než soubor 66 finančních společností, které zřejmě většinou vykonávají zvláštní finanční činnosti. První řešení by v každém případě umožnilo přiblížit se lépe středovým hodnotám.

| (309) | Jak je uvedeno v 304. bodě odůvodnění, současně požadovaná výnosnost vlastního kapitálu u evropských bank dosahuje výše přibližně 10 % a na této úrovni se udržela i během finanční krize. Tuto požadovanou úroveň výnosnosti vlastního kapitálu potvrzují také informace z doby napadeného daňového rozhodnutí. Podle dokumentu Banky pro mezinárodní platby z roku 2011 „dosahuje výnosnost vlastního kapitálu finančních institucí dlouhodobě výše 11 – 12 %“ (165). Studie ECB z roku 2011 konstatovala, že „na úrovni průměrné kapitalizace ve vzorku [54 mezinárodních bank] dosahuje požadovaná výnosnost vlastního kapitálu výše přibližně [...] 10,3 %“ (166). Tyto úrovně rovněž potvrzují výzkumné zprávy v oblasti hodnoty nemovitého majetku z roku 2011. Podle Deutsche Bank tak „[Deutsche Bank] sleduje [cíl ohledně ceny akcie], který odráží výnosnost vlastního kapitálu přesahující ale blížící se hodnotě deset a náklady na vlastní kapitál, u kterých [Deutsche Bank] doufá, že je v současném cyklu udrží nad 10 %“ (167), zatímco výzkumná práce v oblasti hodnoty nemovitého majetku společnosti Morgan Stanley a Oliver Wyman ze dne 19. března 2015 stanoví cílenou výnosnost na 10 – 12 %. |
| --- | --- |

(309)

Jak je uvedeno v 304. bodě odůvodnění, současně požadovaná výnosnost vlastního kapitálu u evropských bank dosahuje výše přibližně 10 % a na této úrovni se udržela i během finanční krize. Tuto požadovanou úroveň výnosnosti vlastního kapitálu potvrzují také informace z doby napadeného daňového rozhodnutí. Podle dokumentu Banky pro mezinárodní platby z roku 2011 „dosahuje výnosnost vlastního kapitálu finančních institucí dlouhodobě výše 11 – 12 %“ (165). Studie ECB z roku 2011 konstatovala, že „na úrovni průměrné kapitalizace ve vzorku [54 mezinárodních bank] dosahuje požadovaná výnosnost vlastního kapitálu výše přibližně [...] 10,3 %“ (166). Tyto úrovně rovněž potvrzují výzkumné zprávy v oblasti hodnoty nemovitého majetku z roku 2011. Podle Deutsche Bank tak „[Deutsche Bank] sleduje [cíl ohledně ceny akcie], který odráží výnosnost vlastního kapitálu přesahující ale blížící se hodnotě deset a náklady na vlastní kapitál, u kterých [Deutsche Bank] doufá, že je v současném cyklu udrží nad 10 %“ (167), zatímco výzkumná práce v oblasti hodnoty nemovitého majetku společnosti Morgan Stanley a Oliver Wyman ze dne 19. března 2015 stanoví cílenou výnosnost na 10 – 12 %.

165

166

167

| (310) | Komise rovněž upozorňuje, že odměna za obvyklých tržních podmínek nesmí být nižší než rozdíl mezi příjmy a náklady společnosti. Pokud by se proto u odměny za úvěry, které společnost FFT poskytla, a za vklady, které přijala, muselo přistoupit k úpravě a pokud by odměna společnosti FFT, která z toho vyplývá, přesáhla odměnu vypočítanou pomocí převodních cen, musel by být zdaněn zaevidovaný zisk v celé své výši, protože třetí strana by nesouhlasila se snížením své odměny bez opodstatněného nároku svých protistran na zvýšení odměny za jejich vklady nebo na snížení odměny, kterou platí za úvěry, jež obdržely. |
| --- | --- |

(310)

Komise rovněž upozorňuje, že odměna za obvyklých tržních podmínek nesmí být nižší než rozdíl mezi příjmy a náklady společnosti. Pokud by se proto u odměny za úvěry, které společnost FFT poskytla, a za vklady, které přijala, muselo přistoupit k úpravě a pokud by odměna společnosti FFT, která z toho vyplývá, přesáhla odměnu vypočítanou pomocí převodních cen, musel by být zdaněn zaevidovaný zisk v celé své výši, protože třetí strana by nesouhlasila se snížením své odměny bez opodstatněného nároku svých protistran na zvýšení odměny za jejich vklady nebo na snížení odměny, kterou platí za úvěry, jež obdržely.

| (311) | Komise proto zastává stanovisko, že v případě, je-li pro účely převodních cen použita metoda TNMM, aby se vypočítala vhodná odměna společnosti FFT za funkce, které vykonává v rámci skupiny Fiat, měl by správný odhad základu daně společnosti FFT v Lucembursku odpovídat nejméně hodnotě 10 % po zdanění uplatněné na celou výši jejího účetního vlastního kapitálu, který je z hlediska finančního pákového poměru celkově považován za kapitál v souladu s průměrem odvětví. Základ daně vypočtený na tomto základě by vedl k rozdělení zisku, které by odráželo podmínky na trhu, a tento zisk by byl v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, protože se jedná o úroveň zisku, u které by samostatné finanční instituce očekávaly, že ji na trhu dosáhnou, takže každé daňové rozhodnutí, jež by tento základ přijalo pro stanovení daně, kterou má společnost FFT platit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, by neposkytlo žádné selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(311)

Komise proto zastává stanovisko, že v případě, je-li pro účely převodních cen použita metoda TNMM, aby se vypočítala vhodná odměna společnosti FFT za funkce, které vykonává v rámci skupiny Fiat, měl by správný odhad základu daně společnosti FFT v Lucembursku odpovídat nejméně hodnotě 10 % po zdanění uplatněné na celou výši jejího účetního vlastního kapitálu, který je z hlediska finančního pákového poměru celkově považován za kapitál v souladu s průměrem odvětví. Základ daně vypočtený na tomto základě by vedl k rozdělení zisku, které by odráželo podmínky na trhu, a tento zisk by byl v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, protože se jedná o úroveň zisku, u které by samostatné finanční instituce očekávaly, že ji na trhu dosáhnou, takže každé daňové rozhodnutí, jež by tento základ přijalo pro stanovení daně, kterou má společnost FFT platit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, by neposkytlo žádné selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

7.2.3.   
  „Výhoda pro skupinu“

„Výhoda pro skupinu“

| (312) | Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení společnost FFT tvrdí, že by Komise měla zvážit „důsledky opatření pro skupinu“, tj. že se skupině Fiat nedostalo žádné výhody, protože každé zvýšení základu daně v Lucembursku by bylo plně vyrovnáno zvýšením daňového odpočtu v ostatních členských státech (168). Podle společnosti FFT byly tyto důsledky uznány v několika rozhodnutích Komise (169). |
| --- | --- |

(312)

Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení společnost FFT tvrdí, že by Komise měla zvážit „důsledky opatření pro skupinu“, tj. že se skupině Fiat nedostalo žádné výhody, protože každé zvýšení základu daně v Lucembursku by bylo plně vyrovnáno zvýšením daňového odpočtu v ostatních členských státech (168). Podle společnosti FFT byly tyto důsledky uznány v několika rozhodnutích Komise (169).

důsledky opatření pro skupinu

168

169

| (313) | Komise předběžně připomíná, že není svou rozhodovací praxí vázána a že každé opatření je nutno posuzovat z hlediska čl. 107 odst. 1 SFEU na základě jeho vlastních charakteristik (170). Odkaz společnosti FFT na rozhodnutí o daňovém režimu u úroků pro skupiny v Maďarsku, ve kterém Komise údajně uznala takové „důsledky pro skupinu“, spočívá v každém případě na nesprávném výkladu rozhodnutí. V tomto rozhodnutí Komise odmítla tvrzení Maďarska, podle kterého by se existence zvýhodnění měla posuzovat na úrovni skupiny, a dospěla k závěru, že zvýhodnění je nutno posuzovat na úrovni každého subjektu. |
| --- | --- |

(313)

Komise předběžně připomíná, že není svou rozhodovací praxí vázána a že každé opatření je nutno posuzovat z hlediska čl. 107 odst. 1 SFEU na základě jeho vlastních charakteristik (170). Odkaz společnosti FFT na rozhodnutí o daňovém režimu u úroků pro skupiny v Maďarsku, ve kterém Komise údajně uznala takové „důsledky pro skupinu“, spočívá v každém případě na nesprávném výkladu rozhodnutí. V tomto rozhodnutí Komise odmítla tvrzení Maďarska, podle kterého by se existence zvýhodnění měla posuzovat na úrovni skupiny, a dospěla k závěru, že zvýhodnění je nutno posuzovat na úrovni každého subjektu.

170

důsledky pro skupinu

| (314) | V tomto rozhodnutí se zkoumá, zda Lucembursko vydáním napadeného daňového rozhodnutí poskytlo společnosti FFT selektivní zvýhodnění tím, že snížilo její daň, kterou má platit v tomto členském státě. Posouzení, podle kterého toto daňové rozhodnutí poskytuje zvýhodnění, se proto musí týkat zacházení, kterého se společnosti dostává v příslušném členském státě, tj. společnosti FFT v Lucembursku, a nesmí brát ohled na možnost, že na úrovni ostatních společností skupiny Fiat je dopad neutrální z důvodu zacházení, kterého se jim dostává v jiných členských státech (171). Podle judikatury (172) každopádně pouhá okolnost, že je určité opatření daňové úlevy vyrovnáno zvýšením konkrétního zatížení, které je odlišné a bez spojení s tímto opatřením, nebrání tomu, aby toto opatření bylo označeno za státní podporu. Jinými slovy, zvýhodnění poskytnuté určité společnosti v jednom členském státě nelze vyrovnat znevýhodněním jiné společnosti, i když jsou obě součástí stejné skupiny. |
| --- | --- |

(314)

V tomto rozhodnutí se zkoumá, zda Lucembursko vydáním napadeného daňového rozhodnutí poskytlo společnosti FFT selektivní zvýhodnění tím, že snížilo její daň, kterou má platit v tomto členském státě. Posouzení, podle kterého toto daňové rozhodnutí poskytuje zvýhodnění, se proto musí týkat zacházení, kterého se společnosti dostává v příslušném členském státě, tj. společnosti FFT v Lucembursku, a nesmí brát ohled na možnost, že na úrovni ostatních společností skupiny Fiat je dopad neutrální z důvodu zacházení, kterého se jim dostává v jiných členských státech (171). Podle judikatury (172) každopádně pouhá okolnost, že je určité opatření daňové úlevy vyrovnáno zvýšením konkrétního zatížení, které je odlišné a bez spojení s tímto opatřením, nebrání tomu, aby toto opatření bylo označeno za státní podporu. Jinými slovy, zvýhodnění poskytnuté určité společnosti v jednom členském státě nelze vyrovnat znevýhodněním jiné společnosti, i když jsou obě součástí stejné skupiny.

171

172

7.2.4.   Podpůrná úvaha: selektivní zvýhodnění z důvodu odchylky od článku 164 zákona L.I.R. a/nebo oběžníku

Podpůrná úvaha: selektivní zvýhodnění z důvodu odchylky od článku 164 zákona L.I.R. a/nebo oběžníku

| (315) | Lucembursko a společnost FFT zdůraznily, že článek 164 zákona L.I.R. či oběžník představují referenční systém, z jehož hlediska je nutno prokázat existenci selektivního zvýhodnění vyplývajícího z napadeného daňového rozhodnutí. Lucembursko rovněž zdůraznilo, že lucemburská daňová správa pouze uplatnila výklad předpisů a že nic nenaznačuje, že by se v případě společnosti FFT odchýlila od obecně platných daňových ustanovení, pokud je Komise vůbec přezkoumala (173). |
| --- | --- |

(315)

Lucembursko a společnost FFT zdůraznily, že článek 164 zákona L.I.R. či oběžník představují referenční systém, z jehož hlediska je nutno prokázat existenci selektivního zvýhodnění vyplývajícího z napadeného daňového rozhodnutí. Lucembursko rovněž zdůraznilo, že lucemburská daňová správa pouze uplatnila výklad předpisů a že nic nenaznačuje, že by se v případě společnosti FFT odchýlila od obecně platných daňových ustanovení, pokud je Komise vůbec přezkoumala (173).

173

| (316) | Jak je uvedeno v 210. až 215. bodě odůvodnění, Komise nesdílí tvrzení Lucemburska a společnosti FFT ohledně použitelného referenčního rámce. Komise dospívá nicméně k závěru, a to podpůrně, že napadené daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění také v rámci užšího referenčního systému složeného ze společností skupiny, které uplatňují převodní ceny a spadají do působnosti čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. a oběžníku. Toto ustanovení stanoví v lucemburském daňovém právu zásadu obvyklých tržních podmínek, podle které mají být transakce mezi společnostmi stejné skupiny odměňovány na cenové úrovni, již by přijaly nezávislé společnosti, které vyjednávají ve srovnatelných okolnostech za obvyklých tržních podmínek. Část 2 oběžníku obsahuje zejména popis zásady obvyklých tržních podmínek v podobě definované v pokynech OECD pro vnitropodnikové oceňování a provedené do vnitrostátního práva (174). |
| --- | --- |

(316)

Jak je uvedeno v 210. až 215. bodě odůvodnění, Komise nesdílí tvrzení Lucemburska a společnosti FFT ohledně použitelného referenčního rámce. Komise dospívá nicméně k závěru, a to podpůrně, že napadené daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění také v rámci užšího referenčního systému složeného ze společností skupiny, které uplatňují převodní ceny a spadají do působnosti čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. a oběžníku. Toto ustanovení stanoví v lucemburském daňovém právu zásadu obvyklých tržních podmínek, podle které mají být transakce mezi společnostmi stejné skupiny odměňovány na cenové úrovni, již by přijaly nezávislé společnosti, které vyjednávají ve srovnatelných okolnostech za obvyklých tržních podmínek. Část 2 oběžníku obsahuje zejména popis zásady obvyklých tržních podmínek v podobě definované v pokynech OECD pro vnitropodnikové oceňování a provedené do vnitrostátního práva (174).

174

| (317) | Komise jednak soudí, že již v části 7.2.2 prokázala, že napadené daňové rozhodnutí schvaluje určitý počet metodologických rozhodnutí, výběr prováděcích parametrů a úprav ad hoc, ke kterým daňový poradce přistoupil pro stanovení převodních cen, jež nelze považovat za ceny vedoucí ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu a které vedou ke snížení základu daně společnosti FFT v Lucembursku, a jednak může Komise rovněž dospět k závěru, že toto daňové rozhodnutí poskytuje selektivní zvýhodnění také na základě užšího referenčního systému čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. nebo oběžníku, protože vede ke snížení daně, již má společnost FFT platit, oproti situaci, v níž by byla správně provedena zásada obvyklých tržních podmínek uvedená v tomto předpisu. |
| --- | --- |

(317)

Komise jednak soudí, že již v části 7.2.2 prokázala, že napadené daňové rozhodnutí schvaluje určitý počet metodologických rozhodnutí, výběr prováděcích parametrů a úprav ad hoc, ke kterým daňový poradce přistoupil pro stanovení převodních cen, jež nelze považovat za ceny vedoucí ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu a které vedou ke snížení základu daně společnosti FFT v Lucembursku, a jednak může Komise rovněž dospět k závěru, že toto daňové rozhodnutí poskytuje selektivní zvýhodnění také na základě užšího referenčního systému čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. nebo oběžníku, protože vede ke snížení daně, již má společnost FFT platit, oproti situaci, v níž by byla správně provedena zásada obvyklých tržních podmínek uvedená v tomto předpisu.

ad hoc

7.2.5.   Komise nezjistila žádné soudržné postupy daňových rozhodnutí založených na oběžníku, které by mohly představovat vhodný referenční systém

Komise nezjistila žádné soudržné postupy daňových rozhodnutí založených na oběžníku, které by mohly představovat vhodný referenční systém

| (318) | Společnost FFT rovněž tvrdila, že pro prokázání existence selektivního zacházení v její prospěch, které má vyplývat z napadeného daňového rozhodnutí, by Komise měla porovnat toto rozhodnutí se správními postupy lucemburské daňové správy na základě oběžníku, a to zejména s daňovými rozhodnutími poskytnutými jiným společnostem financování a správy hotovosti, která Lucembursko poskytlo Komisi v podobě reprezentativního vzorku jeho postupů v oblasti daňových rozhodnutí (175). |
| --- | --- |

(318)

Společnost FFT rovněž tvrdila, že pro prokázání existence selektivního zacházení v její prospěch, které má vyplývat z napadeného daňového rozhodnutí, by Komise měla porovnat toto rozhodnutí se správními postupy lucemburské daňové správy na základě oběžníku, a to zejména s daňovými rozhodnutími poskytnutými jiným společnostem financování a správy hotovosti, která Lucembursko poskytlo Komisi v podobě reprezentativního vzorku jeho postupů v oblasti daňových rozhodnutí (175).

175

| (319) | Komise s tímto uvažováním nesouhlasí, protože by to znamenalo, že by referenčním systémem, z jehož hlediska by se mělo přezkoumat napadené daňové rozhodnutí, měla být lucemburská praxe v oblasti daňových rozhodnutí založená na oběžníku, která se týká jiných společností financování a správy hotovosti. Komise již prokázala, proč lucemburský obecný systém daně z příjmu právnických osob představuje vhodný referenční rámec pro potřeby analýzy selektivity (176). |
| --- | --- |

(319)

Komise s tímto uvažováním nesouhlasí, protože by to znamenalo, že by referenčním systémem, z jehož hlediska by se mělo přezkoumat napadené daňové rozhodnutí, měla být lucemburská praxe v oblasti daňových rozhodnutí založená na oběžníku, která se týká jiných společností financování a správy hotovosti. Komise již prokázala, proč lucemburský obecný systém daně z příjmu právnických osob představuje vhodný referenční rámec pro potřeby analýzy selektivity (176).

176

| (320) | Bez ohledu na uvedené Komise formou dodatečné podpůrné úvahy prokáže, proč lucemburská praxe v oblasti daňových rozhodnutí založená na oběžníku představuje vhodný referenční systém pro zjištění, zda napadené daňové rozhodnutí představuje selektivní zvýhodnění společnosti FFT. Uvedené lze v prvé řadě vysvětlit skutečností, že znění oběžníku je příliš obecné, a neumožňuje proto zjistit objektivní kritéria, která by platila pro všechny společnosti financování a správy hotovosti, které podávají žádost o vydání daňového rozhodnutí za účelem stanovení převodních cen. Přezkum daňových rozhodnutí poskytnutých Lucemburskem, který Komise provedla, dále ukazuje, že neexistuje žádný soudržný soubor pravidel, která mají na základě objektivních kritérií obecnou platnost, z jehož hlediska by bylo možno přezkoumat napadené daňové rozhodnutí, aby se zjistilo, zda společnost FFT získala selektivní zvýhodnění vyplývající z tohoto daňového rozhodnutí. |
| --- | --- |

(320)

Bez ohledu na uvedené Komise formou dodatečné podpůrné úvahy prokáže, proč lucemburská praxe v oblasti daňových rozhodnutí založená na oběžníku představuje vhodný referenční systém pro zjištění, zda napadené daňové rozhodnutí představuje selektivní zvýhodnění společnosti FFT. Uvedené lze v prvé řadě vysvětlit skutečností, že znění oběžníku je příliš obecné, a neumožňuje proto zjistit objektivní kritéria, která by platila pro všechny společnosti financování a správy hotovosti, které podávají žádost o vydání daňového rozhodnutí za účelem stanovení převodních cen. Přezkum daňových rozhodnutí poskytnutých Lucemburskem, který Komise provedla, dále ukazuje, že neexistuje žádný soudržný soubor pravidel, která mají na základě objektivních kritérií obecnou platnost, z jehož hlediska by bylo možno přezkoumat napadené daňové rozhodnutí, aby se zjistilo, zda společnost FFT získala selektivní zvýhodnění vyplývající z tohoto daňového rozhodnutí.

7.2.5.1.   Znění oběžníku je příliš obecné, aby oběžník mohl představovat vhodný referenční systém

Znění oběžníku je příliš obecné, aby oběžník mohl představovat vhodný referenční systém

| (321) | Jak je uvedeno v 193. bodě odůvodnění, referenční systém se skládá ze soudržného souboru pravidel, která na základě objektivních kritérií platí pro všechny podniky, které spadají do oblasti jeho působnosti, jež je definována jeho cílem. Komise soudí, že v případě společností financování a správy hotovosti skupiny nemůže oběžník takový systém představovat vzhledem k neexistenci objektivních kritérií, která by umožnila soudržné uplatnění zásady obvyklých tržních podmínek na finanční transakce v rámci skupiny. |
| --- | --- |

(321)

Jak je uvedeno v 193. bodě odůvodnění, referenční systém se skládá ze soudržného souboru pravidel, která na základě objektivních kritérií platí pro všechny podniky, které spadají do oblasti jeho působnosti, jež je definována jeho cílem. Komise soudí, že v případě společností financování a správy hotovosti skupiny nemůže oběžník takový systém představovat vzhledem k neexistenci objektivních kritérií, která by umožnila soudržné uplatnění zásady obvyklých tržních podmínek na finanční transakce v rámci skupiny.

| (322) | Znění oběžníku je velmi obecné a faktory, které má daňová správy zohledňovat při uplatnění zásady obvyklých tržních podmínek na společnosti financování v rámci skupiny, jsou popsány jen stručně. K těmto faktorům patří v případě společností nutnost provést analýzu rizik, jimž čelí, a stanovit dodatečné náklady související s poskytnutím úvěru, které se připojují k základním nákladům, což vyžaduje provedení analýzy úvěrového rizika. V oběžníku se rovněž stanoví, že „finanční společnost skupiny musí mít dostatečný vlastní kapitál, aby mohla nést rizika související s její činností“, a že „je nutno posoudit [...] na základě skutečností a okolností, které jsou vlastní každému jednotlivému případu, jaká jsou nesená rizika [...] a zda společnost provádějící finanční transakce skupiny má vlastní kapitál na dostatečné úrovni, aby mohla tato rizika nést“ (177). |
| --- | --- |

(322)

Znění oběžníku je velmi obecné a faktory, které má daňová správy zohledňovat při uplatnění zásady obvyklých tržních podmínek na společnosti financování v rámci skupiny, jsou popsány jen stručně. K těmto faktorům patří v případě společností nutnost provést analýzu rizik, jimž čelí, a stanovit dodatečné náklady související s poskytnutím úvěru, které se připojují k základním nákladům, což vyžaduje provedení analýzy úvěrového rizika. V oběžníku se rovněž stanoví, že „finanční společnost skupiny musí mít dostatečný vlastní kapitál, aby mohla nést rizika související s její činností“, a že „je nutno posoudit [...] na základě skutečností a okolností, které jsou vlastní každému jednotlivému případu, jaká jsou nesená rizika [...] a zda společnost provádějící finanční transakce skupiny má vlastní kapitál na dostatečné úrovni, aby mohla tato rizika nést“ (177).

177

| (323) | Oběžník ale neposkytuje žádnou informaci o způsobu, jakým se má odhadnout očekávaná výnosnost vlastního kapitálu, o otázce, zda je použití metody CAPM vhodné, a případě o způsobu určení relevantních parametrů této metody. Obsahuje rovněž jen málo informací ohledně vlastního kapitálu, který se má zohlednit, kromě zmínky o tom, že musí být „na dostatečné úrovni, aby [společnost] mohla tato rizika nést“. |
| --- | --- |

(323)

Oběžník ale neposkytuje žádnou informaci o způsobu, jakým se má odhadnout očekávaná výnosnost vlastního kapitálu, o otázce, zda je použití metody CAPM vhodné, a případě o způsobu určení relevantních parametrů této metody. Obsahuje rovněž jen málo informací ohledně vlastního kapitálu, který se má zohlednit, kromě zmínky o tom, že musí být „na dostatečné úrovni, aby [společnost] mohla tato rizika nést“.

| (324) | Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení Lucembursko tvrdí, že daňové rozhodnutí je založeno na omezené rozhodovací pravomoci svěřené čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R., kterým se provádí zásada obvyklých tržních podmínek do lucemburského daňového práva (178), ale zároveň upřesňuje, že „pravidla v daňové oblasti [...] je nutno vykládat na základě skutkové situace každého případu, což nutně vyžaduje zohlednění vlastností činností, které daňový poplatník skutečně vykonává, a podmínek jejich vykonávání“ (179). Lucembursko tak na jedné straně uznává, že pravidla je nutno vykládat podle okolností každého případu, ale na druhé straně nevysvětluje, jak převést obecná kritéria uvedená v oběžníku na konkrétní přezkum daňové situace společnosti FFT a ani jak zaručit soudržné zacházení se všemi daňovými poplatníky při provádění oběžníku. Nepřekvapí proto, že s výjimkou jediného odkazu na oběžník na začátku neobsahuje zpráva společnosti FFT o převodních cenách žádný jiný odkaz na kritéria oběžníku a ani neupřesňuje způsob, jakým oběžník uplatňuje na zvláštní případ společnosti FFT. |
| --- | --- |

(324)

Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení Lucembursko tvrdí, že daňové rozhodnutí je založeno na omezené rozhodovací pravomoci svěřené čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R., kterým se provádí zásada obvyklých tržních podmínek do lucemburského daňového práva (178), ale zároveň upřesňuje, že „pravidla v daňové oblasti [...] je nutno vykládat na základě skutkové situace každého případu, což nutně vyžaduje zohlednění vlastností činností, které daňový poplatník skutečně vykonává, a podmínek jejich vykonávání“ (179). Lucembursko tak na jedné straně uznává, že pravidla je nutno vykládat podle okolností každého případu, ale na druhé straně nevysvětluje, jak převést obecná kritéria uvedená v oběžníku na konkrétní přezkum daňové situace společnosti FFT a ani jak zaručit soudržné zacházení se všemi daňovými poplatníky při provádění oběžníku. Nepřekvapí proto, že s výjimkou jediného odkazu na oběžník na začátku neobsahuje zpráva společnosti FFT o převodních cenách žádný jiný odkaz na kritéria oběžníku a ani neupřesňuje způsob, jakým oběžník uplatňuje na zvláštní případ společnosti FFT.

178

179

| (325) | Závěr lucemburské daňové zprávy, že analýza převodních cen „byla provedena v souladu s oběžníkem 164/2 ze dne 28. ledna 2011 a dodržuje zásadu obvyklých tržních podmínek“, proto nebyl založen na žádném objektivním kritériu, které by bylo uvedeno v oběžníku, protože tento dokument neobsahuje žádné objektivní a přesné kritérium, které by umožňovalo soudržné uplatnění zásady obvyklých tržních podmínek na finanční transakce v rámci skupiny. |
| --- | --- |

(325)

Závěr lucemburské daňové zprávy, že analýza převodních cen „byla provedena v souladu s oběžníkem 164/2 ze dne 28. ledna 2011 a dodržuje zásadu obvyklých tržních podmínek“, proto nebyl založen na žádném objektivním kritériu, které by bylo uvedeno v oběžníku, protože tento dokument neobsahuje žádné objektivní a přesné kritérium, které by umožňovalo soudržné uplatnění zásady obvyklých tržních podmínek na finanční transakce v rámci skupiny.

7.2.5.2.   Lucemburská praxe v oblasti daňových rozhodnutí je příliš nesoudržná, aby mohla představovat vhodný referenční systém

Lucemburská praxe v oblasti daňových rozhodnutí je příliš nesoudržná, aby mohla představovat vhodný referenční systém

| (326) | Kromě obecné povahy oběžníku Komise přezkoumala daňová rozhodnutí, která jí Lucembursko poskytlo, a zjistila, že jeho praxe v této oblasti vykazuje také v případě společností financování a správy hotovosti v rámci skupiny neexistenci soudržného souboru pravidel, která by se obecně uplatňovala na všechny daňové poplatníky, kteří se na základě objektivních kritérií nacházejí v podobné situaci. |
| --- | --- |

(326)

Kromě obecné povahy oběžníku Komise přezkoumala daňová rozhodnutí, která jí Lucembursko poskytlo, a zjistila, že jeho praxe v této oblasti vykazuje také v případě společností financování a správy hotovosti v rámci skupiny neexistenci soudržného souboru pravidel, která by se obecně uplatňovala na všechny daňové poplatníky, kteří se na základě objektivních kritérií nacházejí v podobné situaci.

| (327) | Z 21 daňových rozhodnutí, která byla původně předána ve stejném okamžiku jako předběžná dohoda o cenách společnosti FFT, pouze dvě se týkají finančních činností schválených na základě oběžníku a jsou provázena zprávou o převodních cenách:






  — | Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2013 (č. 2) (180) se týká uplatnění oběžníku na činnosti finančního zprostředkování [...]. |
| --- | --- | --- |

(327)

Z 21 daňových rozhodnutí, která byla původně předána ve stejném okamžiku jako předběžná dohoda o cenách společnosti FFT, pouze dvě se týkají finančních činností schválených na základě oběžníku a jsou provázena zprávou o převodních cenách:

—

Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2013 (č. 2) (180) se týká uplatnění oběžníku na činnosti finančního zprostředkování [...].

180

| — | Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2013 (č. 4) se týká rovněž analýzy uplatnění zásady obvyklých tržních podmínek na základě oběžníku na činnosti financování v rámci skupiny. [...] |
| --- | --- |

—

Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2013 (č. 4) se týká rovněž analýzy uplatnění zásady obvyklých tržních podmínek na základě oběžníku na činnosti financování v rámci skupiny. [...]

| (328) | Rychlé seznámení s těmito dvěma rozhodnutími a jejich srovnání s napadeným daňovým rozhodnutím prokazuje neexistenci soudržného zacházení s finančními společnostmi na základě oběžníku a souladu v přezkumu zdanitelného zisku, který provedla lucemburská daňová správa. Nezávisle na otázce, zda obě předmětná daňová rozhodnutí uplatňují metodu CUP správně, obě výslovně uznávají, že na základě funkční analýzy a dostupnosti srovnatelných prvků, které zahrnují zejména banky, je u transakcí finančního zprostředkování tato metoda každopádně nejvhodnější. Uvedené je rovněž v souladu se zaměřením oběžníku, který považuje funkce vykonávané společnostmi financování v rámci skupiny v podstatě za srovnatelné s funkcemi, které vykonávají nezávislé finanční instituce. Na rozdíl od toho, co se učinilo u těchto dvou daňových rozhodnutí, metoda CUP nebyla použita v případě napadeného daňového rozhodnutí, protože daňový poradce společnosti FFT považoval metodu TNMM za nejvhodnější s odůvodněním, že „se metoda TNMM jeví jako odpovídající“ (181). |
| --- | --- |

(328)

Rychlé seznámení s těmito dvěma rozhodnutími a jejich srovnání s napadeným daňovým rozhodnutím prokazuje neexistenci soudržného zacházení s finančními společnostmi na základě oběžníku a souladu v přezkumu zdanitelného zisku, který provedla lucemburská daňová správa. Nezávisle na otázce, zda obě předmětná daňová rozhodnutí uplatňují metodu CUP správně, obě výslovně uznávají, že na základě funkční analýzy a dostupnosti srovnatelných prvků, které zahrnují zejména banky, je u transakcí finančního zprostředkování tato metoda každopádně nejvhodnější. Uvedené je rovněž v souladu se zaměřením oběžníku, který považuje funkce vykonávané společnostmi financování v rámci skupiny v podstatě za srovnatelné s funkcemi, které vykonávají nezávislé finanční instituce. Na rozdíl od toho, co se učinilo u těchto dvou daňových rozhodnutí, metoda CUP nebyla použita v případě napadeného daňového rozhodnutí, protože daňový poradce společnosti FFT považoval metodu TNMM za nejvhodnější s odůvodněním, že „se metoda TNMM jeví jako odpovídající“ (181).

se metoda TNMM jeví jako odpovídající

181

| (329) | Tři další daňová rozhodnutí, která Lucembursko předložilo, se rovněž týkají činností financování v rámci skupiny založené na oběžníku, ale neprovází je zpráva o převodních cenách, která by žádost opodstatňovala:






  — | Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2012 (č. 1) se týká činnosti financování [...]. |
| --- | --- | --- |

(329)

Tři další daňová rozhodnutí, která Lucembursko předložilo, se rovněž týkají činností financování v rámci skupiny založené na oběžníku, ale neprovází je zpráva o převodních cenách, která by žádost opodstatňovala:

—

Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2012 (č. 1) se týká činnosti financování [...].

| — | Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2012 (č. 5) se týká zejména určitého úvěru s indexovanou úrokovou mírou [...]. |
| --- | --- |

—

Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2012 (č. 5) se týká zejména určitého úvěru s indexovanou úrokovou mírou [...].

| — | Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2013 (č. 22) se týká zejména činnosti financování [...]. |
| --- | --- |

—

Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2013 (č. 22) se týká zejména činnosti financování [...].

| (330) | Pokud jde o srovnání daňových rozhodnutí č. 1, 5 a 22 s napadeným daňovým rozhodnutí, zjevný rozdíl v zacházení ze strany lucemburské daňové správy spočívá ve skutečnosti, že na rozdíl od napadeného daňového rozhodnutí neprovází žádosti o vydání daňových rozhodnutí č. 1, 5 a 22 žádná zpráva o převodních cenách, ačkoliv to oběžník výslovně požaduje (182). |
| --- | --- |

(330)

Pokud jde o srovnání daňových rozhodnutí č. 1, 5 a 22 s napadeným daňovým rozhodnutí, zjevný rozdíl v zacházení ze strany lucemburské daňové správy spočívá ve skutečnosti, že na rozdíl od napadeného daňového rozhodnutí neprovází žádosti o vydání daňových rozhodnutí č. 1, 5 a 22 žádná zpráva o převodních cenách, ačkoliv to oběžník výslovně požaduje (182).

182

| (331) | Dvě další daňová rozhodnutí, která Lucembursko poskytlo Komisi, se týkají činností financování, ale nejsou založena na oběžníku:






  — | Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2012 (č. 6) se týká restrukturalizace podniku. Obsahuje zejména úvěr s indexovanou úrokovou mírou [...]. |
| --- | --- | --- |

(331)

Dvě další daňová rozhodnutí, která Lucembursko poskytlo Komisi, se týkají činností financování, ale nejsou založena na oběžníku:

—

Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2012 (č. 6) se týká restrukturalizace podniku. Obsahuje zejména úvěr s indexovanou úrokovou mírou [...].

| — | Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2012 (č. 21) se týká akvizice [...]. |
| --- | --- |

—

Daňové rozhodnutí ze dne [...] 2012 (č. 21) se týká akvizice [...].

| (332) | Komise dále přezkoumala dvě daňová rozhodnutí ze 13 rozhodnutí, která Lucembursko poskytlo, jež se týkají funkce správy hotovosti a která byla zjištěna na seznamu 5 323 daňových rozhodnutí sdělených touto zemí dne 22. prosince 2014 (183). Každé z obou daňových rozhodnutí je založeno na oběžníku:






  — | Jedno daňové rozhodnutí se týká funkcí správy hotovosti společnosti E a tvoří jej poznámky ze schůzek poskytnuté daňovým poradcem společnosti a podepsané dne [...] zástupci lucemburské daňové správy. [...] |
| --- | --- | --- |

(332)

Komise dále přezkoumala dvě daňová rozhodnutí ze 13 rozhodnutí, která Lucembursko poskytlo, jež se týkají funkce správy hotovosti a která byla zjištěna na seznamu 5 323 daňových rozhodnutí sdělených touto zemí dne 22. prosince 2014 (183). Každé z obou daňových rozhodnutí je založeno na oběžníku:

183

—

Jedno daňové rozhodnutí se týká funkcí správy hotovosti společnosti E a tvoří jej poznámky ze schůzek poskytnuté daňovým poradcem společnosti a podepsané dne [...] zástupci lucemburské daňové správy. [...]

| — | Druhé daňové rozhodnutí ze dne [...] se týká funkcí správy hotovosti společnosti G a schvaluje se jím žádost, kterou tato společnost podala stejného dne. [...] |
| --- | --- |

—

Druhé daňové rozhodnutí ze dne [...] se týká funkcí správy hotovosti společnosti G a schvaluje se jím žádost, kterou tato společnost podala stejného dne. [...]

| (333) | Komise upozorňuje, že na rozdíl od napadeného daňového rozhodnutí žádné z těchto dvou rozhodnutí nepoužívá metodu TNMM nebo CAPM a žádné z nich zřejmě nestanoví zdanitelný zisk společnosti jako výnosnost hypotetického regulatorního vlastního kapitálu. Ačkoliv žádost o vydání daňového rozhodnutí předložená společností G odkazuje na zprávu o převodních cenách, která má být dodána později, ukazuje se, že tato správa nebyla lucemburské daňové správě zřejmě nikdy předána (184). Stejně tak daňové rozhodnutí ve prospěch společnosti G sice jasně neuvádí úroveň ziskového rozpětí a ani na co se vlastně uplatňuje, ale přesto se od napadeného daňového rozhodnutí liší tím, že podle žádosti o vydání rozhodnutí má být ziskové rozpětí založeno na aktivech a připojovat se k výnosnosti vlastního kapitálu. Shrnuto, daňové zacházení poskytnuté těmto dvěma společnostem v případě jejich činností správy hotovosti zřejmě neodpovídá žádnému přístupu nebo metodě, které by byly v souladu s napadeným daňovým rozhodnutím. |
| --- | --- |

(333)

Komise upozorňuje, že na rozdíl od napadeného daňového rozhodnutí žádné z těchto dvou rozhodnutí nepoužívá metodu TNMM nebo CAPM a žádné z nich zřejmě nestanoví zdanitelný zisk společnosti jako výnosnost hypotetického regulatorního vlastního kapitálu. Ačkoliv žádost o vydání daňového rozhodnutí předložená společností G odkazuje na zprávu o převodních cenách, která má být dodána později, ukazuje se, že tato správa nebyla lucemburské daňové správě zřejmě nikdy předána (184). Stejně tak daňové rozhodnutí ve prospěch společnosti G sice jasně neuvádí úroveň ziskového rozpětí a ani na co se vlastně uplatňuje, ale přesto se od napadeného daňového rozhodnutí liší tím, že podle žádosti o vydání rozhodnutí má být ziskové rozpětí založeno na aktivech a připojovat se k výnosnosti vlastního kapitálu. Shrnuto, daňové zacházení poskytnuté těmto dvěma společnostem v případě jejich činností správy hotovosti zřejmě neodpovídá žádnému přístupu nebo metodě, které by byly v souladu s napadeným daňovým rozhodnutím.

184

| (334) | Lucembursko tvrdí, že společnost FFT nelze srovnávat s jinými finančními společnostmi, protože získává finanční prostředky na trhu, zatímco ostatní finanční společnosti získávají obvykle finanční prostředky v rámci skupiny. Tvrdí rovněž, že společnost FFT nelze srovnávat s žádnou jinou společností zdanitelnou v Lucembursku: „situace každého daňového poplatníka je do té míry zvláštní, že zabraňuje každému relevantnímu srovnání se složkami jiných poplatníků“ (185). |
| --- | --- |

(334)

Lucembursko tvrdí, že společnost FFT nelze srovnávat s jinými finančními společnostmi, protože získává finanční prostředky na trhu, zatímco ostatní finanční společnosti získávají obvykle finanční prostředky v rámci skupiny. Tvrdí rovněž, že společnost FFT nelze srovnávat s žádnou jinou společností zdanitelnou v Lucembursku: „situace každého daňového poplatníka je do té míry zvláštní, že zabraňuje každému relevantnímu srovnání se složkami jiných poplatníků“ (185).

185

| (335) | Komise s těmito tvrzeními nesouhlasí a v tomto ohledu zastává názor, že neexistenci soudržného souboru pravidel, která by se obecně uplatňovala na společnosti financování a správy hotovosti, které podaly žádost o daňové rozhodnutí na základě objektivních kritérií, dokonale dokládá existence jiného daňového rozhodnutí ve prospěch [společnosti F]. Daňové rozhodnutí ve prospěch [společnosti F], které bylo přijato stejný den a týká se stejných funkcí jako napadené daňové rozhodnutí ([společnost F] údajně financuje průmyslový segment [...] v jiné struktuře finančních společností skupiny), dospívá k podstatně odlišnému závěru ohledně základu daně obou společností, a to bez zjevného opodstatnění tak rozdílného zacházení. Napadeným daňovým rozhodnutím se schvaluje základ daně ve výši přibližně 2,5 milionu EUR, zatímco daňovým rozhodnutím ve prospěch [společnosti F] se schvaluje odměna za podobné činnosti financování a správy hotovosti, která vede k základu daně ve výši [...] EUR. Tento rozdíl v zacházení mezi téměř stejnými společnostmi, a to bez zjevného opodstatnění, rovněž prokazuje, že lucemburská praxe v oblasti daňových rozhodnutí, která je založena na obecných formulacích oběžníku, nepředstavuje referenční systém, který by byl pro potřeby analýzy selektivity vhodný. |
| --- | --- |

(335)

Komise s těmito tvrzeními nesouhlasí a v tomto ohledu zastává názor, že neexistenci soudržného souboru pravidel, která by se obecně uplatňovala na společnosti financování a správy hotovosti, které podaly žádost o daňové rozhodnutí na základě objektivních kritérií, dokonale dokládá existence jiného daňového rozhodnutí ve prospěch [společnosti F]. Daňové rozhodnutí ve prospěch [společnosti F], které bylo přijato stejný den a týká se stejných funkcí jako napadené daňové rozhodnutí ([společnost F] údajně financuje průmyslový segment [...] v jiné struktuře finančních společností skupiny), dospívá k podstatně odlišnému závěru ohledně základu daně obou společností, a to bez zjevného opodstatnění tak rozdílného zacházení. Napadeným daňovým rozhodnutím se schvaluje základ daně ve výši přibližně 2,5 milionu EUR, zatímco daňovým rozhodnutím ve prospěch [společnosti F] se schvaluje odměna za podobné činnosti financování a správy hotovosti, která vede k základu daně ve výši [...] EUR. Tento rozdíl v zacházení mezi téměř stejnými společnostmi, a to bez zjevného opodstatnění, rovněž prokazuje, že lucemburská praxe v oblasti daňových rozhodnutí, která je založena na obecných formulacích oběžníku, nepředstavuje referenční systém, který by byl pro potřeby analýzy selektivity vhodný.

| (336) | Shrnuto, přezkum praxe lucemburské daňové správy v oblasti daňových rozhodnutí neumožňuje zjistit existenci soudržného souboru pravidel, která na základě objektivních kritérií platí pro všechny podniky, které spadají do oblasti jeho působnosti, jež je definována jeho cílem. Tato praxe proto nemůže představovat rámec, na jehož základě se provede přezkum napadeného daňového rozhodnutí, aby se zjistilo, zda byla společnost FFT selektivně zvýhodněna selektivního zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(336)

Shrnuto, přezkum praxe lucemburské daňové správy v oblasti daňových rozhodnutí neumožňuje zjistit existenci soudržného souboru pravidel, která na základě objektivních kritérií platí pro všechny podniky, které spadají do oblasti jeho působnosti, jež je definována jeho cílem. Tato praxe proto nemůže představovat rámec, na jehož základě se provede přezkum napadeného daňového rozhodnutí, aby se zjistilo, zda byla společnost FFT selektivně zvýhodněna selektivního zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

7.2.6.   Odůvodnění povahou a obecnou systematikou daňové soustavy

Odůvodnění povahou a obecnou systematikou daňové soustavy

| (337) | Lucembursko a ani společnost FFT neposkytly sebemenší odůvodnění, které by opodstatňovalo selektivní zacházení se společností FFT, které vyplývá z napadeného daňového rozhodnutí. Komise připomíná, že členskému státu přísluší, aby takové opodstatnění poskytl. |
| --- | --- |

(337)

Lucembursko a ani společnost FFT neposkytly sebemenší odůvodnění, které by opodstatňovalo selektivní zacházení se společností FFT, které vyplývá z napadeného daňového rozhodnutí. Komise připomíná, že členskému státu přísluší, aby takové opodstatnění poskytl.

| (338) | V každém případě se nepodařilo zjistit odůvodnění, které by opodstatňovalo přednostní zacházení, kterého se dostalo společnosti FFT v důsledku napadeného daňového rozhodnutí, a které by bylo možno považovat za odůvodnění přímo vyplývající ze základních nebo řídících principů referenčního systému či za výsledek vlastních mechanismů systému nutných pro jeho fungování a účinnost (186), a to ať se zvolí za referenční systém lucemburský obecný systém daně z příjmu právnických osob, jak tvrdí Komise, či článek 164 zákona L.I.R. a oběžník, jak tvrdí Lucembursko a skupina Fiat. |
| --- | --- |

(338)

V každém případě se nepodařilo zjistit odůvodnění, které by opodstatňovalo přednostní zacházení, kterého se dostalo společnosti FFT v důsledku napadeného daňového rozhodnutí, a které by bylo možno považovat za odůvodnění přímo vyplývající ze základních nebo řídících principů referenčního systému či za výsledek vlastních mechanismů systému nutných pro jeho fungování a účinnost (186), a to ať se zvolí za referenční systém lucemburský obecný systém daně z příjmu právnických osob, jak tvrdí Komise, či článek 164 zákona L.I.R. a oběžník, jak tvrdí Lucembursko a skupina Fiat.

186

7.2.7.   Závěr k existenci selektivního zvýhodnění

Závěr k existenci selektivního zvýhodnění

| (339) | Komise dospívá k závěru, že napadené daňové rozhodnutí schválením metody, která umožňuje přidělit zisk společnosti FFT v rámci skupiny Fiat, který se odchyluje od výsledku na základě trhu, který by byl v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, a tím vede ke snížení daně, již má společnost FFT platit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti dani, již platí neintegrované společnosti, které podléhají zdanění v této zemi a které provádějí transakce za tržních podmínek, poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(339)

Komise dospívá k závěru, že napadené daňové rozhodnutí schválením metody, která umožňuje přidělit zisk společnosti FFT v rámci skupiny Fiat, který se odchyluje od výsledku na základě trhu, který by byl v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, a tím vede ke snížení daně, již má společnost FFT platit na základě lucemburského obecného systému daně z příjmu právnických osob, oproti dani, již platí neintegrované společnosti, které podléhají zdanění v této zemi a které provádějí transakce za tržních podmínek, poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

| (340) | Podpůrně dospívá Komise k závěru, že napadené daňové rozhodnutí schválením metody, která umožňuje přidělit zisk ve prospěch společnosti FFT v rámci skupiny Fiat, který se odchyluje od výsledku na základě trhu, který by byl v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, a tím vede ke snížení daně, již má společnost FFT platit na základě čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. a oběžníku, oproti dani, již platí jiné společnosti skupiny, které podléhají zdanění v Lucembursku, poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(340)

Podpůrně dospívá Komise k závěru, že napadené daňové rozhodnutí schválením metody, která umožňuje přidělit zisk ve prospěch společnosti FFT v rámci skupiny Fiat, který se odchyluje od výsledku na základě trhu, který by byl v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek, a tím vede ke snížení daně, již má společnost FFT platit na základě čl. 164 odst. 3 zákona L.I.R. a oběžníku, oproti dani, již platí jiné společnosti skupiny, které podléhají zdanění v Lucembursku, poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

7.3.   Příjemce napadeného opatření

Příjemce napadeného opatření

| (341) | Komise soudí, že napadené daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože má za následek snížení zdanitelného zisku tohoto subjektu v Lucembursku oproti neintegrovaným společnostem, jejichž zdanitelný zisk je určen na základě transakcí prováděných za tržních podmínek. Komise poznamenává, že společnost FFT je součástí nadnárodní skupiny, a to konkrétně skupiny Fiat Chrysler Automobiles („FCA“), že její funkce v rámci této skupiny spočívá v poskytování finančních služeb a správy hotovosti ostatním podnikům skupiny Fiat a že odměna za tuto funkci je předmětem napadeného daňového rozhodnutí. |
| --- | --- |

(341)

Komise soudí, že napadené daňové rozhodnutí poskytuje společnosti FFT selektivní zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože má za následek snížení zdanitelného zisku tohoto subjektu v Lucembursku oproti neintegrovaným společnostem, jejichž zdanitelný zisk je určen na základě transakcí prováděných za tržních podmínek. Komise poznamenává, že společnost FFT je součástí nadnárodní skupiny, a to konkrétně skupiny Fiat Chrysler Automobiles („FCA“), že její funkce v rámci této skupiny spočívá v poskytování finančních služeb a správy hotovosti ostatním podnikům skupiny Fiat a že odměna za tuto funkci je předmětem napadeného daňového rozhodnutí.

| (342) | Pro účely uplatnění pravidel pro státní podporu lze považovat několik odlišných právnických subjektů za jedinou hospodářskou jednotku. Tato hospodářská jednotka je tak považována za předmětný podnik, který je příjemcem opatření podpory. Jak v minulosti rozhodl Soudní dvůr, „pojem podnik musí být v rámci práva hospodářské soutěže považován za pojem označující hospodářskou jednotku [...], i když z právního hlediska je tato hospodářská jednotka složena z více fyzických nebo právnických osob“ (187). Pro prokázání, že několik subjektů tvoří hospodářskou jednotku, Soudní dvůr ověřuje existenci kontrolního podílu či funkčních, hospodářských nebo organických vazeb (188). V tomto konkrétním případě je společnost FFT vlastněna společností Fiat S.p.A. (dnes Fiat Chrysler Automobiles, NV) a společností FF, jež je opět ve 100 % vlastnictví společnosti Fiat S.p.A (189). Společnost FFT je tak kontrolována ze 100 % společností Fiat S.p.A., která sama kontroluje skupinu Fiat (190). |
| --- | --- |

(342)

Pro účely uplatnění pravidel pro státní podporu lze považovat několik odlišných právnických subjektů za jedinou hospodářskou jednotku. Tato hospodářská jednotka je tak považována za předmětný podnik, který je příjemcem opatření podpory. Jak v minulosti rozhodl Soudní dvůr, „pojem podnik musí být v rámci práva hospodářské soutěže považován za pojem označující hospodářskou jednotku [...], i když z právního hlediska je tato hospodářská jednotka složena z více fyzických nebo právnických osob“ (187). Pro prokázání, že několik subjektů tvoří hospodářskou jednotku, Soudní dvůr ověřuje existenci kontrolního podílu či funkčních, hospodářských nebo organických vazeb (188). V tomto konkrétním případě je společnost FFT vlastněna společností Fiat S.p.A. (dnes Fiat Chrysler Automobiles, NV) a společností FF, jež je opět ve 100 % vlastnictví společnosti Fiat S.p.A (189). Společnost FFT je tak kontrolována ze 100 % společností Fiat S.p.A., která sama kontroluje skupinu Fiat (190).

187

188

189

190

| (343) | Rozhodnutí usadit společnost FFT v Lucembursku navíc přijala skupina Fiat, která rovněž využívá napadené daňové rozhodnutí, protože toto rozhodnutí, jak je uvedeno v bodě odůvodnění (52), určuje zisk, který se má přidělit v rámci skupiny společnosti FFT za služby financování a správy hotovosti, které poskytuje společnostem skupiny. U napadeného daňového rozhodnutí se v podstatě jedná o rozhodnutí, kterým se schvaluje metoda stanovení převodních cen za transakce prováděné v rámci skupiny Fiat, a každé příznivé daňové zacházení poskytnuté společnosti FFT lucemburskou daňovou správou je tak výhodné pro skupinu Fiat jako celek, protože poskytuje dodatečné prostředky nejenom společnosti FFT, ale celé skupině. Jinými slovy a jak je uvedeno v bodě odůvodnění (221), je-li nutno stanovit převodní ceny, aby se určily ceny výrobků a služeb poskytovaných v rámci různých právnických subjektů jedné a téže skupiny, mechanismus stanovení převodních cen má již svou povahou dopad na více než jednu společnost skupiny (zvýšení cen v rámci jedné společnosti sníží zisk jiné společnosti). |
| --- | --- |

(343)

Rozhodnutí usadit společnost FFT v Lucembursku navíc přijala skupina Fiat, která rovněž využívá napadené daňové rozhodnutí, protože toto rozhodnutí, jak je uvedeno v bodě odůvodnění (52), určuje zisk, který se má přidělit v rámci skupiny společnosti FFT za služby financování a správy hotovosti, které poskytuje společnostem skupiny. U napadeného daňového rozhodnutí se v podstatě jedná o rozhodnutí, kterým se schvaluje metoda stanovení převodních cen za transakce prováděné v rámci skupiny Fiat, a každé příznivé daňové zacházení poskytnuté společnosti FFT lucemburskou daňovou správou je tak výhodné pro skupinu Fiat jako celek, protože poskytuje dodatečné prostředky nejenom společnosti FFT, ale celé skupině. Jinými slovy a jak je uvedeno v bodě odůvodnění (221), je-li nutno stanovit převodní ceny, aby se určily ceny výrobků a služeb poskytovaných v rámci různých právnických subjektů jedné a téže skupiny, mechanismus stanovení převodních cen má již svou povahou dopad na více než jednu společnost skupiny (zvýšení cen v rámci jedné společnosti sníží zisk jiné společnosti).

| (344) | Navzdory skutečnosti, že je skupina organizována jako odlišné právnické osoby, v souvislostech dohody o stanovení cen je proto nutno považovat tyto podniky za jedinou skupinu, která je příjemcem napadeného opatření podpory (191). |
| --- | --- |

(344)

Navzdory skutečnosti, že je skupina organizována jako odlišné právnické osoby, v souvislostech dohody o stanovení cen je proto nutno považovat tyto podniky za jedinou skupinu, která je příjemcem napadeného opatření podpory (191).

191

| (345) | V tomto konkrétním případě má výše daně, kterou společnost FFT platí v Lucembursku, vliv na cenové podmínky u úvěrů v rámci skupiny, které tato společnost poskytuje společnostem skupiny Fiat, protože tyto ceny jsou založeny na vážených průměrných kapitálových nákladech a ziskovém rozpětí (192), takže snížení daně, již má společnost FFT platit, má nutně za následek snížení cenových podmínek u jejích úvěrů poskytovaných v rámci skupiny. Snížení daně společnosti FFT v Lucembursku je přínosné nejenom pro tuto společnost, ale také pro všechny společnosti skupiny, které od společnosti FFT získávají financování, a tím také pro skupinu Fiat. |
| --- | --- |

(345)

V tomto konkrétním případě má výše daně, kterou společnost FFT platí v Lucembursku, vliv na cenové podmínky u úvěrů v rámci skupiny, které tato společnost poskytuje společnostem skupiny Fiat, protože tyto ceny jsou založeny na vážených průměrných kapitálových nákladech a ziskovém rozpětí (192), takže snížení daně, již má společnost FFT platit, má nutně za následek snížení cenových podmínek u jejích úvěrů poskytovaných v rámci skupiny. Snížení daně společnosti FFT v Lucembursku je přínosné nejenom pro tuto společnost, ale také pro všechny společnosti skupiny, které od společnosti FFT získávají financování, a tím také pro skupinu Fiat.

192

7.4   Závěr k existenci podpory

Závěr k existenci podpory

| (346) | Na základě předchozího dospívá Komise k závěru, že napadené daňové rozhodnutí schválené Lucemburskem ve prospěch společnosti FFT poskytuje této společnosti selektivní zvýhodnění, jež je přičitatelné tomuto státu, financované ze státních prostředků, narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a může ovlivnit obchod v rámci Unie. Napadené daňové rozhodnutí proto představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(346)

Na základě předchozího dospívá Komise k závěru, že napadené daňové rozhodnutí schválené Lucemburskem ve prospěch společnosti FFT poskytuje této společnosti selektivní zvýhodnění, jež je přičitatelné tomuto státu, financované ze státních prostředků, narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a může ovlivnit obchod v rámci Unie. Napadené daňové rozhodnutí proto představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.

| (347) | Vzhledem k tomu, že napadené daňové rozhodnutí vede ke snížení nákladů, které by společnost FFT měla běžně nést v rámci svých obvyklých činností, je ho nutno považovat za opatření, kterým se společnosti FFT a skupině Fiat poskytuje podpora na provoz. |
| --- | --- |

(347)

Vzhledem k tomu, že napadené daňové rozhodnutí vede ke snížení nákladů, které by společnost FFT měla běžně nést v rámci svých obvyklých činností, je ho nutno považovat za opatření, kterým se společnosti FFT a skupině Fiat poskytuje podpora na provoz.

8.   POVAHA PODPORY NESLUČITELNÁ S VNITŘNÍM TRHEM

POVAHA PODPORY NESLUČITELNÁ S VNITŘNÍM TRHEM

| (348) | Státní podpora je považována za slučitelnou s vnitřním trhem, pokud spadá do jedné z kategorií uvedených v čl. 107 odst. 2 SFEU (193). Lze ji také považovat za slučitelnou s vnitřním trhem, pokud Komise prokázala, že spadá do jedné z kategorií uvedených v čl. 107 odst. 3 SFEU. Nicméně přísluší členskému státu, který podporu poskytl, aby prokázal, že státní podpora, již poskytl, je slučitelná s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU. |
| --- | --- |

(348)

Státní podpora je považována za slučitelnou s vnitřním trhem, pokud spadá do jedné z kategorií uvedených v čl. 107 odst. 2 SFEU (193). Lze ji také považovat za slučitelnou s vnitřním trhem, pokud Komise prokázala, že spadá do jedné z kategorií uvedených v čl. 107 odst. 3 SFEU. Nicméně přísluší členskému státu, který podporu poskytl, aby prokázal, že státní podpora, již poskytl, je slučitelná s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU.

193

| (349) | Lucembursko neuvedlo žádnou z odchylek stanovených v ustanoveních zmíněných v bodě odůvodnění (345), aby prokázalo slučitelnost podpory poskytnuté společnosti FFT a skupině Fiat pomocí napadeného daňového rozhodnutí. |
| --- | --- |

(349)

Lucembursko neuvedlo žádnou z odchylek stanovených v ustanoveních zmíněných v bodě odůvodnění (345), aby prokázalo slučitelnost podpory poskytnuté společnosti FFT a skupině Fiat pomocí napadeného daňového rozhodnutí.

| (350) | Jak je uvedeno v bodě odůvodnění (347), napadené daňové rozhodnutí je k tomu nutno považovat za opatření, kterým se společnosti FFT a skupině Fiat poskytuje podpora na provoz. Obecně platí, že takovou podporu nelze běžně považovat za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, protože neusnadňuje rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí a protože daňové pobídky nejsou časově omezené, postupně se snižující či přiměřené k tomu, co je nezbytné pro odstranění konkrétního hospodářského znevýhodnění v dotčených oblastech. |
| --- | --- |

(350)

Jak je uvedeno v bodě odůvodnění (347), napadené daňové rozhodnutí je k tomu nutno považovat za opatření, kterým se společnosti FFT a skupině Fiat poskytuje podpora na provoz. Obecně platí, že takovou podporu nelze běžně považovat za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, protože neusnadňuje rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí a protože daňové pobídky nejsou časově omezené, postupně se snižující či přiměřené k tomu, co je nezbytné pro odstranění konkrétního hospodářského znevýhodnění v dotčených oblastech.

| (351) | Z uvedeného vyplývá, že státní podpora, již Lucembursko poskytlo společnosti FFT a skupině Fiat pomocí napadeného daňového rozhodnutí, není slučitelná s vnitřním trhem. |
| --- | --- |

(351)

Z uvedeného vyplývá, že státní podpora, již Lucembursko poskytlo společnosti FFT a skupině Fiat pomocí napadeného daňového rozhodnutí, není slučitelná s vnitřním trhem.

9.   PROTIPRÁVNÍ POVAHA PODPORY

PROTIPRÁVNÍ POVAHA PODPORY

| (352) | Podle čl. 108 odst. 3 SFEU mají členské státy za povinnost informovat Komisi o každém záměru poskytnout podporu (oznamovací povinnost) a nemohou provést zamýšlená opatření podpory, dokud Komise o nich nepřijme konečné rozhodnutí (povinnost pozastavení). |
| --- | --- |

(352)

Podle čl. 108 odst. 3 SFEU mají členské státy za povinnost informovat Komisi o každém záměru poskytnout podporu (oznamovací povinnost) a nemohou provést zamýšlená opatření podpory, dokud Komise o nich nepřijme konečné rozhodnutí (povinnost pozastavení).

| (353) | Komise upozorňuje, že jí Lucembursko neoznámilo žádný záměr přijmout napadené daňové rozhodnutí a také nedodrželo povinnost pozastavení, již mělo podle čl. 108 odst. 3 SFEU. V souladu s čl. 1 písm. f) nařízení Rady (EU) 2015/1589 (194), představuje napadené daňové rozhodnutí protiprávní státní podporu provedenou v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU. |
| --- | --- |

(353)

Komise upozorňuje, že jí Lucembursko neoznámilo žádný záměr přijmout napadené daňové rozhodnutí a také nedodrželo povinnost pozastavení, již mělo podle čl. 108 odst. 3 SFEU. V souladu s čl. 1 písm. f) nařízení Rady (EU) 2015/1589 (194), představuje napadené daňové rozhodnutí protiprávní státní podporu provedenou v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU.

194

10.   NAVRÁCENÍ PODPORY

NAVRÁCENÍ PODPORY

| (354) | V čl. 16 odst. 1 nařízení (EU) 2015/1589 se Komisi ukládá, aby nařídila navrácení každé protiprávní podpory neslučitelné s vnitřním trhem. V tomto ustanovení se rovněž upřesňuje, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce navrátil protiprávní podporu prohlášenou za neslučitelnou s vnitřním trhem. V čl. 16 odst. 2 zmíněného nařízení se stanoví, že podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky, které jsou splatné od data, kdy byla protiprávní podpora dána k dispozici příjemci, do data jejího navrácení. Nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (195) podrobně vysvětluje metody pro výpočet úroků použitelných na navrácení. V čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) 2015/1589 se stanoví, že „navrácení se provede bezodkladně a v souladu s postupy vnitrostátního práva dotyčného členského státu za předpokladu, že umožňují okamžitý a účinný výkon rozhodnutí Komise“. |
| --- | --- |

(354)

V čl. 16 odst. 1 nařízení (EU) 2015/1589 se Komisi ukládá, aby nařídila navrácení každé protiprávní podpory neslučitelné s vnitřním trhem. V tomto ustanovení se rovněž upřesňuje, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce navrátil protiprávní podporu prohlášenou za neslučitelnou s vnitřním trhem. V čl. 16 odst. 2 zmíněného nařízení se stanoví, že podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky, které jsou splatné od data, kdy byla protiprávní podpora dána k dispozici příjemci, do data jejího navrácení. Nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (195) podrobně vysvětluje metody pro výpočet úroků použitelných na navrácení. V čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) 2015/1589 se stanoví, že „navrácení se provede bezodkladně a v souladu s postupy vnitrostátního práva dotyčného členského státu za předpokladu, že umožňují okamžitý a účinný výkon rozhodnutí Komise“.

195

10.1.   Legitimní očekávání a právní jistota

Legitimní očekávání a právní jistota

| (355) | V čl. 16 odst. 1 nařízení (EU) 2015/1589 se rovněž stanoví, že Komise nebude vyžadovat navrácení podpory, pokud by to bylo v rozporu s obecnými zásadami práva Unie. |
| --- | --- |

(355)

V čl. 16 odst. 1 nařízení (EU) 2015/1589 se rovněž stanoví, že Komise nebude vyžadovat navrácení podpory, pokud by to bylo v rozporu s obecnými zásadami práva Unie.

| (356) | Lucembursko zejména tvrdí, že podle zásady legitimního očekávání nelze rozhodnutí, kterým se konstatuje existence podpory, provést před koncem platnosti dotčeného daňového rozhodnutí, tj. v tomto konkrétním případě před koncem daňového období 2016. Podle Lucemburska ho jak pracovní skupina „Kodex chování“, tak fórum OECD o škodlivých daňových postupech ujistily, že je jeho praxe daňových rozhodnutí založená na oběžníku v souladu s kodexem chování a pokyny OECD. Lucembursko proto tvrdí, že při zasedání rady ministrů dne 27. května 2011, které se týkalo přijetí oběžníku, bylo výslovně potvrzeno, že se praxe daňových rozhodnutí nemá přezkoumávat na základě kodexu chování (196). |
| --- | --- |

(356)

Lucembursko zejména tvrdí, že podle zásady legitimního očekávání nelze rozhodnutí, kterým se konstatuje existence podpory, provést před koncem platnosti dotčeného daňového rozhodnutí, tj. v tomto konkrétním případě před koncem daňového období 2016. Podle Lucemburska ho jak pracovní skupina „Kodex chování“, tak fórum OECD o škodlivých daňových postupech ujistily, že je jeho praxe daňových rozhodnutí založená na oběžníku v souladu s kodexem chování a pokyny OECD. Lucembursko proto tvrdí, že při zasedání rady ministrů dne 27. května 2011, které se týkalo přijetí oběžníku, bylo výslovně potvrzeno, že se praxe daňových rozhodnutí nemá přezkoumávat na základě kodexu chování (196).

196

| (357) | Podle ustálené judikatury se členský stát, jehož orgány poskytly podporu v rozporu s pravidly postupu stanovenými v čl. 108 odst. 3 SFEU, nemůže dovolávat legitimního očekávání příjemce, aby odůvodnil nedodržení povinnosti přijmout nezbytná opatření k provedení rozhodnutí Komise, kterým se mu nařizuje získat podporu zpět. Připustit takovou možnost by znamenalo zbavit články 107 a 108 SFEU jakéhokoliv účinku, protože vnitrostátní orgány by tak mohly vycházet z vlastního protiprávního jednání, aby zbavily účinnosti rozhodnutí, která Komise přijala podle zmíněných článků SFEU (197). Nepřísluší proto dotčenému členskému státu ale příjemci, aby se dovolával mimořádných okolností, na nichž mohl založit své legitimní očekávání, a postavil se tak navrácení protiprávní podpory (198). Protože společnost FFT neuvedla v připomínkách, které sdělila Komisi, žádný argument v tomto ohledu, Komise soudí, že pro účely tohoto rozhodnutí nelze přijmout tvrzení Lucemburska vycházející ze zásady legitimního očekávání. |
| --- | --- |

(357)

Podle ustálené judikatury se členský stát, jehož orgány poskytly podporu v rozporu s pravidly postupu stanovenými v čl. 108 odst. 3 SFEU, nemůže dovolávat legitimního očekávání příjemce, aby odůvodnil nedodržení povinnosti přijmout nezbytná opatření k provedení rozhodnutí Komise, kterým se mu nařizuje získat podporu zpět. Připustit takovou možnost by znamenalo zbavit články 107 a 108 SFEU jakéhokoliv účinku, protože vnitrostátní orgány by tak mohly vycházet z vlastního protiprávního jednání, aby zbavily účinnosti rozhodnutí, která Komise přijala podle zmíněných článků SFEU (197). Nepřísluší proto dotčenému členskému státu ale příjemci, aby se dovolával mimořádných okolností, na nichž mohl založit své legitimní očekávání, a postavil se tak navrácení protiprávní podpory (198). Protože společnost FFT neuvedla v připomínkách, které sdělila Komisi, žádný argument v tomto ohledu, Komise soudí, že pro účely tohoto rozhodnutí nelze přijmout tvrzení Lucemburska vycházející ze zásady legitimního očekávání.

197

198

| (358) | V každém případě lze tvrzení, které se dovolává legitimního očekávání, přijmout pouze tehdy, pokud bylo toto očekávání vyvoláno předchozím aktem Komise, který spočíval v poskytnutí přesných ujištění (199). Dohoda, k níž se dospělo na zasedání pracovní skupiny „Kodex chování“ ohledně skutečnosti, že není nutno posuzovat lucemburské daňové opatření, které se týká podniků vykonávajících činnosti financování v rámci skupiny, podle kritérií kodexu chování, představuje podle Lucemburska přesné ujištění, které svou povahou mohlo vyvolat legitimní očekávání. Komise připomíná, že kodex chování přijatý Radou ve složení ECOFIN (200) je nezávazným právním nástrojem, jehož cílem je poskytnout členským státům prostor pro diskusi věnovanou opatřením, která mají nebo mohou mít značný vliv na umístění hospodářských činností podniků v rámci Unie. Kodex chování a předpisy v oblasti státní podpory sledují odlišné cíle. Zatímco kodex chování má za cíl bojovat proti nekalé daňové soutěži mezi členskými státy, cílem předpisů v oblasti státní podpory je odstranit narušení hospodářské soutěže, která vyplývají z příznivého zacházení, jež členské státy poskytují některým podnikům, a to zejména formou snižování daní. Pracovní skupina „Kodex chování“ má také určitý prostor pro posouzení, ale pokud jde o Komisi, tak nemá žádnou rozhodovací pravomoc, aby určila, zda dané opatření spadá pod pojem státní podpory, protože tento pojem je objektivní. Dohoda, k níž se dospělo v rámci pracovní skupiny „Kodex chování“, proto nemůže Komisi zavazovat ani omezovat rámec jejích činností při výkonu pravomocí, které jsou jí svěřeny SFEU v oblasti státních podpor (201). |
| --- | --- |

(358)

V každém případě lze tvrzení, které se dovolává legitimního očekávání, přijmout pouze tehdy, pokud bylo toto očekávání vyvoláno předchozím aktem Komise, který spočíval v poskytnutí přesných ujištění (199). Dohoda, k níž se dospělo na zasedání pracovní skupiny „Kodex chování“ ohledně skutečnosti, že není nutno posuzovat lucemburské daňové opatření, které se týká podniků vykonávajících činnosti financování v rámci skupiny, podle kritérií kodexu chování, představuje podle Lucemburska přesné ujištění, které svou povahou mohlo vyvolat legitimní očekávání. Komise připomíná, že kodex chování přijatý Radou ve složení ECOFIN (200) je nezávazným právním nástrojem, jehož cílem je poskytnout členským státům prostor pro diskusi věnovanou opatřením, která mají nebo mohou mít značný vliv na umístění hospodářských činností podniků v rámci Unie. Kodex chování a předpisy v oblasti státní podpory sledují odlišné cíle. Zatímco kodex chování má za cíl bojovat proti nekalé daňové soutěži mezi členskými státy, cílem předpisů v oblasti státní podpory je odstranit narušení hospodářské soutěže, která vyplývají z příznivého zacházení, jež členské státy poskytují některým podnikům, a to zejména formou snižování daní. Pracovní skupina „Kodex chování“ má také určitý prostor pro posouzení, ale pokud jde o Komisi, tak nemá žádnou rozhodovací pravomoc, aby určila, zda dané opatření spadá pod pojem státní podpory, protože tento pojem je objektivní. Dohoda, k níž se dospělo v rámci pracovní skupiny „Kodex chování“, proto nemůže Komisi zavazovat ani omezovat rámec jejích činností při výkonu pravomocí, které jsou jí svěřeny SFEU v oblasti státních podpor (201).

199

200

201

| (359) | Stejná úvaha platí pro dohody vyjádřené v rámci fóra OECD o škodlivých daňových postupech. Během svého zasedání dne 6. prosince 2011 se fórum OECD shodlo na tomto (v anglickém znění): „[...]následujících 10 režimů nebylo blíže prošetřeno... Lucembursko – hlubší finanční analýza financování v rámci skupiny“ (volný překlad). OECD není institucí Unie a Unie není členem této organizace (202). Instituce Unie nemohou být vázány jejími závěry, které mají nezávaznou povahu. Fórum OECD zdaleka neposkytlo přesné ujištění, ale pouze se zdrželo podrobnějšího přezkumu lucemburské finanční analýzy činností v oblasti financování v rámci skupiny. Na základě této citace je proto nemožné činit sebemenší závěry nebo cokoliv vyvozovat ohledně uplatnění pravidel pro státní podporu na napadené daňové rozhodnutí. |
| --- | --- |

(359)

Stejná úvaha platí pro dohody vyjádřené v rámci fóra OECD o škodlivých daňových postupech. Během svého zasedání dne 6. prosince 2011 se fórum OECD shodlo na tomto (v anglickém znění): „[...]následujících 10 režimů nebylo blíže prošetřeno... Lucembursko – hlubší finanční analýza financování v rámci skupiny“ (volný překlad). OECD není institucí Unie a Unie není členem této organizace (202). Instituce Unie nemohou být vázány jejími závěry, které mají nezávaznou povahu. Fórum OECD zdaleka neposkytlo přesné ujištění, ale pouze se zdrželo podrobnějšího přezkumu lucemburské finanční analýzy činností v oblasti financování v rámci skupiny. Na základě této citace je proto nemožné činit sebemenší závěry nebo cokoliv vyvozovat ohledně uplatnění pravidel pro státní podporu na napadené daňové rozhodnutí.

[...]následujících 10 režimů nebylo blíže prošetřeno... Lucembursko – hlubší finanční analýza financování v rámci skupiny

202

| (360) | Lucembursko za druhé tvrdí, že Komise porušila zásadu právní jistoty. Odvolává se na předchozí rozhodovací praxi Komise, podle níž Komise souhlasila s omezením navrácení na základě této zásady. |
| --- | --- |

(360)

Lucembursko za druhé tvrdí, že Komise porušila zásadu právní jistoty. Odvolává se na předchozí rozhodovací praxi Komise, podle níž Komise souhlasila s omezením navrácení na základě této zásady.

| (361) | Neexistuje však žádná předchozí rozhodovací praxe, která by mohla vyvolat nejistotu ohledně skutečnosti, že daňová rozhodnutí mohou vést k poskytnutí státní podpory. V rozhodnutí, na které Lucembursko odkazuje, omezila Komise navrácení kvůli nejistotě, již vyvolalo jedno její předchozí rozhodnutí. V této věci sdělení Komise o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti naopak výslovně zmiňuje daňová rozhodnutí a okolnosti, za nichž je nutno považovat je za opatření, která vedou k poskytnutí státní podpory. |
| --- | --- |

(361)

Neexistuje však žádná předchozí rozhodovací praxe, která by mohla vyvolat nejistotu ohledně skutečnosti, že daňová rozhodnutí mohou vést k poskytnutí státní podpory. V rozhodnutí, na které Lucembursko odkazuje, omezila Komise navrácení kvůli nejistotě, již vyvolalo jedno její předchozí rozhodnutí. V této věci sdělení Komise o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti naopak výslovně zmiňuje daňová rozhodnutí a okolnosti, za nichž je nutno považovat je za opatření, která vedou k poskytnutí státní podpory.

| (362) | Pokud jde o tvrzení Lucemburska, podle kterého nelze výši podpory kvantifikovat s přesností, a to zejména kvůli novosti zvoleného přístupu, a podle kterého by proto mělo být navrácení vyloučeno, Komise upozorňuje, že zásadu obvyklých tržních podmínek již uplatnila ve své předchozí rozhodovací praxi, a to také v případě opatření přijatých Lucemburskem, a že dospěla k závěru, že porušení této zásady může představovat státní podporu (203). Tento závěr potvrdil rovněž Soudní dvůr (204). Přístup Komise ohledně napadeného daňového opatření proto není v ničem nový. Členské státy nemohou nevědět, že dohoda mezi daňovým orgánem a určitou společností, která této společnosti poskytuje příznivé zacházení, jež spočívá v umělém snížení jejího základu daně tím, že použité převodní ceny neposkytují spolehlivý odhad výsledku založeného na trhu, vede k porušení předpisů v oblasti státní podpory a že tato dohoda musí být v případě pochybností oznámena Komisi. |
| --- | --- |

(362)

Pokud jde o tvrzení Lucemburska, podle kterého nelze výši podpory kvantifikovat s přesností, a to zejména kvůli novosti zvoleného přístupu, a podle kterého by proto mělo být navrácení vyloučeno, Komise upozorňuje, že zásadu obvyklých tržních podmínek již uplatnila ve své předchozí rozhodovací praxi, a to také v případě opatření přijatých Lucemburskem, a že dospěla k závěru, že porušení této zásady může představovat státní podporu (203). Tento závěr potvrdil rovněž Soudní dvůr (204). Přístup Komise ohledně napadeného daňového opatření proto není v ničem nový. Členské státy nemohou nevědět, že dohoda mezi daňovým orgánem a určitou společností, která této společnosti poskytuje příznivé zacházení, jež spočívá v umělém snížení jejího základu daně tím, že použité převodní ceny neposkytují spolehlivý odhad výsledku založeného na trhu, vede k porušení předpisů v oblasti státní podpory a že tato dohoda musí být v případě pochybností oznámena Komisi.

203

204

| (363) | Pokud jde o údajné potíže s určením výše podpory, které mají být důvodem k nevydání příkazu k navrácení, Soudní dvůr již dříve rozhodl (205), že Komise nemá za povinnost uvést přesnou výši podpory, která se má vrátit. Právo Unie pouze vyžaduje, aby se protiprávně poskytnutá podpora vrátila, a tím se obnovil předchozí stav, a aby navrácení proběhlo v souladu s pravidly vnitrostátního práva (206). Komise se proto může omezit na konstatování povinnosti navrácení předmětné podpory a nechat na vnitrostátních orgánech, aby vypočítaly přesnou částku podpory, která se má vrátit (207). |
| --- | --- |

(363)

Pokud jde o údajné potíže s určením výše podpory, které mají být důvodem k nevydání příkazu k navrácení, Soudní dvůr již dříve rozhodl (205), že Komise nemá za povinnost uvést přesnou výši podpory, která se má vrátit. Právo Unie pouze vyžaduje, aby se protiprávně poskytnutá podpora vrátila, a tím se obnovil předchozí stav, a aby navrácení proběhlo v souladu s pravidly vnitrostátního práva (206). Komise se proto může omezit na konstatování povinnosti navrácení předmětné podpory a nechat na vnitrostátních orgánech, aby vypočítaly přesnou částku podpory, která se má vrátit (207).

205

206

207

| (364) | Komise je tak schopna dospět k závěru, že tvrzení založená na zásadě legitimního očekávání a zásadě právní jistoty, na které se odvolává Lucembursko, jsou neopodstatněná, pokud jde o povinnost navrácení podpory, již protiprávně poskytlo společnosti FFT pomocí napadeného daňového rozhodnutí. |
| --- | --- |

(364)

Komise je tak schopna dospět k závěru, že tvrzení založená na zásadě legitimního očekávání a zásadě právní jistoty, na které se odvolává Lucembursko, jsou neopodstatněná, pokud jde o povinnost navrácení podpory, již protiprávně poskytlo společnosti FFT pomocí napadeného daňového rozhodnutí.

10.2.   Způsob navrácení

Způsob navrácení

| (365) | Podle SFEU a ustálené judikatury Soudního dvora má Komise pravomoc rozhodnout, že dotyčný členský stát musí zrušit nebo upravit podporu, u níž Komise zjistí, že jde o opatření neslučitelné s vnitřním trhem. Soudní dvůr rovněž několikrát rozhodl, že v případě podpory, kterou Komise shledá neslučitelnou s vnitřním trhem, je cílem povinnosti zrušit podporu uložené členskému státu obnovit dřívější stav. V této souvislosti Soudní dvůr potvrdil, že se tohoto cíle dosáhne, jakmile příjemce vrátí prostředky, jež mu byly poskytnuty ve formě protiprávní podpory, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a jakmile se obnoví stav, který předcházel poskytnutí podpory. |
| --- | --- |

(365)

Podle SFEU a ustálené judikatury Soudního dvora má Komise pravomoc rozhodnout, že dotyčný členský stát musí zrušit nebo upravit podporu, u níž Komise zjistí, že jde o opatření neslučitelné s vnitřním trhem. Soudní dvůr rovněž několikrát rozhodl, že v případě podpory, kterou Komise shledá neslučitelnou s vnitřním trhem, je cílem povinnosti zrušit podporu uložené členskému státu obnovit dřívější stav. V této souvislosti Soudní dvůr potvrdil, že se tohoto cíle dosáhne, jakmile příjemce vrátí prostředky, jež mu byly poskytnuty ve formě protiprávní podpory, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a jakmile se obnoví stav, který předcházel poskytnutí podpory.

| (366) | V případě, že má protiprávní státní podpora formu daňového opatření, sdělení Komise o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti (208) upřesňuje v bodě 35, že se částka, která má být vrácena, vypočítá na základě srovnání mezi skutečně zaplacenou daní a daní, která by měla být zaplacena při použití obvykle používaného pravidla. Aby se dospělo k výši daně, která by se měla uhradit, pokud by se postupovalo podle obvykle používaných pravidel, tj. pokud by se pro určení základu daně společnosti FFT v Lucembursku uplatnila zásada obvyklých tržních podmínek správným způsobem, lucemburská daňová správa změní metodu každoročního výpočtu, již společnost FFT používá v rámci uplatnění metody TNMM na základě metody CAPM, tj. i) výši vlastního kapitálu, který se má odměnit, a ii) míru odměny uplatněnou na tuto požadovanou výši vlastního kapitálu, a to v souladu s posouzením uvedeným výše v bodě odůvodnění (311). |
| --- | --- |

(366)

V případě, že má protiprávní státní podpora formu daňového opatření, sdělení Komise o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti (208) upřesňuje v bodě 35, že se částka, která má být vrácena, vypočítá na základě srovnání mezi skutečně zaplacenou daní a daní, která by měla být zaplacena při použití obvykle používaného pravidla. Aby se dospělo k výši daně, která by se měla uhradit, pokud by se postupovalo podle obvykle používaných pravidel, tj. pokud by se pro určení základu daně společnosti FFT v Lucembursku uplatnila zásada obvyklých tržních podmínek správným způsobem, lucemburská daňová správa změní metodu každoročního výpočtu, již společnost FFT používá v rámci uplatnění metody TNMM na základě metody CAPM, tj. i) výši vlastního kapitálu, který se má odměnit, a ii) míru odměny uplatněnou na tuto požadovanou výši vlastního kapitálu, a to v souladu s posouzením uvedeným výše v bodě odůvodnění (311).

208

| (367) | Žádné ustanovení práva Unie nevyžaduje, aby Komise při příkazu k navrácení podpory, již prohlásila za neslučitelnou s vnitřním trhem, stanovila přesnou částku podpory, která se má vrátit. Naopak postačuje, aby rozhodnutí Komise obsahovalo údaje umožňující jeho příjemci, aby sám bez nadměrných obtíží určil tuto částku (209). |
| --- | --- |

(367)

Žádné ustanovení práva Unie nevyžaduje, aby Komise při příkazu k navrácení podpory, již prohlásila za neslučitelnou s vnitřním trhem, stanovila přesnou částku podpory, která se má vrátit. Naopak postačuje, aby rozhodnutí Komise obsahovalo údaje umožňující jeho příjemci, aby sám bez nadměrných obtíží určil tuto částku (209).

209

| (368) | Komise v části 7.2.2.10, a zejména v 311. bodě odůvodnění, navrhla metodu, která by mohla odstranit selektivní zvýhodnění poskytnuté společnosti FFT napadeným daňovým rozhodnutím (210), pokud Lucembursko zachová pro stanovení základu daně společnosti FFT metodu TNMM. Je si přitom vědoma, že jiné metody stanovení převodních cen mohou rovněž vést ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu, který je v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek. Pokud by proto Lucembursko mělo před dnem provedení tohoto rozhodnutí navrhnout způsob navrácení, který by použil jinou metodu stanovení převodních cen, Komise by byla ochotna tuto metodu přijmout, pokud by vedla ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu a pokud by, bez ohledu na přijaté volby, nepřebírala rozhodnutí a úpravy, které provedl daňový poradce společnosti FFT ve zprávě o převodních cenách a které Komise považuje za odchylky od zásady obvyklých tržních podmínek. |
| --- | --- |

(368)

Komise v části 7.2.2.10, a zejména v 311. bodě odůvodnění, navrhla metodu, která by mohla odstranit selektivní zvýhodnění poskytnuté společnosti FFT napadeným daňovým rozhodnutím (210), pokud Lucembursko zachová pro stanovení základu daně společnosti FFT metodu TNMM. Je si přitom vědoma, že jiné metody stanovení převodních cen mohou rovněž vést ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu, který je v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek. Pokud by proto Lucembursko mělo před dnem provedení tohoto rozhodnutí navrhnout způsob navrácení, který by použil jinou metodu stanovení převodních cen, Komise by byla ochotna tuto metodu přijmout, pokud by vedla ke spolehlivému odhadu výsledku založeného na trhu a pokud by, bez ohledu na přijaté volby, nepřebírala rozhodnutí a úpravy, které provedl daňový poradce společnosti FFT ve zprávě o převodních cenách a které Komise považuje za odchylky od zásady obvyklých tržních podmínek.

210

| (369) | Komise nevidí konkrétně žádný důvod k úpravám účetního vlastního kapitálu pro účely výpočtu výše vlastního kapitálu, který se má odměnit. Pokud jde o odhadovanou odměnu vlastního kapitálu za obvyklých tržních podmínek, použití metody CAPM se sice může jevit jako zbytečně omezující, ale nic nebrání tomu, aby se pro stanovení převodních cen použila za podmínky, že nedojde k zjevnému odchýlení od výsledku založeného na trhu, který vyplývá z návratnosti vlastního kapitálu, již lze pozorovat u srovnatelných společností. |
| --- | --- |

(369)

Komise nevidí konkrétně žádný důvod k úpravám účetního vlastního kapitálu pro účely výpočtu výše vlastního kapitálu, který se má odměnit. Pokud jde o odhadovanou odměnu vlastního kapitálu za obvyklých tržních podmínek, použití metody CAPM se sice může jevit jako zbytečně omezující, ale nic nebrání tomu, aby se pro stanovení převodních cen použila za podmínky, že nedojde k zjevnému odchýlení od výsledku založeného na trhu, který vyplývá z návratnosti vlastního kapitálu, již lze pozorovat u srovnatelných společností.

10.3.   Subjekt, který má podporu vrátit

Subjekt, který má podporu vrátit

| (370) | Na základě poznatků uvedených v 341. až 345. bodě odůvodnění Komise soudí, že Lucembursko musí nejprve získat zpět od společnosti FFT protiprávní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem, která byla poskytnuta pomocí napadeného daňového rozhodnutí. Pokud společnost FFT nebude schopna vrátit celou částku podpory získané pomocí napadeného daňového rozhodnutí, Lucembursko získá zpět zbývající částku od skupiny Fiat Chrysler Automobiles N.V., která je následníkem společnosti Fiat S.p.A., protože tento subjekt kontroluje skupinu Fiat, aby se obnovil stav hospodářské soutěže, který existoval na trhu předtím. |
| --- | --- |

(370)

Na základě poznatků uvedených v 341. až 345. bodě odůvodnění Komise soudí, že Lucembursko musí nejprve získat zpět od společnosti FFT protiprávní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem, která byla poskytnuta pomocí napadeného daňového rozhodnutí. Pokud společnost FFT nebude schopna vrátit celou částku podpory získané pomocí napadeného daňového rozhodnutí, Lucembursko získá zpět zbývající částku od skupiny Fiat Chrysler Automobiles N.V., která je následníkem společnosti Fiat S.p.A., protože tento subjekt kontroluje skupinu Fiat, aby se obnovil stav hospodářské soutěže, který existoval na trhu předtím.

11.   ZÁVĚR

ZÁVĚR

| (371) | Komise konstatuje, že Lucembursko poskytlo pomocí napadeného daňového rozhodnutí protiprávně státní podporu společnosti FFT a skupině Fiat, a to porušením čl. 108 odst. 3 SFEU, a že tato podpora je neslučitelná s vnitřním trhem, a Lucembursko ji proto musí podle článku 16 nařízení Rady (EU) 2015/1589 získat od společnosti FFT zpět, a pokud tato společnost celou částku podpory nevrátí, tak nevrácenou částku podpory od skupiny Fiat Chrysler Automobiles N.V., |
| --- | --- |

(371)

Komise konstatuje, že Lucembursko poskytlo pomocí napadeného daňového rozhodnutí protiprávně státní podporu společnosti FFT a skupině Fiat, a to porušením čl. 108 odst. 3 SFEU, a že tato podpora je neslučitelná s vnitřním trhem, a Lucembursko ji proto musí podle článku 16 nařízení Rady (EU) 2015/1589 získat od společnosti FFT zpět, a pokud tato společnost celou částku podpory nevrátí, tak nevrácenou částku podpory od skupiny Fiat Chrysler Automobiles N.V.,

PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Daňové rozhodnutí, které Lucembursko přijalo dne 3. září 2012 ve prospěch společnosti Fiat Finance and Trade Ltd. a které umožňuje této společnosti stanovit svůj základ daně v Lucembursku na ročním základě po dobu pěti roků, představuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, která je neslučitelná s vnitřním trhem a kterou Lucembursko provedlo protiprávně porušením čl. 108 odst. 3 SFEU.

Článek 2

1.   Lucembursko je povinno získat protiprávní a neslučitelnou podporu uvedenou v článku 1 zpět od společnosti Fiat Finance and Trade Ltd.

2.   Každá částka, kterou nebude možno získat zpět od společnosti Fiat Finance and Trade Ltd. v rámci navrácení popsaného v odstavci 1, se získá zpět od společnosti Fiat Chrysler Automobiles N.V.

3.   Částky, které mají být navráceny, jsou úročeny ode dne, kdy byly příjemcům dány k dispozici, do dne jejich skutečného navrácení.

4.   Úrok bude vypočten jako složený úrok podle kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004.

Článek 3

1.   Navrácení poskytnuté podpory uvedené v článku 1 se provede s okamžitým účinkem.

2.   Lucembursko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.

Článek 4

1.   Do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí sdělí Lucembursko Komisi informace ohledně metody zvolené pro výpočet přesné částky podpory.

2.   Lucembursko bude Komisi informovat o vývoji vnitrostátních opatření přijatých s cílem vykonat toto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory uvedené v článku 1. Na žádost Komise jí neprodleně poskytne informace o opatřeních, která byla již přijata a která jsou plánována k provedení tohoto rozhodnutí.

Článek 5

Toto rozhodnutí je určeno Lucemburskému velkovévodství.

V Bruselu dne 21. října 2015

Za Komisi

Margrethe VESTAGER

členka Komise

---

(1)  S účinkem od 1. prosince 2009 se články 87 a 88 Smlouvy o ES staly články 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie („SFEU“). Oba soubory ustanovení jsou v zásadě identické. Pro účely tohoto rozhodnutí se případné odkazy na články 107 a 108 SFEU vykládají jako odkazy na články 87 a 88 Smlouvy o ES. SFEU rovněž zavedla některé terminologické změny, jako je nahrazení pojmu „Společenství“ pojmem „Unie“ a „společný trh“ pojmem „vnitřní trh“. Pojmy SFEU se použijí v celém tomto rozhodnutí.

1

(2)  
  Úř. věst. C 369, 17.10.2014, s. 37.

2

(3)  Reference HT.4020 – Postupy v oblasti daňových rozhodnutí.

3

(4)  Lucemburské orgány používají ve svých dopisech místo pojmu „ruling fiscal“ pojem „daňové rozhodnutí“. Oba výrazy ale odkazují na stejný typ postupu, který poskytuje daňovému poplatníkovi určitou míru jistoty ohledně způsobu, jakým budou v daném případě uplatněny právní předpisy o zdanění společností. V tomto rozhodnutí [ve francouzském znění] je použit termín ruling fiscal, ačkoliv je jeho význam shodný s významem termínu předběžné daňové rozhodnutí (décision anticipative).

4

(5)  Zaevidováno pod číslem SA.37267 (2013/CP) – Postupy v oblasti daňových rozhodnutí – LU.

5

(6)  Lucemburské orgány začernily konkrétní údaje, a to zejména názvy společností a dceřiných společností.

6

(*1)  Některé části tohoto textu byly vypuštěny, aby nedošlo k zveřejnění důvěrných informací. Tyto části jsou označeny třemi tečkami v hranatých závorkách.

*1

(7)  Pokud jde o šetření Komise ohledně společnosti FFT, Komise zaevidovala případ pod novým číslem a dne 7. dubna 2014 zaslala upomínku a dále zasílala všechnu následující korespondenci pod číslem SA 38375 (2014/CP) – Lucembursko – Údajná podpora ve prospěch společnosti FFT.

7

(8)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1). S účinností ode dne 14. října 2015 nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 9), zrušilo a nahradilo nařízení (ES) č. 659/1999. Všechna procedurální opatření přijatá během řízení byla přijata na základě nařízení (ES) č. 659/1999. Odkazy na nařízení (ES) č. 659/1999 se vykládají jako odkazy na nařízení (EU) 2015/1589 a je je nutno chápat podle srovnávací tabulky uvedené v příloze II posledně uvedeného nařízení.

8

(9)  Viz poznámka pod čarou 2.

9

(10)  Viz poznámka pod čarou 2.

10

(11)  Viz bod odůvodnění (16).

11

(12)  Zaevidováno pod číslem SA.37267 – Postupy v oblasti daňových rozhodnutí – Lucembursko.

12

(13)  Dopis ze dne 24. března 2015 byl předán Komisi dne 24. března 2014 a znovu dne 26. března 2015.

13

(14)  Viz výroční zpráva společnosti Fiat Chrysler Automobiles za hospodářské období 2014. V tomto rozhodnutí lze chápat odkazy na společnost Fiat S.p.A. jako odkazy na společnost Fiat Chrysler Automobiles N.V. a obráceně.

14

(15)  Zpráva o převodních cenách odkazuje někdy na společnost FFT a někdy na společnost FF&T, přičemž jde o odkaz na stejný subjekt.

15

(16)  Popis funkcí vykonávaných „společností Fiat S.p.A.“, který byl uveden ve znění napadeného daňového rozhodnutí poskytnutého Lucemburském a v rozhodnutí o zahájení řízení, byl částečně začerněn. Údaj „společností Fiat S.p.A.“ byl k tomuto popisu přidán na základě nezveřejněného znění tohoto rozhodnutí poskytnutého Lucemburskem dne 24. března 2014.

16

(17)  Ve zprávě o převodních cenách není uvedeno žádné opodstatnění tohoto tvrzení.

17

(18)  Platnost napadeného daňového rozhodnutí bude ale ukončena v případě, že se skutečnosti nebo okolnosti uvedené v žádosti ukážou jako neúplné nebo nepřesné, že se klíčové prvky skutečně provedených transakcí budou lišit od popisu uvedeného v žádosti o informace nebo že předběžná dohoda o cenách přestane být v souladu s vnitrostátním či mezinárodním právem.

18

(19)  V bodech odůvodnění (44) až (46) rozhodnutí o zahájení řízení je uvedeno hlubší vysvětlení důvodů, které předložil daňový poradce, aby opodstatnil volbu metody TNMM pro určení zdanitelného zisku společnosti FFT.

19

(20)  Viz bod odůvodnění (51).

20

(21)  Metoda CAPM se používá pro odhad teoretické míry výnosnosti požadované u aktiv a konkrétněji u vlastního kapitálu. V bodech odůvodnění (39) až (42) rozhodnutí o zahájení řízení je uveden podrobnější popis metody CAPM.

21

(22)  Protože se u společnosti FFT nejedná o regulovaný subjekt, výklad rámce Basilej II uplatněný na společnost FFT daňovým poradcem pro potřeby přijetí napadeného daňového rozhodnutí nebyl přezkoumán a ani potvrzen regulačním orgánem finančních institucí.

22

(23)  Basilejský výbor pro bankovní dohled, Mezinárodní konvergence měření kapitálu a kapitálových standardů: revidovaný rámec, červen 2004 (dále jen „rámec Basilej II“).

23

Mezinárodní konvergence měření kapitálu a kapitálových standardů: revidovaný rámec

(24)  
  „Vlastní kapitál použitý na plnění funkcí“ zřejmě neodpovídá žádné konkrétně definované regulační kategorii vlastního kapitálu.

24

(25)  Výrazy „vlastní kapitál vystavený riziku“, „minimální potřeba vlastního kapitálu“, „minimální vlastní kapitál požadovaný rámcem Basilej II“, „minimální vlastní kapitál vystavený riziku“ a „minimální vlastní kapitál“ jsou po celou zprávu o převodních cenách používány jako synonyma a odkazují na stejný koncept, tj. hypotetický regulatorní vlastní kapitál společnosti FFT, jak ho odhadl daňový poradce analogickým uplatněním rámce Basilej II.

25

(26)  Vlastní kapitál společnosti FFT byl snížen o hodnotu podílů ve společnostech FFNA a FFC, protože tyto podíly byly odměňovány dividendami.

26

(27)  
  „Vlastní kapitál na pokrytí plněných funkcí“ je jiný výraz, který daňový poradce používá pro „vlastní kapitál použitý na plnění funkcí“, což je pojem, který daňový poradce zavedl do zprávy.

27

(28)  Daňový poradce použil při uplatnění metody CAPM 25. percentil koeficientů beta, protože usoudil, že společnost FFT nese omezená rizika.

28

(29)  Údaje shromážděné profesorem A. Damoradanem a dostupné na adrese: http://pages.stern.nyu.edu/~adamodar/

29

(30)  Průměr indexu EONIA (Euro OverNight Index Average) za rok 2011.

30

(31)  Účastí se rozumí investice do akcií (vlastního kapitálu) určité společnosti.

31

(32)  54. bod odůvodnění.

32

(33)  Dostupný na adrese: http://www.impotsdirects.public.lu/legislation/legi11/Circulaire_L_I_R__n___164-2_du_28_janvier_2011.pdf.

33

(34)  
  „Finanční společností skupiny“ se rozumí každý subjekt, který vykonává především finanční transakce v rámci skupiny s výjimkou držení podílů (oběžník, s. 1).

34

(35)  
  „Finanční transakcí v rámci skupiny“ se rozumí každá činnost spočívající v poskytování úvěrů či finančních záloh sdruženým podnikům a financovaná pomocí finančních prostředků a nástrojů, jako jsou vydávání veřejných dluhopisů, soukromé půjčky, zálohy finančních prostředků či bankovní úvěry (oběžník, s. 1).

35

(36)  U dvou podniků se jedná o „sdružené podniky“, pokud se jeden z nich podílí přímo či nepřímo na řízení, kontrole nebo kapitálu druhého, nebo pokud se stejné osoby podílejí přímo či nepřímo na řízení, kontrole nebo kapitálu obou podniků (oběžník, s. 1).

36

(37)  Oběžník, s. 2.

37

(38)  
  Ibid.

38

Ibid

(39)  
  Ibid.

39

Ibid

(40)  Oběžník, s. 3.

40

(41)  Oběžník, s. 4.

41

(42)  Oběžník, s. 7.

42

(43)  Oběžník, s. 5 až 8.

43

(44)  Daňové správy členských zemí OECD jsou podněcovány, aby postupovaly podle těchto pokynů. Tyto pokyny obvykle slouží jako reference a mají zjevný vliv na daňové postupy členských (a i nečlenských) zemí OECD.

44

(45)  Daňové správy i zákonodárci jsou si této otázky vědomi a daňové právní předpisy obecně daňovým správám umožňují, aby prováděly opravy daňových přiznání integrovaných podniků, které správně neuplatňují převodní ceny, nahrazením těchto cen cenami, jež odpovídají důvěryhodnému odhadu cen, které by přijaly nezávislé podniky vyjednávající při srovnatelných okolnostech za obvyklých tržních podmínek.

45

(46)  Pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování určené nadnárodním společnostem a daňovým správám, OECD, červenec 1995.

46

(47)  Pokyny OECD pro vnitropodnikové oceňování určené nadnárodním společnostem a daňovým správám, OECD, 22. července 2010.

47

(48)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (Úř. věst. L 177, 30.6.2006, s. 1).

48

(49)  Tyto hodnoty sdělilo Lucembursko v informacích poskytnutých dne 24. března 2015. Hodnoty týkající se základu daně neodpovídají zcela přesně zdanitelným ziskům vykázaným v účetnictví.

49

(50)  Viz 21. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení.

50

(51)  Viz 24. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení.

51

(52)  Viz 51. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení pro finanční údaje, které se týkají společnosti FFT za období 2009–2011 a které jsou uvedeny ve zprávě o převodních cenách. V tabulce 8 se odkazuje na terminologii používanou ve výroční zprávě a v informacích poskytnutých skupinou Fiat dne 31. března 2015, která nemusí být v dokonalém souladu s terminologií, již používá daňový poradce ve zprávě o převodních cenách.

52

(53)  Lucembursko upřesnilo, že v období 2011–2013 je záruční prémie hrazena společnosti Fiat S.p.A., zatímco za rok 2010 se tato informace ve výroční zprávě neobjevuje.

53

(*2)  Číselné údaje v hranatých závorkách je nutno chápat ve spojení s obratem „přibližně“. Číselné údaje jsou zaokrouhleny na násobky 50, 500, 5 000, 500 000 nebo 5 000 000.

*2

(54)  
  „Euro Medium Term Note“ – Evropský program vydávání cenných papírů se střednědobou splatností denominovaných v eurech.

54

(55)  Výnosnost vlastního kapitálu.

55

(56)  Rozhodnutí Komise 2014/200/EU ze dne 17. července 2013 o státní podpoře SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), kterou poskytlo Španělsko – Daňový režim určitých dohod o finančním leasingu známý též pod názvem „španělský systém zdanění leasingu“ (Úř. věst. L 114, 16.4.2014, s. 1).

56

(57)  Rozhodnutí Komise 2008/283/ES ze dne 13. listopadu 2007 o režimu podpor, zavedeném Belgií ve prospěch koordinačních center usazených v Belgii, kterým se mění rozhodnutí 2003/757/ES (Úř. věst. L 90, 2.4.2008, s. 7).

57

(58)  Rozhodnutí Komise 2006/621/ES ze dne 2. srpna 2004 o státní podpoře, kterou Francie poskytla společnosti France Télécom (Úř. věst. L 257, 20.9.2006, s. 11).

58

(59)  Uvedené je ve zprávě o převodních cenách vysvětleno skutečností, že investice do společností FFNA a FFC jsou údajně odměňovány prostřednictvím dividend.

59

(60)  Lucembursko odkazuje v tomto ohledu na sdělení Komise ze dne 4. června 2014 Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru o práci Společného fóra EU pro vnitropodnikové oceňování v období od července 2012 do ledna 2014 [COM(2014) 315 final].

60

(61)  Je citována tato část: „49(xv). Pro výpočet poměru vlastního kapitálu vyváženého v závislosti na rizicích bylo rozhodnuto provést následující odpočty od tohoto kapitálu. Tyto odpočty budou zahrnovat: [...] investice do dceřiných společností vykonávajících bankovní a finanční činnost, které nejsou konsolidovány ve vnitrostátních systémech. Běžný postup bude spočívat v konsolidování dceřiných společností za účelem posouzení úrovně vlastního kapitálu bankovních skupin. Nebude-li se takto postupovat, je důležité provést odpočet, aby se zamezilo opakovanému použití stejného kapitálu v různých jednotkách skupiny. Tyto investice se odečtou v souladu s výše uvedeným odstavcem 37. Aktiva, která představují účast v dceřiných společnostech, jejichž kapitál byl odečten od kapitálu mateřské společnosti, nebudou pro výpočet poměru zahrnuta do celkových aktiv.“

61

(62)  V článku 57 se stanoví, že nekonsolidovaný vlastní kapitál úvěrových institucí nezahrnuje „l) účasti v jiných úvěrových a finančních institucích přesahující 10 % jejich kapitálu“.

62

(63)  Uvedené lze vysvětlit vysokou mírou integrace činností skupiny a tradiční podporou poskytovanou společností Fiat S.p.A. svým dceřiným společnostem. Podle společnosti FFT používají úvěrové instituce pro posouzení úvěrového ratingu společnosti Fiat S.p.A. konsolidované účty skupiny.

63

(64)  Společnost FFT jedná pouze s velkými finančními institucemi, které se nacházejí v eurozóně, a to hlavně v zemích, v nichž vnitrostátní dozorčí orgány schválily „opci č. 1“ (tj. opci, která umožňuje odkazovat na rating státu a nikoliv na rating banky). Směrnice CRD III přiděluje rizikovou váhu ve výši 0 % státům, které vydávají dluhopisy ve vlastní měně, a to bez ohledu na jejich rating (příloha VI, část 1, bod 1.2, odst. 4. Podle toho, jak rámec Basilej II a pravidla směrnice CRD chápe společnost FFT (a daňový poradce), by proto bylo možno uplatnit na příslušné banky rizikovou váhu, jež je o stupeň nižší než riziková váha státu, v němž banka působí. Takové uplatnění rámce Basilej II vede k volbě rizikové váhy ve výši 20 % u expozice společnosti FFT vůči bankám. Tato logika se uplatňuje jak u úvěrových rizik, tak u rizik protistrany společnosti FFT vůči bankám.

64

(65)  Basilejský výbor pro bankovní dohled, Mezinárodní regulační rámec bankovního odvětví (Basilej III).

65

(66)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).

66

(67)  Společnost FFT na podporu tohoto tvrzení odkazuje na bod 5.3.2 sdělení Komise s názvem „K vnitřnímu trhu bez daňových překážek: strategie zajištění konsolidovaného základu daně z příjmů právnických osob pro jejich činnosti v rámci EU“ (KOM(2001) 582 v konečném znění ze dne 23. října 2011).

67

(68)  Společnost FFT odkazuje v těchto souvislostech na rozhodnutí Komise ve věci společnosti Umicore [rozhodnutí Komise ze dne 26. května 2010 o státní podpoře v podobě daňové dohody o narovnání, kterou Belgie poskytla společnosti Umicore S.A. (bývalá společnost „Union Minière S.A.“) (státní podpora C 76/03 (ex NN 68/03))], v němž tvrdila, že daňová výhoda musí být „neúměrná“, aby byla přezkoumána z hlediska pravidel pro státní podporu.

68

(69)  Zejména rozhodnutí Komise ze dne 28. října 2009 o státní podpoře C 10/07 (ex NN 13/07), kterou poskytlo Maďarsko za účelem odpočtů daně pro úroky uvnitř skupiny (dále jen „rozhodnutí o daňovém režimu u úroků pro skupiny v Maďarsku“).

69

(70)  Rozhodnutí Komise 2009/809/ES ze dne 8. července 2009 o režimu groepsrentebox, který hodlá zavést Nizozemsko (C 4/07 (ex N 465/06)) (Úř. věst. L 288, 4.11.2009 (dále jen „rozhodnutí Groepsrentebox“).

70

(71)  Rozhodnutí Komise 2004/77/ES ze dne 24. června 2003 o režimu podpor provedeném Belgií ve formě daňového režimu ve prospěch amerických společností zahraničního obchodu (US Foreign Sales Corporations) (Úř. věst. L 23, 28.1.2004, s. 14); rozhodnutí Komise 2003/755/ES ze dne 17. února 2003 o režimu podpory provedeném Belgií ve prospěch koordinačních středisek usazených v Belgii (Úř. věst. L 282, 30.10.2003, s. 25); rozhodnutí Komise 2003/501/ES ze dne 16. října 2002 o režimu státní podpory C 49/2001 (ex NN 46/2000) – Koordinační centra – provedeném Lucemburskem (Úř. věst. L 170, 9.7.2003, s. 20); rozhodnutí Komise 2004/76/ES ze dne 13. května 2003 o režimu státní podpory provedeném Francií ve prospěch správních a logistických center (Úř. věst. L 23, 28.1.2004, s. 1); rozhodnutí Komise 2003/512/ES ze dne 5. září 2002 o režimu podpory provedeném Německem ve prospěch kontrolních a koordinačních center (Úř. věst. L 177, 16.7.2003, s. 17).

71

(72)  Viz rozsudek Soudního dvora ze dne 2. září 2010 ve věci C-399/08 P, Komise v. Deutsche Post, ECLI:EU:C:2010:481, bod 38, jakož i citovaná judikatura.

72

Komise

Deutsche Post

(73)  Viz rozsudek Soudního dvora ze dne 2. září 2010 ve věci C-399/08 P, Komise v. Deutsche Post, ECLI:EU:C:2010:481, bod 39, jakož i citovaná judikatura.

73

Komise

Deutsche Post

(74)  Viz rozsudek ze dne 15. listopadu 2011 ve spojených věcech C-106/09 P a C-107/09 P, Komise v. Government of Gibraltar a Spojené království, ECLI:EU:C:2011:732, bod 72, jakož i citovaná judikatura.

74

Komise

Government of Gibraltar a Spojené království

(75)  Viz rozsudek ze dne 17. listopadu 1980 ve věci 730/79, Philip Morris, ECLI:EU:C:1980:209, bod 11; a rozsudek ze dne 15. června 2000 ve spojených věcech T-298/97, T-312/97 atd., Alzetta, ECLI:EU:T:2000:151, bod 80.

75

Philip Morris

Alzetta

(76)  Viz rozsudek ze dne 3. března 2005 ve věci C-172/03, Wolfgang Heiser v. Finanzamt Innsbruck, ECLI:EU:C:2005:130, bod 40.

76

Wolfgang Heiser

Finanzamt Innsbruck,

(77)  Viz rozsudek ze dne 8. září 2011 ve spojených věcech C-78/08 až C-80/08, Paint Graphos a další, ECLI:EU:C:2011:550.

77

Paint Graphos a další,

(78)  Viz rozsudek ze dne 8. září 2011 ve spojených věcech C-78/08 až C-80/08, Paint Graphos a další, ECLI:EU:C:2011:550, bod 65.

78

Paint Graphos a další,

(79)  Viz rovněž rozsudek ze dne 8. září 2011 ve spojených věcech C-78/08 až C-80/08, Paint Graphos a další, ECLI:EU:C:2011:550, bod 50.

79

Paint Graphos a další,

(80)  Do této kategorie patří příjmy přičitatelné stálé provozovně v Lucembursku, příjmy z odborných služeb poskytovaných v zemi, dividendy, úroky z účastnických půjček a úroky u dluhopisů, pokud je platí stát nebo fyzická či právnická osoba sídlící v zemi a rovněž nadhodnota vytvořená prodejem podílů ve výši nejméně 10 % kapitálu společností sídlících v zemi (kromě fondů rizikového kapitálu).

80

(81)  V roce 2012. Od zdaňovacího období 2013 se solidární přirážka zvýšila z 5 % na 7 %.

81

(82)  Vzhledem ke změnám zavedeným pro zdaňovací období 2013 se souhrnná sazba daně z příjmu právnických osob zvýšila v případě města Lucemburk z 28,80 % na 29,22 %.

82

(83)  Lucemburské společnosti kromě toho podléhají roční dani z majetku, která se týká jejich aktiv a která spočívá v odvodu 0,5 % čisté hodnoty celosvětového majetku společnosti k 1. lednu každého roku.

83

(84)  Například výdaje související s úroky u aktiv, která vytvářejí příjmy osvobozené od daně, nebo odměny za účast, které nespadají do běžné správy společnosti.

84

(85)  Režim daňové integrace se uplatňuje, je-li splněn určitý počet podmínek: mateřská společnost vlastní nejméně 95 % podílů v kapitálu dceřiné společnosti od počátku účetního období, během kterého je podána žádost o uplatnění režimu daňové integrace; dceřiná společnost je kapitálová společnost sídlící v Lucembursku a v této zemi plně zdanitelná; mateřská společnost je rovněž kapitálová společnost sídlící v Lucembursku a v této zemi plně zdanitelná nebo je společností v této zemi nesídlící ale plně zdanitelná na území, na kterém sídlí, daní, která odpovídá lucemburské dani samosprávných celků z příjmu; a o režim daňové integrace je požádáno pro nejméně pět hospodářských období.

85

(86)  Integrovaná společnost může vyrovnávat ztráty některých svých provozoven ziskem vytvořeným v jiných. Režim daňové integrace považuje skupinu společností za jediného daňového poplatníka. Uvedené umožňuje odstranit nevýhody, které mají skupiny společností ve srovnání s integrovanými společnostmi v oblasti zdanění příjmů. Režim daňové integrace nepředstavuje opatření podpory, pokud se po integraci nedostává skupině společností příznivějšího zacházení než integrované společnosti.

86

(87)  Obecně platí, že všechny podniky, které získávají příjmy, jsou považovány za podniky, které se z hlediska přímého zdanění podniků nacházejí v podobné skutkové a právní situaci.

87

(88)  Připomínky společnosti FFT k rozhodnutí o zahájení řízení, bod 2.1.

88

(89)  Připomínky společnosti FFT k rozhodnutí o zahájení řízení, bod 2.1.3.

89

(90)  Viz poznámky pod čarou 66 a 67.

90

(91)  Viz rozsudek ze dne 20. května 2010 ve věci C-138/09, Todaro Nunziatina & C. Snc v. Assessorato del Lavoro, della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell'Emigrazione della regione Sicilia, ECLI:EU:C:2010:291, bod 21.

91

Todaro Nunziatina & C. Snc

Assessorato del Lavoro, della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell'Emigrazione della regione Sicilia

(92)  Režim stanovil, že pozitivní saldo mezi úroky vybíranými u úvěrů skupiny a úroky placenými v rámci finančních transakcí v rámci skupiny se v případě groepsrentebox daní sazbou ve výši 5 % místo běžné sazby ve výši 25,5 % tehdy platné pro daň z příjmu právnických osob.

92

(93)  Rozhodnutí o režimu groepsrentebox, 85. bod odůvodnění.

93

groepsrentebox

(94)  Rozhodnutí o režimu groepsrentebox, 101. bod odůvodnění.

94

groepsrentebox

(95)  Rozhodnutí o režimu groepsrentebox, 107. bod odůvodnění.

95

groepsrentebox

(96)  Oběžník stanoví, že „pokud jde o finanční společnosti skupiny, jsou funkce plněné v rámci poskytování úvěrů subjektům skupiny srovnatelné s funkcemi, které plní nezávislé finanční instituce podléhající dohledu Komisi pro dohled nad finančním odvětvím (Service de Surveillance du Secteur Financier – CSSF)“.

96

(97)  Viz článek 9 vzorové úmluvy OECD o daních z příjmu a majetku.

97

(98)  V této věci opatření počítalo pro společnosti s možností odečíst si od svého základu daně v Maďarsku 50 % výše čistých úroků obdržených od společností, které s nimi byly ve spojení – tj. 50 % rozdílu mezi úroky obdrženými od těchto společností a úroky, které jim zaplatily. Důsledkem je, že je daněna pouze polovina obdržených čistých úroků, zatímco v rámci uplatnění obecné daňové soustavy by měly být daněny všechny úroky. Na oplátku je základ daně podniku ve spojení, který zaplatil čisté úroky, navýšen o 50 % celkové částky zaplacených čistých úroků. Místo odečtení celkové částky zaplacených čistých úroků, jak by tomu bylo v rámci běžného uplatnění daňového režimu, si tyto společnosti mohou od svého základu daně odečíst jen polovinu. Režim platí pouze pro úroky zaplacené společnostem ve spojení nebo jimi uhrazené a jeho cílem je zmírnit rozdíl mezi financováním pomocí vlastního kapitálu a financováním úvěrem v rámci skupiny.

98

(99)  Připomínky Lucemburska k rozhodnutí o zahájení řízení, bod 73.

99

(100)  Druhý soubor připomínek společnosti FFT, bod 2.1.3 a 2.1.4.

100

(101)  První soubor připomínek společnosti FFT, bod 60.

101

(102)  Jak je uvedeno v 206. bodě odůvodnění.

102

(103)  Viz rozsudek ze dne 4. června 2015 ve věci C-15/14 P, Evropská komise v. MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt., ECLI:EU:C:2015:362, bod 60. Viz rovněž rozsudek ze dne 26. února 2015 ve věci T-385/12, Orange v. Evropská komise, ECLI:EU:T:2015:117.

103

Evropská komise

MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.

(104)  Věc C-39/94, SFEI a další, ECLI:EU:C:1996:285, bod 60; věc C-342/96, Španělsko v. Komise, ECLI:EU:C:1999:210, bod 41.

104

Španělsko

Komise

(105)  Tato výhoda nesmí být „neúměrná“, jak zdůrazňuje společnost FFT ve svých připomínkách (body 1.7.1 a 1.7.2). Aby výhoda přestavovala státní podporu, stačí, aby splnila ostatní podmínky uvedené v čl. 107 odst. 1 SFEU. Rozhodnutí ve věci Umicore [rozhodnutí Komise ze dne 26. května 2010 o státní podpoře v podobě daňové dohody o narovnání, kterou Belgie poskytla společnosti Umicore S.A. (bývalá společnost „Union Minière S.A.“) (státní podpora C 76/03 (ex NN 69/03))] zmiňované společností FFT není v tomto konkrétním případě relevantní, protože Komise není vázána svou rozhodovací praxí (viz 202. bod odůvodnění). V každém případě rozdíl mezi touto věcí a věcí Umicore neumožňuje prokázat podobnost obou věcí. Věc Umicore se týkala uplatnění osvobození od DPH společností Umicore v rámci některých prodejů finančních prostředků podnikům usazeným v jiných členských státech. V prosince roku dospěla belgická Zvláštní daňová inspekce („Inspection spéciale des impôts“ – „ISI“) k dohodě s podnikem. Tato dohoda představovala ze strany belgických daňových orgánů správní praxi, ale pouze v tom smyslu, že se týkala skutečností tohoto konkrétního případu a netýkala se míry zdanění: „Ovšem podle článku 84 zákona o DPH jsou tyto transakce možné pouze za předpokladu, že neobsahují osvobození od daně nebo její snížení. Podle této zásady se transakce nemůže týkat výše daně, která vyplývá ze zjištěných skutečností, ale pouze skutkových záležitostí“ (bod 154).

105

Umicore

(106)  Viz věc 173/73, Itálie v. Komise, ECLI:EU:C:1974:71, bod 13.

106

Itálie

Komise

(107)  Viz např. věc C-387/92, Banco Exterior de Espana, ECLI:EU:C:1994:100.

107

Banco Exterior de Espana

(108)  Viz spojené věci C-182/03 a C-217/03, Belgie a Forum 187 ASBL v. Komise, ECLI:EU:C:2006:416.

108

Belgie a Forum 187 ASBL

Komise

(109)  
  Ibid.

109

Ibid.

(110)  Rozhodnutí Komise 2003/757/ES ze dne 17. února 2003 o režimu státních podpor provedenému Belgií ve prospěch koordinačních center usazených v Belgii (Úř. věst. L 282, 30.10.2003, s. 25).

110

(111)  Viz spojené věci C-182/03 a C-217/03, Belgie a Forum 187 ASBL v. Komise, ECLI:EU:C:2006:416, bod 96 a 97.

111

Belgie a Forum 187 ASBL

Komise

(112)  Viz spojené věci C-182/03 a C-217/03, Belgie a Forum 187 ASBL v. Komise, ECLI:EU:C:2006:416, bod 81.

112

Belgie a Forum 187 ASBL

Komise

(113)  Připomínky Lucemburska k rozhodnutí o zahájení řízení, body 38 až 40.

113

(114)  Viz 102. bod odůvodnění.

114

(115)  Viz tabulka 7.

115

(116)  Viz 64. bod odůvodnění.

116

(117)  Viz 70. bod odůvodnění.

117

(118)  Pro popis metody TNMM viz 91. bod odůvodnění.

118

(119)  Komise nesouhlasí s tvrzením společnosti FFT, které je uvedeno v 162. bodě odůvodnění a podle kterého opodstatňuje uplatnění metody TNMM skutečnost, že je stále častěji používána. Jak je uvedeno v 161. bodě odůvodnění, je toto tvrzení v rozporu s odkazem společnosti FFT na odstavec 2.2 pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování, podle kterého „má výběr metody stanovení převodních cen vždy za cíl nalézt nejvhodnější metodu pro konkrétní případ“. Tento cíl pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování není slučitelný s výkladem, podle kterého by si daňový poplatník mohl volně vybírat z různých metod bez ohledu na skutečnosti a okolnosti konkrétního případu.

119

(120)  Uvedené je v protikladu se situací, v níž sice určitá společnost poskytuje úvěry v rámci skupiny, ale omezuje své funkce na přímé, nezprostředkované transakce, u nichž by samostatná společnost nesouhlasila s tím, že by odměňovala třetí stranu, protože takové transakce nemají hospodářské opodstatnění bez jiných funkcí a činností (přímé, nezprostředkované transakce lze použít na krytí rizik vyplývajících z odlišné činnosti). Takové transakce a stejně tak jiné funkce nelze proto srovnávat s hlavními funkcemi finanční instituce. Jejich cenu nelze správně stanovit na základě vlastního kapitálu, protože v jiných odvětvích mohou být vhodnější jiné ukazatele, jako je výnosnost celkových aktiv či výnosnost prodeje.

120

(121)  Viz poznámka pod čarou 114.

121

(122)  Viz 58. a 59. bod odůvodnění.

122

(123)  Viz rovněž 68. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení.

123

(124)  Pro další příklady rozdílů mezi různými ukazateli zisku založenými na vlastním kapitálu viz zejména McKinsey Working Papers on Risk, č. 24, „The use of economic capital in performance management for banks“, leden 2011, a zejména diagram 10, s. 13.

124

(125)  Ve zprávě o převodních cenách dospívá daňový poradce k odměně za riziko ve výši 1 726 000 EUR, zatímco při uplatnění návratnosti vlastního kapitálu ve výši 6,05 %, jak ji vypočítal daňový poradce, na účetní vlastní kapitál společnosti FFT dosáhla by odměna za riziko výše 17 392 000 EUR.

125

(126)  163. bod odůvodnění.

126

(127)  Viz odstavec 2.97 pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování.

127

(128)  Viz odstavec 2.86 pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování.

128

(129)  V oběžníku se upozorňuje, že poskytovatelé služeb, kterých se oběžník týká, vykonávají především funkce, které jsou podobné funkcím vykonávaným regulovanými institucemi. V oběžníku se rovněž odkazuje na možné příplatky, kterými se zvyšují náklady související s poskytnutím úvěru a zohledňuje povinnost dodržovat požadavky na solventnost. V oběžníku ale není vlastní kapitál, který se má odměňovat, omezen na tyto požadavky solventnosti.

129

(130)  Viz 81. bod odůvodnění.

130

(131)  Použití výnosnosti regulatorního vlastního kapitálu ztěžuje v praxi skutečnost, že v držení regulovaných institucí se nacházejí různé typy regulatorního vlastního kapitálu, jako je vlastní kapitál kategorie 1 a kategorie 2, zatímco vlastní kapitál je jediný typ kapitálu, který má společnost FFT k dispozici. Rámec Basilej III tuto složitost jen zdůrazňuje. Regulované finanční instituce obvykle výši svého minimálního regulatorního vlastního kapitálu nesdělují, ale lze k ní dospět nepřímým přepočtem. Sdělují spíše skutečnou úroveň regulatorního vlastního kapitálu, který drží, a tato úroveň je vždy vyšší než požadované minimum. Výnosnost vlastního kapitálu přizpůsobenou riziku, již lze považovat za podobnou výnosnosti regulatorního vlastního kapitálu, používají regulované instituce v některých případech pro stanovení interních cen. V tomto konkrétním případě se ale používá u každého aktiva zvlášť spíše než formou úhrnu jako ukazatele zisku instituce jako celku, a není proto v zásadě zveřejňována.

131

(132)  Viz 256. bod odůvodnění.

132

(133)  Viz tabulka 6.

133

(134)  MMF WP/12/36, How Risky Are Banks' Risk Weighted Assets? Sonali Das a Amadou N.R. Sy, 2012, s. 6.

134

(135)  Body odůvodnění (58) a (59).

135

(136)  Rozhodnutí o zahájení řízení, bod odůvodnění (72).

136

(137)  Bod odůvodnění (167).

137

(138)  
  Ibid.

138

Ibid.

(139)  Bod odůvodnění (98).

139

(140)  Viz bod odůvodnění (58).

140

(141)  Viz poznámka pod čarou 136.

141

(142)  Při neexistenci dostatečných údajů pro výpočet správného odhadu minimálního regulatorního kapitálu společnosti FFT by průměrná hodnota odvětví vedla k minimálnímu regulatornímu vlastnímu kapitálu ve výši 427 milionů EUR (viz bod odůvodnění (270)), což přesahuje celkový vlastní kapitál společnosti FFT ve výši 287 milionů EUR.

142

(143)  Bod odůvodnění (69) et tabulka 1.

143

(144)  61. bod odůvodnění.

144

(145)  97. bod odůvodnění.

145

(146)  96. bod odůvodnění.

146

(147)  Jak uvádí Lucembursko v 154. bodě odůvodnění.

147

(148)  Viz 154. bod odůvodnění.

148

(149)  Viz 95. bod odůvodnění.

149

(150)  Viz 165. bod odůvodnění.

150

(151)  Pákový poměr je podíl aktiv financovaných z vlastních prostředků. Protože je zbytek aktiv financován dluhy, pákovým poměrem se měří zadlužení či naopak kapitalizace určité společnosti.

151

(152)  V případě společnosti FFT je všechen vlastní kapitál vlastním kapitálem kategorie 1, protože společnost FFT nepoužívá nástroje jiných kategorií.

152

(153)  Viz 268. bod odůvodnění.

153

(154)  Popis v 121. až 126. bodě odůvodněné.

154

(155)  Na základě účetních údajů společnosti FF uvedených v tabulce v 114. bodě odůvodnění.

155

(156)  Hypotetický regulatorní vlastní kapitál ve výši 427 milionů EUR by rovněž přesahoval vlastní kapitál ve výši 286 milionů EUR, který společnost FFT měla v okamžiku akvizice společností FFNA a FFC.

156

(157)  Zpráva o převodních cenách je z roku 2011. Je proto použito toto referenční období. Pro srovnání, koeficient beta indexu dosáhl za období od 12. května 2012 do 12. května 2014 hodnoty 1,3.

157

(158)  Viz tabulka 6 rozhodnutí o zahájení řízení.

158

(159)  Viz tabulka 4.

159

(160)  Viz 114. bod odůvodnění.

160

(161)  Jak je uvedeno v 123. bodě odůvodnění.

161

(162)  Viz 155. bod odůvodnění.

162

(163)  Viz 113. a 114. bod odůvodnění.

163

(164)  Viz tabulka v 125. bodě odůvodnění.

164

(165)  Banka pro mezinárodní platby, 81. výroční zpráva, 1. duben 2010 – 31. březen 2011, 26.6.2011, s. 81.

165

(166)  ECB, Zpráva o finanční stabilitě, prosinec 2011, s. 130 (volný překlad).

166

(167)  Deutsche Bank, European Banks: Running the Numbers: Spring edition, 5.4.2011 (volný překlad). Ve zprávě Deutsche Bank ze dne 20. března 2015 jsou nepřímé náklady na vlastní kapitál u evropských bank odhadovány na 10 %.

167

(168)  První soubor připomínek společnosti FFT, bod 64; druhý soubor připomínek společnost FFT, bod 1.8.1 a následující, bod 3.1.8.

168

(169)  Zejména rozhodnutí o daňovém režimu u úroků pro skupiny v Maďarsku.

169

(170)  Viz 202. bod odůvodnění.

170

(171)  Viz rovněž rozhodnutí o režimu groepsrentebox, body 80–82; rozhodnutí o daňovém režimu u úroků pro skupiny v Maďarsku, bod 131 a 132.

171

groepsrentebox

(172)  Viz věc C81/10 P, France Télécom v. Komise, ECLI:EU:C:2011:811, bod 43; věc C66/02 Itálie v. Komise, ECLI:EU:C:2005:768, bod 34; viz rovněž spojené věci T427/04 a T17/05 Francie a France Télécom v. Komise, ECLI:EU:T:2009:474, bod 207 a 215.

172

France Télécom

Komise

Itálie

Komise

Francie a France Télécom

Komise

(173)  Připomínky Lucemburska k rozhodnutí o zahájení řízení, bod 28.

173

(174)  Viz 77. bod odůvodnění.

174

(175)  První soubor připomínek společnosti FFT, bod 60; druhý soubor připomínek společnosti FFT, bod 1.4.

175

(176)  Část 7.2.1.1.

176

(177)  Oběžník, s. 3 a 4.

177

(178)  Připomínky Lucemburska k rozhodnutí o zahájení řízení, bod 34.

178

(179)  Připomínky Lucemburska k rozhodnutí o zahájení řízení, bod 36.

179

(180)  Číslování odpovídá číslování daňových rozhodnutí v podobě, v jaké je Lucembursko sdělilo Komisi.

180

(181)  Strana 34 zprávy společnosti FFT o převodních cenách.

181

(182)  Viz 83. bod odůvodnění.

182

(183)  Z nich se dvě daňová rozhodnutí týkala žádostí společnosti FFT a [společnosti FF], viz 28. a 29. body odůvodnění.

183

(184)  Žádost Komise ze dne 23. června 2015 zahrnuje všechny zprávy v oblasti převodních cen, které společnost poskytla, a sdělení Lucemburska ze dne 25. června 2015 neobsahuje žádnou pozdější zprávu tohoto typu.

184

(185)  Dopis Lucemburska ze dne 24. března 2015, odpověď na otázku 6.

185

(186)  Rozsudek ze dne 8. září 2011 ve spojených věcech C-78/08 až C-80/08, Paint Graphos a další, ECLI:EU:C:2011:550, bod 69.

186

Paint Graphos a další

(187)  Rozsudek ve věci C-170/83, Hydrotherm, ECLI:EU:C:1984:271, bod 11. Rozsudek ve věci T-137/02, Pollmeier Malchow v. Komise, ECLI:EU:T:2004:304, bod 50.

187

Hydrotherm

Pollmeier Malchow

Komise

(188)  Rozsudek ve věci C-480/09 P, Acea Electrabel Produzione SpA v. Komise, ECLI:EU:C:2010:787, body 47 až 55; rozsudek ve věci C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze SpA a další, ECLI:EU:C:2006:8, bod 112.

188

Acea Electrabel Produzione SpA

Komise

Cassa di Risparmio di Firenze SpA a další

(189)  Viz 110. bod odůvodnění.

189

(190)  Viz 34. bod odůvodnění.

190

(191)  Viz analogicky bod 11 rozsudku ve věci 323/82, Intermills, ECLI:EU:C:1984:345, v němž se stanoví toto: „Z informací poskytnutých samotnými žalujícími stranami vyplývá, že po restrukturalizaci jsou jak společnost Intermills, tak tři průmyslové podniky kontrolovány regionem Valonsko a že po převedení výrobních zařízení do třech nově vzniklých podniků má v nich společnost Intermills nadále zájmy. Je proto nutno konstatovat, že navzdory skutečnosti, že tyto tři výrobní podniky mají vlastní právní subjektivitu nezávislou na bývalé společnosti Intermills, tvoří všechny tyto podniky společně jednu skupinu, přinejmenším co se týká podpory poskytnuté belgickými orgány [...].“

191

(192)  Viz 48. bod odůvodnění.

192

(193)  V tomto konkrétním případě nelze uplatnit výjimky stanovené v čl. 107 odst. 2 SFEU, jež se týkají podpory sociální povahy poskytované individuálním spotřebitelům, podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi a podpory poskytované hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky Německo.

193

(194)  Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 9),

194

(195)  Nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 140, 30.4.2004, s. 1).

195

(196)  Připomínky Lucemburska k rozhodnutí o zahájení řízení, bod 104 a následující. Lucembursko zmiňuje bod 19 zprávy pracovní skupiny „Kodex chování“ (přímé zdanění podniků) Radě ve složení pro hospodářské a finanční věci (ECOFIN), ve kterém se stanoví toto (v anglickém znění): „With respect to the Luxembourg tax measure concerning companies engaged in intra-group financing activities the Group discussed the agreed description at the meeting on 17 February 2011. Luxembourg informed the Group that Circular No 164/2 dated 28 January 2011 determines the conditions for providing advance pricing agreements confirming the remuneration of the transactions. At the meeting on 11 April 2011, Luxembourg informed that Group that Circular No 164/2 bis dated 8 April 2011 ensured that advance confirmations granted prior to the entry into force of Circular No 164/2 would cease to be valid by 31 December 2011. With the benefit of this information, the Group agreed that there was no need for this measure to be assessed against the criteria of the Code of Conduct.“

196

(197)  Viz rozsudek ve věci C-5/89, Komise v. Spolková republika Německo, ECLI:EU:C:1990:320, bod 17, a ve věci C-310/99, Itálie v. Komise, ECLI:EU:C:2002:143, bod 104.

197

Komise

Spolková republika Německo

Itálie

Komise

(198)  Viz rozsudek ve věci T-67/94, Ladbroke Racing v. Komise, ECLI:EU:T:1998:7, bod 183; viz rovněž rozsudek ve spojených věcech T-116/01 a T-118/01, P&O European Ferries (Vizcaya) SA a Diputacion Floral de Vizcaya v. Komise, ECLI:EU:T:2003:217, bod 202.

198

Ladbroke Racing

Komise

P&O European Ferries (Vizcaya) SA a Diputacion Floral de Vizcaya

Komise

(199)  Viz rozsudek ve věci T-290/97, Mehibas Dordtselaan v. Komise, ECLI:EU:T:2000:8, bod 59, a ve spojených věcech C-182/03 a C-217/03, Belgie a Forum 187 ASBL v. Komise, ECLI:EU:C:2006:416, bod 147.

199

Mehibas Dordtselaan

Komise

Belgie a Forum 187 ASBL

Komise

(200)  Závěry Rady ve složení Ecofin ze dne 1. prosince 1997 v oblasti daňové politiky (Úř. věst. C 2, 6.1.1998, s. 1). Viz rovněž dokumenty dostupné na této adrese: http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/company_tax/harmful_tax_practices/index_fr.htm

200

(201)  V tomto ohledu viz rovněž stanovisko generálního advokáta ve věci C-217/03, Belgie a Forum 187 ASBL v. Komise, ECLI:EU:C:2006:89, bod 376.

201

(202)  V dodatkovém protokolu č. 1 k Úmluvě o OECD ze dne 14. prosince 1960 se signatáři úmluvy dohodli, že se Evropská komise účastní prací organizace. Zástupci Evropské komise se vedle zástupců členských států účastní na diskusích ohledně pracovního programu OECD a podílejí se na činnostech celé organizace a jejích různých orgánů. Účast Evropské komise je sice rozsáhlejší než účast pouhého pozorovatele, ale Komise nemá žádné hlasovací právo a oficiálně se neúčastní schvalování nástrojů, které jsou předkládány Radě OECD k přijetí.

202

(203)  Rozhodnutí Komise ze dne 11. července 2001 ve věci C 47/2001 (ex NN 42/2000) – Německo: koordinační a kontrolní centra zahraničních podniků (Úř. věst. C 304, 30.10.2001, s. 2). Rozhodnutí 2003/501/ES.

203

(204)  Viz poznámka pod čarou 105.

204

(205)  Ačkoliv se jedná o „nemožnost navrácení“ a nejedná se o „potíže s vypočtením částky podpory“.

205

(206)  Rozsudek ve spojených věcech T-427/04 a T-17/05, Francouzská republika v. Komise, ECLI:EU:T:2009:474, bod 297.

206

Francouzská republika

Komise

(207)  Rozsudek ve spojených věcech T-427/04 a T-17/05, Francouzská republika v. Komise, ECLI:EU:T:2009:474, bod 299.

207

Francouzská republika

Komise

(208)  Sdělení Komise o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti (Úř. věst. C 384, 10.12.1998, s. 3).

208

(209)  Rozsudek ve věci C-441/06, Komise v. Francie, ECLI:EU:C:2007:616, bod 29, jakož i citovaná judikatura.

209

Komise

Francie

(210)  Viz zejména 308. až 311. bod odůvodnění.

210

---

| 22.12.2016 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 351/68 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2016

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 351/68

---

ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2016/2327

ze dne 5. července 2016

o státní podpoře SA.19864 – 2014/C (ex 2009/NN54) poskytované Belgií – Financování veřejných nemocnic IRIS v regionu Brusel – hlavní město

(oznámeno pod číslem C(2016) 4051)

(Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÁ KOMISE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec (1),

s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,

po vyzvání stran k předložení připomínek podle článků (2) a s ohledem na tyto připomínky,

vzhledem k těmto důvodům:

1.   POSTUP

POSTUP

| (1) | Dopisy ze dne 7. září 2005 a 17. října 2005, zaevidovanými dne 12. září 2005 a dne 19. října 2005, obdržela Komise stížnost směřující proti belgickému státu, pokud jde o údajné poskytování podpory od roku 1995 pěti veřejným nemocnicím (3) (dále jen „nemocnice IRIS-H“) (4) náležícím do sítě IRIS (5) (dále jen „IRIS“) v regionu Brusel – hlavní město, přičemž tato podpora má být protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem Stížnost podala dvě sdružení [a to Coordination bruxelloise d'institutions sociales et de santé (Bruselské sdružení sociálních a zdravotnických institucí, CBI) a Association bruxelloise des institutions de soins privées (Bruselská asociace soukromých zdravtnických zařízení, ABISP)] zastupující nemocnice řízené soukromoprávními právnickými osobami (dále jen „soukromé nemocnice“) a jednotlivě pak několik jejich členů (6). |
| --- | --- |

(1)

Dopisy ze dne 7. září 2005 a 17. října 2005, zaevidovanými dne 12. září 2005 a dne 19. října 2005, obdržela Komise stížnost směřující proti belgickému státu, pokud jde o údajné poskytování podpory od roku 1995 pěti veřejným nemocnicím (3) (dále jen „nemocnice IRIS-H“) (4) náležícím do sítě IRIS (5) (dále jen „IRIS“) v regionu Brusel – hlavní město, přičemž tato podpora má být protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem Stížnost podala dvě sdružení [a to Coordination bruxelloise d'institutions sociales et de santé (Bruselské sdružení sociálních a zdravotnických institucí, CBI) a Association bruxelloise des institutions de soins privées (Bruselská asociace soukromých zdravtnických zařízení, ABISP)] zastupující nemocnice řízené soukromoprávními právnickými osobami (dále jen „soukromé nemocnice“) a jednotlivě pak několik jejich členů (6).

3

4

5

6

| (2) | Stížnost se zaměřila na: i) neexistenci nebo nedostatečnou jasnost definice a pověření zvláštními úkoly veřejné služby, které jsou svěřeny pouze nemocnicím IRIS-H a nikoli soukromým bruselským nemocnicím; ii) vyrovnávání ztrát nemocnic IRIS-H veřejnými orgány; iii) nadměrné vyrovnávání nákladů spojených s úkoly veřejné služby nemocnic IRIS-H prostřednictvím fondu Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésories Communales; iv) nedostatečnou transparentnost metody veřejného financování nemocnic IRIS-H; a v) křížové subvencování mimonemocniční činnosti nemocnic IRIS-H prostřednictvím veřejného financování, které bylo určeno na poskytování nemocniční péče (7). |
| --- | --- |

(2)

Stížnost se zaměřila na: i) neexistenci nebo nedostatečnou jasnost definice a pověření zvláštními úkoly veřejné služby, které jsou svěřeny pouze nemocnicím IRIS-H a nikoli soukromým bruselským nemocnicím; ii) vyrovnávání ztrát nemocnic IRIS-H veřejnými orgány; iii) nadměrné vyrovnávání nákladů spojených s úkoly veřejné služby nemocnic IRIS-H prostřednictvím fondu Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésories Communales; iv) nedostatečnou transparentnost metody veřejného financování nemocnic IRIS-H; a v) křížové subvencování mimonemocniční činnosti nemocnic IRIS-H prostřednictvím veřejného financování, které bylo určeno na poskytování nemocniční péče (7).

7

| (3) | Podle dodatečných informací podaných belgickými úřady dne informovaly útvary Komise10. ledna 2008 stěžovatele poštovní zásilkou (8) o předběžném oznámení ohledně stížnosti a vyzvaly dotčené strany, aby dodaly další informace, aby bylo možné je znovu prověřit za účelem předběžného posouzení stížnosti, a pokud by k tomu nedošlo, tato stížnost by byla považována za staženou. Útvary Komise po obdržení odpovědi stěžovatelů potvrdily své předběžné posouzení v dopise ze dne 10. dubna 2008. |
| --- | --- |

(3)

Podle dodatečných informací podaných belgickými úřady dne informovaly útvary Komise10. ledna 2008 stěžovatele poštovní zásilkou (8) o předběžném oznámení ohledně stížnosti a vyzvaly dotčené strany, aby dodaly další informace, aby bylo možné je znovu prověřit za účelem předběžného posouzení stížnosti, a pokud by k tomu nedošlo, tato stížnost by byla považována za staženou. Útvary Komise po obdržení odpovědi stěžovatelů potvrdily své předběžné posouzení v dopise ze dne 10. dubna 2008.

8

| (4) | Následně stěžovatelé informovali Komisi, že podali žalobu na neplatnost tohoto rozhodnutí Komise k Soudu první instance Evropských společenství Evropské unie (od 1. prosince 2009 označovanému jako Tribunál Evropské unie, dále jen „Tribunál“) ohledně dopisu ze dne 10. ledna 2008, který považovali za rozhodnutí Komise (9). 20. června 2008 stěžovatelé podali žalobu na neplatnost dopisu útvarů Komise ze dne 10. dubna 2008 (10). Obě dvě řízení vedená před Tribunálem byla tímto pozastavena do 31. října 2009, protože Komise Tribunál informovala, že se chystá přijmout rozhodnutí podle nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (11). Za účelem přijetí tohoto rozhodnutí útvary Komise požádaly belgické úřady i stěžovatele o doplňující informace. |
| --- | --- |

(4)

Následně stěžovatelé informovali Komisi, že podali žalobu na neplatnost tohoto rozhodnutí Komise k Soudu první instance Evropských společenství Evropské unie (od 1. prosince 2009 označovanému jako Tribunál Evropské unie, dále jen „Tribunál“) ohledně dopisu ze dne 10. ledna 2008, který považovali za rozhodnutí Komise (9). 20. června 2008 stěžovatelé podali žalobu na neplatnost dopisu útvarů Komise ze dne 10. dubna 2008 (10). Obě dvě řízení vedená před Tribunálem byla tímto pozastavena do 31. října 2009, protože Komise Tribunál informovala, že se chystá přijmout rozhodnutí podle nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (11). Za účelem přijetí tohoto rozhodnutí útvary Komise požádaly belgické úřady i stěžovatele o doplňující informace.

9

10

11

| (5) | Ve svém rozhodnutí ze dne 28. října 2009 (12) (dále jen „rozhodnutí Komise z roku 2009“, viz také bod 4. 1) Komise rozhodla, že nevznese námitky proti podpoře financování veřejných nemocnic IRIS v regionu Brusel – hlavní město, jelikož se domnívala, že předmětné financování je slučitelné s vnitřním trhem na základě podmínek uvedených v rozhodnutí Komise 2005/842/ES (13) (dále jen „rozhodnutí o službách z roku 2005“) a přímo podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství (nyní čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování EU), pokud jde o pověření předcházející vstup rozhodnutí o službách z roku 2005 v platnost dne 19. prosince 2005. |
| --- | --- |

(5)

Ve svém rozhodnutí ze dne 28. října 2009 (12) (dále jen „rozhodnutí Komise z roku 2009“, viz také bod 4. 1) Komise rozhodla, že nevznese námitky proti podpoře financování veřejných nemocnic IRIS v regionu Brusel – hlavní město, jelikož se domnívala, že předmětné financování je slučitelné s vnitřním trhem na základě podmínek uvedených v rozhodnutí Komise 2005/842/ES (13) (dále jen „rozhodnutí o službách z roku 2005“) a přímo podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství (nyní čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování EU), pokud jde o pověření předcházející vstup rozhodnutí o službách z roku 2005 v platnost dne 19. prosince 2005.

12

13

| (6) | Následně stěžovatelé podali žalobu na neplatnost tohoto rozhodnutí Komise k Tribunálu. Tribunál rozhodnutí Komise zrušil rozsudkem ze dne 7. listopadu 2012 ve věci T-137/10 (14) (viz také bod 4.2), v němž konstatoval, že toto rozhodnutí bylo přijato v rozporu s procesními právy stěžovatelů. Tribunál zejména došel k závěru, že Komise měla mít vážné pochybnosti o slučitelnosti předmětného opatření s vnitřním trhem, a to s ohledem na příslušné argumenty stěžovatelů v této věci. Tribunál tudíž došel k závěru, že je Komise povinna zahájit formální vyšetřovací řízení, aby shromáždila veškeré informace k ověření souladu všech projednávaných opatření podpory s vnitřním trhem a aby stěžovatelům a ostatním stranám umožnila předložit připomínky v rámci tohoto řízení (15). |
| --- | --- |

(6)

Následně stěžovatelé podali žalobu na neplatnost tohoto rozhodnutí Komise k Tribunálu. Tribunál rozhodnutí Komise zrušil rozsudkem ze dne 7. listopadu 2012 ve věci T-137/10 (14) (viz také bod 4.2), v němž konstatoval, že toto rozhodnutí bylo přijato v rozporu s procesními právy stěžovatelů. Tribunál zejména došel k závěru, že Komise měla mít vážné pochybnosti o slučitelnosti předmětného opatření s vnitřním trhem, a to s ohledem na příslušné argumenty stěžovatelů v této věci. Tribunál tudíž došel k závěru, že je Komise povinna zahájit formální vyšetřovací řízení, aby shromáždila veškeré informace k ověření souladu všech projednávaných opatření podpory s vnitřním trhem a aby stěžovatelům a ostatním stranám umožnila předložit připomínky v rámci tohoto řízení (15).

14

15

| (7) | Dopisem ze dne 1. října 2014 Komise informovala Belgii o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování EU týkající se opatření veřejného financování pro nemocnice IRIS v regionu Brusel – hlavní město. |
| --- | --- |

(7)

Dopisem ze dne 1. října 2014 Komise informovala Belgii o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování EU týkající se opatření veřejného financování pro nemocnice IRIS v regionu Brusel – hlavní město.

| (8) | Rozhodnutí Komise zahájit řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení“) bylo uveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (16). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k těmto opatřením. |
| --- | --- |

(8)

Rozhodnutí Komise zahájit řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení“) bylo uveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (16). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k těmto opatřením.

Úředním věstníku Evropské unie

16

| (9) | Dopisem ze dne 22. října 2014 belgické orgány v odpověď na rozhodnutí o zahájení požádaly o prodloužení termínu k předložení svých připomínek. Komise prodloužení lhůty povolila dopisem ze dne 23. října 2014. O další prodloužení termínu bylo žádáno dopisem ze dne 1. prosince 2014 a bylo povoleno dopisem Komise ze dne 2. prosince 2014. Dopisem ze dne 16. prosince 2014 Belgické království předložilo své připomínky k rozhodnutí o zahájení. |
| --- | --- |

(9)

Dopisem ze dne 22. října 2014 belgické orgány v odpověď na rozhodnutí o zahájení požádaly o prodloužení termínu k předložení svých připomínek. Komise prodloužení lhůty povolila dopisem ze dne 23. října 2014. O další prodloužení termínu bylo žádáno dopisem ze dne 1. prosince 2014 a bylo povoleno dopisem Komise ze dne 2. prosince 2014. Dopisem ze dne 16. prosince 2014 Belgické království předložilo své připomínky k rozhodnutí o zahájení.

| (10) | Komise obdržela tyto připomínky od dotčených stran (viz níže bod 5) dne 15. prosince 2014, 5. ledna 2015 a 9. ledna 2015. Dopisy ze dne 13. a 20. února 2015 Komise předala tyto připomínky Belgii, která tak měla možnost na ně reagovat. Připomínky Belgie byly obdrženy v dopise ze dne 13. března 2015, který byl zaevidován dne 17. března 2015. |
| --- | --- |

(10)

Komise obdržela tyto připomínky od dotčených stran (viz níže bod 5) dne 15. prosince 2014, 5. ledna 2015 a 9. ledna 2015. Dopisy ze dne 13. a 20. února 2015 Komise předala tyto připomínky Belgii, která tak měla možnost na ně reagovat. Připomínky Belgie byly obdrženy v dopise ze dne 13. března 2015, který byl zaevidován dne 17. března 2015.

| (11) | Na tomto základě Komise spis přezkoumala a vyložila některé údaje odlišně od jejich posouzení ve zrušeném rozhodnutí z roku 2009. |
| --- | --- |

(11)

Na tomto základě Komise spis přezkoumala a vyložila některé údaje odlišně od jejich posouzení ve zrušeném rozhodnutí z roku 2009.

2.   CELKOVÉ SOUVISLOSTI

CELKOVÉ SOUVISLOSTI

| (12) | Nemocnice IRIS-H působí ve složitém právním a regulačním prostředí, které je určováno různými veřejnými orgány. Celkové posouzení slučitelnosti veřejného financování pro tyto nemocnice s pravidly týkajícími se státní podpory vyžaduje především stručný popis právního a regulativního rámce použitelného na nemocnice IRIS-H. Tento popis zahrnuje prezentaci zákona o CPAS (na jehož základě byly nemocnice IRIS-H založeny), stručnou historii založení nemocnic IRIS-H, přehled právních a jiných dokumentů, kterými se řídí činnosti nemocnic IRIS-H, stručný popis hlavních činností nemocnic IRIS-H a vyjmenování různých použitelných způsobů financování. |
| --- | --- |

(12)

Nemocnice IRIS-H působí ve složitém právním a regulačním prostředí, které je určováno různými veřejnými orgány. Celkové posouzení slučitelnosti veřejného financování pro tyto nemocnice s pravidly týkajícími se státní podpory vyžaduje především stručný popis právního a regulativního rámce použitelného na nemocnice IRIS-H. Tento popis zahrnuje prezentaci zákona o CPAS (na jehož základě byly nemocnice IRIS-H založeny), stručnou historii založení nemocnic IRIS-H, přehled právních a jiných dokumentů, kterými se řídí činnosti nemocnic IRIS-H, stručný popis hlavních činností nemocnic IRIS-H a vyjmenování různých použitelných způsobů financování.

2.1   Právo na sociální pomoc a zákon o CPAS

Právo na sociální pomoc a zákon o CPAS

| (13) | V Belgii je právo na sociální pomoc zaručeno belgickou ústavou. Článek 23 belgické ústavy stanoví následující:

  „Každý má právo vést život odpovídající lidské důstojnosti. Za tímto účelem zákon, vyhláška nebo pravidlo podle článku 134 s ohledem na odpovídající závazky zaručují ekonomická, sociální a kulturní práva a určují podmínky jejich výkonu. Tato práva zahrnují zejména:
  [...]






  2. | právo na sociální zabezpečení, na ochranu zdraví a na sociální, lékařskou a právní pomoc.“ |
| --- | --- | --- |

(13)

V Belgii je právo na sociální pomoc zaručeno belgickou ústavou. Článek 23 belgické ústavy stanoví následující:

„Každý má právo vést život odpovídající lidské důstojnosti. Za tímto účelem zákon, vyhláška nebo pravidlo podle článku 134 s ohledem na odpovídající závazky zaručují ekonomická, sociální a kulturní práva a určují podmínky jejich výkonu. Tato práva zahrnují zejména:

[...]

2.

| (14) | Skutečný přístup občanů k sociální pomoci podléhá zejména obecnému zákonu ze dne 8. července 1976 (17) (dále jen „zákon o CPAS“), který zavádí veřejná střediska sociální pomoci (centres publics d'action sociale, dále jen „CPAS“). Jsou to veřejné instituce, které mají titul právní osoby a nacházejí se v každé belgické obci. Střediska CPAS řídí rada, jejíž členy volí obecní rada příslušné obce. Podle článku 1 zákona o CPAS:

  „Každý člověk má právo na sociální pomoc. Jejím cílem je každému umožnit vést život odpovídající lidské důstojnosti. Představují ji veřejná střediska sociální pomoci, která za podmínek stanovených tímto zákonem mají za úkol pomoc zajišťovat.“ |
| --- | --- |

(14)

Skutečný přístup občanů k sociální pomoci podléhá zejména obecnému zákonu ze dne 8. července 1976 (17) (dále jen „zákon o CPAS“), který zavádí veřejná střediska sociální pomoci (centres publics d'action sociale, dále jen „CPAS“). Jsou to veřejné instituce, které mají titul právní osoby a nacházejí se v každé belgické obci. Střediska CPAS řídí rada, jejíž členy volí obecní rada příslušné obce. Podle článku 1 zákona o CPAS:

17

centres publics d

action sociale

„Každý člověk má právo na sociální pomoc. Jejím cílem je každému umožnit vést život odpovídající lidské důstojnosti. Představují ji veřejná střediska sociální pomoci, která za podmínek stanovených tímto zákonem mají za úkol pomoc zajišťovat.“

| (15) | Středisko CPAS tedy poskytuje sociální pomoc osobám, které nemají potřebné prostředky, které by jim umožňovaly vést život odpovídající lidské důstojnosti, a které nemohou využívat jiné formy sociálního zabezpečení (například podporu v nezaměstnanosti). V této souvislosti čl. 57 odst. 1 zákona o CPAS upřesňuje, že úkolem středisek CPAS je zajistit osobám a rodinám pomoc, která jim od společnosti náleží. Tento úkol je popsán následovně:

  „Zajišťuje nejen paliativní a léčebnou péči, ale také preventivní pomoc. Podporuje příjemce v jejich zapojení do společnosti. Tato pomoc může být materiální, sociální, zdravotní, lékařská a sociální nebo psychologická.“ |
| --- | --- |

(15)

Středisko CPAS tedy poskytuje sociální pomoc osobám, které nemají potřebné prostředky, které by jim umožňovaly vést život odpovídající lidské důstojnosti, a které nemohou využívat jiné formy sociálního zabezpečení (například podporu v nezaměstnanosti). V této souvislosti čl. 57 odst. 1 zákona o CPAS upřesňuje, že úkolem středisek CPAS je zajistit osobám a rodinám pomoc, která jim od společnosti náleží. Tento úkol je popsán následovně:

„Zajišťuje nejen paliativní a léčebnou péči, ale také preventivní pomoc. Podporuje příjemce v jejich zapojení do společnosti. Tato pomoc může být materiální, sociální, zdravotní, lékařská a sociální nebo psychologická.“

| (16) | Každé středisko CPAS je povinno poskytovat sociální pomoc osobám a rodinám, ale má určitou pravomoc výběru, co se týče způsobu poskytování pomoci. Přesněji řečeno středisko CPAS může poskytovat tuto pomoc:






  — | buď samo přímo, |
| --- | --- | --- |

(16)

Každé středisko CPAS je povinno poskytovat sociální pomoc osobám a rodinám, ale má určitou pravomoc výběru, co se týče způsobu poskytování pomoci. Přesněji řečeno středisko CPAS může poskytovat tuto pomoc:

—

buď samo přímo,

| — | nebo „pokud by to bylo třeba a případně v rámci již existujícího programu“ (viz také 19. bod odůvodnění), prostřednictvím zařízení nebo služeb střediskem vytvořených (na základě čl. 60 odst. 6, čl. 79 a čl. 118 zákona o CPAS), přičemž středisko CPAS, které takové zařízení nebo službu vytvořilo, je také povinno určit jeho účel. Veškeré sociální povinnosti, které CPAS deleguje na toto zařízení nebo službu, musí být následně zajištěny v souladu s tímto účelem; |
| --- | --- |

—

nebo „pokud by to bylo třeba a případně v rámci již existujícího programu“ (viz také 19. bod odůvodnění), prostřednictvím zařízení nebo služeb střediskem vytvořených (na základě čl. 60 odst. 6, čl. 79 a čl. 118 zákona o CPAS), přičemž středisko CPAS, které takové zařízení nebo službu vytvořilo, je také povinno určit jeho účel. Veškeré sociální povinnosti, které CPAS deleguje na toto zařízení nebo službu, musí být následně zajištěny v souladu s tímto účelem;

| — | nebo prostřednictvím zařízení nebo služeb, se kterými spolupracuje (článek 61 zákona o CPAS), kdy tato zařízení nebo služby musí být založeny:






  — | buď přímo střediskem CPAS (viz předcházející odrážka); |
| --- | --- | --- |

—

nebo prostřednictvím zařízení nebo služeb, se kterými spolupracuje (článek 61 zákona o CPAS), kdy tato zařízení nebo služby musí být založeny:

—

buď přímo střediskem CPAS (viz předcházející odrážka);

| — | nebo třetí osobou, která také určila jejich účel. |
| --- | --- |

—

nebo třetí osobou, která také určila jejich účel.

| (17) | V těchto posledních dvou případech CPAS převádí (částečně) své závazky sociální pomoci pouze tam, kde je takový převod v souladu s účelem spolupracujícího zařízení. Pokud zařízení založilo středisko CPAS, tak i kontroluje jeho účel. Pokud se jedná o zcela vzdálené zařízení (třetích osob), spolupráce se omezuje na účel tohoto zařízení. |
| --- | --- |

(17)

V těchto posledních dvou případech CPAS převádí (částečně) své závazky sociální pomoci pouze tam, kde je takový převod v souladu s účelem spolupracujícího zařízení. Pokud zařízení založilo středisko CPAS, tak i kontroluje jeho účel. Pokud se jedná o zcela vzdálené zařízení (třetích osob), spolupráce se omezuje na účel tohoto zařízení.

| (18) | Právní povinnost CPAS poskytovat sociální pomoc, ať už materiální, sociální, lékařskou, lékařsko-sociální nebo psychologickou, je stejná bez ohledu na to, zda CPAS poskytuje tuto pomoc přímo nebo prostřednictvím zařízení, které středisko založilo nebo se kterým spolupracuje. Článek 57 zákona o CPAS ukládá tomuto středisku (a pouze jemu) povinnost tuto pomoc poskytovat v každém případě. Jakýkoliv způsob převedení povinnosti zakládá formu plnění této povinnosti a nezbavuje CPAS jeho odpovědnosti splnit a nadále plnit svou povinnost. |
| --- | --- |

(18)

Právní povinnost CPAS poskytovat sociální pomoc, ať už materiální, sociální, lékařskou, lékařsko-sociální nebo psychologickou, je stejná bez ohledu na to, zda CPAS poskytuje tuto pomoc přímo nebo prostřednictvím zařízení, které středisko založilo nebo se kterým spolupracuje. Článek 57 zákona o CPAS ukládá tomuto středisku (a pouze jemu) povinnost tuto pomoc poskytovat v každém případě. Jakýkoliv způsob převedení povinnosti zakládá formu plnění této povinnosti a nezbavuje CPAS jeho odpovědnosti splnit a nadále plnit svou povinnost.

| (19) | Požadavky, které se používají v případech, kdy středisko CPAS chce vytvořit zařízení nebo službu (například nemocnici) za účelem plnění (části) svého úkolu poskytování sociální pomoci, jsou uvedeny v čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS:

  „Veřejné středisko sociální pomoci, pokud je to třeba a případně v rámci stávajících programů, rozvíjí a řídí zařízení nebo sociální, léčebné nebo preventivní služby.
  Potřeba vytvoření nebo rozvoje zařízení nebo služby musí vyplývat ze spisu, který obsahuje analýzu potřeb obce a/nebo regionu a podobných zařízení nebo služeb již existujících, popis fungování, přesné vyhodnocení předpokládaných nákladů a pokud možno informace umožňující porovnání s podobnými zařízeními a službami.
  O vytvoření nebo vývoji zařízení nebo služeb, které by měly pobírat podporu na úrovni investic na své fungování, lze rozhodovat pouze na základě spisu, který uvádí, že podmínky stanovené zákony nebo obecnými pravidly pro poskytování těchto podpor, jsou dodrženy.
  Aniž by bylo dotčeno povolení od jiných veřejných orgánů, rozhodnutí o vytvoření nebo rozvoji zařízení nebo služby, pokud jejich povaha předpokládá podporu z obecního rozpočtu nebo by měla být navýšena, podléhá schválení obecní radou.“ |
| --- | --- |

(19)

Požadavky, které se používají v případech, kdy středisko CPAS chce vytvořit zařízení nebo službu (například nemocnici) za účelem plnění (části) svého úkolu poskytování sociální pomoci, jsou uvedeny v čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS:

„Veřejné středisko sociální pomoci, pokud je to třeba a případně v rámci stávajících programů, rozvíjí a řídí zařízení nebo sociální, léčebné nebo preventivní služby.

Potřeba vytvoření nebo rozvoje zařízení nebo služby musí vyplývat ze spisu, který obsahuje analýzu potřeb obce a/nebo regionu a podobných zařízení nebo služeb již existujících, popis fungování, přesné vyhodnocení předpokládaných nákladů a pokud možno informace umožňující porovnání s podobnými zařízeními a službami.

O vytvoření nebo vývoji zařízení nebo služeb, které by měly pobírat podporu na úrovni investic na své fungování, lze rozhodovat pouze na základě spisu, který uvádí, že podmínky stanovené zákony nebo obecnými pravidly pro poskytování těchto podpor, jsou dodrženy.

Aniž by bylo dotčeno povolení od jiných veřejných orgánů, rozhodnutí o vytvoření nebo rozvoji zařízení nebo služby, pokud jejich povaha předpokládá podporu z obecního rozpočtu nebo by měla být navýšena, podléhá schválení obecní radou.“

| (20) | Povinnost stanovená v článku 57 zákona o CPAS týkající se poskytování pomoci (sociální, lékařské, lékařsko-sociální nebo psychologické) osobám a rodinám je:






  — | všeobecná: pomoc musí být poskytována nezávisle na ideologickém, filosofickém nebo náboženském přesvědčení příjemců (článek 59 zákona o CPAS) a na případném nedostatku prostředků dotčené osoby. CPAS má zvláště za úkol poskytnout pomoc podle stavu chudoby dotčeného. Na tomto základě má každé středisko CPAS povinnost poskytovat pomoc všem. Pokud vytvoří zařízení nebo službu k plnění jeho úkolu, toto zařízení nebo služba má tutéž povinnost; |
| --- | --- | --- |

(20)

Povinnost stanovená v článku 57 zákona o CPAS týkající se poskytování pomoci (sociální, lékařské, lékařsko-sociální nebo psychologické) osobám a rodinám je:

—

všeobecná: pomoc musí být poskytována nezávisle na ideologickém, filosofickém nebo náboženském přesvědčení příjemců (článek 59 zákona o CPAS) a na případném nedostatku prostředků dotčené osoby. CPAS má zvláště za úkol poskytnout pomoc podle stavu chudoby dotčeného. Na tomto základě má každé středisko CPAS povinnost poskytovat pomoc všem. Pokud vytvoří zařízení nebo službu k plnění jeho úkolu, toto zařízení nebo služba má tutéž povinnost;

všeobecná

| — | časově neomezená pomoc musí být poskytována tak dlouho, pokud potřeba sociální pomoci trvá. CPAS má tedy povinnost zajistit trvalou pomoc a tímto i trvalou existenci zařízení nebo služby, které tuto pomoc poskytují. |
| --- | --- |

—

časově neomezená pomoc musí být poskytována tak dlouho, pokud potřeba sociální pomoci trvá. CPAS má tedy povinnost zajistit trvalou pomoc a tímto i trvalou existenci zařízení nebo služby, které tuto pomoc poskytují.

časově neomezená

| (21) | Na základě principu samostatnosti obcí každé středisko CPAS ve své obci samostatně rozhoduje při dodržování zákona o CPAS o nejvhodnějším způsobu, jak dostát své povinnosti sociální pomoci (včetně lékařské). Ústavní volba organizování sociální pomoci na obecní úrovni se také řídí přáním a potřebou zavádění politiky sociální pomoci co nejbližší lidem. Pokud se středisko CPAS rozhodne vytvořit zařízení péče o zdraví s léčebnou povahou, aby vyšlo vstříc potřebám místních obyvatel, takto vytvořené zařízení se řídí zákonem o CPAS a federálním regulačním rámcem použitelným pro nemocnice (viz 32. bod odůvodnění), který se použije na všechny nemocnice bez ohledu na jejich statut (veřejné či soukromé) a zaručuje organizační systém společný pro celou zemi. Nicméně na rozdíl od soukromých nemocnic mají nemocnice vytvořené CPAS, jako nemocnice IRIS-H, jako hlavní cíl průběžně poskytovat sociální pomoc. Přesná povaha povinností daných nemocnicím IRIS-H ve věci sociální pomoci (viz také níže bod 7. 3. 4. 1) je uvedena ve stanovách nemocnic IRIS-H a v jejich strategických plánech v souladu s předpisy zákona o CPAS (a zejména v článcích 120 a 135d tohoto zákona). |
| --- | --- |

(21)

Na základě principu samostatnosti obcí každé středisko CPAS ve své obci samostatně rozhoduje při dodržování zákona o CPAS o nejvhodnějším způsobu, jak dostát své povinnosti sociální pomoci (včetně lékařské). Ústavní volba organizování sociální pomoci na obecní úrovni se také řídí přáním a potřebou zavádění politiky sociální pomoci co nejbližší lidem. Pokud se středisko CPAS rozhodne vytvořit zařízení péče o zdraví s léčebnou povahou, aby vyšlo vstříc potřebám místních obyvatel, takto vytvořené zařízení se řídí zákonem o CPAS a federálním regulačním rámcem použitelným pro nemocnice (viz 32. bod odůvodnění), který se použije na všechny nemocnice bez ohledu na jejich statut (veřejné či soukromé) a zaručuje organizační systém společný pro celou zemi. Nicméně na rozdíl od soukromých nemocnic mají nemocnice vytvořené CPAS, jako nemocnice IRIS-H, jako hlavní cíl průběžně poskytovat sociální pomoc. Přesná povaha povinností daných nemocnicím IRIS-H ve věci sociální pomoci (viz také níže bod 7. 3. 4. 1) je uvedena ve stanovách nemocnic IRIS-H a v jejich strategických plánech v souladu s předpisy zákona o CPAS (a zejména v článcích 120 a 135d tohoto zákona).

| (22) | Na základě článku 106 zákona o CPAS mají obce povinnost krýt schodek svých CPAS, pokud tato zařízení nemají dostatečné prostředky na krytí výdajů spojených s jejich povinností poskytovat sociální pomoc. |
| --- | --- |

(22)

Na základě článku 106 zákona o CPAS mají obce povinnost krýt schodek svých CPAS, pokud tato zařízení nemají dostatečné prostředky na krytí výdajů spojených s jejich povinností poskytovat sociální pomoc.

2.2   Zakládání nemocnic IRIS-H

Zakládání nemocnic IRIS-H

| (23) | Jak bylo vysvětleno výše (viz 15. bod odůvodnění), sociální pomoc poskytovaná střediskem CPAS zahrnuje lékařskou a lékařsko-psychologickou péči a může být preventivní nebo léčebná. Toto zajištění může být poskytováno i) přímo prostřednictvím CPAS, ii) prostřednictvím třetích osob (například soukromou nemocnicí) při dodržování jejich právní samostatnosti nebo iii) soukromými subjekty, pokud si CPAS přeje kontrolovat způsob plnění jeho cílů, a to vytvořením zařízení nebo služby, které by byly pověřeny plněním části úkolů [(tento úkol je pak určen ve stanovách zařízení nebo služby a v případě nemocnic IRIS-H ve strategických plánech IRIS (viz 16. a 21. bod odůvodnění)]. Za účelem plnění svých úkolů lékařské pomoci CPAS vytvořilo a řídí nebo se podílí na řízení nemocnic několika belgických měst a obcí. |
| --- | --- |

(23)

Jak bylo vysvětleno výše (viz 15. bod odůvodnění), sociální pomoc poskytovaná střediskem CPAS zahrnuje lékařskou a lékařsko-psychologickou péči a může být preventivní nebo léčebná. Toto zajištění může být poskytováno i) přímo prostřednictvím CPAS, ii) prostřednictvím třetích osob (například soukromou nemocnicí) při dodržování jejich právní samostatnosti nebo iii) soukromými subjekty, pokud si CPAS přeje kontrolovat způsob plnění jeho cílů, a to vytvořením zařízení nebo služby, které by byly pověřeny plněním části úkolů [(tento úkol je pak určen ve stanovách zařízení nebo služby a v případě nemocnic IRIS-H ve strategických plánech IRIS (viz 16. a 21. bod odůvodnění)]. Za účelem plnění svých úkolů lékařské pomoci CPAS vytvořilo a řídí nebo se podílí na řízení nemocnic několika belgických měst a obcí.

| (24) | V minulosti CPAS šesti dotčených bruselských obcí (18) poskytla sociální pomoc lékařské a sociálně-lékařské povahy prostřednictvím osmi veřejných nemocnic (19) na osmi různých místech. Tyto nemocnice byly řízeny přímo svými středisky CPAS a neměly právní subjektivitu. Bylo tedy jasné, že tyto nemocnice přispívají k plnění povinnosti sociální pomoci příslušného střediska CPAS. Během první poloviny 90. let však bruselské orgány uvážily, že strukturální schodky těchto nemocnic ohrožují jejich kontinuitu a životaschopnost. Aby tedy tyto veřejné orgány zajistily krytí a dlouhodobou životnost veřejných bruselských nemocnic, rozhodly se pro jejich restrukturalizaci. |
| --- | --- |

(24)

V minulosti CPAS šesti dotčených bruselských obcí (18) poskytla sociální pomoc lékařské a sociálně-lékařské povahy prostřednictvím osmi veřejných nemocnic (19) na osmi různých místech. Tyto nemocnice byly řízeny přímo svými středisky CPAS a neměly právní subjektivitu. Bylo tedy jasné, že tyto nemocnice přispívají k plnění povinnosti sociální pomoci příslušného střediska CPAS. Během první poloviny 90. let však bruselské orgány uvážily, že strukturální schodky těchto nemocnic ohrožují jejich kontinuitu a životaschopnost. Aby tedy tyto veřejné orgány zajistily krytí a dlouhodobou životnost veřejných bruselských nemocnic, rozhodly se pro jejich restrukturalizaci.

18

19

| (25) | První etapa této restrukturalizace byla zahájena dne 19. května 1994 podpisem dohody o spolupráci mezi federální belgickou vládou, regionem Brusel – hlavní město a Společnou bruselskou obecní komisí (Commission communautaire commune) týkající se nemocniční politiky. Tato dohoda předpokládala zavedení restrukturalizace za účelem zajištění trvání veřejných a soukromých nemocničních služeb. Jak je uvedeno v článku 2 této dohody:

  „Tato dohoda o restrukturalizaci musí splňovat následující podmínky:






  1. | Poskytovat záruky týkající se jednak zachování specifické povahy veřejných nemocnic, a to mimo jiné volbou právních struktur a koordinace, které by zajistily převahu veřejného sektoru v jejich řídicích orgánech a rozhodovacích postupech, jednak zachování místního zakotvení posílením přímo volených zástupců v řídicích orgánech.“ (20) |
| --- | --- | --- |

(25)

První etapa této restrukturalizace byla zahájena dne 19. května 1994 podpisem dohody o spolupráci mezi federální belgickou vládou, regionem Brusel – hlavní město a Společnou bruselskou obecní komisí (Commission communautaire commune) týkající se nemocniční politiky. Tato dohoda předpokládala zavedení restrukturalizace za účelem zajištění trvání veřejných a soukromých nemocničních služeb. Jak je uvedeno v článku 2 této dohody:

„Tato dohoda o restrukturalizaci musí splňovat následující podmínky:

1.

Poskytovat záruky týkající se jednak zachování specifické povahy veřejných nemocnic, a to mimo jiné volbou právních struktur a koordinace, které by zajistily převahu veřejného sektoru v jejich řídicích orgánech a rozhodovacích postupech, jednak zachování místního zakotvení posílením přímo volených zástupců v řídicích orgánech.“ (20)

zachování specifické povahy veřejných nemocnic

zajistily převahu veřejného sektoru v jejich řídicích orgánech

místního zakotvení posílením přímo volených zástupců

20

| (26) | Za tímto účelem preambule dohody o spolupráci stanoví následující:

  „Jelikož finanční schodek oznámený veřejnými nemocnicemi na území regionu Brusel – hlavní město dosáhl znepokojující výše;
  Jelikož i přes několik ozdravných plánů je finanční situace těchto institucí i nadále velmi špatná, a tudíž zatěžuje strukturálním způsobem obecní rozpočet;
  vzhledem k tomu, že za těchto podmínek je třeba podpořit zavedení mechanismů koordinace a spolupráce mezi obcemi a veřejnými středisky sociální pomoci a sdruženími vytvořenými podle kapitoly XII. základního zákona ze dne 8. července 1976 o veřejných střediscích sociální pomoci, jež jsou odpovědná za různá veřejná nemocniční zařízení v regionu Brusel – hlavní město;
  vzhledem k tomu, že tyto mechanismy koordinace a spolupráce slouží k zachování životnosti veřejných nemocnic tím, že bude podporována synergie vybavení a infrastruktura a jejich prostředky řízení a rozvoje, a rovněž slouží k přispění k pokrytí schodků obcí;
  vzhledem k tomu, že tato dohoda nemění nic na pravidlech financování nemocnic a je zaměřena pouze na vyrovnání strukturálního schodku týkajícího se veřejných středisek sociální pomoci a obcí.“
   (21) |
| --- | --- |

(26)

Za tímto účelem preambule dohody o spolupráci stanoví následující:

„Jelikož finanční schodek oznámený veřejnými nemocnicemi na území regionu Brusel – hlavní město dosáhl znepokojující výše;

Jelikož i přes několik ozdravných plánů je finanční situace těchto institucí i nadále velmi špatná, a tudíž zatěžuje strukturálním způsobem obecní rozpočet;

vzhledem k tomu, že za těchto podmínek je třeba podpořit zavedení mechanismů koordinace a spolupráce mezi obcemi a veřejnými středisky sociální pomoci a sdruženími vytvořenými podle kapitoly XII. základního zákona ze dne 8. července 1976 o veřejných střediscích sociální pomoci, jež jsou odpovědná za různá veřejná nemocniční zařízení v regionu Brusel – hlavní město;

vzhledem k tomu, že tyto mechanismy koordinace a spolupráce slouží k zachování životnosti veřejných nemocnic tím, že bude podporována synergie vybavení a infrastruktura a jejich prostředky řízení a rozvoje, a rovněž slouží k přispění k pokrytí schodků obcí;

slouží k zachování životnosti veřejných nemocnic

vzhledem k tomu, že tato dohoda nemění nic na pravidlech financování nemocnic a je zaměřena pouze na vyrovnání strukturálního schodku týkajícího se veřejných středisek sociální pomoci a obcí.“
   (21)

21

| (27) | Na tomto základě dne 22. prosince 1995 bruselská Commission communautaire commune přijala usnesení, jímž byla zahrnuta kapitola XIIa do zákona o CPAS, který je platný pro region Brusel – hlavní město. Přípravné práce na tomto usnesení (22) se odvolávají na dohodu o spolupráci ze dne 19. května 1994 (viz 25. bod odůvodnění), jejímž hlavním cílem je zajistit prostřednictvím navrhované restrukturalizace přetrvání veřejných bruselských nemocnic (23). |
| --- | --- |

(27)

Na tomto základě dne 22. prosince 1995 bruselská Commission communautaire commune přijala usnesení, jímž byla zahrnuta kapitola XIIa do zákona o CPAS, který je platný pro region Brusel – hlavní město. Přípravné práce na tomto usnesení (22) se odvolávají na dohodu o spolupráci ze dne 19. května 1994 (viz 25. bod odůvodnění), jejímž hlavním cílem je zajistit prostřednictvím navrhované restrukturalizace přetrvání veřejných bruselských nemocnic (23).

Commission communautaire commune

22

23

| (28) | Restrukturalizace se týkala zejména těchto bodů:






  — | postoupení ze strany CPAS přímého řízení veřejných nemocnic nově vytvořeným právnickým osobám („sdružení podle kapitoly XII“), které založila střediska CPAS (společně s dotčenými obcemi, sdružením zastupujícím nemocniční lékaře, případně s Université libre de Bruxelles (ULB) a/nebo Vrije Universiteit Brussel (VUB).
  Sít CPAS tudíž tímto odstoupila od svého předcházejícího rozhodnutí řídit své vlastní nemocnice. Jak je dovoleno v čl. 60 odst. 6 a v článku 118 zákona o CPAS (viz 19. bod odůvodnění), střediska CPAS se rozhodla založit sdružení, které jim umožní poskytování lékařské a lékařsko-psychologické péče občanům.
  Z tohoto důvodu byly veřejné bruselské nemocnice zrušeny a jejich činnosti byly přeneseny na osm místních nemocničních sdružení, založených podle kapitoly XII zákona o CPAS. Nemocnice IRIS-H tedy obdržely právní a finanční samostatnost (24) dne 1. ledna 1996. Následně bylo vytvořeno osm nemocničních sdružení: CHU Brugmann – HUDERF, CH Brien, CHU Saint-Pierre (CHU-SP), CH Etterbeek-Ixelles, CH Baron Lambert, CH Bracops, CH Molière a Institut Bordet (IB).
  Těchto osm nemocnic bylo následně sdruženo, jak je uvedeno níže, do pěti nemocnic IRIS-H, přičemž si zachovaly stávající sídlo, a takto působí i v současnosti. CHU Brugmann (CHU-B) a Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola (HUDERF) byly rozděleny na dva samostatné právní subjekty ode dne 1. ledna 1997. Dne 1. července 1999 byly CHU Brugmann a CH Brien spojeny v jeden subjekt pod názvem CHU Brugmann. Téhož dne byla provedena fúze CH Etterbeek-Ixelles, CH Baron Lambert, CH Bracops a CH Molière, čímž vznikly nemocnice Hôpitaux Iris Sud. V tomto rozhodnutí, pokud není uvedeno jinak, „nemocnice IRIS-H“ označuje pět stávajících místních sdružení nemocnic (25). |
| --- | --- | --- |

(28)

Restrukturalizace se týkala zejména těchto bodů:

—

postoupení ze strany CPAS přímého řízení veřejných nemocnic nově vytvořeným právnickým osobám („sdružení podle kapitoly XII“), které založila střediska CPAS (společně s dotčenými obcemi, sdružením zastupujícím nemocniční lékaře, případně s Université libre de Bruxelles (ULB) a/nebo Vrije Universiteit Brussel (VUB).

Vrije Universiteit Brussel

Sít CPAS tudíž tímto odstoupila od svého předcházejícího rozhodnutí řídit své vlastní nemocnice. Jak je dovoleno v čl. 60 odst. 6 a v článku 118 zákona o CPAS (viz 19. bod odůvodnění), střediska CPAS se rozhodla založit sdružení, které jim umožní poskytování lékařské a lékařsko-psychologické péče občanům.

Z tohoto důvodu byly veřejné bruselské nemocnice zrušeny a jejich činnosti byly přeneseny na osm místních nemocničních sdružení, založených podle kapitoly XII zákona o CPAS. Nemocnice IRIS-H tedy obdržely právní a finanční samostatnost (24) dne 1. ledna 1996. Následně bylo vytvořeno osm nemocničních sdružení: CHU Brugmann – HUDERF, CH Brien, CHU Saint-Pierre (CHU-SP), CH Etterbeek-Ixelles, CH Baron Lambert, CH Bracops, CH Molière a Institut Bordet (IB).

24

Těchto osm nemocnic bylo následně sdruženo, jak je uvedeno níže, do pěti nemocnic IRIS-H, přičemž si zachovaly stávající sídlo, a takto působí i v současnosti. CHU Brugmann (CHU-B) a Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola (HUDERF) byly rozděleny na dva samostatné právní subjekty ode dne 1. ledna 1997. Dne 1. července 1999 byly CHU Brugmann a CH Brien spojeny v jeden subjekt pod názvem CHU Brugmann. Téhož dne byla provedena fúze CH Etterbeek-Ixelles, CH Baron Lambert, CH Bracops a CH Molière, čímž vznikly nemocnice Hôpitaux Iris Sud. V tomto rozhodnutí, pokud není uvedeno jinak, „nemocnice IRIS-H“ označuje pět stávajících místních sdružení nemocnic (25).

25

| — | Vytvoření zastřešující struktury s názvem IRIS (na základě kapitoly XIIa zákona o CPAS), která musí zajistit koordinaci a kontrolu nemocnicničních úkonů každého sdružení podle kapitoly XII (26). Hlavním cílem zastřešující struktury IRIS je dosáhnout dlouhodobé finanční rovnováhy pro nemocniční činnosti vykonávané nemocnicemi IRIS-H. Její hlavní úkoly spočívají v koordinaci činností nemocnic IRIS-H, ve stanovení strategického plánu sítě IRIS, ve zlepšení kvality služeb a v kontrole rozpočtu sítě. |
| --- | --- |

—

Vytvoření zastřešující struktury s názvem IRIS (na základě kapitoly XIIa zákona o CPAS), která musí zajistit koordinaci a kontrolu nemocnicničních úkonů každého sdružení podle kapitoly XII (26). Hlavním cílem zastřešující struktury IRIS je dosáhnout dlouhodobé finanční rovnováhy pro nemocniční činnosti vykonávané nemocnicemi IRIS-H. Její hlavní úkoly spočívají v koordinaci činností nemocnic IRIS-H, ve stanovení strategického plánu sítě IRIS, ve zlepšení kvality služeb a v kontrole rozpočtu sítě.

26

| (29) | V souladu s kapitolou XII zákona o CPAS je každé místní sdružení nemocnic zřízeno na základě statutu, který mimo jiné určuje jeho předmět, práva a povinnosti jeho členů a jeho rozhodovacích orgánů (27). Každé sdružení má valné shromáždění a správní radu, kde jsou zastoupeny jednotlivé strany, které sdružení vytvořily (viz 28. bod odůvodnění), ale zástupci veřejných pravomocí (tedy obec a CPAS) mají v těchto rozhodovacích orgánech většinu hlasů (28). Není tedy pochyb o tom, že každá nemocnice IRIS-H je kontrolována veřejnými orgány. Stejně tak obce a CPAS mají širokou pravomoc v rámci plenárního shromáždění a ve správní radě zastřešující organizace IRIS. |
| --- | --- |

(29)

V souladu s kapitolou XII zákona o CPAS je každé místní sdružení nemocnic zřízeno na základě statutu, který mimo jiné určuje jeho předmět, práva a povinnosti jeho členů a jeho rozhodovacích orgánů (27). Každé sdružení má valné shromáždění a správní radu, kde jsou zastoupeny jednotlivé strany, které sdružení vytvořily (viz 28. bod odůvodnění), ale zástupci veřejných pravomocí (tedy obec a CPAS) mají v těchto rozhodovacích orgánech většinu hlasů (28). Není tedy pochyb o tom, že každá nemocnice IRIS-H je kontrolována veřejnými orgány. Stejně tak obce a CPAS mají širokou pravomoc v rámci plenárního shromáždění a ve správní radě zastřešující organizace IRIS.

27

28

| (30) | Kapitola XIIa zákona o CPAS dále stanoví pravidla pro kontrolu a administrativní ochranu, která se použijí na místní nemocniční sdružení. Přesněji řečeno je zastřešující organizace IRIS povinna stanovit strategický plán, který bude zavazovat místní sdružení podle kapitoly XII. Na základě tohoto plánu je každé místní nemocniční sdružení povinno sestavit plán řízení a finanční plány k předložení IRIS-H za účelem odsouhlasení (viz článek 135d zákona o CPAS). Místní nemocniční sdružení musí také žádat IRIS o souhlas, než přijmou určitá důležitá rozhodnutí (viz článek 135e) a podléhají čtvrtletní kontrole ze strany IRIS (viz článek 135g). IRIS-H také určí komisaře pro každé místní sdružení nemocnic, který se účastní schůzí rozhodovacích orgánů těchto sdružení a má právo veta pro rozhodnutí, která nejsou v souladu s rozhodnutími IRIS(viz článek 135h). |
| --- | --- |

(30)

Kapitola XIIa zákona o CPAS dále stanoví pravidla pro kontrolu a administrativní ochranu, která se použijí na místní nemocniční sdružení. Přesněji řečeno je zastřešující organizace IRIS povinna stanovit strategický plán, který bude zavazovat místní sdružení podle kapitoly XII. Na základě tohoto plánu je každé místní nemocniční sdružení povinno sestavit plán řízení a finanční plány k předložení IRIS-H za účelem odsouhlasení (viz článek 135d zákona o CPAS). Místní nemocniční sdružení musí také žádat IRIS o souhlas, než přijmou určitá důležitá rozhodnutí (viz článek 135e) a podléhají čtvrtletní kontrole ze strany IRIS (viz článek 135g). IRIS-H také určí komisaře pro každé místní sdružení nemocnic, který se účastní schůzí rozhodovacích orgánů těchto sdružení a má právo veta pro rozhodnutí, která nejsou v souladu s rozhodnutími IRIS(viz článek 135h).

| (31) | Jak je vysvětleno v 31. a 32. bodu odůvodnění rozhodnutí o zahájení, restrukturalizace veřejných bruselských nemocnic, které kontroluje a řídí CPAS, zahrnovala také finanční otázky. Přesněji řečeno region Brusel – hlavní město prostřednictvím fondu Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésories Communales (dále jen „FRBRTC“) schválil půjčku 4 miliard belgických franků (přibližně 100 milionů EUR) na 20 let pro obce spravující veřejnou nemocnici (prostřednictvím svých příslušných CPAS) (29). Tyto obce následně převedly tyto prostředky na své veřejné nemocnice, aby pokryly část jejich finančních závazků (30). Dne 6. června 1996 region Brusel – hlavní město rozhodl, že nebude žádat o vrácení půjčky a úhradu úroků, pokud budou dohody na restrukturalizaci zcela splněny a finanční plány budou dodrženy. |
| --- | --- |

(31)

Jak je vysvětleno v 31. a 32. bodu odůvodnění rozhodnutí o zahájení, restrukturalizace veřejných bruselských nemocnic, které kontroluje a řídí CPAS, zahrnovala také finanční otázky. Přesněji řečeno region Brusel – hlavní město prostřednictvím fondu Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésories Communales (dále jen „FRBRTC“) schválil půjčku 4 miliard belgických franků (přibližně 100 milionů EUR) na 20 let pro obce spravující veřejnou nemocnici (prostřednictvím svých příslušných CPAS) (29). Tyto obce následně převedly tyto prostředky na své veřejné nemocnice, aby pokryly část jejich finančních závazků (30). Dne 6. června 1996 region Brusel – hlavní město rozhodl, že nebude žádat o vrácení půjčky a úhradu úroků, pokud budou dohody na restrukturalizaci zcela splněny a finanční plány budou dodrženy.

29

30

2.3   Regulační rámec pro nemocnice IRIS-H

Regulační rámec pro nemocnice IRIS-H

| (32) | Z výše uvedeného bodu jasně vyplývá, že nemocnice IRIS-H byly vytvořeny na základě zákona o CPAS, aby střediska CPAS mohla plnit své povinnosti týkající se sociální pomoci. Tyto nemocnice se tedy řídí zejména zákonem o CPAS. Nicméně jakožto nemocnice také podléhají společnému zákonu o nemocnicích (loi coordonnée sur les hôpitaux, LCH) (31) ze dne 7. srpna 1987, jehož článek 147 (nyní článek 163 LCH ve znění ze dne 10. července 2008) (32) stanoví následující:

  „Co se týče nemocnic řízených Centre Public d'Aide Sociale a lékařů, kteří v těchto nemocnicích pracují, ustanovení tohoto loi coordonnée doplňují obecný zákon ze dne 8. července 1976 o Centres Publics d'Aide Sociale, a to zejména články 48, 51, 52, 53, 54, 55, 56 a 94 tohoto zákona.“ |
| --- | --- |

(32)

Z výše uvedeného bodu jasně vyplývá, že nemocnice IRIS-H byly vytvořeny na základě zákona o CPAS, aby střediska CPAS mohla plnit své povinnosti týkající se sociální pomoci. Tyto nemocnice se tedy řídí zejména zákonem o CPAS. Nicméně jakožto nemocnice také podléhají společnému zákonu o nemocnicích (loi coordonnée sur les hôpitaux, LCH) (31) ze dne 7. srpna 1987, jehož článek 147 (nyní článek 163 LCH ve znění ze dne 10. července 2008) (32) stanoví následující:

31

32

„Co se týče nemocnic řízených Centre Public d'Aide Sociale a lékařů, kteří v těchto nemocnicích pracují, ustanovení tohoto loi coordonnée doplňují obecný zákon ze dne 8. července 1976 o Centres Publics d'Aide Sociale, a to zejména články 48, 51, 52, 53, 54, 55, 56 a 94 tohoto zákona.“

| (33) | LCH mimo jiné určuje druhy nemocnic, které mohou být oficiálně schváleny (33); podmínky řízení nemocnice a strukturu lékařské činnosti (34); programování nemocniční činnosti (35); normy a podmínky schvalování nemocnice a nemocničních služeb (36); právní vztahy mezi nemocnicí a nemocničními lékaři, finanční satut nemocničních lékařů, a to zejména včetně pobírání a stanovení odměn, jejich skladbu a poskytování odměn pobíraných centrálně (37). |
| --- | --- |

(33)

LCH mimo jiné určuje druhy nemocnic, které mohou být oficiálně schváleny (33); podmínky řízení nemocnice a strukturu lékařské činnosti (34); programování nemocniční činnosti (35); normy a podmínky schvalování nemocnice a nemocničních služeb (36); právní vztahy mezi nemocnicí a nemocničními lékaři, finanční satut nemocničních lékařů, a to zejména včetně pobírání a stanovení odměn, jejich skladbu a poskytování odměn pobíraných centrálně (37).

33

34

35

36

37

| (34) | Nemocnice IRIS-H také podléhají pravidlům podle stanov místních nemocničních sdružení, která mimo jiné upřesňují účel nemocnic IRIS-H a práva a povinnosti členů sdružení (viz také 29. bod odůvodnění). |
| --- | --- |

(34)

Nemocnice IRIS-H také podléhají pravidlům podle stanov místních nemocničních sdružení, která mimo jiné upřesňují účel nemocnic IRIS-H a práva a povinnosti členů sdružení (viz také 29. bod odůvodnění).

| (35) | Místní nemocniční sdružení jsou pod ochranou zastřešující organizace IRIS, což omezuje jejich možnost samostatně přijímat některá rozhodnutí o financích a řízení (viz 30. bod odůvodnění). Je třeba poznamenat, že zastřešující organizace IRIS přijímá strategické plány na několik let, které zavazují místní nemocniční sdružení, jak stanoví článek 135f zákona o CPAS. |
| --- | --- |

(35)

Místní nemocniční sdružení jsou pod ochranou zastřešující organizace IRIS, což omezuje jejich možnost samostatně přijímat některá rozhodnutí o financích a řízení (viz 30. bod odůvodnění). Je třeba poznamenat, že zastřešující organizace IRIS přijímá strategické plány na několik let, které zavazují místní nemocniční sdružení, jak stanoví článek 135f zákona o CPAS.

| (36) | Regulační rámec, podle něhož fungují nemocnice IRIS-H, tvoří zákon o CPAS, zákon LCH, stanovy místních nemocničních sdružení a závazné strategické plány přijaté zastřešující organizací IRIS. |
| --- | --- |

(36)

Regulační rámec, podle něhož fungují nemocnice IRIS-H, tvoří zákon o CPAS, zákon LCH, stanovy místních nemocničních sdružení a závazné strategické plány přijaté zastřešující organizací IRIS.

2.4   Hlavní činnosti nemocnic IRIS-H

Hlavní činnosti nemocnic IRIS-H

| (37) | Hlavní činnost nemocnic IRIS-H spočívá v poskytování nemocničních služeb pacientům regionu Brusel – hlavní město. Nemocnice IRIS-H celkem zaměstnávají přibližně 10 000 osob, zajišťují více než milion prohlídek ročně a jsou největší službou pohotovostní péče v Belgii. Nabízejí celkové lékařské služby ve všech hlavních lékařských oborech. Dvě z nich jsou zaměřeny na speciální obory (l'Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola se specializuje na pediatrii a Institut Bordet na onkologii). |
| --- | --- |

(37)

Hlavní činnost nemocnic IRIS-H spočívá v poskytování nemocničních služeb pacientům regionu Brusel – hlavní město. Nemocnice IRIS-H celkem zaměstnávají přibližně 10 000 osob, zajišťují více než milion prohlídek ročně a jsou největší službou pohotovostní péče v Belgii. Nabízejí celkové lékařské služby ve všech hlavních lékařských oborech. Dvě z nich jsou zaměřeny na speciální obory (l'Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola se specializuje na pediatrii a Institut Bordet na onkologii).

| (38) | Kromě lékařských služeb nemocnice IRIS-H zajišťují také řadu souvisejících sociálních služeb. Sociální pracovníci nemocnic IRIS-H zejména poskytují pomoc znevýhodněným pacientům a jejich rodinám za účelem řešení a zvládnutí administrativních, finančních, vztahových a sociálních problémů. |
| --- | --- |

(38)

Kromě lékařských služeb nemocnice IRIS-H zajišťují také řadu souvisejících sociálních služeb. Sociální pracovníci nemocnic IRIS-H zejména poskytují pomoc znevýhodněným pacientům a jejich rodinám za účelem řešení a zvládnutí administrativních, finančních, vztahových a sociálních problémů.

| (39) | Pět nemocnic IRIS-H v současnosti poskytuje své lékařské služby a související sociální služby prostřednictvím sítě jedenácti organizačních jednotek v Bruselu. Tyto organizační jednotky se nacházejí v šesti obcích (Anderlecht, město Brusel, Etterbeek, Forest, Ixelles a Schaerbeek). |
| --- | --- |

(39)

Pět nemocnic IRIS-H v současnosti poskytuje své lékařské služby a související sociální služby prostřednictvím sítě jedenácti organizačních jednotek v Bruselu. Tyto organizační jednotky se nacházejí v šesti obcích (Anderlecht, město Brusel, Etterbeek, Forest, Ixelles a Schaerbeek).

| (40) | Nemocnice IRIS-H popisují svůj úkol následovně: „naše nemocnice slouží všem v každé chvíli jejich existence od narození až do konce života, ať mají jakékoli zdravotní problémy“ (38). Deset z jedenácti organizačních jednotek IRIS-H se nachází v obcích, kde průměrný příjem nepřesahuje medián příjmu (39) regionu Brusel – hlavní město. Na základě klasifikace veřejné federální služby veřejného zdravotnictví (viz bod 185 tabulky zmíněné klasifikace) tři velké nemocnice IRIS-H poskytující celkové služby (CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann a nemocnice Iris Sud (HIS)) jsou tři nemocnice, profil jejichž pacientů představuje nejvíce ohrožený sociálně-ekonomický profil v Belgii. Tuto situaci potvrzuje také skutečnost, že v roce 2012 přibližně 11 % pacientů, které přijala nemocnice CHU Saint-Pierre a CHU Brugmann, nebylo kryto povinným zdravotním pojištěním v Belgii a nebylo schopno uhradit svou léčbu a že 15 % pacientů těchto nemocnic bylo závislých (také) na podpoře CPAS. |
| --- | --- |

(40)

Nemocnice IRIS-H popisují svůj úkol následovně: „naše nemocnice slouží všem v každé chvíli jejich existence od narození až do konce života, ať mají jakékoli zdravotní problémy“ (38). Deset z jedenácti organizačních jednotek IRIS-H se nachází v obcích, kde průměrný příjem nepřesahuje medián příjmu (39) regionu Brusel – hlavní město. Na základě klasifikace veřejné federální služby veřejného zdravotnictví (viz bod 185 tabulky zmíněné klasifikace) tři velké nemocnice IRIS-H poskytující celkové služby (CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann a nemocnice Iris Sud (HIS)) jsou tři nemocnice, profil jejichž pacientů představuje nejvíce ohrožený sociálně-ekonomický profil v Belgii. Tuto situaci potvrzuje také skutečnost, že v roce 2012 přibližně 11 % pacientů, které přijala nemocnice CHU Saint-Pierre a CHU Brugmann, nebylo kryto povinným zdravotním pojištěním v Belgii a nebylo schopno uhradit svou léčbu a že 15 % pacientů těchto nemocnic bylo závislých (také) na podpoře CPAS.

38

39

| (41) | Nemocnice IRIS-H také poskytují určité související činnosti (například převoz pacientů v sanitkách mezi nemocnicemi, jesle pro děti zaměstnanců, pečovatelské domy a domy pro seniory, školy pro zdravotnický personál a pro výzkum, infrastrukturu pro ubytování se službami, zařízení pro psychiatrickou pomoc, prostory pro setkávání pacientů se svými návštěvami, pronájem televizorů pro pacienty, pronájem pokojů třetím osobám, stravovací zařízení a parkovací místa). Tyto související činnosti představují pouze malé procento veškerých činností nemocnic IRIS-H, což dosvědčuje jejich malý podíl (průměrně méně než 2 %) na celkových příjmech nemocnic IRIS-H. |
| --- | --- |

(41)

Nemocnice IRIS-H také poskytují určité související činnosti (například převoz pacientů v sanitkách mezi nemocnicemi, jesle pro děti zaměstnanců, pečovatelské domy a domy pro seniory, školy pro zdravotnický personál a pro výzkum, infrastrukturu pro ubytování se službami, zařízení pro psychiatrickou pomoc, prostory pro setkávání pacientů se svými návštěvami, pronájem televizorů pro pacienty, pronájem pokojů třetím osobám, stravovací zařízení a parkovací místa). Tyto související činnosti představují pouze malé procento veškerých činností nemocnic IRIS-H, což dosvědčuje jejich malý podíl (průměrně méně než 2 %) na celkových příjmech nemocnic IRIS-H.

| (42) | Souhrn těchto činností představuje náklady a příjmy nemocnic IRIS-H. Náklady jsou vedle jejich zvláštních činností dány jejich statutem veřejných nemocnic, který jim dává určitá omezení, jímž soukromé nemocnice nepodléhají. Provozní náklady nemocnic IRIS-H v rámci služeb obecného hospodářského zájmu (dále jen „SIEG“) a jejich souvisejících činností vzrostly, a to zejména z těchto důvodů:






  — | povinnost hradit odměny za jazykové znalosti (40) dvojjazyčným zaměstnancům, což představuje roční náklady odhadované (41) na (...) (42) milionů EUR na účet nemocnic IRIS-H, |
| --- | --- | --- |

(42)

Souhrn těchto činností představuje náklady a příjmy nemocnic IRIS-H. Náklady jsou vedle jejich zvláštních činností dány jejich statutem veřejných nemocnic, který jim dává určitá omezení, jímž soukromé nemocnice nepodléhají. Provozní náklady nemocnic IRIS-H v rámci služeb obecného hospodářského zájmu (dále jen „SIEG“) a jejich souvisejících činností vzrostly, a to zejména z těchto důvodů:

—

povinnost hradit odměny za jazykové znalosti (40) dvojjazyčným zaměstnancům, což představuje roční náklady odhadované (41) na (...) (42) milionů EUR na účet nemocnic IRIS-H,

40

41

42

| — | důchodový systém pro statutární zaměstnance (43) (jmenované úředníky), který je obecnější než systém používaný pro zaměstnance soukromého sektoru a na který musí nemocnice IRIS-H přispívat částkou odhadovanou na (...) EUR ročně, |
| --- | --- |

—

důchodový systém pro statutární zaměstnance (43) (jmenované úředníky), který je obecnější než systém používaný pro zaměstnance soukromého sektoru a na který musí nemocnice IRIS-H přispívat částkou odhadovanou na (...) EUR ročně,

43

| — | náklady spojené s dlouhodobými nemocemi statutárních zaměstnanců (44), které musí nést nemocnice IRIS-H (nikoliv systém sociálního zabezpečení) v celkové roční výši odhadované na (...) milionů EUR, |
| --- | --- |

—

náklady spojené s dlouhodobými nemocemi statutárních zaměstnanců (44), které musí nést nemocnice IRIS-H (nikoliv systém sociálního zabezpečení) v celkové roční výši odhadované na (...) milionů EUR,

44

| — | příplatky, které nemocnicím IRIS-H uložil region Brusel – hlavní město (45), který ukládá sazebník platný pro obecní zaměstnance, CPAS a nemocnice IRIS-H, přičemž tyto hodnoty kryjí pouze 60 % tohoto navýšení a roční náklady ve výši přibližně (...) milionů EUR zůstávají na nemocnicích IRIS-H, |
| --- | --- |

—

příplatky, které nemocnicím IRIS-H uložil region Brusel – hlavní město (45), který ukládá sazebník platný pro obecní zaměstnance, CPAS a nemocnice IRIS-H, přičemž tyto hodnoty kryjí pouze 60 % tohoto navýšení a roční náklady ve výši přibližně (...) milionů EUR zůstávají na nemocnicích IRIS-H,

45

| — | povinná účast nemocnic IRIS-H na nákladech zastřešující organizace IRIS-H (46), kdy jsou roční náklady odhadovány na (...) milionů EUR. |
| --- | --- |

—

povinná účast nemocnic IRIS-H na nákladech zastřešující organizace IRIS-H (46), kdy jsou roční náklady odhadovány na (...) milionů EUR.

46

| (43) | Tyto zbývající náklady musí nést nemocnice IRIS-H a nejsou kryty z jiných zdrojů veřejných financí (jako například BMF, viz 46. bod odůvodnění písm. a). |
| --- | --- |

(43)

Tyto zbývající náklady musí nést nemocnice IRIS-H a nejsou kryty z jiných zdrojů veřejných financí (jako například BMF, viz 46. bod odůvodnění písm. a).

2.5   Mechanismy financování a účetní mechanismy nemocnic IRIS-H

Mechanismy financování a účetní mechanismy nemocnic IRIS-H

2.5.1.   Systémy financování

Systémy financování

| (44) | Základní princip financování nemocnic IRIS-H je popsán v článku 46 (47) stanov každého z pěti místních nemocničních sdružení (viz 28. a 29. bod odůvodnění), kde je uvedeno následující:

  „Aniž by tím byl dotčen článek 109 zákona ze dne 7. srpna 1987 o nemocnicích, provozní hospodářský výsledek se rozděluje mezi společníky, kteří mají alespoň jednu pětinu z celkového počtu hlasů na valné hromadě, a to z rozhodnutí valné hromady.“
   (48)

  Na tomto základě mají obce a CPAS povinnost krýt celý schodek nemocnic IRIS-H, který je oznámen v jejich finančním účtu. Podle článku 106 zákona o CPAS mají obce povinnost krýt celý schodek svých CPAS (viz 22. bod odůvodnění). Obce tudíž (přímo a v důsledku povinnosti financování svých CPAS) zajišťují vždy pérennité (životaschopnost a kontinuitu) nemocnic IRIS-H, přičemž kryjí celý schodek, který by mohl nemocnicím vzniknout. |
| --- | --- |

(44)

Základní princip financování nemocnic IRIS-H je popsán v článku 46 (47) stanov každého z pěti místních nemocničních sdružení (viz 28. a 29. bod odůvodnění), kde je uvedeno následující:

47

„Aniž by tím byl dotčen článek 109 zákona ze dne 7. srpna 1987 o nemocnicích, provozní hospodářský výsledek se rozděluje mezi společníky, kteří mají alespoň jednu pětinu z celkového počtu hlasů na valné hromadě, a to z rozhodnutí valné hromady.“
   (48)

48

Na tomto základě mají obce a CPAS povinnost krýt celý schodek nemocnic IRIS-H, který je oznámen v jejich finančním účtu. Podle článku 106 zákona o CPAS mají obce povinnost krýt celý schodek svých CPAS (viz 22. bod odůvodnění). Obce tudíž (přímo a v důsledku povinnosti financování svých CPAS) zajišťují vždy pérennité (životaschopnost a kontinuitu) nemocnic IRIS-H, přičemž kryjí celý schodek, který by mohl nemocnicím vzniknout.

| (45) | Je jasné, že výše, do které se obce a CPAS musí podílet na krytí případných schodků nemocnic IRIS-H podle článku 46 jejich příslušných stanov záleží na výši, ve které jsou nemocnice IRIS-H schopny krýt své náklady z jiných zdrojů financování. |
| --- | --- |

(45)

Je jasné, že výše, do které se obce a CPAS musí podílet na krytí případných schodků nemocnic IRIS-H podle článku 46 jejich příslušných stanov záleží na výši, ve které jsou nemocnice IRIS-H schopny krýt své náklady z jiných zdrojů financování.

| (46) | Zákon LCH popisuje pět zdrojů financování rovnocenně dostupných pro veřejné a soukromé nemocnice. Výdaje na provoz belgických nemocnic jsou kryty převážně ze tří prvních zdrojů (49), zatímco ze čtvrtého a pátého zdroje se kryjí investiční výdaje nemocnic.






  (a) | Prvním zdrojem financování je rozpočet finančních prostředků (dále jen „BMF“) (50), který byl zřízen federálním ministerstvem zdravotnictví a který se týká pouze nemocniční péče, která je hrazena sociálním zabezpečením. BMF je stanoven pro každou nemocnici v rámci celkového rozpočtu federálního státu. Dostupný federální rozpočet se rozdělí mezi všechny nemocnice a nemusí nutně krýt všechny jejich způsobilé náklady. Od roku 2002 se rozpočet každé nemocnice určuje zejména s ohledem na počet dní, kdy byla péče poskytována v předcházejícím roce. Tato konkrétní částka je následně uhrazena každé nemocnici dvěma různými způsoby. Přesněji řečeno přibližně 85 % (pevná složka) této částky je nemocnicím placeno v měsíčních splátkách a zbývajících 15 % (variabilní složka) je placena na základě skutečných příjmů pacientů a dnů péče poskytnutých v nemocnici během roku. Na konci každého roku se BMF přepočítá na základě skutečných výsledků příslušného roku a podle výsledku tohoto výpočtu nemocnice dostane nebo má zaplatit určitou částku. BMF je podrobněji stanoven královskou vyhláškou ze dne 25. dubna 2002, která určuje podmínky a pravidla pro určení BMF poskytovaného nemocnicím. Královská vyhláška zejména určuje způsob stanovení BMF, druhu nákladů, které by mohl stát krýt, a za tímto účelem příslušná kritéria, která se mají použít (51). Je třeba uvést, že rozpočet BMF nebyl zřízen za účelem krytí skutečných nákladů každé nemocnice, ale že je naopak stanoven formou paušálního financování založeného na skutečně vynaložených nákladech těchto nemocnic. Z tohoto důvodu rozpočet BMF pravděpodobně nestačí v případě velkého zvýšení nákladů nebo jiného vývoje v organizaci a struktuře nákladů nemocnice. |
| --- | --- | --- |

(46)

Zákon LCH popisuje pět zdrojů financování rovnocenně dostupných pro veřejné a soukromé nemocnice. Výdaje na provoz belgických nemocnic jsou kryty převážně ze tří prvních zdrojů (49), zatímco ze čtvrtého a pátého zdroje se kryjí investiční výdaje nemocnic.

49

(a)

Prvním zdrojem financování je rozpočet finančních prostředků (dále jen „BMF“) (50), který byl zřízen federálním ministerstvem zdravotnictví a který se týká pouze nemocniční péče, která je hrazena sociálním zabezpečením. BMF je stanoven pro každou nemocnici v rámci celkového rozpočtu federálního státu. Dostupný federální rozpočet se rozdělí mezi všechny nemocnice a nemusí nutně krýt všechny jejich způsobilé náklady. Od roku 2002 se rozpočet každé nemocnice určuje zejména s ohledem na počet dní, kdy byla péče poskytována v předcházejícím roce. Tato konkrétní částka je následně uhrazena každé nemocnici dvěma různými způsoby. Přesněji řečeno přibližně 85 % (pevná složka) této částky je nemocnicím placeno v měsíčních splátkách a zbývajících 15 % (variabilní složka) je placena na základě skutečných příjmů pacientů a dnů péče poskytnutých v nemocnici během roku. Na konci každého roku se BMF přepočítá na základě skutečných výsledků příslušného roku a podle výsledku tohoto výpočtu nemocnice dostane nebo má zaplatit určitou částku. BMF je podrobněji stanoven královskou vyhláškou ze dne 25. dubna 2002, která určuje podmínky a pravidla pro určení BMF poskytovaného nemocnicím. Královská vyhláška zejména určuje způsob stanovení BMF, druhu nákladů, které by mohl stát krýt, a za tímto účelem příslušná kritéria, která se mají použít (51). Je třeba uvést, že rozpočet BMF nebyl zřízen za účelem krytí skutečných nákladů každé nemocnice, ale že je naopak stanoven formou paušálního financování založeného na skutečně vynaložených nákladech těchto nemocnic. Z tohoto důvodu rozpočet BMF pravděpodobně nestačí v případě velkého zvýšení nákladů nebo jiného vývoje v organizaci a struktuře nákladů nemocnice.

50

51

| (b) | Druhým zdrojem financování jsou částky obdržené ze systému sociálního zabezpečení, které správa Státního institutu nemocenského a invalidního pojištění (Institut national d'assurance maladie-invalidité, dále jen „INAMI“) zaplatila nemocnicím za péči poskytovanou pacientům. Toto financování je založeno na zákoně loi Assurance Maladie-Invalidité (52) (zákon o nemocenském a invalidním pojištění) nebo na jeho znění konsolidovaném v zákoně ze dne 14. července 1994 (53), který určuje belgický systém sociálního zabezpečení, co se týče nemoci a invalidity, a který upřesňuje, které lékařské služby a léky by mohly být hrazeny ze sociálního zabezpečení. Nemocnice fakturují institutu INAMI přímo část odměn lékařů a výdajů na léky podávané pacientům. Výše částek, které INAMI platí, však nepokryje veškeré výdaje nemocnic na poskytování jejich nemocniční péče. Z tohoto důvodu nemocnicím, které nemají dostatečné finanční zdroje, hrozí schodky. |
| --- | --- |

(b)

Druhým zdrojem financování jsou částky obdržené ze systému sociálního zabezpečení, které správa Státního institutu nemocenského a invalidního pojištění (Institut national d'assurance maladie-invalidité, dále jen „INAMI“) zaplatila nemocnicím za péči poskytovanou pacientům. Toto financování je založeno na zákoně loi Assurance Maladie-Invalidité (52) (zákon o nemocenském a invalidním pojištění) nebo na jeho znění konsolidovaném v zákoně ze dne 14. července 1994 (53), který určuje belgický systém sociálního zabezpečení, co se týče nemoci a invalidity, a který upřesňuje, které lékařské služby a léky by mohly být hrazeny ze sociálního zabezpečení. Nemocnice fakturují institutu INAMI přímo část odměn lékařů a výdajů na léky podávané pacientům. Výše částek, které INAMI platí, však nepokryje veškeré výdaje nemocnic na poskytování jejich nemocniční péče. Z tohoto důvodu nemocnicím, které nemají dostatečné finanční zdroje, hrozí schodky.

52

53

| (c) | Třetí zdroj financování tvoří platby nemocnicím přímo od pacientů nebo od jejich soukromých zdravotních pojišťoven. Těchto plateb je zapotřebí, protože sociální zabezpečení nekryje veškeré odměny lékařů, léky a jiný materiál (například implantáty). Když si navíc pacienti zvolí samostatný pokoj, mohou být příplatky fakturovány nad běžnou cenu hospitalizace a normální odměny lékařů (standardní tarify fakturované pro každý úkon jsou zvýšeny). Pacientům je také možné fakturovat příplatky za používání některých doplňkových služeb (například pronájem televizoru, používání parkoviště nemocnice atd.).
  Všechny tyto platby, které hradí pacienti nebo třetí osoby za úkony lékařů nemocnice týkající se hospitalizovaných pacientů, musí nemocnice přijímat centrálně (54). Nemocnice a jejich lékaři uzavírají smlouvy, které určují procenta částek, které si nemocnice strhávají, aby je mohly použít na krytí svých výdajů na odměny a na ostatní výdaje, které nejsou financovány z rozpočtu BMF (55). Nemocnice mohou použít tyto srážky nejen na normální odměny lékařů, ale také na část výše uvedených příplatků za účelem krytí části svých výdajů (opět v souladu s dohodou uzavřenou mezi nemocnicí a jejími lékaři). Část odměn lékařů tedy k jejich odměnám neslouží, ale používá se na krytí provozních výdajů nemocnic. |
| --- | --- |

(c)

Třetí zdroj financování tvoří platby nemocnicím přímo od pacientů nebo od jejich soukromých zdravotních pojišťoven. Těchto plateb je zapotřebí, protože sociální zabezpečení nekryje veškeré odměny lékařů, léky a jiný materiál (například implantáty). Když si navíc pacienti zvolí samostatný pokoj, mohou být příplatky fakturovány nad běžnou cenu hospitalizace a normální odměny lékařů (standardní tarify fakturované pro každý úkon jsou zvýšeny). Pacientům je také možné fakturovat příplatky za používání některých doplňkových služeb (například pronájem televizoru, používání parkoviště nemocnice atd.).

Všechny tyto platby, které hradí pacienti nebo třetí osoby za úkony lékařů nemocnice týkající se hospitalizovaných pacientů, musí nemocnice přijímat centrálně (54). Nemocnice a jejich lékaři uzavírají smlouvy, které určují procenta částek, které si nemocnice strhávají, aby je mohly použít na krytí svých výdajů na odměny a na ostatní výdaje, které nejsou financovány z rozpočtu BMF (55). Nemocnice mohou použít tyto srážky nejen na normální odměny lékařů, ale také na část výše uvedených příplatků za účelem krytí části svých výdajů (opět v souladu s dohodou uzavřenou mezi nemocnicí a jejími lékaři). Část odměn lékařů tedy k jejich odměnám neslouží, ale používá se na krytí provozních výdajů nemocnic.

54

55

| (d) | Čtvrtý zdroj financování slouží zvláště na krytí investičních výdajů nemocnic. Investice nemocnic jsou většinou financovány státem (podílí se na nich federální vláda a příslušný region) a zbývající část je financována z vlastních fondů nemocnic a z bankovních půjček. Financování ze strany veřejných orgánů je určeno na krytí výdajů na stavební práce a na rekonstrukce nemocnice nebo oddělení a výdajů na prvotní vybavení a na prvotní pořízení lékařských přístrojů (56). Investiční podpora má určitý strop (například ve výši paušální částky na metr čtvereční nebo na jednotku). |
| --- | --- |

(d)

Čtvrtý zdroj financování slouží zvláště na krytí investičních výdajů nemocnic. Investice nemocnic jsou většinou financovány státem (podílí se na nich federální vláda a příslušný region) a zbývající část je financována z vlastních fondů nemocnic a z bankovních půjček. Financování ze strany veřejných orgánů je určeno na krytí výdajů na stavební práce a na rekonstrukce nemocnice nebo oddělení a výdajů na prvotní vybavení a na prvotní pořízení lékařských přístrojů (56). Investiční podpora má určitý strop (například ve výši paušální částky na metr čtvereční nebo na jednotku).

56

| (e) | Pátý a poslední zdroj veřejného financování je spojen s investicemi a týká se výdajů na projektové studie a vypracování stavebních projektů, ale také výdajů na uzavření nebo nevyužívání nemocnice nebo oddělení nemocnice (57). V praxi se tento druh financování často nevyužívá. |
| --- | --- |

(e)

Pátý a poslední zdroj veřejného financování je spojen s investicemi a týká se výdajů na projektové studie a vypracování stavebních projektů, ale také výdajů na uzavření nebo nevyužívání nemocnice nebo oddělení nemocnice (57). V praxi se tento druh financování často nevyužívá.

57

| (47) | Článek 109 LCH (nyní článek 125 LCH ve znění zákona ze dne 10. července 2008 (58)) stanoví systém dodatečného financování, jehož příjemci mohou být pouze veřejné nemocnice (jako nemocnice IRIS-H). V souladu s tímto ustanovením jsou povinny hradit schodky veřejných nemocnic plynoucích z jejich nemocniční činnosti obce, které je kontrolují (prostřednictvím CPAS nebo nějaké centrální struktury, jako je IRIS-H). Princip (částečného) krytí schodků obcemi byl již zahrnut v zákoně, který předcházel LCH, tedy v zákoně ze dne 23. prosince 1963 (59), a byl potvrzen v článku 34 zákona ze dne 28. prosince 1973 (60). Kritéria, která je třeba vzít v úvahu ke stanovení schodku, který jsou obce povinny krýt, jsou určena v královské vyhlášce (61). Na tomto základě federální ministr zdravotnictví každý rok určuje výši schodků pro každou veřejnou nemocnici. V praxi schodek určený ministrem přesně neodpovídá schodku podle finančního účtu provozu nemocnice, protože některé nákladové položky (například výsledek mimonemocničních činností nemocnice, které jak je vysvětleno ve 155. bodě odůvodnění (62), jsou čistě spojeny s nemocničními činnostmi v případě nemocnic IRIS-H) spadající do nákladů nejsou zahrnuty do schodku krytého podle článku 109 LCH. |
| --- | --- |

(47)

Článek 109 LCH (nyní článek 125 LCH ve znění zákona ze dne 10. července 2008 (58)) stanoví systém dodatečného financování, jehož příjemci mohou být pouze veřejné nemocnice (jako nemocnice IRIS-H). V souladu s tímto ustanovením jsou povinny hradit schodky veřejných nemocnic plynoucích z jejich nemocniční činnosti obce, které je kontrolují (prostřednictvím CPAS nebo nějaké centrální struktury, jako je IRIS-H). Princip (částečného) krytí schodků obcemi byl již zahrnut v zákoně, který předcházel LCH, tedy v zákoně ze dne 23. prosince 1963 (59), a byl potvrzen v článku 34 zákona ze dne 28. prosince 1973 (60). Kritéria, která je třeba vzít v úvahu ke stanovení schodku, který jsou obce povinny krýt, jsou určena v královské vyhlášce (61). Na tomto základě federální ministr zdravotnictví každý rok určuje výši schodků pro každou veřejnou nemocnici. V praxi schodek určený ministrem přesně neodpovídá schodku podle finančního účtu provozu nemocnice, protože některé nákladové položky (například výsledek mimonemocničních činností nemocnice, které jak je vysvětleno ve 155. bodě odůvodnění (62), jsou čistě spojeny s nemocničními činnostmi v případě nemocnic IRIS-H) spadající do nákladů nejsou zahrnuty do schodku krytého podle článku 109 LCH.

58

59

60

61

62

| (48) | Nemocnice IRIS-H tedy využívají kompletní mechanismus financování, který jim zajišťuje krytí celého schodku, který by jim mohl vzniknout. Pět obecných pravidel stanovených zákonem LCH (viz 46. bod odůvodnění) kryje většinu provozních a investičních nákladů nemocnic. Pokud tyto zdroje nestačí krýt náklady spojené s činnostmi těchto nemocnic, článek 46 stanov nemocnic IRIS-H dává obcím povinnost zcela krýt veškerý schodek nemocnic IRIS-H (viz 44. a 45. bod odůvodnění). Účetní schodek krytý článkem 46 stanov nutně zahrnuje „schodek krytý článkem 109 LCH“ (63) (viz 47. bod odůvodnění). Tím, že se pokryje celý účetní schodek, obce také plní svoji povinnost v souladu s článkem 109 LCH. Způsob platby tohoto mechanismu vyrovnání schodků bude popsán níže (viz bod 7.3.5). |
| --- | --- |

(48)

Nemocnice IRIS-H tedy využívají kompletní mechanismus financování, který jim zajišťuje krytí celého schodku, který by jim mohl vzniknout. Pět obecných pravidel stanovených zákonem LCH (viz 46. bod odůvodnění) kryje většinu provozních a investičních nákladů nemocnic. Pokud tyto zdroje nestačí krýt náklady spojené s činnostmi těchto nemocnic, článek 46 stanov nemocnic IRIS-H dává obcím povinnost zcela krýt veškerý schodek nemocnic IRIS-H (viz 44. a 45. bod odůvodnění). Účetní schodek krytý článkem 46 stanov nutně zahrnuje „schodek krytý článkem 109 LCH“ (63) (viz 47. bod odůvodnění). Tím, že se pokryje celý účetní schodek, obce také plní svoji povinnost v souladu s článkem 109 LCH. Způsob platby tohoto mechanismu vyrovnání schodků bude popsán níže (viz bod 7.3.5).

63

2.5.2.   Účetní povinnosti

Účetní povinnosti

| (49) | Všechny nemocnice (veřejné i soukromé) podléhají povinnostem týkajícím se účetnictví a transparentnosti. Každá nemocnice musí zejména vést jasné účetnictví, které uvádí nákladovou cenu za každou službu a které dodržuje povinnosti stanovené zákonem ze dne 17. července 1975 (64) týkající se účetnictví a účetní závěrky organizací (65). Mimonemocniční činnosti nemocnic musí být zapsány na zvláštních účtech. Nemocnice jsou také povinny stanovit auditora, který má za úkol potvrdit jejich účetnictví a jejich účetní závěrky (66). Nemocnice jsou povinny oznámit určité informace (finanční) federálnímu ministerstvu zdravotnictví (67) a jeho federální veřejné oddělení pro zdravotnictví má také za úkol kontrolovat dodržování ustanovení zákona LCH (68). |
| --- | --- |

(49)

Všechny nemocnice (veřejné i soukromé) podléhají povinnostem týkajícím se účetnictví a transparentnosti. Každá nemocnice musí zejména vést jasné účetnictví, které uvádí nákladovou cenu za každou službu a které dodržuje povinnosti stanovené zákonem ze dne 17. července 1975 (64) týkající se účetnictví a účetní závěrky organizací (65). Mimonemocniční činnosti nemocnic musí být zapsány na zvláštních účtech. Nemocnice jsou také povinny stanovit auditora, který má za úkol potvrdit jejich účetnictví a jejich účetní závěrky (66). Nemocnice jsou povinny oznámit určité informace (finanční) federálnímu ministerstvu zdravotnictví (67) a jeho federální veřejné oddělení pro zdravotnictví má také za úkol kontrolovat dodržování ustanovení zákona LCH (68).

64

65

66

67

68

3.   POPIS OPATŘENÍ, JEŽ JSOU PŘEDMĚTEM STÍŽNOSTI

POPIS OPATŘENÍ, JEŽ JSOU PŘEDMĚTEM STÍŽNOSTI

| (50) | Podle stěžovatelů na sebe region Brusel – hlavní město de facto vzal úkol bruselských obcí týkající se vyrovnání schodků nemocnic IRIS-H. Stěžovatelé zejména zmiňují zvláště podporu fondu Fonds régional bruxellois de refinancement des trésoreries communales (dále jen „FRBRTC“), který zřídil region Brusel – hlavní město (69). Dále tvrdí, že region Brusel – hlavní město také obcím poskytl zvláštní subvence (70) (do výše 10 milionů EUR ročně od roku 2003), které byly podle nich převedeny jako podpora nemocnicím IRIS-H. |
| --- | --- |

(50)

Podle stěžovatelů na sebe region Brusel – hlavní město de facto vzal úkol bruselských obcí týkající se vyrovnání schodků nemocnic IRIS-H. Stěžovatelé zejména zmiňují zvláště podporu fondu Fonds régional bruxellois de refinancement des trésoreries communales (dále jen „FRBRTC“), který zřídil region Brusel – hlavní město (69). Dále tvrdí, že region Brusel – hlavní město také obcím poskytl zvláštní subvence (70) (do výše 10 milionů EUR ročně od roku 2003), které byly podle nich převedeny jako podpora nemocnicím IRIS-H.

69

70

| (51) | Stěžovatelé sice nezpochybňují pravomoc regionu Brusel – hlavní město týkající se těchto obcí, avšak mají za to, že to, co je považováno za regionální financování nemocnic IRIS-H, přesahuje ustanovení článku 109 LCH vztahující se na krytí schodků (viz také 47. bod odůvodnění). Stěžovatelé tvrdí, že nemocnice IRIS-H přijaly velké částky z regionálního financování poskytnutého obcím, kde se nemocnice nachází, a že nelze toto financování obhájit na základě ustanovení LCH. Stěžovatelé neuvádějí povinnost krytí schodků podle článku 46 stanov nemocnic IRIS-H. |
| --- | --- |

(51)

Stěžovatelé sice nezpochybňují pravomoc regionu Brusel – hlavní město týkající se těchto obcí, avšak mají za to, že to, co je považováno za regionální financování nemocnic IRIS-H, přesahuje ustanovení článku 109 LCH vztahující se na krytí schodků (viz také 47. bod odůvodnění). Stěžovatelé tvrdí, že nemocnice IRIS-H přijaly velké částky z regionálního financování poskytnutého obcím, kde se nemocnice nachází, a že nelze toto financování obhájit na základě ustanovení LCH. Stěžovatelé neuvádějí povinnost krytí schodků podle článku 46 stanov nemocnic IRIS-H.

| (52) | Stěžovatelé také uvádějí poskytnutí přibližně 100 milionů EUR prostřednictvím FRBRTC v rámci restrukturalizace veřejných bruselských nemocnic, která vedla k založení nemocnic IRIS-H (viz také bod 2.2). Stěžovatelé tvrdí, že tato operace vedla k nadměrnému vyrovnávání nákladů nemocnic IRIS-H. |
| --- | --- |

(52)

Stěžovatelé také uvádějí poskytnutí přibližně 100 milionů EUR prostřednictvím FRBRTC v rámci restrukturalizace veřejných bruselských nemocnic, která vedla k založení nemocnic IRIS-H (viz také bod 2.2). Stěžovatelé tvrdí, že tato operace vedla k nadměrnému vyrovnávání nákladů nemocnic IRIS-H.

4.   DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

4.1   Rozhodnutí Komise z roku 2009

Rozhodnutí Komise z roku 2009

| (53) | Jak bylo uvedeno výše (viz 5. bod odůvodnění), Komise dne 28. října 2009 přijala rozhodnutí, že nevznese námitky (71), jelikož došla k závěru, že veřejné financování nemocnic IRIS-H v regionu Brusel – hlavní město je státní podpora slučitelná s vnitřním trhem jakožto vyrovnání nákladů na služby obecného hospodářského zájmu. Komise toto rozhodnutí založila na rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005 a přímo na čl. 86 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství (nyní čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování EU). |
| --- | --- |

(53)

Jak bylo uvedeno výše (viz 5. bod odůvodnění), Komise dne 28. října 2009 přijala rozhodnutí, že nevznese námitky (71), jelikož došla k závěru, že veřejné financování nemocnic IRIS-H v regionu Brusel – hlavní město je státní podpora slučitelná s vnitřním trhem jakožto vyrovnání nákladů na služby obecného hospodářského zájmu. Komise toto rozhodnutí založila na rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005 a přímo na čl. 86 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství (nyní čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování EU).

71

| (54) | Komise se ve svém rozhodnutí domnívala, že nemocnice IRIS-H mají tři úkoly veřejné nemocniční služby: v prvé řadě obecné nemocniční úkoly poskytované všemi nemocnicemi (veřejnými či soukromými) v souladu se zákonem LCH (72); za druhé povinnost léčit každého pacienta za každých okolností, včetně situací mimo pohotovostní péči (73); za třetí povinnost poskytnout svou kompletní nemocniční péči na různých místech (74). Komise také došla k závěru, že nemocnice IRIS-H mají mimonemocniční úkoly veřejné služby, které spočívají v poskytování sociální pomoci vedle zdravotní péče (75). Rozhodnutí se také odvolává na povinnost dvojjazyčnosti (76). Nemocnice IRIS-H jsou tím údajně pověřeny podle zákona LCH, zákona o CPAS, strategických plánů IRIS-H a dohody podepsané nemocnicemi IRIS-H a CPAS. Komise se také domnívala, že parametry vyrovnávacích plateb byly stanoveny předem (77) a že byly zavedeny dostatečné postupy k zabránění nadměrnému vyrovnání a jeho zabránění (78). Komise také s uspokojením uvedla, že nemocnice IRIS-H vedly oddělené účty pro své činnosti nemocniční péče a pro mimonemocniční činnost (79), čímž zaručovaly zabránění křížového subvencování obchodní činnosti nemocnic IRIS-H (mimo služeb obecného hospodářského zájmu) (80). |
| --- | --- |

(54)

Komise se ve svém rozhodnutí domnívala, že nemocnice IRIS-H mají tři úkoly veřejné nemocniční služby: v prvé řadě obecné nemocniční úkoly poskytované všemi nemocnicemi (veřejnými či soukromými) v souladu se zákonem LCH (72); za druhé povinnost léčit každého pacienta za každých okolností, včetně situací mimo pohotovostní péči (73); za třetí povinnost poskytnout svou kompletní nemocniční péči na různých místech (74). Komise také došla k závěru, že nemocnice IRIS-H mají mimonemocniční úkoly veřejné služby, které spočívají v poskytování sociální pomoci vedle zdravotní péče (75). Rozhodnutí se také odvolává na povinnost dvojjazyčnosti (76). Nemocnice IRIS-H jsou tím údajně pověřeny podle zákona LCH, zákona o CPAS, strategických plánů IRIS-H a dohody podepsané nemocnicemi IRIS-H a CPAS. Komise se také domnívala, že parametry vyrovnávacích plateb byly stanoveny předem (77) a že byly zavedeny dostatečné postupy k zabránění nadměrnému vyrovnání a jeho zabránění (78). Komise také s uspokojením uvedla, že nemocnice IRIS-H vedly oddělené účty pro své činnosti nemocniční péče a pro mimonemocniční činnost (79), čímž zaručovaly zabránění křížového subvencování obchodní činnosti nemocnic IRIS-H (mimo služeb obecného hospodářského zájmu) (80).

72

73

74

75

76

77

78

79

80

| (55) | Komise také zkoumala, zda nemocnice IRIS-H dostaly nadměrné vyrovnání v minulosti (tedy v letech 1996 až 2007) (81), a zjistila, že tomu tak nebylo (82). Kromě posouzení celkových opatření týkajících se financování Komise také zkoumala uvedený mechanismus zálohových plateb. Jelikož pravidelně docházelo k tomu, že podpora podle článku 109 LCH byla vyplácena s velkým zpožděním, které dosahovalo až 10 let, nemocnice IRIS-H nejspíš dostaly zálohu na tyto neuhrazené platby prostřednictvím FRBRTC. Komise došla k závěru, že jelikož tyto uváděné zálohy byly v každém případě splaceny po úhradě vyrovnání schodku v souladu s článkem 109 LCH, nemohly vést k nadměrnému vyrovnání pro nemocnice IRIS-H (83). |
| --- | --- |

(55)

Komise také zkoumala, zda nemocnice IRIS-H dostaly nadměrné vyrovnání v minulosti (tedy v letech 1996 až 2007) (81), a zjistila, že tomu tak nebylo (82). Kromě posouzení celkových opatření týkajících se financování Komise také zkoumala uvedený mechanismus zálohových plateb. Jelikož pravidelně docházelo k tomu, že podpora podle článku 109 LCH byla vyplácena s velkým zpožděním, které dosahovalo až 10 let, nemocnice IRIS-H nejspíš dostaly zálohu na tyto neuhrazené platby prostřednictvím FRBRTC. Komise došla k závěru, že jelikož tyto uváděné zálohy byly v každém případě splaceny po úhradě vyrovnání schodku v souladu s článkem 109 LCH, nemohly vést k nadměrnému vyrovnání pro nemocnice IRIS-H (83).

81

82

83

4.2   Rozhodnutí o zrušení Tribunálu z roku 2012

Rozhodnutí o zrušení Tribunálu z roku 2012

| (56) | V odpověď na rozhodnutí Komise z roku 2009 podali stěžovatelé žalobu na neplatnost tohoto rozhodnutí k Tribunálu (84). Stěžovatelé tvrdili, že Komise poškodila jejich procesní práva, protože nezahájila formální vyšetřovací řízení, kdy Komise měla konstatovat existenci vážných nedostatků v rámci předmětného posuzování (85). |
| --- | --- |

(56)

V odpověď na rozhodnutí Komise z roku 2009 podali stěžovatelé žalobu na neplatnost tohoto rozhodnutí k Tribunálu (84). Stěžovatelé tvrdili, že Komise poškodila jejich procesní práva, protože nezahájila formální vyšetřovací řízení, kdy Komise měla konstatovat existenci vážných nedostatků v rámci předmětného posuzování (85).

84

85

| (57) | Tribunál rozhodnutí Komise z roku 2009 zrušil rozsudkem ze dne 7. listopadu 2012 ve věci T-137/10 a konstatoval, že Komise byla povinna zahájit formální vyšetřovací řízení (86). |
| --- | --- |

(57)

Tribunál rozhodnutí Komise z roku 2009 zrušil rozsudkem ze dne 7. listopadu 2012 ve věci T-137/10 a konstatoval, že Komise byla povinna zahájit formální vyšetřovací řízení (86).

86

| (58) | Tribunál se nejdříve zaměřil na otázku, zda nemocnice IRIS-H byly pověřeny úkoly jasně určených veřejných služeb (87). Zjistil, že všechny strany se shodují na tom, že LCH pověřuje všechny nemocnice, veřejné a soukromé, úkoly veřejné služby obecné nemocniční péče (88). Jedinou pochybností tedy bylo, zda Komise pochybila ve svém závěru v předběžném zjišťování, zda nemocnice IRIS-H byly pověřeny veřejnými nemocničními službami a dodatečnými mimonemocničními službami (89). Tribunál došel k závěru, že existují pochybnosti, co se týče otázky, zda ustanovení, na nichž Komise založila své rozhodnutí, jsou dostačující pro pověření nemocnic IRIS-H dodatečnými službami spočívajícími v péči o každého pacienta za všech okolností (90), v poskytování nemocniční péče na různých místech (91) a v zajišťování dodatečných sociálních služeb (92). Co se týče úkolu spočívajícího v poskytování nemocniční péče na různých místech, Tribunál poznamenal, že bylo obtížné rozlišit, v čem se tento úkol liší od obecných požadavků programování nebo fungování platných pro všechny nemocnice spadající pod LCH (93). |
| --- | --- |

(58)

Tribunál se nejdříve zaměřil na otázku, zda nemocnice IRIS-H byly pověřeny úkoly jasně určených veřejných služeb (87). Zjistil, že všechny strany se shodují na tom, že LCH pověřuje všechny nemocnice, veřejné a soukromé, úkoly veřejné služby obecné nemocniční péče (88). Jedinou pochybností tedy bylo, zda Komise pochybila ve svém závěru v předběžném zjišťování, zda nemocnice IRIS-H byly pověřeny veřejnými nemocničními službami a dodatečnými mimonemocničními službami (89). Tribunál došel k závěru, že existují pochybnosti, co se týče otázky, zda ustanovení, na nichž Komise založila své rozhodnutí, jsou dostačující pro pověření nemocnic IRIS-H dodatečnými službami spočívajícími v péči o každého pacienta za všech okolností (90), v poskytování nemocniční péče na různých místech (91) a v zajišťování dodatečných sociálních služeb (92). Co se týče úkolu spočívajícího v poskytování nemocniční péče na různých místech, Tribunál poznamenal, že bylo obtížné rozlišit, v čem se tento úkol liší od obecných požadavků programování nebo fungování platných pro všechny nemocnice spadající pod LCH (93).

87

88

89

90

91

92

93

| (59) | Tribunál se následně zaměřil na otázku, zda Komise dokázala existenci jasných parametrů vyrovnání (94). Co se týče úkolů nemocniční péče, Tribunál se zaměřil na mechanismus vyrovnání deficitů podle článku 109 LCH (95), přičemž zdůraznil, že stěžovatelé tyto mechanismy nenapadli (96), a zaměřil se také na údajný mechanismus regionálního financování prostřednictvím FRBRTC, zavedený za účelem dočasného poskytování částek potřebných k vyrovnání deficitů nemocnic IRIS-H před tím, než nabude účinku krytí předpokládaných deficitů podle článku 109 LCH (97). Co se týče článku 109, Tribunál usoudil, že stěžovatelé nepředložili argumenty, které by měly význam pro pozitivní posouzení tohoto článku ze strany Komise (98). Naopak co se týče záloh poskytovaných prostřednictvím mechanismu FRBRTC, Tribunál došel k závěru, že Komise nezaregistrovala parametry výpočtu těchto záloh (99), a tudíž nepřistoupila k celkovému posouzení těchto záloh (100). Tribunál dodal, že Komise popřela vlastní rozhodnutí, protože tvrdila během jednání, že FRBRTC je pouze mechanismus, kterým region Brusel – hlavní město financuje bruselské obce, a nikoli nemocnice IRIS-H (101). |
| --- | --- |

(59)

Tribunál se následně zaměřil na otázku, zda Komise dokázala existenci jasných parametrů vyrovnání (94). Co se týče úkolů nemocniční péče, Tribunál se zaměřil na mechanismus vyrovnání deficitů podle článku 109 LCH (95), přičemž zdůraznil, že stěžovatelé tyto mechanismy nenapadli (96), a zaměřil se také na údajný mechanismus regionálního financování prostřednictvím FRBRTC, zavedený za účelem dočasného poskytování částek potřebných k vyrovnání deficitů nemocnic IRIS-H před tím, než nabude účinku krytí předpokládaných deficitů podle článku 109 LCH (97). Co se týče článku 109, Tribunál usoudil, že stěžovatelé nepředložili argumenty, které by měly význam pro pozitivní posouzení tohoto článku ze strany Komise (98). Naopak co se týče záloh poskytovaných prostřednictvím mechanismu FRBRTC, Tribunál došel k závěru, že Komise nezaregistrovala parametry výpočtu těchto záloh (99), a tudíž nepřistoupila k celkovému posouzení těchto záloh (100). Tribunál dodal, že Komise popřela vlastní rozhodnutí, protože tvrdila během jednání, že FRBRTC je pouze mechanismus, kterým region Brusel – hlavní město financuje bruselské obce, a nikoli nemocnice IRIS-H (101).

94

95

96

97

98

99

100

101

| (60) | Co se týče veřejného financování dodatečných sociálních úkolů nemocnic IRIS-H (102), Tribunál zdůraznil, že toto financování také zjevně pochází od FRBRTC, který uzavřel dohodu s dotčenými bruselskými obcemi, že jim poskytne zvláštní podporu, aby jim umožnil financování sociálních úkolů poskytovaných nemocnicemi IRIS-H (103). Tribunál dospěl k závěru, že tato dohoda neupřesňuje parametry vyrovnání předběžně spojené s dodatečnými sociálními úkoly svěřenými nemocnicím IRIS-H (104). |
| --- | --- |

(60)

Co se týče veřejného financování dodatečných sociálních úkolů nemocnic IRIS-H (102), Tribunál zdůraznil, že toto financování také zjevně pochází od FRBRTC, který uzavřel dohodu s dotčenými bruselskými obcemi, že jim poskytne zvláštní podporu, aby jim umožnil financování sociálních úkolů poskytovaných nemocnicemi IRIS-H (103). Tribunál dospěl k závěru, že tato dohoda neupřesňuje parametry vyrovnání předběžně spojené s dodatečnými sociálními úkoly svěřenými nemocnicím IRIS-H (104).

102

103

104

| (61) | Tribunál se následně zaměřil na otázku, zda Komise dokázala existenci řízení, aby zabránila nadměrnému vyrovnání a zajistila absenci nadměrného vyrovnání (105). Tribunál nejdříve dospěl k závěru, že LCH poskytuje dostatečné záruky k zajištění, aby postup podle jeho článku 109 nevedl k nadměrnému vyrovnání (106). Dospěl k závěru, že Komise nedokázala existenci mechanismu týkajícího se platby záloh obcemi (107) a zejména zdůraznil zjevnou absenci právních povinností pro nemocnice IRIS-H, aby splácely tyto zálohy po obdržení financování svého deficitu podle článku 109 LCH (108). Co se týče zvláštních subvencí, o nichž Komise tvrdí, že slouží k financování dodatečných sociálních služeb, Tribunál dospěl k závěru, že posouzení Komise týkající se způsobu umožňujícímu zabránit nadměrnému vyrovnání v rámci financování sociálních úkolů, je nedostatečné (109). |
| --- | --- |

(61)

Tribunál se následně zaměřil na otázku, zda Komise dokázala existenci řízení, aby zabránila nadměrnému vyrovnání a zajistila absenci nadměrného vyrovnání (105). Tribunál nejdříve dospěl k závěru, že LCH poskytuje dostatečné záruky k zajištění, aby postup podle jeho článku 109 nevedl k nadměrnému vyrovnání (106). Dospěl k závěru, že Komise nedokázala existenci mechanismu týkajícího se platby záloh obcemi (107) a zejména zdůraznil zjevnou absenci právních povinností pro nemocnice IRIS-H, aby splácely tyto zálohy po obdržení financování svého deficitu podle článku 109 LCH (108). Co se týče zvláštních subvencí, o nichž Komise tvrdí, že slouží k financování dodatečných sociálních služeb, Tribunál dospěl k závěru, že posouzení Komise týkající se způsobu umožňujícímu zabránit nadměrnému vyrovnání v rámci financování sociálních úkolů, je nedostatečné (109).

105

106

107

108

109

| (62) | Co se týče otázky, zda nemocnice IRIS-H v praxi obdržely nadměrné vyrovnání (110), Tribunál prostě poznamenal, že rozsah analýzy je příliš velký a že se vztahuje na veškeré finanční výsledky nemocnic IRIS-H za období více než deset let (111). Aniž by Tribunál konkrétně rozhodl o závěru Komise, podle něhož k nadměrnému vyrovnání nedošlo, usoudil, že rozsah a složitost posouzení provedeného Komisí jsou samy o sobě nepřímým důkazem, který podporuje tvrzení stěžovatelů, vycházejícím z existence vážných obtíží (112). |
| --- | --- |

(62)

Co se týče otázky, zda nemocnice IRIS-H v praxi obdržely nadměrné vyrovnání (110), Tribunál prostě poznamenal, že rozsah analýzy je příliš velký a že se vztahuje na veškeré finanční výsledky nemocnic IRIS-H za období více než deset let (111). Aniž by Tribunál konkrétně rozhodl o závěru Komise, podle něhož k nadměrnému vyrovnání nedošlo, usoudil, že rozsah a složitost posouzení provedeného Komisí jsou samy o sobě nepřímým důkazem, který podporuje tvrzení stěžovatelů, vycházejícím z existence vážných obtíží (112).

110

111

112

| (63) | Stěžovatelé také přednesli argument, podle něhož měla Komise vzít ve svém posuzování v úvahu kritérium ekonomické efektivity poskytovatele služby obecného hospodářského zájmu (dále jen „SOHZ“) (113). Tribunál však tento argument zamítl a dospěl k závěru, že:

  „kritérium hospodářské efektivity podniku při poskytování SOHZ pro posouzení slučitelnosti státní podpory vzhledem k čl. 86 odst. 2 ES nepoužije, takže volbu hospodářské efektivity provozovatele veřejné služby provedená vnitrostátními orgány nelze v tomto bodě kritizovat.“
   (114) |
| --- | --- |

(63)

Stěžovatelé také přednesli argument, podle něhož měla Komise vzít ve svém posuzování v úvahu kritérium ekonomické efektivity poskytovatele služby obecného hospodářského zájmu (dále jen „SOHZ“) (113). Tribunál však tento argument zamítl a dospěl k závěru, že:

113

„kritérium hospodářské efektivity podniku při poskytování SOHZ pro posouzení slučitelnosti státní podpory vzhledem k čl. 86 odst. 2 ES nepoužije, takže volbu hospodářské efektivity provozovatele veřejné služby provedená vnitrostátními orgány nelze v tomto bodě kritizovat.“
   (114)

114

| (64) | Po shrnutí těchto závěrů Tribunál uvedl:

  „[Žalobkyně] uplatňuje soubor shodujících se nepřímých důkazů, které svědčí o závažných obtížích v případě slučitelnosti přezkoumávaných opatření s ohledem na kritéria použití čl. 86 odst. 2 ES [platný čl. 106 odst. 2 SFEU], týkající se zaprvé jasně definovaného zmocnění k poskytování veřejné služby nemocniční péče a sociální veřejné služby, specifických pro nemocnice IRIS, zadruhé předem stanovených parametrů vyrovnání a zatřetí podmínek umožňujících zabránit nadměrnému vyrovnání v rámci financování těchto úkolů veřejné služby [...].“
   (115) |
| --- | --- |

(64)

Po shrnutí těchto závěrů Tribunál uvedl:

„[Žalobkyně] uplatňuje soubor shodujících se nepřímých důkazů, které svědčí o závažných obtížích v případě slučitelnosti přezkoumávaných opatření s ohledem na kritéria použití čl. 86 odst. 2 ES [platný čl. 106 odst. 2 SFEU], týkající se zaprvé jasně definovaného zmocnění k poskytování veřejné služby nemocniční péče a sociální veřejné služby, specifických pro nemocnice IRIS, zadruhé předem stanovených parametrů vyrovnání a zatřetí podmínek umožňujících zabránit nadměrnému vyrovnání v rámci financování těchto úkolů veřejné služby [...].“
   (115)

115

4.3   Rozhodnutí Komise o zahájení ze dne 1. října 2014
   (116)

Rozhodnutí Komise o zahájení ze dne 1. října 2014

116

| (65) | Podle závěrů Tribunálu (117), podle kterých Komise musela pochybovat o souladu napadeného veřejného financování nemocnic IRIS-H na základě čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování EU s vnitřním trhem, měla Komise zahájit formální vyšetřovací řízení, což učinila svým rozhodnutím ze dne 1. října 2014. Ve svém rozhodnutí o zahájení Komise upozornila na to, že podle belgických orgánů se obce a dotčená bruselská střediska CPAS zadaly nemocnicím IRIS-H, avšak nikoli soukromým nemocnicím, následující dodatečné úkoly (118), které ospravedlňují opatření k vyrovnání schodků nemocnic IRIS-H:






  (a) | povinnost ujmout se každého pacienta za každých okolností: nemocnice IRIS-H nemohou odmítnout pacienty, kteří nejsou schopni zaplatit jejich služby a/nebo nejsou pojištěni, a to ani pokud tito pacienti nepotřebují neodkladnou péči. Soukromé nemocnice by byly povinny se ujmout pouze pacientů vyžadujících neodkladnou lékařskou péči, ale neměly by tuto povinnost v případech, které nejsou neodkladné; |
| --- | --- | --- |

(65)

Podle závěrů Tribunálu (117), podle kterých Komise musela pochybovat o souladu napadeného veřejného financování nemocnic IRIS-H na základě čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování EU s vnitřním trhem, měla Komise zahájit formální vyšetřovací řízení, což učinila svým rozhodnutím ze dne 1. října 2014. Ve svém rozhodnutí o zahájení Komise upozornila na to, že podle belgických orgánů se obce a dotčená bruselská střediska CPAS zadaly nemocnicím IRIS-H, avšak nikoli soukromým nemocnicím, následující dodatečné úkoly (118), které ospravedlňují opatření k vyrovnání schodků nemocnic IRIS-H:

117

118

(a)

povinnost ujmout se každého pacienta za každých okolností: nemocnice IRIS-H nemohou odmítnout pacienty, kteří nejsou schopni zaplatit jejich služby a/nebo nejsou pojištěni, a to ani pokud tito pacienti nepotřebují neodkladnou péči. Soukromé nemocnice by byly povinny se ujmout pouze pacientů vyžadujících neodkladnou lékařskou péči, ale neměly by tuto povinnost v případech, které nejsou neodkladné;

| (b) | povinnost poskytovat úplnou nabídku nemocniční péče na různých místech: obce a CPAS provedly uváženou volbu zachovat různá nemocniční místa poskytující celkovou péči, aby zaručily dostupnost péče všem pacientům. Alternativní řešení spočívající v seskupení lůžek a dodatečných služeb na omezených místech, a tudíž ve snížení nákladů, bylo uvážlivě zamítnuto. Tato volba je zvláště důležitá pro znevýhodněné pacienty a jejich rodiny, protože nemocnice IRIS-H se nacházejí většinou v blízkosti jejich bydliště nebo přímo v místě bydliště velkého počtu znevýhodněných obyvatel; |
| --- | --- |

(b)

povinnost poskytovat úplnou nabídku nemocniční péče na různých místech: obce a CPAS provedly uváženou volbu zachovat různá nemocniční místa poskytující celkovou péči, aby zaručily dostupnost péče všem pacientům. Alternativní řešení spočívající v seskupení lůžek a dodatečných služeb na omezených místech, a tudíž ve snížení nákladů, bylo uvážlivě zamítnuto. Tato volba je zvláště důležitá pro znevýhodněné pacienty a jejich rodiny, protože nemocnice IRIS-H se nacházejí většinou v blízkosti jejich bydliště nebo přímo v místě bydliště velkého počtu znevýhodněných obyvatel;

| (c) | povinnost poskytovat sociální služby pacientům a jejich rodinám: sociální pracovníci poskytují pomoc znevýhodněným pacientům a jejich rodinám za účelem řešení a zvládnutí administrativních, finančních, vztahových a sociálních problémů. Kromě toho předběžně navazují sociální vztahy za účelem usnadnění finanční pomoci CPAS. Ačkoli všechny veřejné a soukromé nemocnice mají povinnost zaměstnávat sociální pracovníky na určité nemocniční služby (například v geriatrii a psychiatrii), podle belgických orgánů mají nemocnice IRIS-H mají specifický dodatečný úkol, který zahrnuje mnohem větší spolupráci se sociálními službami a který znamená mnohem vyšší náklady zakládající vyrovnání v souladu s LCH. |
| --- | --- |

(c)

povinnost poskytovat sociální služby pacientům a jejich rodinám: sociální pracovníci poskytují pomoc znevýhodněným pacientům a jejich rodinám za účelem řešení a zvládnutí administrativních, finančních, vztahových a sociálních problémů. Kromě toho předběžně navazují sociální vztahy za účelem usnadnění finanční pomoci CPAS. Ačkoli všechny veřejné a soukromé nemocnice mají povinnost zaměstnávat sociální pracovníky na určité nemocniční služby (například v geriatrii a psychiatrii), podle belgických orgánů mají nemocnice IRIS-H mají specifický dodatečný úkol, který zahrnuje mnohem větší spolupráci se sociálními službami a který znamená mnohem vyšší náklady zakládající vyrovnání v souladu s LCH.

| (66) | Vzhledem k pochybnostem Tribunálu (119) Komise vyzvala belgické orgány, stěžovatele a všechny dotčené strany, aby oznámily všechny důležité informace za účelem ověření souladu napadeného veřejného financování s vnitřním trhem, a to zejména co se týče těchto bodů:






  — | přesné stanovení dodatečných úkolů svěřených nemocnicím IRIS-H a dokumentů, na nichž se zakládá svěření těchto úkolů (viz 87. až 89. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení); |
| --- | --- | --- |

(66)

Vzhledem k pochybnostem Tribunálu (119) Komise vyzvala belgické orgány, stěžovatele a všechny dotčené strany, aby oznámily všechny důležité informace za účelem ověření souladu napadeného veřejného financování s vnitřním trhem, a to zejména co se týče těchto bodů:

119

—

přesné stanovení dodatečných úkolů svěřených nemocnicím IRIS-H a dokumentů, na nichž se zakládá svěření těchto úkolů (viz 87. až 89. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení);

| — | právní základ použitelný na vyrovnání schodků nemocnic IRIS-H (jichž se týkají náklady na každý příslušný zadaný dodatečný úkol) (viz 91. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení); |
| --- | --- |

—

právní základ použitelný na vyrovnání schodků nemocnic IRIS-H (jichž se týkají náklady na každý příslušný zadaný dodatečný úkol) (viz 91. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení);

| — | zda existují opatření (dostatečná) k zabránění veškerého nadměrné vyrovnání dodatečných úkolů, a to zejména prostřednictvím mechanismu vyrovnání schodků ve spojení se zálohami, které mají být vráceny (případně), a zda nemocnice mají, či nemají povinnost vrátit celou tuto zálohu, kterou mohly dostat, aby tak bylo zabráněno jakémukoli nadměrnému vyrovnání (viz 95. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení); |
| --- | --- |

—

zda existují opatření (dostatečná) k zabránění veškerého nadměrné vyrovnání dodatečných úkolů, a to zejména prostřednictvím mechanismu vyrovnání schodků ve spojení se zálohami, které mají být vráceny (případně), a zda nemocnice mají, či nemají povinnost vrátit celou tuto zálohu, kterou mohly dostat, aby tak bylo zabráněno jakémukoli nadměrnému vyrovnání (viz 95. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení);

| — | pokud je třeba považovat platby speciálních podpor v maximální výši 10 milionů EUR ročně (viz níže 50. bod odůvodnění) za operaci odlišnou od vyrovnání schodků nemocnic IRIS-H, je otázkou, zda jsou zavedena dostatečná opatření na zajištění toho, že vyrovnání nepřesahuje potřebnou částku pro krytí nákladů z výkonu povinností veřejné služby (viz 96. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení); |
| --- | --- |

—

pokud je třeba považovat platby speciálních podpor v maximální výši 10 milionů EUR ročně (viz níže 50. bod odůvodnění) za operaci odlišnou od vyrovnání schodků nemocnic IRIS-H, je otázkou, zda jsou zavedena dostatečná opatření na zajištění toho, že vyrovnání nepřesahuje potřebnou částku pro krytí nákladů z výkonu povinností veřejné služby (viz 96. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení);

| — | zda jakékoli nadměrné vyrovnání mohlo být skutečně poskytnuto nemocnicím IRIS-H od začátku provádění jejich činnosti jakožto nezávislých právnických struktur (viz 97. bod rozhodnutí o zahájení); |
| --- | --- |

—

zda jakékoli nadměrné vyrovnání mohlo být skutečně poskytnuto nemocnicím IRIS-H od začátku provádění jejich činnosti jakožto nezávislých právnických struktur (viz 97. bod rozhodnutí o zahájení);

| — | veškeré vhodné argumenty doložené konkrétními a detailními dokumenty vysvětlujícími, proč a v jakém rozsahu opatření veřejného financování nemocnic IRIS-H vychází z oblasti působnosti rozhodnutí o SOHZ z roku 2012 nebo z rámce SOHZ z roku 2012 (viz 98. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení) nebo z rozhodnutí o SOHZ z roku 2005 (viz 100. bod odůvodnění) a zda, proč a v jakém rozsahu jsou plněna kritéria stanovená v těchto aktech. |
| --- | --- |

—

veškeré vhodné argumenty doložené konkrétními a detailními dokumenty vysvětlujícími, proč a v jakém rozsahu opatření veřejného financování nemocnic IRIS-H vychází z oblasti působnosti rozhodnutí o SOHZ z roku 2012 nebo z rámce SOHZ z roku 2012 (viz 98. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení) nebo z rozhodnutí o SOHZ z roku 2005 (viz 100. bod odůvodnění) a zda, proč a v jakém rozsahu jsou plněna kritéria stanovená v těchto aktech.

| (67) | Komise také využila příležitost přijetí rozhodnutí o zahájení, aby se pokusila získat vysvětlení k těmto dalším důkazním bodům:






  — | zda jakékoli fondy FRBRTC (viz 50. bod odůvodnění výše) v projednávaném případě zvláštní subvence byly nebo nebyly převedeny přímo na nemocnice IRIS-H nebo zda FRBRTC a zvláštní subvence představují pouhé mechanismy financování mezi regionem Brusel – hlavní město a bruselskými obcemi (viz 17. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení); |
| --- | --- | --- |

(67)

Komise také využila příležitost přijetí rozhodnutí o zahájení, aby se pokusila získat vysvětlení k těmto dalším důkazním bodům:

—

zda jakékoli fondy FRBRTC (viz 50. bod odůvodnění výše) v projednávaném případě zvláštní subvence byly nebo nebyly převedeny přímo na nemocnice IRIS-H nebo zda FRBRTC a zvláštní subvence představují pouhé mechanismy financování mezi regionem Brusel – hlavní město a bruselskými obcemi (viz 17. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení);

| — | přesná povaha povinnosti podle čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS (viz 19. bod odůvodnění výše), možnosti veřejnou nemocnici uzavřít a rozdíly oproti mechanismu nemocničních programů (viz 26. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení); |
| --- | --- |

—

přesná povaha povinnosti podle čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS (viz 19. bod odůvodnění výše), možnosti veřejnou nemocnici uzavřít a rozdíly oproti mechanismu nemocničních programů (viz 26. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení);

| — | zda dodatečné sociální služby poskytované nemocnicemi IRIS-H mají, či nemají ekonomickou povahu (viz 48. bod rozhodnutí o zahájení); |
| --- | --- |

—

zda dodatečné sociální služby poskytované nemocnicemi IRIS-H mají, či nemají ekonomickou povahu (viz 48. bod rozhodnutí o zahájení);

| — | zda lze předávání zvláštních subvencí (které region Brusel – hlavní město poskytuje obcím) obcemi nemocnicím IRIS-H považovat za transakce, které jsou odděleny od mechanismu krytí schodku (viz 92. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení), a pokud ano, jaký je platný právní základ, který stanoví jeho přesné podmínky; |
| --- | --- |

—

zda lze předávání zvláštních subvencí (které region Brusel – hlavní město poskytuje obcím) obcemi nemocnicím IRIS-H považovat za transakce, které jsou odděleny od mechanismu krytí schodku (viz 92. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení), a pokud ano, jaký je platný právní základ, který stanoví jeho přesné podmínky;

| — | zda existuje mechanismus zálohových plateb, na jakém právním základě a jak se tyto platby (pokud existují) uskutečňují a zda jsou považovány za opatření podpory oddělené od mechanismu krytí schodku, a dále zda tyto zálohy (pokud existují) byly financovány prostřednictvím fondu FRBRTC (viz 93. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení); |
| --- | --- |

—

zda existuje mechanismus zálohových plateb, na jakém právním základě a jak se tyto platby (pokud existují) uskutečňují a zda jsou považovány za opatření podpory oddělené od mechanismu krytí schodku, a dále zda tyto zálohy (pokud existují) byly financovány prostřednictvím fondu FRBRTC (viz 93. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení);

| — | další vysvětlení týkající se otázky pérennité (tedy kontinuity a životaschopnosti veřejných nemocnic, viz níže 91. bod odůvodnění), příslušného právního základu (zejména na úrovni IRIS a nemocnic IRIS-H), jeho použití a jak pérennité ospravedlňuje mechanismy vyrovnání schodků těchto nemocnic (viz 102. a 103. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení); |
| --- | --- |

—

další vysvětlení týkající se otázky pérennité (tedy kontinuity a životaschopnosti veřejných nemocnic, viz níže 91. bod odůvodnění), příslušného právního základu (zejména na úrovni IRIS a nemocnic IRIS-H), jeho použití a jak pérennité ospravedlňuje mechanismy vyrovnání schodků těchto nemocnic (viz 102. a 103. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení);

| — | zda existují jiné důvody, než uvedené výslovně v rozhodnutí o zahájení (tedy existence dodatečných úkolů SOHZ a pérennité veřejných nemocnic), které by mohly ospravedlnit dodatečné financování nemocnic IRIS (viz 103. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení). |
| --- | --- |

—

zda existují jiné důvody, než uvedené výslovně v rozhodnutí o zahájení (tedy existence dodatečných úkolů SOHZ a pérennité veřejných nemocnic), které by mohly ospravedlnit dodatečné financování nemocnic IRIS (viz 103. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení).

5.   PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

| (68) | Komise obdržela připomínky od čtyř zúčastněných stran (CBI, ABISP, Zorgnet Vlaanderen a UNCPSY), které jsou shrnuty níže: |
| --- | --- |

(68)

Komise obdržela připomínky od čtyř zúčastněných stran (CBI, ABISP, Zorgnet Vlaanderen a UNCPSY), které jsou shrnuty níže:

5.1.   CBI

CBI

| (69) | V reakci na rozhodnutí o zahájení řízení uvádí stěžovatel CBI, že podle jeho názoru toto rozhodnutí neobsahuje žádný nový prvek, argument ani vysvětlení, které by umožňovaly prokázat existenci specifického úkolu svěřeného IRIS-H, případně by se týkaly mechanismů vyrovnání za tento údajný úkol nebo kontrol, které by byly za tímto účelem zavedeny. Stěžovatel se proto odvolává především na argumenty uvedené v jeho předchozích připomínkách. |
| --- | --- |

(69)

V reakci na rozhodnutí o zahájení řízení uvádí stěžovatel CBI, že podle jeho názoru toto rozhodnutí neobsahuje žádný nový prvek, argument ani vysvětlení, které by umožňovaly prokázat existenci specifického úkolu svěřeného IRIS-H, případně by se týkaly mechanismů vyrovnání za tento údajný úkol nebo kontrol, které by byly za tímto účelem zavedeny. Stěžovatel se proto odvolává především na argumenty uvedené v jeho předchozích připomínkách.

| (70) | CBI potvrzuje své stanovisko, podle něhož: 1) nemocnice IRIS-H nejsou pověřeny specifickými službami obecného hospodářského zájmu kromě úkolů uložených všem belgickým nemocnicím (veřejným i soukromým), a 2) i kdyby Komise dospěla k závěru, že dodatečné úkoly tohoto typu existují, nejsou tyto úkoly definovány dostatečně jasně, aby splňovaly požadavky právních předpisů Unie v této věci. CBI také poznamenává, že návrh politického programu nové bruselské vlády (zveřejněného v červenci 2014) plánuje „změnu usnesení ze dne 13. února 2003 s cílem specifikovat úkoly obecního zájmu odůvodňující konkrétní příspěvky obcím“. Dle názoru stěžovatelů z tohoto znění vyplývá, že v současné době žádný úkol tohoto typu neexistuje, ale že tyto úkoly budou definovány v budoucnu. |
| --- | --- |

(70)

CBI potvrzuje své stanovisko, podle něhož: 1) nemocnice IRIS-H nejsou pověřeny specifickými službami obecného hospodářského zájmu kromě úkolů uložených všem belgickým nemocnicím (veřejným i soukromým), a 2) i kdyby Komise dospěla k závěru, že dodatečné úkoly tohoto typu existují, nejsou tyto úkoly definovány dostatečně jasně, aby splňovaly požadavky právních předpisů Unie v této věci. CBI také poznamenává, že návrh politického programu nové bruselské vlády (zveřejněného v červenci 2014) plánuje „změnu usnesení ze dne 13. února 2003 s cílem specifikovat úkoly obecního zájmu odůvodňující konkrétní příspěvky obcím“. Dle názoru stěžovatelů z tohoto znění vyplývá, že v současné době žádný úkol tohoto typu neexistuje, ale že tyto úkoly budou definovány v budoucnu.

| (71) | Pokud jde o požadavky čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS, CBI se domnívá, že nijak nerozšiřují zákon LCH, pokud jde o definice dodatečných nebo specifických služeb obecného hospodářského zájmu, které by se vztahovaly pouze na veřejné nemocnice, jako jsou nemocnice IRIS-H. Stěžovatel rovněž tvrdí, že dodatečný sociální úkol evidentně spočívá pouze ve větším objemu sociálních služeb, než poskytují ostatní nemocnice, a označuje jej jako „základní sociální úkol (společný veřejným i soukromým nemocnicím)“. CBI se domnívá, že to nepostačuje k tomu, aby bylo možno mít za to, že nemocnice IRIS-H byly pověřeny dodatečným sociálním úkolem. Navíc pokud jde o otázku, zda se jedná o služby hospodářské povahy, CBI tvrdí, že tyto služby nezbavuje hospodářské povahy pouhá skutečnost, že jsou poskytovány bezplatně. A konečně se CBI domnívá, že dodatečné sociální služby jsou neoddělitelné od rozsáhlých služeb zdravotní péče, které jsou bezesporu inherentně hospodářské povahy, neboť to nikdy nebylo zpochybněno. |
| --- | --- |

(71)

Pokud jde o požadavky čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS, CBI se domnívá, že nijak nerozšiřují zákon LCH, pokud jde o definice dodatečných nebo specifických služeb obecného hospodářského zájmu, které by se vztahovaly pouze na veřejné nemocnice, jako jsou nemocnice IRIS-H. Stěžovatel rovněž tvrdí, že dodatečný sociální úkol evidentně spočívá pouze ve větším objemu sociálních služeb, než poskytují ostatní nemocnice, a označuje jej jako „základní sociální úkol (společný veřejným i soukromým nemocnicím)“. CBI se domnívá, že to nepostačuje k tomu, aby bylo možno mít za to, že nemocnice IRIS-H byly pověřeny dodatečným sociálním úkolem. Navíc pokud jde o otázku, zda se jedná o služby hospodářské povahy, CBI tvrdí, že tyto služby nezbavuje hospodářské povahy pouhá skutečnost, že jsou poskytovány bezplatně. A konečně se CBI domnívá, že dodatečné sociální služby jsou neoddělitelné od rozsáhlých služeb zdravotní péče, které jsou bezesporu inherentně hospodářské povahy, neboť to nikdy nebylo zpochybněno.

| (72) | Podle CBI se úkol všeobecné péče vztahuje jak na soukromé nemocnice, tak na nemocnice veřejné. Podle ní by neměl být žádný rozdíl mezi veřejnými a soukromými nemocnicemi, pokud jde o léčbu „sociálních pacientů“, ať již v situaci vyžadující neodkladnou péči nebo v situaci po poskytnutí pohotovostní péče. V této souvislosti odkazuje CBI na rozsudek bruselského soudu prvního stupně (Tribunal de première instance de Bruxelles) (120), týkající se pohotovostní zdravotní péče (121) poskytované cizincům nelegálně pobývajícím v Belgii (dále jen „migranti bez dokladů“), který dle ní prokazuje, že v tomto kontextu mohou tuto pomoc poskytnout jak veřejné, tak i soukromé nemocnice. CBI dodává, že podle publikace (122) křesťanských vzájemných zdravotních pojišťoven Mutualités Chrétiennes (123) z roku 2004 poskytují soukromé nemocnice zdravotní péči více než 60 % „sociálních pacientů“ v regionu Brusel – hlavní město. Stěžovatel se rovněž domnívá, že zákon o CPAS, strategické plány IRIS ani úmluvy týkající se „nouzového bydliště“ neukládají žádný dodatečný úkol (124). |
| --- | --- |

(72)

Podle CBI se úkol všeobecné péče vztahuje jak na soukromé nemocnice, tak na nemocnice veřejné. Podle ní by neměl být žádný rozdíl mezi veřejnými a soukromými nemocnicemi, pokud jde o léčbu „sociálních pacientů“, ať již v situaci vyžadující neodkladnou péči nebo v situaci po poskytnutí pohotovostní péče. V této souvislosti odkazuje CBI na rozsudek bruselského soudu prvního stupně (Tribunal de première instance de Bruxelles) (120), týkající se pohotovostní zdravotní péče (121) poskytované cizincům nelegálně pobývajícím v Belgii (dále jen „migranti bez dokladů“), který dle ní prokazuje, že v tomto kontextu mohou tuto pomoc poskytnout jak veřejné, tak i soukromé nemocnice. CBI dodává, že podle publikace (122) křesťanských vzájemných zdravotních pojišťoven Mutualités Chrétiennes (123) z roku 2004 poskytují soukromé nemocnice zdravotní péči více než 60 % „sociálních pacientů“ v regionu Brusel – hlavní město. Stěžovatel se rovněž domnívá, že zákon o CPAS, strategické plány IRIS ani úmluvy týkající se „nouzového bydliště“ neukládají žádný dodatečný úkol (124).

120

121

122

123

124

| (73) | Pokud jde o poskytování „víceoborové péče“, CBI se domnívá, že dosud nebyl objasněn ani přesný obsah povinnosti poskytovat „víceoborovou“ komplexní nemocniční péči, ani to, v jaké míře tato povinnost ukládá nemocnicím IRIS dodatečné náklady. Pokud jde o dodatečný sociální úkol, CBI zastává stanovisko, že článek 57 zákona o CPAS neukládá nemocnicím IRIS žádné dodatečné povinnosti a v každém případě neuvádí žádnou jejich srozumitelnou definici (stejně jako strategické plány IRIS ani „úmluvy o nouzovém bydlišti“). |
| --- | --- |

(73)

Pokud jde o poskytování „víceoborové péče“, CBI se domnívá, že dosud nebyl objasněn ani přesný obsah povinnosti poskytovat „víceoborovou“ komplexní nemocniční péči, ani to, v jaké míře tato povinnost ukládá nemocnicím IRIS dodatečné náklady. Pokud jde o dodatečný sociální úkol, CBI zastává stanovisko, že článek 57 zákona o CPAS neukládá nemocnicím IRIS žádné dodatečné povinnosti a v každém případě neuvádí žádnou jejich srozumitelnou definici (stejně jako strategické plány IRIS ani „úmluvy o nouzovém bydlišti“).

| (74) | Pokud jde o otázku jasné definice parametrů vyrovnávací platby, CBI upozorňuje, že podle belgických orgánů plní nemocnice IRIS specifický úkol odlišný od úkolu soukromých nemocnic, a že tento specifický úkol není definován zákonem LCH, ale opírá se o jiný právní základ. Podle CBI je jednoznačně vyloučeno, aby zákon LCH mohl definovat parametry vyrovnávací platby týkající se jednoho nebo více úkolů veřejné služby, které neupravuje. CBI kromě toho upozorňuje, že neexistuje žádná souvislost mezi údajnými právními základy předmětných specifických úkolů a mechanismů vyrovnání. Stěžovatel uvádí, že evidentně není prováděno žádné rozlišení mezi schodky vyplývajícími z nákladů na údajné specifické úkoly a schodky vyplývajícími z nákladů na základní úkol. A konečně CBI odkazuje na řadu stanovisek vydaných belgickou finanční inspekcí, která dospěla k závěru, že není možné kontrolovat využívání zvláštních subvencí poskytnutých na základě usnesení ze dne 13. února 2003, protože toto usnesení neupřesňuje úkoly obecního zájmu, na které jsou tyto subvence poskytnuty. |
| --- | --- |

(74)

Pokud jde o otázku jasné definice parametrů vyrovnávací platby, CBI upozorňuje, že podle belgických orgánů plní nemocnice IRIS specifický úkol odlišný od úkolu soukromých nemocnic, a že tento specifický úkol není definován zákonem LCH, ale opírá se o jiný právní základ. Podle CBI je jednoznačně vyloučeno, aby zákon LCH mohl definovat parametry vyrovnávací platby týkající se jednoho nebo více úkolů veřejné služby, které neupravuje. CBI kromě toho upozorňuje, že neexistuje žádná souvislost mezi údajnými právními základy předmětných specifických úkolů a mechanismů vyrovnání. Stěžovatel uvádí, že evidentně není prováděno žádné rozlišení mezi schodky vyplývajícími z nákladů na údajné specifické úkoly a schodky vyplývajícími z nákladů na základní úkol. A konečně CBI odkazuje na řadu stanovisek vydaných belgickou finanční inspekcí, která dospěla k závěru, že není možné kontrolovat využívání zvláštních subvencí poskytnutých na základě usnesení ze dne 13. února 2003, protože toto usnesení neupřesňuje úkoly obecního zájmu, na které jsou tyto subvence poskytnuty.

| (75) | CBI také opakuje svá dřívější tvrzení, podle nichž nebylo přijato žádné opatření s cílem zabránit nadměrným vyrovnávacím platbám. Dodává, že pokud neexistuje přesná definice specifických úkolů, které plní nemocnice IRIS, je nemožné určit, které činnosti by měly být předmětem vyrovnávací platby a které nikoli. Podle názoru CBI je tedy nemožné ověřit existenci kontrolního mechanismu umožňujícího zabránit nadměrným vyrovnávacím platbám. |
| --- | --- |

(75)

CBI také opakuje svá dřívější tvrzení, podle nichž nebylo přijato žádné opatření s cílem zabránit nadměrným vyrovnávacím platbám. Dodává, že pokud neexistuje přesná definice specifických úkolů, které plní nemocnice IRIS, je nemožné určit, které činnosti by měly být předmětem vyrovnávací platby a které nikoli. Podle názoru CBI je tedy nemožné ověřit existenci kontrolního mechanismu umožňujícího zabránit nadměrným vyrovnávacím platbám.

| (76) | A konečně CBI upozorňuje, že přestože dohoda o spolupráci ze dne 19. května 1994 se zmiňuje o pérennité veřejných nemocnic, tento dokument nedefinuje žádný úkol tohoto typu a nepředstavuje ani žádné pověření. CBI se zejména domnívá, že tato dohoda nijak nenaznačuje, že by obec nebo město byly povinny vlastnit na svém území veřejnou nemocnici, a že nestanoví žádná pravidla týkající se programů služeb nemocniční péče v Belgii, která by vyžadovala poskytování určité služby ve veřejné nemocnici. |
| --- | --- |

(76)

A konečně CBI upozorňuje, že přestože dohoda o spolupráci ze dne 19. května 1994 se zmiňuje o pérennité veřejných nemocnic, tento dokument nedefinuje žádný úkol tohoto typu a nepředstavuje ani žádné pověření. CBI se zejména domnívá, že tato dohoda nijak nenaznačuje, že by obec nebo město byly povinny vlastnit na svém území veřejnou nemocnici, a že nestanoví žádná pravidla týkající se programů služeb nemocniční péče v Belgii, která by vyžadovala poskytování určité služby ve veřejné nemocnici.

pérennité

5.2   ABISP

ABISP

| (77) | Association bruxelloise des institutions de soins privées (Bruselské sdružení institucí soukromé péče, ABISP), které bylo jedním z původních stěžovatelů (viz 1. bod odůvodnění), uvádí ve svých připomínkách týkajících se rozhodnutí o zahájení řízení, že všechny belgické nemocnice bez ohledu na jejich stanovy nebo vlastníky jsou ze zákona povinny plnit úkol veřejného zájmu. V této souvislosti odkazuje sdružení ABISP na článek 2 zákona LCH (125). A konečně sdružení ABISP připomíná, že svou stížnost stáhlo. |
| --- | --- |

(77)

Association bruxelloise des institutions de soins privées (Bruselské sdružení institucí soukromé péče, ABISP), které bylo jedním z původních stěžovatelů (viz 1. bod odůvodnění), uvádí ve svých připomínkách týkajících se rozhodnutí o zahájení řízení, že všechny belgické nemocnice bez ohledu na jejich stanovy nebo vlastníky jsou ze zákona povinny plnit úkol veřejného zájmu. V této souvislosti odkazuje sdružení ABISP na článek 2 zákona LCH (125). A konečně sdružení ABISP připomíná, že svou stížnost stáhlo.

125

5.3   Zorgnet Vlaanderen

Zorgnet Vlaanderen

| (78) | Zorgnet Vlaanderen Zorgnet Vlaanderen zastupuje více než 500 vlámských poskytovatelů péče (například všeobecných nemocnic, psychiatrických léčeben a domovů důchodců). Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení Zorgnet Vlaanderen zdůrazňuje, že na všechny belgické nemocnice, ať už veřejné nebo soukromé, se vztahuje stejná povinnost veřejné služby v rámci zákona LCH. Kromě toho uvádí, že zákon LCH nedefinuje požadavky na právní formu (veřejný či soukromý subjekt), kterou musí daná instituce mít, aby ji bylo možno považovat za nemocnici. Zorgnet Vlaanderen dále uvádí, že definice povinností veřejné služby nemocnic neodkazuje na regionální specifičnosti. A konečně uvádí, že nemocnice ve Flandrech a v regionu Brusel – hlavní město neplní odlišný sociální úkol. |
| --- | --- |

(78)

Zorgnet Vlaanderen Zorgnet Vlaanderen zastupuje více než 500 vlámských poskytovatelů péče (například všeobecných nemocnic, psychiatrických léčeben a domovů důchodců). Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení Zorgnet Vlaanderen zdůrazňuje, že na všechny belgické nemocnice, ať už veřejné nebo soukromé, se vztahuje stejná povinnost veřejné služby v rámci zákona LCH. Kromě toho uvádí, že zákon LCH nedefinuje požadavky na právní formu (veřejný či soukromý subjekt), kterou musí daná instituce mít, aby ji bylo možno považovat za nemocnici. Zorgnet Vlaanderen dále uvádí, že definice povinností veřejné služby nemocnic neodkazuje na regionální specifičnosti. A konečně uvádí, že nemocnice ve Flandrech a v regionu Brusel – hlavní město neplní odlišný sociální úkol.

Zorgnet Vlaanderen

Zorgnet Vlaanderen

Zorgnet Vlaanderen

5.4   UNCPSY

UNCPSY

| (79) | Union nationale des cliniques psychiatriques privées (Národní svaz soukromých psychiatrických léčeben, UNCPSY) je federace soukromých psychiatrických léčeben ve Francii. Ve svých připomínkách týkajících se rozhodnutí o zahájení řízení UNCPSY tvrdí, že aby bylo možné stanovit, zda veřejné financování nepřekračuje čisté náklady na veřejnou službu, nemohou být tyto čisté náklady neomezené. Kromě toho musí podle ní toto posouzení zohledňovat kvalitu řízení daného poskytovatele služeb. V této souvislosti je UNCPSY toho názoru, že by Komise měla porovnat veřejné a soukromé nemocnice s cílem určit, zda je podpora přiměřená ve smyslu čl. 106 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

(79)

Union nationale des cliniques psychiatriques privées (Národní svaz soukromých psychiatrických léčeben, UNCPSY) je federace soukromých psychiatrických léčeben ve Francii. Ve svých připomínkách týkajících se rozhodnutí o zahájení řízení UNCPSY tvrdí, že aby bylo možné stanovit, zda veřejné financování nepřekračuje čisté náklady na veřejnou službu, nemohou být tyto čisté náklady neomezené. Kromě toho musí podle ní toto posouzení zohledňovat kvalitu řízení daného poskytovatele služeb. V této souvislosti je UNCPSY toho názoru, že by Komise měla porovnat veřejné a soukromé nemocnice s cílem určit, zda je podpora přiměřená ve smyslu čl. 106 odst. 2 SFEU.

| (80) | V této souvislosti Komise poznamenává, že připomínky svazu UNCPSY jsou v rozporu se závěrem Tribunálu uvedeným v bodě 300 jeho rozsudku ze dne 7. listopadu 2012 (T-137/10), podle něhož hospodářská efektivita podniku při poskytování SOHZ nezávisí na posouzení slučitelnosti veřejného financování obdrženého podnikem podle čl. 106 odst. 2 SFEU vzhledem k pravidlům v oblasti státních podpor (v této souvislosti viz 63. bod odůvodnění). |
| --- | --- |

(80)

V této souvislosti Komise poznamenává, že připomínky svazu UNCPSY jsou v rozporu se závěrem Tribunálu uvedeným v bodě 300 jeho rozsudku ze dne 7. listopadu 2012 (T-137/10), podle něhož hospodářská efektivita podniku při poskytování SOHZ nezávisí na posouzení slučitelnosti veřejného financování obdrženého podnikem podle čl. 106 odst. 2 SFEU vzhledem k pravidlům v oblasti státních podpor (v této souvislosti viz 63. bod odůvodnění).

6.   PŘIPOMÍNKY BELGICKÉHO KRÁLOVSTVÍ

PŘIPOMÍNKY BELGICKÉHO KRÁLOVSTVÍ

6.1   Připomínky Belgie k rozhodnutí o zahájení řízení

Připomínky Belgie k rozhodnutí o zahájení řízení

| (81) | Ve své odpovědi na rozhodnutí Komise ze dne 1. října 2014, a to zejména na 17. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí, belgické orgány konstatují, že finanční zásahy regionu Brusel – hlavní město (tj. zvláštní subvence v maximální výši 10 milionů EUR ročně) a fondu FRBRTC představovaly finanční převody poskytnuté pouze obcím a nikoli nemocnicím IRIS. Proto se belgické orgány domnívají, že se jedná o finanční převody mezi veřejnými orgány, na něž se nevztahuje čl. 107 odst. 1 SFEU. Podle belgických orgánů ani region Brusel – hlavní město, ani fond FRBRTC neposkytly nemocnicím IRIS podporu. Podle jejich názoru tyto převody proběhly v rámci pravomocí regionu týkajících se celkového financování obcí, které umožňují obcím, aby plnily své úkoly obecného zájmu, zejména úkoly středisek CPAS. V této souvislosti se odkazy stěžovatelů na stanovisko finanční inspekce týkají pouze regionu Brusel – hlavní město a obcí, ale nikoli nemocnic IRIS. A konečně belgické orgány tvrdí, že na základě zvláštního zákona ze dne 8. srpna 1980 o institucionálních reformách a stanoviska belgické státní rady (Conseil d'État) (126) může region Brusel – hlavní město financovat pouze obce a nikoli nemocnice IRIS, neboť financování specifických úkolů nemocniční péče nespadá do pravomoci tohoto regionu. |
| --- | --- |

(81)

Ve své odpovědi na rozhodnutí Komise ze dne 1. října 2014, a to zejména na 17. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí, belgické orgány konstatují, že finanční zásahy regionu Brusel – hlavní město (tj. zvláštní subvence v maximální výši 10 milionů EUR ročně) a fondu FRBRTC představovaly finanční převody poskytnuté pouze obcím a nikoli nemocnicím IRIS. Proto se belgické orgány domnívají, že se jedná o finanční převody mezi veřejnými orgány, na něž se nevztahuje čl. 107 odst. 1 SFEU. Podle belgických orgánů ani region Brusel – hlavní město, ani fond FRBRTC neposkytly nemocnicím IRIS podporu. Podle jejich názoru tyto převody proběhly v rámci pravomocí regionu týkajících se celkového financování obcí, které umožňují obcím, aby plnily své úkoly obecného zájmu, zejména úkoly středisek CPAS. V této souvislosti se odkazy stěžovatelů na stanovisko finanční inspekce týkají pouze regionu Brusel – hlavní město a obcí, ale nikoli nemocnic IRIS. A konečně belgické orgány tvrdí, že na základě zvláštního zákona ze dne 8. srpna 1980 o institucionálních reformách a stanoviska belgické státní rady (Conseil d'État) (126) může region Brusel – hlavní město financovat pouze obce a nikoli nemocnice IRIS, neboť financování specifických úkolů nemocniční péče nespadá do pravomoci tohoto regionu.

126

| (82) | Pokud jde o pochybnosti vyjádřené v 26. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení, belgické orgány objasňují rozdíl mezi požadavkem čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS na jedné straně a možnostmi uzavření veřejné nemocnice na základě mechanismu nemocničních programů na straně druhé. Podle jejich názoru jsou v čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS (127) stanoveny podmínky, které je nutno splnit, aby středisko CPAS mohlo zřídit nemocnici. Středisko CPAS musí zejména analyzovat, zda je tato nemocnice skutečně nezbytná s ohledem na potřeby regionu, zejména na jeho potřeby zdravotně sociální, a na to, zda již existují podobné infrastruktury. Belgické orgány rovněž zdůrazňují, že mechanismus nemocničních programů spočívá v tom, že federální vláda stanoví maximální počet nemocničních lůžek v jednotlivých regionech. Federální vláda opírá své rozhodnutí výlučně o zjištěné potřeby nemocniční péče bez ohledu na úroveň sociálních potřeb v jednotlivých regionech (128). Belgické orgány objasňují, že maximální počet nemocničních lůžek pro region Brusel – hlavní město se stanovuje pro region jako celek, nikoli jednotlivě pro každou z jeho 19 obcí. Naproti tomu každé z 19 středisek CPAS v regionu Brusel – hlavní město samostatně rozhoduje o tom, zda ve své obci zřídí nemocnici či nikoli, v závislosti na místních potřebách. |
| --- | --- |

(82)

Pokud jde o pochybnosti vyjádřené v 26. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení, belgické orgány objasňují rozdíl mezi požadavkem čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS na jedné straně a možnostmi uzavření veřejné nemocnice na základě mechanismu nemocničních programů na straně druhé. Podle jejich názoru jsou v čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS (127) stanoveny podmínky, které je nutno splnit, aby středisko CPAS mohlo zřídit nemocnici. Středisko CPAS musí zejména analyzovat, zda je tato nemocnice skutečně nezbytná s ohledem na potřeby regionu, zejména na jeho potřeby zdravotně sociální, a na to, zda již existují podobné infrastruktury. Belgické orgány rovněž zdůrazňují, že mechanismus nemocničních programů spočívá v tom, že federální vláda stanoví maximální počet nemocničních lůžek v jednotlivých regionech. Federální vláda opírá své rozhodnutí výlučně o zjištěné potřeby nemocniční péče bez ohledu na úroveň sociálních potřeb v jednotlivých regionech (128). Belgické orgány objasňují, že maximální počet nemocničních lůžek pro region Brusel – hlavní město se stanovuje pro region jako celek, nikoli jednotlivě pro každou z jeho 19 obcí. Naproti tomu každé z 19 středisek CPAS v regionu Brusel – hlavní město samostatně rozhoduje o tom, zda ve své obci zřídí nemocnici či nikoli, v závislosti na místních potřebách.

127

128

| (83) | Belgické orgány rovněž objasnily, že uzavření veřejné nemocnice nebo její převod na partnera ze soukromého sektoru formálně ani specifiky neupravuje ani zákon LCH, ani zákon o CPAS (129). Podle belgických orgánů však podmínky pro uzavírání a/nebo převod institucí vytvořených středisky CPAS vyjasnila judikatura belgické státní rady (Conseil d'État). Ve svém rozsudku č. 113.428 ze dne 9. prosince 2002 nařídila belgická státní rada (Conseil d'État) zrušení převodu pečovatelského domu ve vlastnictví střediska CPAS na soukromého provozovatele. Rozhodla zejména o tom, že před přijetím rozhodnutí o uzavření nebo převodu instituce je třeba posoudit také potřebu poskytování zdravotně sociálních služeb. Toto posouzení by mělo náležitě zohlednit posouzení provedené při zřizování dané instituce a rovněž veškeré změny, k nimž od rozhodnutí o zřízení této instituce došlo. Belgické orgány kromě toho uvádějí, že toto hodnocení nemůže být založeno výhradně na finanční situaci předmětné instituce ani na nákladech na její údržbu. Na tomto základě dospěly belgické orgány k závěru, že středisko CPAS nemůže uzavřít svou nemocnici, aniž by nejprve určilo, že zdravotní a sociální potřeby, kvůli nimž byla daná nemocnice zřízena, již neexistují. |
| --- | --- |

(83)

Belgické orgány rovněž objasnily, že uzavření veřejné nemocnice nebo její převod na partnera ze soukromého sektoru formálně ani specifiky neupravuje ani zákon LCH, ani zákon o CPAS (129). Podle belgických orgánů však podmínky pro uzavírání a/nebo převod institucí vytvořených středisky CPAS vyjasnila judikatura belgické státní rady (Conseil d'État). Ve svém rozsudku č. 113.428 ze dne 9. prosince 2002 nařídila belgická státní rada (Conseil d'État) zrušení převodu pečovatelského domu ve vlastnictví střediska CPAS na soukromého provozovatele. Rozhodla zejména o tom, že před přijetím rozhodnutí o uzavření nebo převodu instituce je třeba posoudit také potřebu poskytování zdravotně sociálních služeb. Toto posouzení by mělo náležitě zohlednit posouzení provedené při zřizování dané instituce a rovněž veškeré změny, k nimž od rozhodnutí o zřízení této instituce došlo. Belgické orgány kromě toho uvádějí, že toto hodnocení nemůže být založeno výhradně na finanční situaci předmětné instituce ani na nákladech na její údržbu. Na tomto základě dospěly belgické orgány k závěru, že středisko CPAS nemůže uzavřít svou nemocnici, aniž by nejprve určilo, že zdravotní a sociální potřeby, kvůli nimž byla daná nemocnice zřízena, již neexistují.

129

| (84) | Podle belgických orgánů je při zřizování veřejné nemocnice nutno dodržovat zároveň povinnosti vyplývající z čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS a nemocniční programy veřejných orgánů, zatímco v případě soukromých nemocnic jsou relevantní pouze tyto programy. Podle čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS musí být otevření nové veřejné nemocnice odůvodněno skutečnou potřebou. Belgické orgány navíc vysvětlují, že pokud je otevřena veřejná nemocnice, jejíž kapacita se rovná počtu lůžek stanovenému v nemocničním programu, není v rámci tohoto programu již v dané oblasti místo pro jinou nemocnici (veřejnou ani soukromou), a v takovém případě není žádná jiná možnost, jak uspokojit potřeby obyvatelstva. Belgické orgány konstatují, že pokud má středisko CPAS v úmyslu v určitém okamžiku svou veřejnou nemocnici uzavřít, musí se nejprve ujistit, že této nemocnice již není zapotřebí s ohledem na judikaturu belgické státní rady (Conseil d'État). Na rozdíl od střediska CPAS není soukromý provozovatel, který se rozhodne uzavřít svou nemocnici, ze zákona povinen zajistit, aby byla obyvatelstvu i nadále poskytována zdravotní péče. Podle belgických orgánů zůstává soukromá nemocnice otevřená pouze na základě vlastního rozhodnutí, které se může kdykoli změnit. Jako příklad belgické orgány uvádějí náhlé uzavření soukromé nemocnice Hôpital Français v Berchem-Sainte-Agathe (Brusel) v roce 2008 (130). Na závěr belgické orgány vysvětlují, že mechanismus nemocničních programů omezuje svobodu jak veřejných, tak soukromých subjektů při zřizování nemocnic (zřízení nemocnice je možné pouze v případě, že ještě není dosaženo maximálního počtu lůžek na daném území). Tvrdí však, že povinnosti vyplývající ze zákona o CPAS ukládají střediskům CPAS další omezení v oblasti otevírání a uzavírání veřejných nemocnic, zatímco soukromé nemocnice lze uzavřít kdykoli. |
| --- | --- |

(84)

Podle belgických orgánů je při zřizování veřejné nemocnice nutno dodržovat zároveň povinnosti vyplývající z čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS a nemocniční programy veřejných orgánů, zatímco v případě soukromých nemocnic jsou relevantní pouze tyto programy. Podle čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS musí být otevření nové veřejné nemocnice odůvodněno skutečnou potřebou. Belgické orgány navíc vysvětlují, že pokud je otevřena veřejná nemocnice, jejíž kapacita se rovná počtu lůžek stanovenému v nemocničním programu, není v rámci tohoto programu již v dané oblasti místo pro jinou nemocnici (veřejnou ani soukromou), a v takovém případě není žádná jiná možnost, jak uspokojit potřeby obyvatelstva. Belgické orgány konstatují, že pokud má středisko CPAS v úmyslu v určitém okamžiku svou veřejnou nemocnici uzavřít, musí se nejprve ujistit, že této nemocnice již není zapotřebí s ohledem na judikaturu belgické státní rady (Conseil d'État). Na rozdíl od střediska CPAS není soukromý provozovatel, který se rozhodne uzavřít svou nemocnici, ze zákona povinen zajistit, aby byla obyvatelstvu i nadále poskytována zdravotní péče. Podle belgických orgánů zůstává soukromá nemocnice otevřená pouze na základě vlastního rozhodnutí, které se může kdykoli změnit. Jako příklad belgické orgány uvádějí náhlé uzavření soukromé nemocnice Hôpital Français v Berchem-Sainte-Agathe (Brusel) v roce 2008 (130). Na závěr belgické orgány vysvětlují, že mechanismus nemocničních programů omezuje svobodu jak veřejných, tak soukromých subjektů při zřizování nemocnic (zřízení nemocnice je možné pouze v případě, že ještě není dosaženo maximálního počtu lůžek na daném území). Tvrdí však, že povinnosti vyplývající ze zákona o CPAS ukládají střediskům CPAS další omezení v oblasti otevírání a uzavírání veřejných nemocnic, zatímco soukromé nemocnice lze uzavřít kdykoli.

130

| (85) | Pokud jde o povinnosti, které by se údajně měly vztahovat pouze na nemocnice IRIS-H (viz 87. až 89. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení), belgické orgány tvrdí, že tyto povinnosti jsou přímým důsledkem toho, že nemocnice IRIS-H byly zřízeny proto, aby přispívaly k poskytování sociální pomoci daným střediskem CPAS (viz oddíl 2.2). Belgické orgány jsou toho názoru, že tyto povinnosti vyplývají ze zákona o CPAS, podle něhož byly nemocnice IRIS-H zřízeny, a že je nemocnicím IRIS-H ukládají jejich stanovy a strategické plány sdružení IRIS. Belgické orgány na tyto dokumenty odkazují rovněž, pokud jde o přesné vymezení těchto povinností. Pro účely zestručnění a s cílem zabránit opakování Komise uvede ve svém posouzení pouze relevantní pasáže (viz oddíl 7.3.4.1). |
| --- | --- |

(85)

Pokud jde o povinnosti, které by se údajně měly vztahovat pouze na nemocnice IRIS-H (viz 87. až 89. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení), belgické orgány tvrdí, že tyto povinnosti jsou přímým důsledkem toho, že nemocnice IRIS-H byly zřízeny proto, aby přispívaly k poskytování sociální pomoci daným střediskem CPAS (viz oddíl 2.2). Belgické orgány jsou toho názoru, že tyto povinnosti vyplývají ze zákona o CPAS, podle něhož byly nemocnice IRIS-H zřízeny, a že je nemocnicím IRIS-H ukládají jejich stanovy a strategické plány sdružení IRIS. Belgické orgány na tyto dokumenty odkazují rovněž, pokud jde o přesné vymezení těchto povinností. Pro účely zestručnění a s cílem zabránit opakování Komise uvede ve svém posouzení pouze relevantní pasáže (viz oddíl 7.3.4.1).

| (86) | Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení (viz 48. bod odůvodnění) vyjádřila Komise pochybnosti o hospodářské či nehospodářské povaze dodatečných sociálních služeb poskytovaných nemocnicemi IRIS. Ve své odpovědi na rozhodnutí o zahájení řízení belgické orgány vyjadřují domněnku, že tyto sociální služby nemají hospodářskou povahu. Tvrdí především, že sociální pomoc poskytovaná bruselskými středisky CPAS ve formě materiální, sociální, zdravotní, zdravotně-sociální a psychologické pomoci není předmětem konkurenčního trhu a že je tomu tak i v případě, že část této sociální pomoci (tj. dodatečné sociální služby) zajišťují na základě pověření nemocnice IRIS-H. |
| --- | --- |

(86)

Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení (viz 48. bod odůvodnění) vyjádřila Komise pochybnosti o hospodářské či nehospodářské povaze dodatečných sociálních služeb poskytovaných nemocnicemi IRIS. Ve své odpovědi na rozhodnutí o zahájení řízení belgické orgány vyjadřují domněnku, že tyto sociální služby nemají hospodářskou povahu. Tvrdí především, že sociální pomoc poskytovaná bruselskými středisky CPAS ve formě materiální, sociální, zdravotní, zdravotně-sociální a psychologické pomoci není předmětem konkurenčního trhu a že je tomu tak i v případě, že část této sociální pomoci (tj. dodatečné sociální služby) zajišťují na základě pověření nemocnice IRIS-H.

| (87) | Pokud jde o právní základ vyrovnávání schodků (viz bod 91 rozhodnutí o zahájení řízení), belgické orgány se domnívají, že povinnost obcí pokrýt schodek svých veřejných nemocnic je stanovena v článku 46 stanov nemocnic IRIS-H a rovněž v článku 109 zákona LCH. Vysvětlují, že článek 109 zákona LCH uvádí všeobecnou zásadu platnou pro všechny belgické veřejné nemocnice, která stanoví minimální povinnost uloženou obcím [protože ty jsou povinny pokrýt pouze část tohoto schodku, viz rovněž 47. bod odůvodnění]. Belgické orgány rovněž konstatují, že článek 46 stanov nemocnic IRIS-H stanoví specifickou povinnost vztahující se pouze na šest obcí, které jsou zřizovateli nemocnic IRIS-H a které se rozhodly jít nad rámec minima, které jim ukládá článek 109 zákona LCH, a pokrýt celý účetní schodek nemocnic IRIS. |
| --- | --- |

(87)

Pokud jde o právní základ vyrovnávání schodků (viz bod 91 rozhodnutí o zahájení řízení), belgické orgány se domnívají, že povinnost obcí pokrýt schodek svých veřejných nemocnic je stanovena v článku 46 stanov nemocnic IRIS-H a rovněž v článku 109 zákona LCH. Vysvětlují, že článek 109 zákona LCH uvádí všeobecnou zásadu platnou pro všechny belgické veřejné nemocnice, která stanoví minimální povinnost uloženou obcím [protože ty jsou povinny pokrýt pouze část tohoto schodku, viz rovněž 47. bod odůvodnění]. Belgické orgány rovněž konstatují, že článek 46 stanov nemocnic IRIS-H stanoví specifickou povinnost vztahující se pouze na šest obcí, které jsou zřizovateli nemocnic IRIS-H a které se rozhodly jít nad rámec minima, které jim ukládá článek 109 zákona LCH, a pokrýt celý účetní schodek nemocnic IRIS.

| (88) | V 92. bodu odůvodnění svého rozhodnutí o zahájení řízení vznesla Komise otázku, zda lze předávání zvláštních subvencí (které region Brusel – hlavní město poskytuje obcím) nemocnicím IRIS-H považovat za transakce, které jsou odděleny od mechanismu krytí schodku. Belgické orgány ve své odpovědi uvádějí, že bruselské obce využívají pouze zvláštní subvence k (částečnému) splnění své povinnosti pokrývat schodky nemocnic IRIS. Jak je podrobněji vysvětleno níže (viz oddíl 7.3.5), vyrovnání schodku je prováděno v několika etapách, mezi něž patří převod zvláštních subvencí z obce na nemocnici IRIS-H, avšak všechny tyto platby probíhají na stejném základě, tj. na základě povinnosti obcí vyrovnat schodek. |
| --- | --- |

(88)

V 92. bodu odůvodnění svého rozhodnutí o zahájení řízení vznesla Komise otázku, zda lze předávání zvláštních subvencí (které region Brusel – hlavní město poskytuje obcím) nemocnicím IRIS-H považovat za transakce, které jsou odděleny od mechanismu krytí schodku. Belgické orgány ve své odpovědi uvádějí, že bruselské obce využívají pouze zvláštní subvence k (částečnému) splnění své povinnosti pokrývat schodky nemocnic IRIS. Jak je podrobněji vysvětleno níže (viz oddíl 7.3.5), vyrovnání schodku je prováděno v několika etapách, mezi něž patří převod zvláštních subvencí z obce na nemocnici IRIS-H, avšak všechny tyto platby probíhají na stejném základě, tj. na základě povinnosti obcí vyrovnat schodek.

| (89) | Komise rovněž požádala o objasnění ohledně údajného mechanismu zálohových plateb (pokud existuje), právního základu tohoto mechanismu a způsobu jeho fungování, rozdílu oproti mechanismu krytí schodku a úlohy fondu FRBRTC při jeho financování (viz 93. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení). Belgické orgány se domnívají, že žádný mechanismus zálohových plateb neexistuje. Přesněji tvrdí, že povinnost pokrýt schodek nemocnic IRIS-H nabývá účinnosti vznikem tohoto schodku. Podle belgických orgánů odkazuje článek 46 stanov nemocnic IRIS-H na účetní schodek, který je uveden v účetních výkazech těchto nemocnic nejpozději do šesti měsíců po skončení daného účetního období. Naproti tomu výpočet schodku podle článku 109 zákona LCH federální veřejnou správou veřejného zdraví trvá podstatně déle (až 10 let). Belgické orgány však tvrdí, že jelikož je schodek podle článku 109 zákona LCH jednoduše součástí účetního schodku, který je okamžitě pokryt podle článku 46 stanov nemocnic IRIS-H, nejsou těmto nemocnicím poskytovány zálohy, které by bylo možno považovat za podpory oddělené od mechanismu krytí schodku. A konečně belgické orgány znovu opakují, že fond FRBRTC poskytl obcím financování, které jim pomohlo splnit povinnost krytí schodků, a které, jak bylo vysvětleno výše, nepředstavuje mechanismus zálohových plateb. |
| --- | --- |

(89)

Komise rovněž požádala o objasnění ohledně údajného mechanismu zálohových plateb (pokud existuje), právního základu tohoto mechanismu a způsobu jeho fungování, rozdílu oproti mechanismu krytí schodku a úlohy fondu FRBRTC při jeho financování (viz 93. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení). Belgické orgány se domnívají, že žádný mechanismus zálohových plateb neexistuje. Přesněji tvrdí, že povinnost pokrýt schodek nemocnic IRIS-H nabývá účinnosti vznikem tohoto schodku. Podle belgických orgánů odkazuje článek 46 stanov nemocnic IRIS-H na účetní schodek, který je uveden v účetních výkazech těchto nemocnic nejpozději do šesti měsíců po skončení daného účetního období. Naproti tomu výpočet schodku podle článku 109 zákona LCH federální veřejnou správou veřejného zdraví trvá podstatně déle (až 10 let). Belgické orgány však tvrdí, že jelikož je schodek podle článku 109 zákona LCH jednoduše součástí účetního schodku, který je okamžitě pokryt podle článku 46 stanov nemocnic IRIS-H, nejsou těmto nemocnicím poskytovány zálohy, které by bylo možno považovat za podpory oddělené od mechanismu krytí schodku. A konečně belgické orgány znovu opakují, že fond FRBRTC poskytl obcím financování, které jim pomohlo splnit povinnost krytí schodků, a které, jak bylo vysvětleno výše, nepředstavuje mechanismus zálohových plateb.

| (90) | Pokud jde o opatření, jejichž cílem je zabránit nadměrnému vyrovnání a ověřit skutečnou neexistenci nadměrné vyrovnávací platby (viz body 95 až 97 rozhodnutí o zahájení řízení), belgické orgány argumentují následovně. Především vysvětlují, že rozhodnutí o vyrovnání schodku jsou přijímána každoročně, jakmile je známa výše odhadovaného schodku pro dané účetní období, takže nehrozí žádné riziko nadměrného vyrovnání. Dodávají, že belgický právní rámec (zejména zákon ze dne 14. listopadu 1983 a zákon o CPAS) umožňuje obcím ujistit se, že nemocnice IRIS-H státní podporu využívají správným způsobem, a dosáhnout navrácení této podpory v případě nesplnění podmínek nebo nadměrné vyrovnávací platby. Kromě toho belgické orgány s cílem prokázat neexistenci nadměrné vyrovnávací platby odkazují na různé tabulky předložené Komisi, které ilustrují daný schodek a zásahy obcí u každé z pěti nemocnic IRIS-H v období 1996–2014 (tyto číselné údaje viz též oddíl 7.3.5). |
| --- | --- |

(90)

Pokud jde o opatření, jejichž cílem je zabránit nadměrnému vyrovnání a ověřit skutečnou neexistenci nadměrné vyrovnávací platby (viz body 95 až 97 rozhodnutí o zahájení řízení), belgické orgány argumentují následovně. Především vysvětlují, že rozhodnutí o vyrovnání schodku jsou přijímána každoročně, jakmile je známa výše odhadovaného schodku pro dané účetní období, takže nehrozí žádné riziko nadměrného vyrovnání. Dodávají, že belgický právní rámec (zejména zákon ze dne 14. listopadu 1983 a zákon o CPAS) umožňuje obcím ujistit se, že nemocnice IRIS-H státní podporu využívají správným způsobem, a dosáhnout navrácení této podpory v případě nesplnění podmínek nebo nadměrné vyrovnávací platby. Kromě toho belgické orgány s cílem prokázat neexistenci nadměrné vyrovnávací platby odkazují na různé tabulky předložené Komisi, které ilustrují daný schodek a zásahy obcí u každé z pěti nemocnic IRIS-H v období 1996–2014 (tyto číselné údaje viz též oddíl 7.3.5).

| (91) | Jak bylo požadováno, belgické orgány rovněž ve své odpovědi poskytují další objasnění pojmu „pérennité“ (viz 102. a 103. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení). Podle nich vychází povinnost zajistit „pérennité“ nemocnic IRIS-H přímo ze zákona o CPAS. Jak bylo vysvětleno výše (viz oddíl 2.1), každé středisko CPAS může zřídit instituce pověřené poskytováním sociální pomoci, včetně zdravotní a zdravotně-sociální pomoci, pokud může prokázat, že tento krok je nezbytný ke splnění skutečné potřeby v souladu s čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS. Vysvětlují, že šest z 19 středisek CPAS v regionu Brusel – hlavní město v minulosti zřídilo nemocnice (které nemají samostatnou právní subjektivitu) za účelem poskytování sociální podpory a že tato střediska uvedené nemocnice až do konce roku 1995 sama řídila. Podle nich restrukturalizace těchto veřejných nemocnic, která vedla ke zřízení veřejných nemocnic IRIS-H, jež se staly právně nezávislými na střediscích CPAS dne 1. ledna 1996 (viz rovněž oddíl 2.2), nijak neovlivnila povinnost středisek CPAS poskytovat sociální podporu, a to buď přímo, nebo prostřednictvím nemocnic IRIS-H. V této souvislosti belgické orgány zdůrazňují, že primárním cílem restrukturalizace a zřízení sítě IRIS a nemocnic IRIS-H bylo zajistit kontinuitu veřejných služeb nemocniční péče v regionu Brusel – hlavní město (viz rovněž 27. bod odůvodnění). Konstatují tedy, že aby bylo možné zajistit „pérennité“ nemocnic IRIS-H a tak zaručit uspokojování sociálních potřeb obyvatelstva, jsou obce a střediska CPAS povinny vyrovnat veškeré schodky těchto nemocnic na základě článku 46 stanov nemocnic IRIS-H. Belgické orgány kromě toho dospěly k závěru, že dokud existuje tato skutečná potřeba, nemohou veřejné orgány v souladu s judikaturou belgické státní rady (Conseil d'État) (viz 83. bod odůvodnění) nemocnice IRIS-H zavírat ani je postupovat vlastníkům ze soukromého sektoru. |
| --- | --- |

(91)

Jak bylo požadováno, belgické orgány rovněž ve své odpovědi poskytují další objasnění pojmu „pérennité“ (viz 102. a 103. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení). Podle nich vychází povinnost zajistit „pérennité“ nemocnic IRIS-H přímo ze zákona o CPAS. Jak bylo vysvětleno výše (viz oddíl 2.1), každé středisko CPAS může zřídit instituce pověřené poskytováním sociální pomoci, včetně zdravotní a zdravotně-sociální pomoci, pokud může prokázat, že tento krok je nezbytný ke splnění skutečné potřeby v souladu s čl. 60 odst. 6 zákona o CPAS. Vysvětlují, že šest z 19 středisek CPAS v regionu Brusel – hlavní město v minulosti zřídilo nemocnice (které nemají samostatnou právní subjektivitu) za účelem poskytování sociální podpory a že tato střediska uvedené nemocnice až do konce roku 1995 sama řídila. Podle nich restrukturalizace těchto veřejných nemocnic, která vedla ke zřízení veřejných nemocnic IRIS-H, jež se staly právně nezávislými na střediscích CPAS dne 1. ledna 1996 (viz rovněž oddíl 2.2), nijak neovlivnila povinnost středisek CPAS poskytovat sociální podporu, a to buď přímo, nebo prostřednictvím nemocnic IRIS-H. V této souvislosti belgické orgány zdůrazňují, že primárním cílem restrukturalizace a zřízení sítě IRIS a nemocnic IRIS-H bylo zajistit kontinuitu veřejných služeb nemocniční péče v regionu Brusel – hlavní město (viz rovněž 27. bod odůvodnění). Konstatují tedy, že aby bylo možné zajistit „pérennité“ nemocnic IRIS-H a tak zaručit uspokojování sociálních potřeb obyvatelstva, jsou obce a střediska CPAS povinny vyrovnat veškeré schodky těchto nemocnic na základě článku 46 stanov nemocnic IRIS-H. Belgické orgány kromě toho dospěly k závěru, že dokud existuje tato skutečná potřeba, nemohou veřejné orgány v souladu s judikaturou belgické státní rady (Conseil d'État) (viz 83. bod odůvodnění) nemocnice IRIS-H zavírat ani je postupovat vlastníkům ze soukromého sektoru.

| (92) | A konečně ve 103. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení klade Komise otázku, zda existují i další důvody, které by mohly ospravedlnit dodatečné financování nemocnic IRIS-H. V této souvislosti belgické orgány uvádějí, že jediným účelem nemocnic IRIS-H není zřizovat „udržitelné“ služby, úkoly a programy nemocniční péče, jak by tomu mohlo být u belgických soukromých nemocnic. Podle belgických orgánů musí nemocnice IRIS-H naopak zaručit co nejširší možnou škálu zdravotní péče, zejména s cílem zajistit všem včetně nejchudších členů společnosti přístup k veškeré léčbě, kterou si vyžádá jejich patologie, a to i v případě, kdy tato léčba značně převyšuje normy plánování a schvalování vztahující se na všechny nemocnice podle zákona LCH. Belgické orgány v této souvislosti rovněž odkazují na bod 162 rozsudku Tribunálu ze dne 7. listopadu 2012, podle něhož se „vyrovnání deficitů veřejných nemocnic může ukázat jako nezbytné ze sanitárních a sociálních důvodů, aby byla zajištěna kontinuita a životaschopnost systému nemocniční péče“. Belgické orgány rovněž uvádějí, že status veřejné nemocnice s sebou přináší některé náklady, které nejsou plně kompenzovány federálními opatřeními financování. Konstatují, že tyto náklady zahrnují mimo jiné vyplácení odměn za jazykové dovednosti dvojjazyčným zaměstnancům, vyšší náklady na důchodové a zdravotní pojištění statutárních zaměstnanců (úředníků) a příplatky, které ukládá (avšak vyplácí pouze částečně) region Brusel – hlavní město. |
| --- | --- |

(92)

A konečně ve 103. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení klade Komise otázku, zda existují i další důvody, které by mohly ospravedlnit dodatečné financování nemocnic IRIS-H. V této souvislosti belgické orgány uvádějí, že jediným účelem nemocnic IRIS-H není zřizovat „udržitelné“ služby, úkoly a programy nemocniční péče, jak by tomu mohlo být u belgických soukromých nemocnic. Podle belgických orgánů musí nemocnice IRIS-H naopak zaručit co nejširší možnou škálu zdravotní péče, zejména s cílem zajistit všem včetně nejchudších členů společnosti přístup k veškeré léčbě, kterou si vyžádá jejich patologie, a to i v případě, kdy tato léčba značně převyšuje normy plánování a schvalování vztahující se na všechny nemocnice podle zákona LCH. Belgické orgány v této souvislosti rovněž odkazují na bod 162 rozsudku Tribunálu ze dne 7. listopadu 2012, podle něhož se „vyrovnání deficitů veřejných nemocnic může ukázat jako nezbytné ze sanitárních a sociálních důvodů, aby byla zajištěna kontinuita a životaschopnost systému nemocniční péče“. Belgické orgány rovněž uvádějí, že status veřejné nemocnice s sebou přináší některé náklady, které nejsou plně kompenzovány federálními opatřeními financování. Konstatují, že tyto náklady zahrnují mimo jiné vyplácení odměn za jazykové dovednosti dvojjazyčným zaměstnancům, vyšší náklady na důchodové a zdravotní pojištění statutárních zaměstnanců (úředníků) a příplatky, které ukládá (avšak vyplácí pouze částečně) region Brusel – hlavní město.

6.2   Připomínky Belgie k připomínkám třetích stran

Připomínky Belgie k připomínkám třetích stran

| (93) | Belgické orgány úvodem poukazují na to, že připomínky ze strany CBI, ABISP a Zorgnet Vlaanderenk rozhodnutí Komise o zahájení řízení jsou založeny na stejném argumentu, tj. že podle těchto organizací nejsou nemocnice IRIS-H pověřeny poskytováním dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu kromě služeb obecného hospodářského zájmu, jimiž jsou pověřeny všechny nemocnice (veřejné i soukromé) v Belgii. Podle nich toto tvrzení vychází z téhož základu, tj. že zákon LCH ukládá soukromým i veřejným nemocnicím stejný závazek veřejné služby zcela nezávisle na potřebách daného regionu. Podle belgických orgánů však vedlejší účastníci řízení nevysvětlují, v jakém smyslu se podle nich zákon o CPAS nevztahuje na nemocnice IRIS-H, ačkoli podle Belgie představuje tento zákon samotný právní základ existence nemocnic IRIS-H. Belgické orgány zdůrazňují, že článek 147 zákona LCH výslovně připouští, že u nemocnic spravovaných střediskem CPAS (jako jsou například nemocnice IRIS-H (131)), zákon LCH doplňuje zákon o CPAS, což potvrzuje, že zákon LCH není jediným vhodným právním základem použitelným pro nemocnice provozované středisky CPAS. |
| --- | --- |

(93)

Belgické orgány úvodem poukazují na to, že připomínky ze strany CBI, ABISP a Zorgnet Vlaanderenk rozhodnutí Komise o zahájení řízení jsou založeny na stejném argumentu, tj. že podle těchto organizací nejsou nemocnice IRIS-H pověřeny poskytováním dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu kromě služeb obecného hospodářského zájmu, jimiž jsou pověřeny všechny nemocnice (veřejné i soukromé) v Belgii. Podle nich toto tvrzení vychází z téhož základu, tj. že zákon LCH ukládá soukromým i veřejným nemocnicím stejný závazek veřejné služby zcela nezávisle na potřebách daného regionu. Podle belgických orgánů však vedlejší účastníci řízení nevysvětlují, v jakém smyslu se podle nich zákon o CPAS nevztahuje na nemocnice IRIS-H, ačkoli podle Belgie představuje tento zákon samotný právní základ existence nemocnic IRIS-H. Belgické orgány zdůrazňují, že článek 147 zákona LCH výslovně připouští, že u nemocnic spravovaných střediskem CPAS (jako jsou například nemocnice IRIS-H (131)), zákon LCH doplňuje zákon o CPAS, což potvrzuje, že zákon LCH není jediným vhodným právním základem použitelným pro nemocnice provozované středisky CPAS.

Zorgnet Vlaanderen

131

| (94) | Belgické orgány považují za nesprávné tvrzení CBI, podle něhož by záměr bruselské vlády přeformulovat usnesení ze dne 13. února 2003 s cílem upřesnit úkoly obecného zájmu odůvodňující poskytnutí zvláštních subvencí obcím (viz 70. bod odůvodnění) naznačoval, že v současnosti neexistuje žádný specifický úkol (který by se vztahoval pouze na nemocnice IRIS-H). Belgické orgány zejména uvádějí, že zvláštní subvence podle tohoto usnesení jsou poskytovány pouze obcím a nikoli nemocnicím IRIS-H. Belgie dále potvrzuje, že zásahy fondu FRBRTC a samotného regionu Brusel – hlavní město (v maximální výši 10 milionů EUR ročně (132)), jejichž cílem je podpora obcí, představují finanční převody mezi veřejnými orgány, které nespadají do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU. Belgické orgány znovu opakují, že nemocnice IRIS-H neobdržely žádnou z těchto částek ani od regionu, ani od fondu FRBRTC. Podle Belgie se naopak jedná pouze o převody mezi tímto regionem a obcemi, které spadají do působnosti celkového financování obcí daným regionem. Toto celkové financování je koncipováno tak, aby obcím umožňovalo plnit úkoly obecního zájmu, které zahrnují i úkoly středisek CPAS. Podle belgických orgánů nepředstavuje reforma ohlášená usnesením ze dne 13. února 2003 v žádném případě připuštění neexistence dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu svěřených nemocnicím IRIS-H. Je povinností obcí, aby specifikovaly služby obecného hospodářského zájmu svěřené nemocnicím, které zřizují, a dotčené usnesení není v této souvislosti relevantní, protože se týká pouze vnitrostátního financování. |
| --- | --- |

(94)

Belgické orgány považují za nesprávné tvrzení CBI, podle něhož by záměr bruselské vlády přeformulovat usnesení ze dne 13. února 2003 s cílem upřesnit úkoly obecného zájmu odůvodňující poskytnutí zvláštních subvencí obcím (viz 70. bod odůvodnění) naznačoval, že v současnosti neexistuje žádný specifický úkol (který by se vztahoval pouze na nemocnice IRIS-H). Belgické orgány zejména uvádějí, že zvláštní subvence podle tohoto usnesení jsou poskytovány pouze obcím a nikoli nemocnicím IRIS-H. Belgie dále potvrzuje, že zásahy fondu FRBRTC a samotného regionu Brusel – hlavní město (v maximální výši 10 milionů EUR ročně (132)), jejichž cílem je podpora obcí, představují finanční převody mezi veřejnými orgány, které nespadají do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU. Belgické orgány znovu opakují, že nemocnice IRIS-H neobdržely žádnou z těchto částek ani od regionu, ani od fondu FRBRTC. Podle Belgie se naopak jedná pouze o převody mezi tímto regionem a obcemi, které spadají do působnosti celkového financování obcí daným regionem. Toto celkové financování je koncipováno tak, aby obcím umožňovalo plnit úkoly obecního zájmu, které zahrnují i úkoly středisek CPAS. Podle belgických orgánů nepředstavuje reforma ohlášená usnesením ze dne 13. února 2003 v žádném případě připuštění neexistence dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu svěřených nemocnicím IRIS-H. Je povinností obcí, aby specifikovaly služby obecného hospodářského zájmu svěřené nemocnicím, které zřizují, a dotčené usnesení není v této souvislosti relevantní, protože se týká pouze vnitrostátního financování.

132

| (95) | Belgické orgány rovněž nesouhlasí s popisem sociálních úkolů, který CBI uvádí ve svých připomínkách, protože ho považují za nepřesný. CBI tvrdí zejména, že zákon LCH definuje „základní sociální úkol“, který je společný pro veřejné i soukromé nemocnice, ale že jej údajně intenzivněji provádějí pouze nemocnice IRIS-H. Z tohoto hlediska by „dodatečné“ sociální úkoly nemocnic IRIS-H nebyly oddělitelné od služeb nemocniční péče a tvořily by jejich nedílnou součást. Belgické orgány tento názor nesdílejí. Domnívají se, že CBI sice výslovně připouští existenci inherentního rozdílu mezi veřejnými a soukromými nemocnicemi (tj. toho, že nemocnice IRIS-H poskytují významnější objem sociálních služeb), avšak nedefinuje, co přesně rozumí pod pojmem „základní sociální úkol“, který považuje za službu obecného hospodářského zájmu v oblasti nemocniční péče, a že nedefinuje právní základ, o nějž se tento úkol opírá, ani žádné zvláštní pověření, které jej ukládá. Belgické orgány jsou toho názoru, že „základní sociální úkoly“ mohou být veřejným nemocnicím svěřovány pouze na základě zákona o CPAS. Tvrdí, že pokud jde pouze o veřejné nemocnice, zákon LCH de facto pouze doplňuje zákon o CPAS (viz článek 147 zákona LCH). Hlavní neboli „základní úkol“ nemocnic IRIS-H je definován v zákonu o CPAS nebo podle tohoto zákona, a není proto „společný“ všem nemocnicím. Podle belgických orgánů se nejedná o úkol hospodářské povahy. Nemocnice IRIS-H jsou tedy zřízeny podle zákona o CPAS a po svém zřízení jsou povinny dodržovat dodatečná pravidla stanovená v zákoně LCH (133). |
| --- | --- |

(95)

Belgické orgány rovněž nesouhlasí s popisem sociálních úkolů, který CBI uvádí ve svých připomínkách, protože ho považují za nepřesný. CBI tvrdí zejména, že zákon LCH definuje „základní sociální úkol“, který je společný pro veřejné i soukromé nemocnice, ale že jej údajně intenzivněji provádějí pouze nemocnice IRIS-H. Z tohoto hlediska by „dodatečné“ sociální úkoly nemocnic IRIS-H nebyly oddělitelné od služeb nemocniční péče a tvořily by jejich nedílnou součást. Belgické orgány tento názor nesdílejí. Domnívají se, že CBI sice výslovně připouští existenci inherentního rozdílu mezi veřejnými a soukromými nemocnicemi (tj. toho, že nemocnice IRIS-H poskytují významnější objem sociálních služeb), avšak nedefinuje, co přesně rozumí pod pojmem „základní sociální úkol“, který považuje za službu obecného hospodářského zájmu v oblasti nemocniční péče, a že nedefinuje právní základ, o nějž se tento úkol opírá, ani žádné zvláštní pověření, které jej ukládá. Belgické orgány jsou toho názoru, že „základní sociální úkoly“ mohou být veřejným nemocnicím svěřovány pouze na základě zákona o CPAS. Tvrdí, že pokud jde pouze o veřejné nemocnice, zákon LCH de facto pouze doplňuje zákon o CPAS (viz článek 147 zákona LCH). Hlavní neboli „základní úkol“ nemocnic IRIS-H je definován v zákonu o CPAS nebo podle tohoto zákona, a není proto „společný“ všem nemocnicím. Podle belgických orgánů se nejedná o úkol hospodářské povahy. Nemocnice IRIS-H jsou tedy zřízeny podle zákona o CPAS a po svém zřízení jsou povinny dodržovat dodatečná pravidla stanovená v zákoně LCH (133).

133

| (96) | Pokud jde o připomínky CBI týkající se úkolu všeobecné péče, belgické orgány zdůrazňují, že CBI omezuje úkol všeobecné péče, o němž tvrdí, že je společný všem nemocnicím, jen na pohotovostní péči a na situace po poskytnutí pohotovostní péče. Belgické orgány proto mají za to, že CBI implicitně uznává, že soukromé bruselské nemocnice nemají povinnost léčit pacienty kromě poskytování pohotovostní péče a situací po poskytnutí pohotovostní péče, což však představuje převážnou část péče o znevýhodněné osoby. Belgické orgány kromě toho tvrdí, že odkaz CBI na úkol veřejného zájmu uvedený v článku 2 zákona LCH takovou povinnost nezakládá. Podle jejich názoru neznamená pověření úkolem základní nemocniční péče zároveň obdobné pověření poskytovat péči jakékoliv osobě za jakýchkoliv okolností bez ohledu na to, zda je daná osoba schopna za ni zaplatit. To do značné míry dokazuje i samotná existence specifických pravidel upravujících pohotovostní péči. Belgické orgány tvrdí, že úkol veřejného zájmu nemůže být uložen implicitně, ale že musí být uložen explicitně. Podle jejich názoru bylo nutné stanovit specifické požadavky pro pohotovostní péči, protože definice základního úkolu nemocniční péče stanovená v zákoně LCH se o pohotovostní péči nezmiňuje. Belgické orgány argumentují tím, že zákon ze dne 8. července 1964 (134) a jeho prováděcí předpisy pojednávají o pohotovostní zdravotní péči (135) a o pohotovostních službách (včetně vozidel záchranné služby). Právě na tomto základě některé veřejné i soukromé nemocnice plní určité úkoly související s poskytováním pohotovostní zdravotní péče. |
| --- | --- |

(96)

Pokud jde o připomínky CBI týkající se úkolu všeobecné péče, belgické orgány zdůrazňují, že CBI omezuje úkol všeobecné péče, o němž tvrdí, že je společný všem nemocnicím, jen na pohotovostní péči a na situace po poskytnutí pohotovostní péče. Belgické orgány proto mají za to, že CBI implicitně uznává, že soukromé bruselské nemocnice nemají povinnost léčit pacienty kromě poskytování pohotovostní péče a situací po poskytnutí pohotovostní péče, což však představuje převážnou část péče o znevýhodněné osoby. Belgické orgány kromě toho tvrdí, že odkaz CBI na úkol veřejného zájmu uvedený v článku 2 zákona LCH takovou povinnost nezakládá. Podle jejich názoru neznamená pověření úkolem základní nemocniční péče zároveň obdobné pověření poskytovat péči jakékoliv osobě za jakýchkoliv okolností bez ohledu na to, zda je daná osoba schopna za ni zaplatit. To do značné míry dokazuje i samotná existence specifických pravidel upravujících pohotovostní péči. Belgické orgány tvrdí, že úkol veřejného zájmu nemůže být uložen implicitně, ale že musí být uložen explicitně. Podle jejich názoru bylo nutné stanovit specifické požadavky pro pohotovostní péči, protože definice základního úkolu nemocniční péče stanovená v zákoně LCH se o pohotovostní péči nezmiňuje. Belgické orgány argumentují tím, že zákon ze dne 8. července 1964 (134) a jeho prováděcí předpisy pojednávají o pohotovostní zdravotní péči (135) a o pohotovostních službách (včetně vozidel záchranné služby). Právě na tomto základě některé veřejné i soukromé nemocnice plní určité úkoly související s poskytováním pohotovostní zdravotní péče.

134

135

| (97) | Belgické orgány však tvrdí, že povinnost poskytnout pohotovostní zdravotní péči ve veřejných i soukromých nemocnicích nevyplývá ze zákona LCH. Spadá však do obecné povinnosti poskytnout pomoc všem osobám, kterým hrozí nebezpečí. Podle belgických orgánů jsou nemocnice povinny poskytnout pomoc v případě pohotovostní zdravotní péče v závislosti na své struktuře a dostupných odborných znalostech (136). Tato povinnost se týká veřejných i soukromých nemocnic a rovněž všech ostatních osob, protože vyplývá z povinnosti poskytnout pomoc osobám, kterým hrozí nebezpečí. Belgické orgány také vysvětlují, že podle čl. 422 písm. b) belgického trestního zákoníku platí tato povinnost pouze v neodkladných situacích, a to zejména v případě neodkladného zdravotního problému, který ohrožuje život. Belgické orgány však zdůrazňují, že ve všech ostatních situacích (tj. v jiných než neodkladných situacích) nejsou nemocnice pověřeny plněním úkolu všeobecné péče a nejsou povinny léčit pacienty, kteří nejsou schopni za svou léčbu zaplatit. Na závěr belgické orgány uvádějí, že je sice zřejmé, že belgické nemocnice nemají právo diskriminovat pacienty na základě jejich finanční situace (a tudíž pouze na základě toho, že dotyčná osoba je nemajetná), avšak nemohou mít povinnost poskytovat péči kromě pohotovostní péče v případě, že pacient za ni není schopen nebo ochoten zaplatit. |
| --- | --- |

(97)

Belgické orgány však tvrdí, že povinnost poskytnout pohotovostní zdravotní péči ve veřejných i soukromých nemocnicích nevyplývá ze zákona LCH. Spadá však do obecné povinnosti poskytnout pomoc všem osobám, kterým hrozí nebezpečí. Podle belgických orgánů jsou nemocnice povinny poskytnout pomoc v případě pohotovostní zdravotní péče v závislosti na své struktuře a dostupných odborných znalostech (136). Tato povinnost se týká veřejných i soukromých nemocnic a rovněž všech ostatních osob, protože vyplývá z povinnosti poskytnout pomoc osobám, kterým hrozí nebezpečí. Belgické orgány také vysvětlují, že podle čl. 422 písm. b) belgického trestního zákoníku platí tato povinnost pouze v neodkladných situacích, a to zejména v případě neodkladného zdravotního problému, který ohrožuje život. Belgické orgány však zdůrazňují, že ve všech ostatních situacích (tj. v jiných než neodkladných situacích) nejsou nemocnice pověřeny plněním úkolu všeobecné péče a nejsou povinny léčit pacienty, kteří nejsou schopni za svou léčbu zaplatit. Na závěr belgické orgány uvádějí, že je sice zřejmé, že belgické nemocnice nemají právo diskriminovat pacienty na základě jejich finanční situace (a tudíž pouze na základě toho, že dotyčná osoba je nemajetná), avšak nemohou mít povinnost poskytovat péči kromě pohotovostní péče v případě, že pacient za ni není schopen nebo ochoten zaplatit.

136

| (98) | Ve svých připomínkách, které reagují na připomínky CBI, belgické orgány také znovu uvádějí do souvislostí odkaz CBI na rozsudek soudu prvního stupně v Bruselu (viz 72. bod odůvodnění). Podle belgických orgánů se rozsudek citovaný CBI týká pouze velmi zvláštního případu neodkladné zdravotní péče (137) poskytnuté migrantovi bez dokladů, který potřeboval psychiatrickou péči. Poukazují na to, že nemocnice IRIS tento typ péče neposkytují. Podle nich tento rozsudek potvrzuje, že neodkladnou zdravotní péči pro migranty bez dokladů zpravidla zajišťují buď nemocnice zřízené středisky CPAS nebo nemocnice, s nimiž střediska CPAS uzavřela dohodu (138). A konečně belgické orgány zdůrazňují, že CBI nezdůvodňuje a dokonce se ani nepokouší zdůvodnit údajnou povinnost soukromých nemocnic léčit všechny pacienty v situacích „po poskytnutí pohotovostní péče“. Podle belgických úřadů žádná taková povinnost soukromých nemocnic týkající se situací „po poskytnutí pohotovostní péče“ neexistuje, zatímco nemocnice IRIS-H jsou povinny léčit jakékoliv pacienty za jakýchkoliv okolností, a to i v případě, že se nejedná o pohotovostní zdravotní péči. |
| --- | --- |

(98)

Ve svých připomínkách, které reagují na připomínky CBI, belgické orgány také znovu uvádějí do souvislostí odkaz CBI na rozsudek soudu prvního stupně v Bruselu (viz 72. bod odůvodnění). Podle belgických orgánů se rozsudek citovaný CBI týká pouze velmi zvláštního případu neodkladné zdravotní péče (137) poskytnuté migrantovi bez dokladů, který potřeboval psychiatrickou péči. Poukazují na to, že nemocnice IRIS tento typ péče neposkytují. Podle nich tento rozsudek potvrzuje, že neodkladnou zdravotní péči pro migranty bez dokladů zpravidla zajišťují buď nemocnice zřízené středisky CPAS nebo nemocnice, s nimiž střediska CPAS uzavřela dohodu (138). A konečně belgické orgány zdůrazňují, že CBI nezdůvodňuje a dokonce se ani nepokouší zdůvodnit údajnou povinnost soukromých nemocnic léčit všechny pacienty v situacích „po poskytnutí pohotovostní péče“. Podle belgických úřadů žádná taková povinnost soukromých nemocnic týkající se situací „po poskytnutí pohotovostní péče“ neexistuje, zatímco nemocnice IRIS-H jsou povinny léčit jakékoliv pacienty za jakýchkoliv okolností, a to i v případě, že se nejedná o pohotovostní zdravotní péči.

137

138

7   POSOUZENÍ OPATŘENÍ

POSOUZENÍ OPATŘENÍ

7.1   Předmět tohoto rozhodnutí

Předmět tohoto rozhodnutí

| (99) | Stížnost odkazovala na opatření podpory ve výši přibližně 100 milionů EUR poskytnuté v souvislosti s restrukturalizací, která vedla ke zřízení nemocnic IRIS-H (viz oddíl 2.2). Jak je však vysvětleno v oddíle 3.1 rozhodnutí o zahájení řízení, přijala Komise opatření týkající se této podpory až po uplynutí promlčecí lhůty týkající se navrácení podpory na restrukturalizaci. V důsledku této skutečnosti nebylo toto opatření podpory zahrnuto do formálního vyšetřovacího řízení zahájeného Komisí, a proto se jí toto rozhodnutí nezabývá. |
| --- | --- |

(99)

Stížnost odkazovala na opatření podpory ve výši přibližně 100 milionů EUR poskytnuté v souvislosti s restrukturalizací, která vedla ke zřízení nemocnic IRIS-H (viz oddíl 2.2). Jak je však vysvětleno v oddíle 3.1 rozhodnutí o zahájení řízení, přijala Komise opatření týkající se této podpory až po uplynutí promlčecí lhůty týkající se navrácení podpory na restrukturalizaci. V důsledku této skutečnosti nebylo toto opatření podpory zahrnuto do formálního vyšetřovacího řízení zahájeného Komisí, a proto se jí toto rozhodnutí nezabývá.

| (100) | Kromě podpory, které se týkala promlčecí lhůta, byla stížnost formálně zaměřena na i) finanční prostředky, které vyplatil fond FRBRTC obcím odpovědným za nemocnice IRIS a ii) zvláštní subvence (až do výše 10 milionů EUR ročně), které těmto obcím poskytl region Brusel – hlavní město na základě usnesení ze dne 13. února 2003. |
| --- | --- |

(100)

Kromě podpory, které se týkala promlčecí lhůta, byla stížnost formálně zaměřena na i) finanční prostředky, které vyplatil fond FRBRTC obcím odpovědným za nemocnice IRIS a ii) zvláštní subvence (až do výše 10 milionů EUR ročně), které těmto obcím poskytl region Brusel – hlavní město na základě usnesení ze dne 13. února 2003.

| (101) | Oba tyto typy finančních prostředků jsou však poskytovány pouze obcím odpovědným za nemocnice IRIS a nikoli samotným nemocnicím IRIS. Ve skutečnosti představují pouze toky financování mezi regionem Brusel – hlavní město a šesti bruselskými obcemi odpovědnými za nemocnice IRIS, a tudíž nepředstavují státní podporu nemocnicím IRIS. |
| --- | --- |

(101)

Oba tyto typy finančních prostředků jsou však poskytovány pouze obcím odpovědným za nemocnice IRIS a nikoli samotným nemocnicím IRIS. Ve skutečnosti představují pouze toky financování mezi regionem Brusel – hlavní město a šesti bruselskými obcemi odpovědnými za nemocnice IRIS, a tudíž nepředstavují státní podporu nemocnicím IRIS.

| (102) | Je pravdou, že ve svém zrušeném rozhodnutí z roku 2009 měla Komise tendenci zaměňovat platby související s fondem FRBRTC a mechanismus vyrovnávání schodků stanovený v článku 109 zákona LCH, a že opomněla provést samostatné posouzení parametrů vyrovnávání u obou těchto opatření (139). Obce navíc využívají prostředky z fondu FRBRTC na vyrovnání schodků nemocnic IRIS (140) a jejich povinností bylo vyplatit finanční prostředky z fondu FRBRTC těmto nemocnicím v maximální lhůtě sedmi pracovních dnů. (141) |
| --- | --- |

(102)

Je pravdou, že ve svém zrušeném rozhodnutí z roku 2009 měla Komise tendenci zaměňovat platby související s fondem FRBRTC a mechanismus vyrovnávání schodků stanovený v článku 109 zákona LCH, a že opomněla provést samostatné posouzení parametrů vyrovnávání u obou těchto opatření (139). Obce navíc využívají prostředky z fondu FRBRTC na vyrovnání schodků nemocnic IRIS (140) a jejich povinností bylo vyplatit finanční prostředky z fondu FRBRTC těmto nemocnicím v maximální lhůtě sedmi pracovních dnů. (141)

139

140

141

| (103) | Jak však potvrzují informace obdržené v reakci na rozhodnutí o zahájení řízení a jak je vysvětleno níže (viz 230. bod odůvodnění), finanční převody z fondu FRBRTC a od regionu Brusel – hlavní město obcím odpovědným za nemocnice IRIS-H jsou nutné, protože vlastní zdroje těchto obcí nepostačují ke splnění povinnosti vyrovnat obecní schodek ve vztahu k nemocnicím IRIS-H. A právě v této souvislosti požadoval fond FRBRTC a region Brusel – hlavní město, aby bruselské obce daly finanční prostředky z fondu FRBRTC a zvláštní subvence k dispozici nemocnicím IRIS-H téměř okamžitě po obdržení těchto plateb. Bez ohledu na tuto povinnost převodu spočívá povinnost vyrovnání schodků nemocnic IRIS-H výhradně na dotčených obcích a uvedené nemocnice nemají nárok na žádné vyrovnání od regionu Brusel – hlavní město ani od fondu FRBRTC. Obdobně nemocnicím IRIS uložily určité povinnosti samotné obce, a nikoli region Brusel – hlavní město (viz oddíl 7.3.4.1). Z tohoto důvodu mohou být za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU považovány pouze platby obcí nemocnicím IRIS-H za účelem vyrovnání jejich schodků bez ohledu na to, zda jsou financovány z vlastních zdrojů obcí nebo z prostředků, které obcím poskytl region Brusel – hlavní město. |
| --- | --- |

(103)

Jak však potvrzují informace obdržené v reakci na rozhodnutí o zahájení řízení a jak je vysvětleno níže (viz 230. bod odůvodnění), finanční převody z fondu FRBRTC a od regionu Brusel – hlavní město obcím odpovědným za nemocnice IRIS-H jsou nutné, protože vlastní zdroje těchto obcí nepostačují ke splnění povinnosti vyrovnat obecní schodek ve vztahu k nemocnicím IRIS-H. A právě v této souvislosti požadoval fond FRBRTC a region Brusel – hlavní město, aby bruselské obce daly finanční prostředky z fondu FRBRTC a zvláštní subvence k dispozici nemocnicím IRIS-H téměř okamžitě po obdržení těchto plateb. Bez ohledu na tuto povinnost převodu spočívá povinnost vyrovnání schodků nemocnic IRIS-H výhradně na dotčených obcích a uvedené nemocnice nemají nárok na žádné vyrovnání od regionu Brusel – hlavní město ani od fondu FRBRTC. Obdobně nemocnicím IRIS uložily určité povinnosti samotné obce, a nikoli region Brusel – hlavní město (viz oddíl 7.3.4.1). Z tohoto důvodu mohou být za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU považovány pouze platby obcí nemocnicím IRIS-H za účelem vyrovnání jejich schodků bez ohledu na to, zda jsou financovány z vlastních zdrojů obcí nebo z prostředků, které obcím poskytl region Brusel – hlavní město.

| (104) | Komise dospěla k závěru, že vnitrostátní financování (poskytované regionem Brusel – hlavní město obcím, ať již probíhá přímo, nebo nepřímo prostřednictvím fondu FRBRTC) představuje pouze jeden ze zdrojů financování převodů prováděných obcemi za účelem vyrovnání schodků, a nikoli opatření, které je nemocnicím IRIS-H poskytováno navíc vedle tohoto vyrovnání schodku. Finanční toky probíhající mezi regionem Brusel – hlavní město a dotčenými bruselskými obcemi ani jejich právní základy (mimo jiné usnesení ze dne 13. února 2003) proto nebudou v tomto rozhodnutí posuzovány jako takové. Toto rozhodnutí Komise se bude zabývat spíše převody, které provedly obce ve prospěch nemocnic IRIS-H za účelem vyrovnání jejich schodků, a u nichž jsou obce do značné míry závislé na vnitrostátním financování poskytovaném regionem Brusel – hlavní město (142). Nicméně, i když se toto rozhodnutí již dále nezabývá opatřeními, která stěžovatelé oficiálně uvádějí, posouzení pravidel státní podpory související s vyrovnáním schodků nemocnic obcemi v podstatě beze zbytku zodpoví obavy stěžovatelů ohledně existence státní podpory, neboť se bude de facto týkat rovněž finančních prostředků poskytnutých regionem Brusel – hlavní město, ať již přímo, nebo prostřednictvím fondu FRBRTC, vzhledem k tomu, že obce je využívají výlučně na vyrovnávání schodků nemocnic IRIS-H. Z tohoto důvodu uvádí analýza existence níže popsaného nadměrného vyrovnání (viz tabulky 9 až 13 v oddíle 7.3.5) rovněž převody provedené za účelem vyrovnání schodků, které byly financovány z prostředků fondu FRBRTC a ze zvláštních subvencí od regionu Brusel – hlavní město. Na závěr je třeba poznamenat, že část převodů provedených obcemi za účelem vyrovnání schodků, která byla financována regionem Brusel – hlavní město nebo prostřednictvím fondu FRBRTC, (143) nebyla dostačující k plnému pokrytí schodků nemocnic IRIS-H a že během období 1996–2014 tyto platby nikdy nevedly k situaci, v níž by některé z nemocnic IRIS-H byla skutečně poskytnuta nadměrná vyrovnávací platba a tato nemocnice by musela vyrovnání svého schodku (částečně) vracet (viz rovněž 234. a 238. bod odůvodnění). |
| --- | --- |

(104)

Komise dospěla k závěru, že vnitrostátní financování (poskytované regionem Brusel – hlavní město obcím, ať již probíhá přímo, nebo nepřímo prostřednictvím fondu FRBRTC) představuje pouze jeden ze zdrojů financování převodů prováděných obcemi za účelem vyrovnání schodků, a nikoli opatření, které je nemocnicím IRIS-H poskytováno navíc vedle tohoto vyrovnání schodku. Finanční toky probíhající mezi regionem Brusel – hlavní město a dotčenými bruselskými obcemi ani jejich právní základy (mimo jiné usnesení ze dne 13. února 2003) proto nebudou v tomto rozhodnutí posuzovány jako takové. Toto rozhodnutí Komise se bude zabývat spíše převody, které provedly obce ve prospěch nemocnic IRIS-H za účelem vyrovnání jejich schodků, a u nichž jsou obce do značné míry závislé na vnitrostátním financování poskytovaném regionem Brusel – hlavní město (142). Nicméně, i když se toto rozhodnutí již dále nezabývá opatřeními, která stěžovatelé oficiálně uvádějí, posouzení pravidel státní podpory související s vyrovnáním schodků nemocnic obcemi v podstatě beze zbytku zodpoví obavy stěžovatelů ohledně existence státní podpory, neboť se bude de facto týkat rovněž finančních prostředků poskytnutých regionem Brusel – hlavní město, ať již přímo, nebo prostřednictvím fondu FRBRTC, vzhledem k tomu, že obce je využívají výlučně na vyrovnávání schodků nemocnic IRIS-H. Z tohoto důvodu uvádí analýza existence níže popsaného nadměrného vyrovnání (viz tabulky 9 až 13 v oddíle 7.3.5) rovněž převody provedené za účelem vyrovnání schodků, které byly financovány z prostředků fondu FRBRTC a ze zvláštních subvencí od regionu Brusel – hlavní město. Na závěr je třeba poznamenat, že část převodů provedených obcemi za účelem vyrovnání schodků, která byla financována regionem Brusel – hlavní město nebo prostřednictvím fondu FRBRTC, (143) nebyla dostačující k plnému pokrytí schodků nemocnic IRIS-H a že během období 1996–2014 tyto platby nikdy nevedly k situaci, v níž by některé z nemocnic IRIS-H byla skutečně poskytnuta nadměrná vyrovnávací platba a tato nemocnice by musela vyrovnání svého schodku (částečně) vracet (viz rovněž 234. a 238. bod odůvodnění).

142

de facto

143

| (105) | Komise tedy posoudí vyrovnávací platby vyplacené obcemi od roku 1996 na pokrytí schodků nemocnic IRIS (144). Níže uvedený graf č. 1 shrnuje na tomto základě veřejné financování, na které se vztahuje toto rozhodnutí (v obdélníku s plným orámováním), a uvádí rovněž opatření vnitrostátního financování uváděná stěžovateli (v obdélníku s přerušovaným orámováním). Podrobnější informace ohledně těchto opatření budou uvedeny v oddíle 7.3.5 níže.

  Graf č. 1


  Finanční toky a předmět tohoto rozhodnutí




  Pět nemocnic IRIS (4)
  100 % krytí schodků (čl. 46 stanov IRIS-H)
  Zvláštní subvence (max. 10 mil. EUR/rok)
  Financování prostřednictvím FRBRTC (1)
  Region Brusel – hl. město
  Formálně napadeno stížností
  Částečné krytí schodků (čl. 109 LCH), ale platba ihned
  Šest bruselských obcí (2) a CPAS (3)
  V oblasti působnosti tohoto rozhodnutí
  (1) Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales.
  (2) Město Brusel, Anderlecht, Etterbeek, Ixelles, Saint-Gilles a Schaerbeek (do konce roku 2013).
  (3) Centre Publics d'Action Sociale: veřejná střediska sociální pomoci při obcích.
  (4) CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann, Institut Bordet, HUDERF (Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola) a Hôpitaux Iris Sud. |
| --- | --- |

(105)

Komise tedy posoudí vyrovnávací platby vyplacené obcemi od roku 1996 na pokrytí schodků nemocnic IRIS (144). Níže uvedený graf č. 1 shrnuje na tomto základě veřejné financování, na které se vztahuje toto rozhodnutí (v obdélníku s plným orámováním), a uvádí rovněž opatření vnitrostátního financování uváděná stěžovateli (v obdélníku s přerušovaným orámováním). Podrobnější informace ohledně těchto opatření budou uvedeny v oddíle 7.3.5 níže.

144

Graf č. 1

Graf č. 1

Finanční toky a předmět tohoto rozhodnutí

Finanční toky a předmět tohoto rozhodnutí

Pět nemocnic IRIS (4)

100 % krytí schodků (čl. 46 stanov IRIS-H)

Zvláštní subvence (max. 10 mil. EUR/rok)

Financování prostřednictvím FRBRTC (1)

Region Brusel – hl. město

Formálně napadeno stížností

Částečné krytí schodků (čl. 109 LCH), ale platba ihned

Šest bruselských obcí (2) a CPAS (3)

V oblasti působnosti tohoto rozhodnutí

(1) Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales.

(2) Město Brusel, Anderlecht, Etterbeek, Ixelles, Saint-Gilles a Schaerbeek (do konce roku 2013).

(3) Centre Publics d'Action Sociale: veřejná střediska sociální pomoci při obcích.

(4) CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann, Institut Bordet, HUDERF (Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola) a Hôpitaux Iris Sud.

7.2   Existence státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU

Existence státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU

| (106) | V čl. 107 odst. 1 SFEU se uvádí, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“. Z tohoto důvodu představuje opatření státní podporu, pokud jsou současně splněny následující čtyři podmínky (145):






  (a) | musí poskytovat podniku selektivní hospodářskou výhodu; |
| --- | --- | --- |

(106)

V čl. 107 odst. 1 SFEU se uvádí, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“. Z tohoto důvodu představuje opatření státní podporu, pokud jsou současně splněny následující čtyři podmínky (145):

145

(a)

musí poskytovat podniku selektivní hospodářskou výhodu;

| (b) | musí zahrnovat použití státních zdrojů; |
| --- | --- |

(b)

musí zahrnovat použití státních zdrojů;

| (c) | musí narušovat hospodářskou soutěž nebo musí hrozit, že ji naruší; |
| --- | --- |

(c)

musí narušovat hospodářskou soutěž nebo musí hrozit, že ji naruší;

| (d) | musí být takové povahy, že ovlivňuje obchod mezi členskými státy. |
| --- | --- |

(d)

musí být takové povahy, že ovlivňuje obchod mezi členskými státy.

7.2.1.   Selektivní hospodářská výhoda poskytnutá podniku

Selektivní hospodářská výhoda poskytnutá podniku

7.2.1.1.   Pojem podniku

Pojem podniku

Obecné zásady

| (107) | Poskytování veřejných finančních prostředků určitému subjektu může být kvalifikováno jako státní podpora jen tehdy, pokud je tento subjekt „podnikem“ ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Podle ustálené judikatury Soudního dvora je podnikem jakýkoli subjekt vykonávající hospodářskou činnost (146). To, jestli je subjekt podnikem, tedy závisí na povaze jeho činnosti bez ohledu na právní postavení tohoto subjektu nebo na způsob jeho financování (147). Činnost musí být zpravidla považována za činnost hospodářské povahy, pokud spočívá v nabízení zboží nebo služeb na trhu (148). Subjekt, který vykonává jak hospodářské, tak nehospodářské činnosti, se považuje za podnik pouze v souvislosti s činnostmi hospodářskými (149). Pouhá skutečnost, že hlavním účelem činnosti subjektu není zisk, nemusí nutně znamenat, že jeho činnosti nejsou hospodářské povahy (150). |
| --- | --- |

(107)

Poskytování veřejných finančních prostředků určitému subjektu může být kvalifikováno jako státní podpora jen tehdy, pokud je tento subjekt „podnikem“ ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Podle ustálené judikatury Soudního dvora je podnikem jakýkoli subjekt vykonávající hospodářskou činnost (146). To, jestli je subjekt podnikem, tedy závisí na povaze jeho činnosti bez ohledu na právní postavení tohoto subjektu nebo na způsob jeho financování (147). Činnost musí být zpravidla považována za činnost hospodářské povahy, pokud spočívá v nabízení zboží nebo služeb na trhu (148). Subjekt, který vykonává jak hospodářské, tak nehospodářské činnosti, se považuje za podnik pouze v souvislosti s činnostmi hospodářskými (149). Pouhá skutečnost, že hlavním účelem činnosti subjektu není zisk, nemusí nutně znamenat, že jeho činnosti nejsou hospodářské povahy (150).

146

147

148

149

150

Ambulantní lékařská péče

| (108) | Pokud zdravotní péči poskytují nemocnice a další poskytovatelé zdravotní péče za úplatu (151), bez ohledu na to, zda je hrazena přímo pacienty, nebo pochází z jiných zdrojů, měla by být tato péče obecně považována za hospodářskou činnost (152). Financování, které je poskytováno nemocnicím IRIS-H prostřednictvím různých subvencí od federálních nebo státních orgánů (viz například 46. bod odůvodnění písm. a), d) a e), pokud jde o veřejné financování poskytované všem nemocnicím a 44. bod odůvodnění, pokud jde o vyrovnání schodku poskytované nemocnicím IRIS-H), společně s přímými platbami od pacientů (viz 46. bod odůvodnění písm. c)) a platbami od úřadu INAMI (viz 46. bod odůvodnění písm. b)), hradí nemocnicím IRIS-H poskytnuté zdravotnické služby, a proto může být v této souvislosti považováno za hospodářské protiplnění za poskytnuté služby nemocniční péče. Takový systém předpokládá určitou míru konkurence mezi nemocnicemi v oblasti poskytování služeb zdravotní péče. Skutečnost, že nemocnice, která takové služby poskytuje za úplatu, je nemocnicí veřejnou, nic nemění na hospodářské povaze těchto činností (153). |
| --- | --- |

(108)

Pokud zdravotní péči poskytují nemocnice a další poskytovatelé zdravotní péče za úplatu (151), bez ohledu na to, zda je hrazena přímo pacienty, nebo pochází z jiných zdrojů, měla by být tato péče obecně považována za hospodářskou činnost (152). Financování, které je poskytováno nemocnicím IRIS-H prostřednictvím různých subvencí od federálních nebo státních orgánů (viz například 46. bod odůvodnění písm. a), d) a e), pokud jde o veřejné financování poskytované všem nemocnicím a 44. bod odůvodnění, pokud jde o vyrovnání schodku poskytované nemocnicím IRIS-H), společně s přímými platbami od pacientů (viz 46. bod odůvodnění písm. c)) a platbami od úřadu INAMI (viz 46. bod odůvodnění písm. b)), hradí nemocnicím IRIS-H poskytnuté zdravotnické služby, a proto může být v této souvislosti považováno za hospodářské protiplnění za poskytnuté služby nemocniční péče. Takový systém předpokládá určitou míru konkurence mezi nemocnicemi v oblasti poskytování služeb zdravotní péče. Skutečnost, že nemocnice, která takové služby poskytuje za úplatu, je nemocnicí veřejnou, nic nemění na hospodářské povaze těchto činností (153).

151

152

153

| (109) | V tomto případě představují hlavní činnosti nemocnic IRIS-H činnosti nemocniční péče, které spočívají v poskytování služeb zdravotní péče. Tyto činnosti provádějí i jiné typy subjektů, zejména kliniky, soukromé nemocnice a další specializovaná centra, mezi něž patří i soukromé nemocnice stěžovatelů. Tyto činnosti nemocniční péče poskytované nemocnicemi IRIS-H za úplatu a v konkurenčním prostředí musí být proto považovány za činnosti hospodářské povahy. |
| --- | --- |

(109)

V tomto případě představují hlavní činnosti nemocnic IRIS-H činnosti nemocniční péče, které spočívají v poskytování služeb zdravotní péče. Tyto činnosti provádějí i jiné typy subjektů, zejména kliniky, soukromé nemocnice a další specializovaná centra, mezi něž patří i soukromé nemocnice stěžovatelů. Tyto činnosti nemocniční péče poskytované nemocnicemi IRIS-H za úplatu a v konkurenčním prostředí musí být proto považovány za činnosti hospodářské povahy.

| (110) | Prvky solidarity, na nichž je belgický státní systém zdravotní péče založen, nezpochybňují hospodářskou povahu těchto činností nemocniční péče. Je třeba připomenout, že Tribunál konstatoval, že státní systém zdravotní péče spravovaný ministerstvy a dalšími organizacemi funguje „v souladu se zásadou solidarity, je financován ze sociálních příspěvků a jiných státních příspěvků a poskytuje bezplatné služby uvedeným členům na základě všeobecného pojištění“, takže příslušné spravující organizace nejednají při správně státního systému zdravotní péče jako podniky (154). Komise se však domnívá, že je třeba rozlišovat mezi správou vnitrostátního systému zdravotnictví, kterou vykonávají veřejné subjekty v rámci výsad veřejné moci, a poskytováním služeb nemocniční péče za úplatu v konkurenčním prostředí (o kterou se jedná v projednávané věci, jak je uvedeno v 108. a 109. bodě odůvodnění). |
| --- | --- |

(110)

Prvky solidarity, na nichž je belgický státní systém zdravotní péče založen, nezpochybňují hospodářskou povahu těchto činností nemocniční péče. Je třeba připomenout, že Tribunál konstatoval, že státní systém zdravotní péče spravovaný ministerstvy a dalšími organizacemi funguje „v souladu se zásadou solidarity, je financován ze sociálních příspěvků a jiných státních příspěvků a poskytuje bezplatné služby uvedeným členům na základě všeobecného pojištění“, takže příslušné spravující organizace nejednají při správně státního systému zdravotní péče jako podniky (154). Komise se však domnívá, že je třeba rozlišovat mezi správou vnitrostátního systému zdravotnictví, kterou vykonávají veřejné subjekty v rámci výsad veřejné moci, a poskytováním služeb nemocniční péče za úplatu v konkurenčním prostředí (o kterou se jedná v projednávané věci, jak je uvedeno v 108. a 109. bodě odůvodnění).

154

| (111) | V důsledku toho musí být nemocnice IRIS-H v oblasti poskytování služeb zdravotní péče považovány za podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(111)

V důsledku toho musí být nemocnice IRIS-H v oblasti poskytování služeb zdravotní péče považovány za podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

Sociální služby

| (112) | Jak je vysvětleno v 38. bodě odůvodnění, nemocnice IRIS-H nabízejí širokou škálu sociálních služeb svým sociálně znevýhodněným pacientům a jejich rodinám. Tyto služby zahrnují podle potřeb pacientů psychosociální, sociálně-správní nebo sociálně-materiální podporu. Specifický charakter těchto sociálních služeb znamená, že subjekty, které jsou oprávněny je poskytovat, mají k dispozici specifické prostředky, například personál vyškolený speciálně pro tento účel. |
| --- | --- |

(112)

Jak je vysvětleno v 38. bodě odůvodnění, nemocnice IRIS-H nabízejí širokou škálu sociálních služeb svým sociálně znevýhodněným pacientům a jejich rodinám. Tyto služby zahrnují podle potřeb pacientů psychosociální, sociálně-správní nebo sociálně-materiální podporu. Specifický charakter těchto sociálních služeb znamená, že subjekty, které jsou oprávněny je poskytovat, mají k dispozici specifické prostředky, například personál vyškolený speciálně pro tento účel.

| (113) | Je nepopiratelné, že dodatečné sociální aktivity, které jsou nemocnice IRIS-H údajně povinny poskytovat, slouží výhradně sociálnímu účelu. Jak však vyplývá z judikatury Soudního dvora, čistě sociální poslání systému, v jehož rámci je daný subjekt pověřen specifickými zvláštními úkoly, samo o sobě nestačí k vyloučení hospodářské povahy uvedených úkolů (155). |
| --- | --- |

(113)

Je nepopiratelné, že dodatečné sociální aktivity, které jsou nemocnice IRIS-H údajně povinny poskytovat, slouží výhradně sociálnímu účelu. Jak však vyplývá z judikatury Soudního dvora, čistě sociální poslání systému, v jehož rámci je daný subjekt pověřen specifickými zvláštními úkoly, samo o sobě nestačí k vyloučení hospodářské povahy uvedených úkolů (155).

155

| (114) | Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení bylo snahou Komise zjistit, zda dodatečné sociální aktivity údajně prováděné nemocnicemi IRIS-H představovaly činnost hospodářské povahy, či nikoli. Ve své odpovědi na rozhodnutí Komise o zahájení řízení belgické orgány tvrdí, že tyto sociální aktivity nejsou hospodářské povahy, protože nejsou součástí konkurenčního trhu. Stěžovatelé však tvrdí, že není možné rozlišit sociální činnosti od činností nemocniční péče, které jsou hospodářské povahy. Ačkoliv Komise pečlivě zvážila argumenty belgických orgánů, nemůže vyloučit, že výkon dodatečných sociálních činností představuje činnost hospodářské povahy. Navíc, jak je vysvětleno níže (viz 165. bod odůvodnění), Komise se domnívá, že dodatečné sociální činnosti nelze ve skutečnosti odlišit od služeb nemocniční péče hospodářské povahy. |
| --- | --- |

(114)

Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení bylo snahou Komise zjistit, zda dodatečné sociální aktivity údajně prováděné nemocnicemi IRIS-H představovaly činnost hospodářské povahy, či nikoli. Ve své odpovědi na rozhodnutí Komise o zahájení řízení belgické orgány tvrdí, že tyto sociální aktivity nejsou hospodářské povahy, protože nejsou součástí konkurenčního trhu. Stěžovatelé však tvrdí, že není možné rozlišit sociální činnosti od činností nemocniční péče, které jsou hospodářské povahy. Ačkoliv Komise pečlivě zvážila argumenty belgických orgánů, nemůže vyloučit, že výkon dodatečných sociálních činností představuje činnost hospodářské povahy. Navíc, jak je vysvětleno níže (viz 165. bod odůvodnění), Komise se domnívá, že dodatečné sociální činnosti nelze ve skutečnosti odlišit od služeb nemocniční péče hospodářské povahy.

| (115) | Aby bylo možno v tomto posuzování pokračovat, vychází se v tomto rozhodnutí nadále z předpokladu, že poskytování dodatečných sociálních služeb je skutečně hospodářské povahy. |
| --- | --- |

(115)

Aby bylo možno v tomto posuzování pokračovat, vychází se v tomto rozhodnutí nadále z předpokladu, že poskytování dodatečných sociálních služeb je skutečně hospodářské povahy.

Doplňkové činnosti

| (116) | Jak je uvedeno v 41. bodě odůvodnění, nemocnice IRIS-H se rovněž účastní různých doplňkových činností. Komise konstatuje, že některé z těchto činností, jsou-li posuzovány odděleně od hlavních činností nemocnic IRIS-H, se nejeví jako činnosti hospodářské povahy (například činnosti v oblasti výzkumu), zatímco jiné se na první pohled jako činnosti hospodářské povahy jeví (např. jídelna nebo obchod pro pacienty a návštěvníky). Lze však nicméně argumentovat tím, že veškeré zmíněné doplňkové činnosti je vzhledem k jejich úzkým vazbám na hlavní činnosti (hospodářské povahy) nemocnic IRIS-H nutno považovat rovněž za činnosti hospodářské povahy. |
| --- | --- |

(116)

Jak je uvedeno v 41. bodě odůvodnění, nemocnice IRIS-H se rovněž účastní různých doplňkových činností. Komise konstatuje, že některé z těchto činností, jsou-li posuzovány odděleně od hlavních činností nemocnic IRIS-H, se nejeví jako činnosti hospodářské povahy (například činnosti v oblasti výzkumu), zatímco jiné se na první pohled jako činnosti hospodářské povahy jeví (např. jídelna nebo obchod pro pacienty a návštěvníky). Lze však nicméně argumentovat tím, že veškeré zmíněné doplňkové činnosti je vzhledem k jejich úzkým vazbám na hlavní činnosti (hospodářské povahy) nemocnic IRIS-H nutno považovat rovněž za činnosti hospodářské povahy.

| (117) | Aby bylo možno v tomto hodnocení pokračovat, vychází se v tomto rozhodnutí nadále z předpokladu, že doplňkové činnosti jsou skutečně činnostmi hospodářské povahy. |
| --- | --- |

(117)

Aby bylo možno v tomto hodnocení pokračovat, vychází se v tomto rozhodnutí nadále z předpokladu, že doplňkové činnosti jsou skutečně činnostmi hospodářské povahy.

7.2.1.2.   Hospodářské zvýhodnění

Hospodářské zvýhodnění

Obecné posouzení

| (118) | Zvýhodněním ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU se rozumí jakákoli hospodářská výhoda, kterou by podnik za běžných tržních podmínek (tj. bez zásahu státu) nebyl schopen získat (156). Důležitý je pouze účinek opatření na podnik, nikoli důvod ani cíl státního zásahu (157). Pokud se v důsledku státního zásahu zlepší finanční situace podniku, jedná se o zvýhodnění. |
| --- | --- |

(118)

Zvýhodněním ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU se rozumí jakákoli hospodářská výhoda, kterou by podnik za běžných tržních podmínek (tj. bez zásahu státu) nebyl schopen získat (156). Důležitý je pouze účinek opatření na podnik, nikoli důvod ani cíl státního zásahu (157). Pokud se v důsledku státního zásahu zlepší finanční situace podniku, jedná se o zvýhodnění.

156

157

| (119) | V tomto případě je třeba poznamenat, že různé systémy veřejného financování (popsané v oddíle 2.5.1), které pokrývají všeobecné i dodatečné služby nemocniční péče včetně vyrovnávání schodků, umožnily nemocnicím IRIS-H využívat souhrnu opatření, jejichž cílem je snížit náklady, které za běžných okolností nesou poskytovatelé tohoto typu činností. Proto lze mít s výhradou přezkumu s ohledem na zásady stanovené v rozsudku Altmark, který je proveden v následujících bodech odůvodnění, za to, že mechanismus vyrovnávání schodků, který je předmětem tohoto rozhodnutí, poskytuje nemocnicím IRIS-H hospodářské zvýhodnění, které by za běžných tržních podmínek (tj. bez zásahu státu) nebyly schopny získat. |
| --- | --- |

(119)

V tomto případě je třeba poznamenat, že různé systémy veřejného financování (popsané v oddíle 2.5.1), které pokrývají všeobecné i dodatečné služby nemocniční péče včetně vyrovnávání schodků, umožnily nemocnicím IRIS-H využívat souhrnu opatření, jejichž cílem je snížit náklady, které za běžných okolností nesou poskytovatelé tohoto typu činností. Proto lze mít s výhradou přezkumu s ohledem na zásady stanovené v rozsudku Altmark, který je proveden v následujících bodech odůvodnění, za to, že mechanismus vyrovnávání schodků, který je předmětem tohoto rozhodnutí, poskytuje nemocnicím IRIS-H hospodářské zvýhodnění, které by za běžných tržních podmínek (tj. bez zásahu státu) nebyly schopny získat.

Altmark

| (120) | Komise podotýká, že by bylo možné mít za to, že veřejné financování nemocnic IRIS-H neposkytlo těmto nemocnicím žádné zvýhodnění, jestliže spočívalo pouze v poskytnutí vyrovnání za služby poskytované těmito nemocnicemi v souladu s povinnostmi veřejné služby, které jsou jim uloženy, za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v rozsudku Altmark. |
| --- | --- |

(120)

Komise podotýká, že by bylo možné mít za to, že veřejné financování nemocnic IRIS-H neposkytlo těmto nemocnicím žádné zvýhodnění, jestliže spočívalo pouze v poskytnutí vyrovnání za služby poskytované těmito nemocnicemi v souladu s povinnostmi veřejné služby, které jsou jim uloženy, za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v rozsudku Altmark.

| (121) | V tomto rozsudku Soudní dvůr objasnil, že vyrovnávací platba nákladů vynaložených na poskytnutí služby obecného hospodářského zájmu, poskytnutá ze státních prostředků, nepředstavuje zvýhodnění za předpokladu, že jsou splněny čtyři kumulativní podmínky (158):






  (a) | Podnik příjemce musí být skutečně pověřen plněním závazků veřejné služby a tyto povinnosti musí být jasným způsobem definovány; |
| --- | --- | --- |

(121)

V tomto rozsudku Soudní dvůr objasnil, že vyrovnávací platba nákladů vynaložených na poskytnutí služby obecného hospodářského zájmu, poskytnutá ze státních prostředků, nepředstavuje zvýhodnění za předpokladu, že jsou splněny čtyři kumulativní podmínky (158):

158

(a)

Podnik příjemce musí být skutečně pověřen plněním závazků veřejné služby a tyto povinnosti musí být jasným způsobem definovány;

| (b) | parametry, na jejichž základě je vyrovnání vypočteno, musejí být předem stanoveny objektivním a transparentním způsobem; |
| --- | --- |

(b)

parametry, na jejichž základě je vyrovnání vypočteno, musejí být předem stanoveny objektivním a transparentním způsobem;

| (c) | vyrovnání nemůže přesahovat meze toho, co je nezbytné k pokrytí všech nebo části nákladů vynaložených k plnění povinností veřejné služby se zohledněním příjmů, které se k nim vztahují, jakož i zisku, který je přiměřený k plnění těchto povinností; |
| --- | --- |

(c)

vyrovnání nemůže přesahovat meze toho, co je nezbytné k pokrytí všech nebo části nákladů vynaložených k plnění povinností veřejné služby se zohledněním příjmů, které se k nim vztahují, jakož i zisku, který je přiměřený k plnění těchto povinností;

| (d) | není-li výběr podniku, který je pověřen plněním povinností veřejné služby, učiněn v rámci řízení o zadání veřejné zakázky umožňujícího vybrat zájemce schopného poskytovat tyto služby za nejmenších nákladů pro územně správní celek, musí být úroveň nutného vyrovnání určena na základě analýzy nákladů, které by průměrný podnik, správně řízený a přiměřeně vybavený, vynaložil při plnění těchto povinností. |
| --- | --- |

(d)

není-li výběr podniku, který je pověřen plněním povinností veřejné služby, učiněn v rámci řízení o zadání veřejné zakázky umožňujícího vybrat zájemce schopného poskytovat tyto služby za nejmenších nákladů pro územně správní celek, musí být úroveň nutného vyrovnání určena na základě analýzy nákladů, které by průměrný podnik, správně řízený a přiměřeně vybavený, vynaložil při plnění těchto povinností.

| (122) | Zásady a úvahy uvedené v rozsudku Altmark platí ex tunc, to znamená, že se vztahují i na právní vztahy existující před vynesením tohoto rozsudku (159). V důsledku této skutečnosti jsou hodnotící kritéria stanovená v rozsudku ve věci Altmark plně použitelná na skutkovou i právní situaci tohoto případu, a to i pokud jde o podpory poskytnuté nemocnicím IRIS-H před datem vynesení rozsudku ve věci Altmark (160). |
| --- | --- |

(122)

Zásady a úvahy uvedené v rozsudku Altmark platí ex tunc, to znamená, že se vztahují i na právní vztahy existující před vynesením tohoto rozsudku (159). V důsledku této skutečnosti jsou hodnotící kritéria stanovená v rozsudku ve věci Altmark plně použitelná na skutkovou i právní situaci tohoto případu, a to i pokud jde o podpory poskytnuté nemocnicím IRIS-H před datem vynesení rozsudku ve věci Altmark (160).

ex tunc

159

160

| (123) | Pro účely tohoto rozhodnutí se Komise rozhodla přezkoumat především čtvrté kritérium rozsudku Altmark (pro něž je třeba určit, zda byl výběr podniku, který poskytuje službu obecného hospodářského zájmu, učiněn v rámci řízení o zadání veřejné zakázky, případně zda byla výše vyrovnání poskytnutého za tuto službu obecného hospodářského zájmu určena na základě analýzy nákladů, které by vynaložil průměrný správně řízený podnik). Komise konstatuje, že nemocnice IRIS-H nebyly pro plnění povinností veřejné služby, které jim byly svěřeny belgickými orgány, vybrány v rámci řízení o zadání veřejné zakázky. Lze proto učinit závěr, že první část předmětného kritéria je v tomto případě splněna. |
| --- | --- |

(123)

Pro účely tohoto rozhodnutí se Komise rozhodla přezkoumat především čtvrté kritérium rozsudku Altmark (pro něž je třeba určit, zda byl výběr podniku, který poskytuje službu obecného hospodářského zájmu, učiněn v rámci řízení o zadání veřejné zakázky, případně zda byla výše vyrovnání poskytnutého za tuto službu obecného hospodářského zájmu určena na základě analýzy nákladů, které by vynaložil průměrný správně řízený podnik). Komise konstatuje, že nemocnice IRIS-H nebyly pro plnění povinností veřejné služby, které jim byly svěřeny belgickými orgány, vybrány v rámci řízení o zadání veřejné zakázky. Lze proto učinit závěr, že první část předmětného kritéria je v tomto případě splněna.

| (124) | Co se týče druhé části zkoumaného kritéria, Komise nejprve poznamenává, že belgické orgány neuvedly, že nemocnice IRIS-H představovaly v tomto ohledu efektivní podniky. Komise dále poznamenává, že informace poskytnuté jak belgickými orgány, tak stěžovateli nestačí k prokázání toho, že mechanismy vyrovnávacích plateb za povinnosti veřejné služby svěřené nemocnicím IRIS-H splňují kritéria efektivního provozovatele ve smyslu čtvrté podmínky rozsudku Altmark. Nic nenasvědčuje tomu, že vyplacená vyrovnávací platba se opírá o analýzu nákladů průměrného podniku a že má vlastnosti požadované příslušnou judikaturou soudů Unie. Kromě toho neexistují dostatečné důkazy umožňující prokázat, že samotné nemocnice IRIS-H lze považovat za průměrné, správně řízené a přiměřeně vybavené podniky. Nejeví se, že byly pro účely stanovení poskytnuté vyrovnávací platby zohledněny úvahy týkající se řádného řízení nebo přiměřenosti vybavení. A konečně je nutno uvést, že vyrovnávací mechanismus umožňující pokrytí schodku nemocnic IRIS-H vyplývajícího z poskytování služby obecného hospodářského zájmu a doplňkových činností by nevyhověl čtvrtému kritériu rozsudku Altmark bez ohledu na to, jak efektivně jsou tyto nemocnice spravovány. |
| --- | --- |

(124)

Co se týče druhé části zkoumaného kritéria, Komise nejprve poznamenává, že belgické orgány neuvedly, že nemocnice IRIS-H představovaly v tomto ohledu efektivní podniky. Komise dále poznamenává, že informace poskytnuté jak belgickými orgány, tak stěžovateli nestačí k prokázání toho, že mechanismy vyrovnávacích plateb za povinnosti veřejné služby svěřené nemocnicím IRIS-H splňují kritéria efektivního provozovatele ve smyslu čtvrté podmínky rozsudku Altmark. Nic nenasvědčuje tomu, že vyplacená vyrovnávací platba se opírá o analýzu nákladů průměrného podniku a že má vlastnosti požadované příslušnou judikaturou soudů Unie. Kromě toho neexistují dostatečné důkazy umožňující prokázat, že samotné nemocnice IRIS-H lze považovat za průměrné, správně řízené a přiměřeně vybavené podniky. Nejeví se, že byly pro účely stanovení poskytnuté vyrovnávací platby zohledněny úvahy týkající se řádného řízení nebo přiměřenosti vybavení. A konečně je nutno uvést, že vyrovnávací mechanismus umožňující pokrytí schodku nemocnic IRIS-H vyplývajícího z poskytování služby obecného hospodářského zájmu a doplňkových činností by nevyhověl čtvrtému kritériu rozsudku Altmark bez ohledu na to, jak efektivně jsou tyto nemocnice spravovány.

| (125) | Komise se proto domnívá, že čtvrté kritérium rozsudku Altmark není v tomto případě splněno. Vzhledem k tomu, že podmínky stanovené v rozsudku Altmark jsou kumulativní, nesplnění jedné z těchto čtyř podmínek vede nutně k závěru, že mechanismus vyrovnávání schodků, který je zkoumán v rámci tohoto rozhodnutí, poskytuje hospodářské zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(125)

Komise se proto domnívá, že čtvrté kritérium rozsudku Altmark není v tomto případě splněno. Vzhledem k tomu, že podmínky stanovené v rozsudku Altmark jsou kumulativní, nesplnění jedné z těchto čtyř podmínek vede nutně k závěru, že mechanismus vyrovnávání schodků, který je zkoumán v rámci tohoto rozhodnutí, poskytuje hospodářské zvýhodnění ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

7.2.1.3.   Selektivita

Selektivita

| (126) | Aby opatření státu spadalo do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, musí zvýhodňovat „určité podniky nebo určitá odvětví výroby“. V důsledku toho jsou pod pojem podpory zahrnuta pouze opatření zvýhodňující podniky tím, že jim poskytují selektivní zvýhodnění. |
| --- | --- |

(126)

Aby opatření státu spadalo do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, musí zvýhodňovat „určité podniky nebo určitá odvětví výroby“. V důsledku toho jsou pod pojem podpory zahrnuta pouze opatření zvýhodňující podniky tím, že jim poskytují selektivní zvýhodnění.

| (127) | Komise uvádí, že je nutno mít za to, že vyrovnávací mechanismus zavedený za účelem krytí schodků veřejných bruselských nemocnic (viz 44. bod odůvodnění), avšak nikoli schodků nemocnic soukromých, je nutno považovat za mechanismus selektivní povahy, neboť vylučuje soukromé nemocnice a všechny ostatní poskytovatele zdravotní péče, jakož i subjekty z jiných odvětví činností. |
| --- | --- |

(127)

Komise uvádí, že je nutno mít za to, že vyrovnávací mechanismus zavedený za účelem krytí schodků veřejných bruselských nemocnic (viz 44. bod odůvodnění), avšak nikoli schodků nemocnic soukromých, je nutno považovat za mechanismus selektivní povahy, neboť vylučuje soukromé nemocnice a všechny ostatní poskytovatele zdravotní péče, jakož i subjekty z jiných odvětví činností.

7.2.2   Státní prostředky

Státní prostředky

| (128) | Aby opatření představovalo státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, musí být poskytnuto státem nebo ze státních prostředků. Státní prostředky zahrnují veškeré prostředky veřejného sektoru (161), včetně prostředků vnitrostátních subjektů (decentralizovaných, federalizovaných, regionálních nebo jiných) (162). |
| --- | --- |

(128)

Aby opatření představovalo státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, musí být poskytnuto státem nebo ze státních prostředků. Státní prostředky zahrnují veškeré prostředky veřejného sektoru (161), včetně prostředků vnitrostátních subjektů (decentralizovaných, federalizovaných, regionálních nebo jiných) (162).

161

162

| (129) | V tomto případě pocházejí vyrovnávací platby schodků, které nemocnice IRIS-H získávají od svých příslušných obcí za poskytování služeb obecného hospodářského zájmu a doplňkových činností, z veřejných prostředků a odpovídá za ně stát. |
| --- | --- |

(129)

V tomto případě pocházejí vyrovnávací platby schodků, které nemocnice IRIS-H získávají od svých příslušných obcí za poskytování služeb obecného hospodářského zájmu a doplňkových činností, z veřejných prostředků a odpovídá za ně stát.

7.2.3   Narušení hospodářské soutěže a dopady na obchodní výměnu

Narušení hospodářské soutěže a dopady na obchodní výměnu

| (130) | Veřejné podpory poskytované podnikům představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU jen tehdy, pokud „narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž“, a to jen do té míry, do níž „ovlivňují obchod mezi členskými státy“. |
| --- | --- |

(130)

Veřejné podpory poskytované podnikům představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU jen tehdy, pokud „narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž“, a to jen do té míry, do níž „ovlivňují obchod mezi členskými státy“.

7.2.3.1.   Narušení hospodářské soutěže

Narušení hospodářské soutěže

| (131) | U podpory poskytnuté státem se má za to, že narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž, pokud může zlepšit konkurenční postavení svého příjemce vůči jiným podnikům, s nimiž soutěží (163). V praxi se tudíž z předpokladu narušení hospodářské soutěže vychází v situaci, kdy podniku působícímu v rámci liberalizovaného hospodářského odvětví, ve kterém probíhá nebo může probíhat hospodářská soutěž, poskytne stát určitou finanční výhodu. |
| --- | --- |

(131)

U podpory poskytnuté státem se má za to, že narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž, pokud může zlepšit konkurenční postavení svého příjemce vůči jiným podnikům, s nimiž soutěží (163). V praxi se tudíž z předpokladu narušení hospodářské soutěže vychází v situaci, kdy podniku působícímu v rámci liberalizovaného hospodářského odvětví, ve kterém probíhá nebo může probíhat hospodářská soutěž, poskytne stát určitou finanční výhodu.

163

| (132) | Vzhledem k tomu, že existuje určitý stupeň hospodářské soutěže mezi veřejnými nemocnicemi, soukromými nemocnicemi a dalšími zdravotnickými zařízeními, veřejné financování poskytnuté některým zdravotnickým zařízením (včetně nemocnic IRIS-H) za účelem financování činností nemocniční péče, které vykonávají, může narušovat hospodářskou soutěž. Totéž platí pro dodatečné sociální činnosti nemocnic IRIS-H. |
| --- | --- |

(132)

Vzhledem k tomu, že existuje určitý stupeň hospodářské soutěže mezi veřejnými nemocnicemi, soukromými nemocnicemi a dalšími zdravotnickými zařízeními, veřejné financování poskytnuté některým zdravotnickým zařízením (včetně nemocnic IRIS-H) za účelem financování činností nemocniční péče, které vykonávají, může narušovat hospodářskou soutěž. Totéž platí pro dodatečné sociální činnosti nemocnic IRIS-H.

7.2.3.2.   Vlivy na obchodní vztahy mezi členskými státy

Vlivy na obchodní vztahy mezi členskými státy

Obecné zásady

| (133) | Soudy Unie zejména konstatovaly, že „pokud podpora poskytnutá členským státem posiluje postavení určitých podniků oproti jiným konkurenčním podnikům v rámci obchodu uvnitř [EU], je třeba mít za to, že tento obchod je podporou ovlivněn“ (164). |
| --- | --- |

(133)

Soudy Unie zejména konstatovaly, že „pokud podpora poskytnutá členským státem posiluje postavení určitých podniků oproti jiným konkurenčním podnikům v rámci obchodu uvnitř [EU], je třeba mít za to, že tento obchod je podporou ovlivněn“ (164).

164

| (134) | Lze mít za to, že veřejná podpora může ovlivnit obchod uvnitř EU i v případě, že se příjemci přímo nepodílejí na přeshraničním obchodu. Subvence může například ztěžovat vstup subjektů z jiných členských států na trh tím, že udržuje nebo zvyšuje místní nabídku (165), případně ztěžovat výkon jejich práva usazování. |
| --- | --- |

(134)

Lze mít za to, že veřejná podpora může ovlivnit obchod uvnitř EU i v případě, že se příjemci přímo nepodílejí na přeshraničním obchodu. Subvence může například ztěžovat vstup subjektů z jiných členských států na trh tím, že udržuje nebo zvyšuje místní nabídku (165), případně ztěžovat výkon jejich práva usazování.

165

| (135) | Podle ustálené judikatury není Komise povinna provádět hospodářskou analýzu skutečné situace na relevantních trzích, podílu společností, které jsou příjemci podpory, na trhu, postavení konkurenčních podniků ani obchodu mezi členskými státy (166). V případě protiprávně poskytnutých státních podpor není Komise povinna prokazovat skutečné dopady těchto podpor na hospodářskou soutěž a na obchod. |
| --- | --- |

(135)

Podle ustálené judikatury není Komise povinna provádět hospodářskou analýzu skutečné situace na relevantních trzích, podílu společností, které jsou příjemci podpory, na trhu, postavení konkurenčních podniků ani obchodu mezi členskými státy (166). V případě protiprávně poskytnutých státních podpor není Komise povinna prokazovat skutečné dopady těchto podpor na hospodářskou soutěž a na obchod.

166

| (136) | Vliv na obchody v rámci EU však nemůže být čistě hypotetický nebo předpokládaný. Musí být prokázáno na základě předvídatelných dopadů tohoto opatření, proč dotčené opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a proč může ovlivnit obchod mezi členskými státy (167). |
| --- | --- |

(136)

Vliv na obchody v rámci EU však nemůže být čistě hypotetický nebo předpokládaný. Musí být prokázáno na základě předvídatelných dopadů tohoto opatření, proč dotčené opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a proč může ovlivnit obchod mezi členskými státy (167).

167

| (137) | V tomto ohledu Komise v několika případech (168) usoudila, že některé činnosti mají čistě místní rozměr a uvedený dopad nemají. Jeví se proto jako vhodné ověřit zejména to, zda příjemce dodává zboží či poskytuje služby na omezeném území jednoho členského státu a je nepravděpodobné, že by přilákal zákazníky z jiných členských států, a zda lze předpokládat, že toto opatření bude mít pouze nepatrný vliv na podmínky pro přeshraniční investice nebo usazování. |
| --- | --- |

(137)

V tomto ohledu Komise v několika případech (168) usoudila, že některé činnosti mají čistě místní rozměr a uvedený dopad nemají. Jeví se proto jako vhodné ověřit zejména to, zda příjemce dodává zboží či poskytuje služby na omezeném území jednoho členského státu a je nepravděpodobné, že by přilákal zákazníky z jiných členských států, a zda lze předpokládat, že toto opatření bude mít pouze nepatrný vliv na podmínky pro přeshraniční investice nebo usazování.

168

Posouzení

| (138) | V návaznosti na výše uvedené zásady Komise konstatuje, že vliv na obchod lze stanovit na základě celé řady faktorů, především na straně „klienta“ (v závislosti na území, na němž je poskytováno zboží a služby, a na území, ze kterého klienti pocházejí) a na straně „dodavatele“ (jedná se o to zjistit, zda dané opatření vytváří překážky pro přeshraniční investice a přeshraniční usazování poskytovatelů, kteří provozují skutečnou nebo potenciální hospodářskou soutěž). Pro určení toho, zda určité opatření ovlivňuje obchod mezi členskými státy, postačí prokázat existenci vlivu na obchod vyplývající minimálně z jednoho z těchto faktorů. |
| --- | --- |

(138)

V návaznosti na výše uvedené zásady Komise konstatuje, že vliv na obchod lze stanovit na základě celé řady faktorů, především na straně „klienta“ (v závislosti na území, na němž je poskytováno zboží a služby, a na území, ze kterého klienti pocházejí) a na straně „dodavatele“ (jedná se o to zjistit, zda dané opatření vytváří překážky pro přeshraniční investice a přeshraniční usazování poskytovatelů, kteří provozují skutečnou nebo potenciální hospodářskou soutěž). Pro určení toho, zda určité opatření ovlivňuje obchod mezi členskými státy, postačí prokázat existenci vlivu na obchod vyplývající minimálně z jednoho z těchto faktorů.

| (139) | Pokud jde o dopad opatření na „klienta“, Komise uvádí, že v tomto případě je jak odvětví zdravotní péče obecně, tak zdravotní péče poskytovaná v nemocničním prostředí konkrétně předmětem obchodu v rámci Unie. Komise rovněž uvádí, že dochází k nárůstu přeshraniční mobility pacientů. Je pravdou, že zdravotní péče zůstává i nadále v pravomoci členských států a mobilita pacientů podléhá přísným pravidlům, jimiž se řídí zásahy vnitrostátních systémů sociálního zabezpečení. V praxi de facto platí, že nemocniční péče je obvykle poskytována blízko místa trvalého bydliště pacienta v kulturním prostředí, které je mu známé a které mu umožňuje navázat s ošetřujícími lékaři vztah založený na důvěře. K přeshraničním přesunům dochází především v příhraničních oblastech nebo tam, kde pacienti hledají vysoce specializovanou péči při řešení specifického zdravotního problému. |
| --- | --- |

(139)

Pokud jde o dopad opatření na „klienta“, Komise uvádí, že v tomto případě je jak odvětví zdravotní péče obecně, tak zdravotní péče poskytovaná v nemocničním prostředí konkrétně předmětem obchodu v rámci Unie. Komise rovněž uvádí, že dochází k nárůstu přeshraniční mobility pacientů. Je pravdou, že zdravotní péče zůstává i nadále v pravomoci členských států a mobilita pacientů podléhá přísným pravidlům, jimiž se řídí zásahy vnitrostátních systémů sociálního zabezpečení. V praxi de facto platí, že nemocniční péče je obvykle poskytována blízko místa trvalého bydliště pacienta v kulturním prostředí, které je mu známé a které mu umožňuje navázat s ošetřujícími lékaři vztah založený na důvěře. K přeshraničním přesunům dochází především v příhraničních oblastech nebo tam, kde pacienti hledají vysoce specializovanou péči při řešení specifického zdravotního problému.

| (140) | V tomto případě se Komise domnívá, že dotčená opatření mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy. Zejména specifické zvláštnosti tohoto případu jej odlišují od případů, v nichž byl učiněn závěr, že veřejná podpora poskytovaná nemocnicím neovlivňuje obchod mezi členskými státy (169). K tomuto závěru Komise dospěla zejména na základě následujících důkazů:






  (a) | Mezi nemocnice IRIS-H patří vysoce specializované nemocnice s mezinárodní pověstí. Univerzitní dětská nemocnice – Reine Fabiola a institut Bordet, z nichž první se specializuje na pediatrii a druhý na léčbu rakoviny, a univerzitní nemocnice CHU Saint-Pierre a CHU Brugmann nabízejí širokou škálu vysoce specializované péče a těší se mezinárodnímu renomé. Nemocnice s takovou pověstí mohou přitahovat zahraniční pacienty zejména z jiných členských států, bez ohledu na to, že posláním nemocnic IRIS-H je poskytovat sociální zdravotní péči místní komunitě v Bruselu (viz bod 7.3.4.1). |
| --- | --- | --- |

(140)

V tomto případě se Komise domnívá, že dotčená opatření mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy. Zejména specifické zvláštnosti tohoto případu jej odlišují od případů, v nichž byl učiněn závěr, že veřejná podpora poskytovaná nemocnicím neovlivňuje obchod mezi členskými státy (169). K tomuto závěru Komise dospěla zejména na základě následujících důkazů:

169

(a)

Mezi nemocnice IRIS-H patří vysoce specializované nemocnice s mezinárodní pověstí. Univerzitní dětská nemocnice – Reine Fabiola a institut Bordet, z nichž první se specializuje na pediatrii a druhý na léčbu rakoviny, a univerzitní nemocnice CHU Saint-Pierre a CHU Brugmann nabízejí širokou škálu vysoce specializované péče a těší se mezinárodnímu renomé. Nemocnice s takovou pověstí mohou přitahovat zahraniční pacienty zejména z jiných členských států, bez ohledu na to, že posláním nemocnic IRIS-H je poskytovat sociální zdravotní péči místní komunitě v Bruselu (viz bod 7.3.4.1).

| (b) | Bruselské nemocnice IRIS-H se nacházejí poměrně blízko velkých měst ve Francii, Nizozemsku a Německu. Například města Aachen, Lille, Eindhoven a Rotterdam se nacházejí ve vzdálenosti menší než 150 kilometrů. Brusel má navíc přímé spojení s velkými evropskými městy, jako je Paříž, Londýn, Amsterdam a Kolín nad Rýnem, díky vysokorychlostním železničním spojům, které umožňují dopravit se do těchto měst nejpozději za dvě hodiny. V neposlední řadě má Brusel mezinárodní letiště, které umožňuje spojení se všemi významnými evropskými a mezinárodními středisky. Díky zeměpisné poloze Bruselu a velkému množství spojů, které má k dispozici, se mohou mezinárodní pacienti, kteří se zajímají o nemocnice IRIS-H, do nich snadno dopravit, obzvláště pokud žijí v blízkosti belgické hranice nebo v některém z měst, které s Bruselem spojuje vysokorychlostní železnice. |
| --- | --- |

(b)

Bruselské nemocnice IRIS-H se nacházejí poměrně blízko velkých měst ve Francii, Nizozemsku a Německu. Například města Aachen, Lille, Eindhoven a Rotterdam se nacházejí ve vzdálenosti menší než 150 kilometrů. Brusel má navíc přímé spojení s velkými evropskými městy, jako je Paříž, Londýn, Amsterdam a Kolín nad Rýnem, díky vysokorychlostním železničním spojům, které umožňují dopravit se do těchto měst nejpozději za dvě hodiny. V neposlední řadě má Brusel mezinárodní letiště, které umožňuje spojení se všemi významnými evropskými a mezinárodními středisky. Díky zeměpisné poloze Bruselu a velkému množství spojů, které má k dispozici, se mohou mezinárodní pacienti, kteří se zajímají o nemocnice IRIS-H, do nich snadno dopravit, obzvláště pokud žijí v blízkosti belgické hranice nebo v některém z měst, které s Bruselem spojuje vysokorychlostní železnice.

| (c) | Region Brusel – hlavní město jako takový i nemocnice IRIS-H jsou mnohojazyčné. Úředními jazyky jsou nizozemština a francouzština a nemocnice IRIS-H jsou povinny nabízet služby v obou těchto jazycích. Proto jsou tyto nemocnice atraktivní zejména pro francouzské a nizozemské občany. Navíc je v regionu Brusel – hlavní město velmi rozšířeným jazykem angličtina, což usnadňuje přístup pacientům z velmi různorodých prostředí. |
| --- | --- |

(c)

Region Brusel – hlavní město jako takový i nemocnice IRIS-H jsou mnohojazyčné. Úředními jazyky jsou nizozemština a francouzština a nemocnice IRIS-H jsou povinny nabízet služby v obou těchto jazycích. Proto jsou tyto nemocnice atraktivní zejména pro francouzské a nizozemské občany. Navíc je v regionu Brusel – hlavní město velmi rozšířeným jazykem angličtina, což usnadňuje přístup pacientům z velmi různorodých prostředí.

| (d) | V regionu Brusel – hlavní město žije značný počet občanů z jiných členských států. Proto měl Brusel z 321 evropských měst, která byla zahrnuta do „městského auditu“ vypracovaného úřadem Eurostat druhý nejvyšší počet zahraničních rezidentů (33,8 % v roce 2012) a druhý nejvyšší počet rezidentů pocházejících z jiných členských států EU (20,3 % v roce 2012) (170). Rezidenti jiných členských států Unie si mohou často vybrat místo, kde si přejí využívat lékařské služby, a to zpravidla buď v zemi původu, nebo v zemi bydliště. |
| --- | --- |

(d)

V regionu Brusel – hlavní město žije značný počet občanů z jiných členských států. Proto měl Brusel z 321 evropských měst, která byla zahrnuta do „městského auditu“ vypracovaného úřadem Eurostat druhý nejvyšší počet zahraničních rezidentů (33,8 % v roce 2012) a druhý nejvyšší počet rezidentů pocházejících z jiných členských států EU (20,3 % v roce 2012) (170). Rezidenti jiných členských států Unie si mohou často vybrat místo, kde si přejí využívat lékařské služby, a to zpravidla buď v zemi původu, nebo v zemi bydliště.

170

| (141) | Pokud jde o dodatečné sociální činnosti nemocnic IRIS-H, Komise uvádí, že pokud nelze vyloučit, že výkon těchto činností představuje hospodářskou činnost, a vzhledem k úzkému propojení mezi těmito činnostmi a obecnými službami nemocniční péče, které nemocnice IRIS-H poskytují, lze výše uvedené zdůvodnění uplatnit také ve vztahu k nim. Avšak s ohledem na úvahy uvedené níže (viz oddíl 7.3) se Komise domnívá, že i kdyby veřejné financování dodatečných sociálních služeb ovlivňovalo obchod mezi členskými státy, představovalo by veřejné financování ve prospěch této činnosti státní podporu slučitelnou s vnitřním trhem. Z důvodů hospodárnosti řízení tedy nakonec není nutné určovat, zda veřejné financování dodatečných sociálních činností ovlivňuje obchod mezi členskými státy, či nikoli. |
| --- | --- |

(141)

Pokud jde o dodatečné sociální činnosti nemocnic IRIS-H, Komise uvádí, že pokud nelze vyloučit, že výkon těchto činností představuje hospodářskou činnost, a vzhledem k úzkému propojení mezi těmito činnostmi a obecnými službami nemocniční péče, které nemocnice IRIS-H poskytují, lze výše uvedené zdůvodnění uplatnit také ve vztahu k nim. Avšak s ohledem na úvahy uvedené níže (viz oddíl 7.3) se Komise domnívá, že i kdyby veřejné financování dodatečných sociálních služeb ovlivňovalo obchod mezi členskými státy, představovalo by veřejné financování ve prospěch této činnosti státní podporu slučitelnou s vnitřním trhem. Z důvodů hospodárnosti řízení tedy nakonec není nutné určovat, zda veřejné financování dodatečných sociálních činností ovlivňuje obchod mezi členskými státy, či nikoli.

| (142) | Stejné úvahy platí pro doplňkové činnosti nemocnic IRIS-H (viz 41., 116. a 117. bod odůvodnění). Podle Komise platí, že pokud by bylo případné veřejné financování většiny doplňkových činností nemocnic IRIS-H (např. jesle pro děti zaměstnanců, pronájem místností, obchůdek pro pacienty a návštěvníky, jídelna a parkoviště, pronájem televizorů pacientům) předmětem samostatného posuzování, bylo by možné argumentovat tím, že nemá žádný vliv na obchod mezi členskými státy. Vzhledem k úzké vazbě mezi doplňkovými činnostmi a hlavními činnostmi nemocnic IRIS-H však lze předpokládat, že případné veřejné financování těchto doplňkových činností také ovlivňuje obchod mezi členskými státy. V každém případě vzhledem k tomu, že by veřejné financování ve prospěch doplňkových činností představovalo státní podporu slučitelnou s vnitřním trhem (viz oddíl 7.3), nepovažuje Komise za nutné se k této otázce definitivně vyjádřit. |
| --- | --- |

(142)

Stejné úvahy platí pro doplňkové činnosti nemocnic IRIS-H (viz 41., 116. a 117. bod odůvodnění). Podle Komise platí, že pokud by bylo případné veřejné financování většiny doplňkových činností nemocnic IRIS-H (např. jesle pro děti zaměstnanců, pronájem místností, obchůdek pro pacienty a návštěvníky, jídelna a parkoviště, pronájem televizorů pacientům) předmětem samostatného posuzování, bylo by možné argumentovat tím, že nemá žádný vliv na obchod mezi členskými státy. Vzhledem k úzké vazbě mezi doplňkovými činnostmi a hlavními činnostmi nemocnic IRIS-H však lze předpokládat, že případné veřejné financování těchto doplňkových činností také ovlivňuje obchod mezi členskými státy. V každém případě vzhledem k tomu, že by veřejné financování ve prospěch doplňkových činností představovalo státní podporu slučitelnou s vnitřním trhem (viz oddíl 7.3), nepovažuje Komise za nutné se k této otázce definitivně vyjádřit.

| (143) | Aby bylo možno v tomto posuzování pokračovat, vychází se v tomto rozhodnutí nadále z předpokladu, že veřejné financování dodatečných sociálních činností a doplňkových činností by mohlo ovlivnit obchod mezi členskými státy. |
| --- | --- |

(143)

Aby bylo možno v tomto posuzování pokračovat, vychází se v tomto rozhodnutí nadále z předpokladu, že veřejné financování dodatečných sociálních činností a doplňkových činností by mohlo ovlivnit obchod mezi členskými státy.

| (144) | Vzhledem k tomu, že Komise na tomto základě dospěla k závěru, že opatření, která jsou předmětem tohoto šetření, mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy nejméně v jednom ohledu (na straně „zákazníka“), nepovažuje za nutné určovat, zda mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy i pokud jde o přeshraniční investice a právo usazování (viz 138. bod odůvodnění). |
| --- | --- |

(144)

Vzhledem k tomu, že Komise na tomto základě dospěla k závěru, že opatření, která jsou předmětem tohoto šetření, mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy nejméně v jednom ohledu (na straně „zákazníka“), nepovažuje za nutné určovat, zda mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy i pokud jde o přeshraniční investice a právo usazování (viz 138. bod odůvodnění).

7.2.4   Závěry

Závěry

| (145) | Ve světle výše uvedených úvah se Komise domnívá, že u opatření zkoumaných v tomto případě byly splněny všechny kumulativní podmínky pro existenci státní podpory, a že tato opatření tudíž představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

(145)

Ve světle výše uvedených úvah se Komise domnívá, že u opatření zkoumaných v tomto případě byly splněny všechny kumulativní podmínky pro existenci státní podpory, a že tato opatření tudíž představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.

7.3   Slučitelnost s vnitřním trhem

Slučitelnost s vnitřním trhem

7.3.1.   Právní základ

Právní základ

7.3.1.1.   Obecné zásady

Obecné zásady

| (146) | Vzhledem k tomu, že vyrovnání schodků, které se vztahuje na nemocnice IRIS-H, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, je třeba posoudit jeho slučitelnost s vnitřním trhem. Důvody, proč státní podpora může nebo musí být prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem, jsou uvedeny v čl. 106 odst. 2 a v čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU. |
| --- | --- |

(146)

Vzhledem k tomu, že vyrovnání schodků, které se vztahuje na nemocnice IRIS-H, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, je třeba posoudit jeho slučitelnost s vnitřním trhem. Důvody, proč státní podpora může nebo musí být prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem, jsou uvedeny v čl. 106 odst. 2 a v čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU.

| (147) | Vzhledem k tomu, že belgické orgány opakovaně potvrdily, že veřejné financování nemocnic IRIS-H představuje vyrovnávací platbu za poskytování služeb obecného hospodářského zájmu, musí být slučitelnost vyrovnávací platby schodku s vnitřním trhem posuzována především na základě čl. 106 odst. 2 SFEU. Ten stanoví, že:

  „podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu nebo ty, které mají povahu fiskálního monopolu, podléhají pravidlům obsaženým ve Smlouvách, zejména pravidlům hospodářské soutěže, pokud uplatnění těchto pravidel nebrání právně nebo fakticky plnění zvláštních úkolů, které jim byly svěřeny. Rozvoj obchodu nesmí být dotčen v míře, která by byla v rozporu se zájmem Unie.“ |
| --- | --- |

(147)

Vzhledem k tomu, že belgické orgány opakovaně potvrdily, že veřejné financování nemocnic IRIS-H představuje vyrovnávací platbu za poskytování služeb obecného hospodářského zájmu, musí být slučitelnost vyrovnávací platby schodku s vnitřním trhem posuzována především na základě čl. 106 odst. 2 SFEU. Ten stanoví, že:

„podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu nebo ty, které mají povahu fiskálního monopolu, podléhají pravidlům obsaženým ve Smlouvách, zejména pravidlům hospodářské soutěže, pokud uplatnění těchto pravidel nebrání právně nebo fakticky plnění zvláštních úkolů, které jim byly svěřeny. Rozvoj obchodu nesmí být dotčen v míře, která by byla v rozporu se zájmem Unie.“

7.3.1.2.   Použití čl. 106 odst. 2 SFEU v průběhu času: předběžné poznámky

Použití čl. 106 odst. 2 SFEU v průběhu času: předběžné poznámky

| (148) | Komise stanovila přesné podmínky, za nichž uplatňuje čl. 106 odst. 2 SFEU, v řadě právních nástrojů, v poslední době mimo jiné v rámci pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012 (171) a v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 (172) (dále společně „balíček služeb obecného hospodářského zájmu z roku 2012“); již dříve Komise zveřejnila a uplatňovala rámec pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2005 (173) a rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005 (174). Každé podpůrné opatření, které splňuje kritéria vyhlášená v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, je považováno za slučitelné s vnitřním trhem a nemusí být oznamováno. Podpůrná opatření, která nespadají do oblasti působnosti rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, protože nesplňují všechna kritéria, která jsou v něm stanovena, musí být posuzována v souladu s rámcem pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012 poté, co byla oznámena. |
| --- | --- |

(148)

Komise stanovila přesné podmínky, za nichž uplatňuje čl. 106 odst. 2 SFEU, v řadě právních nástrojů, v poslední době mimo jiné v rámci pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012 (171) a v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 (172) (dále společně „balíček služeb obecného hospodářského zájmu z roku 2012“); již dříve Komise zveřejnila a uplatňovala rámec pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2005 (173) a rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005 (174). Každé podpůrné opatření, které splňuje kritéria vyhlášená v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, je považováno za slučitelné s vnitřním trhem a nemusí být oznamováno. Podpůrná opatření, která nespadají do oblasti působnosti rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, protože nesplňují všechna kritéria, která jsou v něm stanovena, musí být posuzována v souladu s rámcem pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012 poté, co byla oznámena.

171

172

173

174

| (149) | V tomto případě se zkoumané vyrovnání schodku nemocnic IRIS-H odehrálo v roce 1996 a došlo k němu tedy před vydáním rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu a rámce služeb obecného hospodářského zájmu z roku 2012. Balíček služeb obecného hospodářského zájmu z roku 2012 však stanoví – v článku 10 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 a v bodě 69 rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012 – pravidla týkající se jeho použití rovněž na podpory poskytnuté před jeho vstupem v platnost, tj. přede dnem 31. ledna 2012. Zejména, čl. 10 bod b) rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 stanoví, že

  „podpora uvedená v účinnost před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost [tj. před 31. lednem 2012], která nebyla slučitelná s vnitřním trhem a vyňata z oznamovací povinnosti v souladu s rozhodnutím 2005/842/ES, ale splňuje podmínky stanovené v tomto rozhodnutí, je slučitelná s vnitřním trhem a je vyňata z povinnosti oznámení předem.“

  Pokud jde o rámec pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012, jeho body 68 a 69 stanoví, že Komise použije zásady stanovené v tomto rámci na všechny návrhy podpory, které jí byly oznámeny, bez ohledu na to, zda k tomuto oznámení došlo před začátkem používání tohoto rámce (tj. 31. lednem 2012), nebo po něm, a rovněž na protiprávní podporu, o které rozhodne po 31. lednu 2012, i když byla podpora udělena před 31. lednem 2012. |
| --- | --- |

(149)

V tomto případě se zkoumané vyrovnání schodku nemocnic IRIS-H odehrálo v roce 1996 a došlo k němu tedy před vydáním rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu a rámce služeb obecného hospodářského zájmu z roku 2012. Balíček služeb obecného hospodářského zájmu z roku 2012 však stanoví – v článku 10 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 a v bodě 69 rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012 – pravidla týkající se jeho použití rovněž na podpory poskytnuté před jeho vstupem v platnost, tj. přede dnem 31. ledna 2012. Zejména, čl. 10 bod b) rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 stanoví, že

„podpora uvedená v účinnost před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost [tj. před 31. lednem 2012], která nebyla slučitelná s vnitřním trhem a vyňata z oznamovací povinnosti v souladu s rozhodnutím 2005/842/ES, ale splňuje podmínky stanovené v tomto rozhodnutí, je slučitelná s vnitřním trhem a je vyňata z povinnosti oznámení předem.“

Pokud jde o rámec pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012, jeho body 68 a 69 stanoví, že Komise použije zásady stanovené v tomto rámci na všechny návrhy podpory, které jí byly oznámeny, bez ohledu na to, zda k tomuto oznámení došlo před začátkem používání tohoto rámce (tj. 31. lednem 2012), nebo po něm, a rovněž na protiprávní podporu, o které rozhodne po 31. lednu 2012, i když byla podpora udělena před 31. lednem 2012.

| (150) | V důsledku toho z výše popsaných prováděcích pravidel k rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 a z rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012 vyplývá, že od roku 1996 lze veřejné financování nemocnic IRIS-H hodnotit na základě balíčku služeb obecného hospodářského zájmu z roku 2012. Pokud vyrovnávací mechanismus schodků splňuje podmínky stanovené v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 nebo v rámci pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012, je slučitelný s vnitřním trhem pro celé období počínající rokem 1996. |
| --- | --- |

(150)

V důsledku toho z výše popsaných prováděcích pravidel k rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 a z rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012 vyplývá, že od roku 1996 lze veřejné financování nemocnic IRIS-H hodnotit na základě balíčku služeb obecného hospodářského zájmu z roku 2012. Pokud vyrovnávací mechanismus schodků splňuje podmínky stanovené v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 nebo v rámci pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012, je slučitelný s vnitřním trhem pro celé období počínající rokem 1996.

| (151) | V neposlední řadě je třeba upozornit na přechodné ustanovení uvedené v čl. 10 písm. a) rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, podle něhož režim podpory, který byl uveden v účinnost před vstupem daného rozhodnutí v platnost (tj. před 31. lednu 2012) a který byl slučitelný s vnitřním trhem a vyňat z oznamovací povinnosti v souladu s rozhodnutím 2005/842/ES, je nadále slučitelný s vnitřním trhem a je vyňat z oznamovací povinnosti na období dalších dvou let (tj. do 30. ledna 2014 včetně). To znamená, že podpora, která byla poskytnuta v rámci daného režimu během období mezi datem, kdy vstoupilo v platnost rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005, tj. 19. prosincem 2005, a datem, kdy vstoupilo v platnost rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, tj. 31. lednem 2012, se považuje za slučitelnou s vnitřním trhem, ale pouze ode dne, kdy byla poskytnuta, do 30. ledna 2014 včetně. V každém případě se u podpor, které byly poskytnuty od 31. ledna 2012, přechodné ustanovení čl. 10, písm. a), rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 nepoužije a posouzení slučitelnosti je nutno provést na základě rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012. |
| --- | --- |

(151)

V neposlední řadě je třeba upozornit na přechodné ustanovení uvedené v čl. 10 písm. a) rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, podle něhož režim podpory, který byl uveden v účinnost před vstupem daného rozhodnutí v platnost (tj. před 31. lednu 2012) a který byl slučitelný s vnitřním trhem a vyňat z oznamovací povinnosti v souladu s rozhodnutím 2005/842/ES, je nadále slučitelný s vnitřním trhem a je vyňat z oznamovací povinnosti na období dalších dvou let (tj. do 30. ledna 2014 včetně). To znamená, že podpora, která byla poskytnuta v rámci daného režimu během období mezi datem, kdy vstoupilo v platnost rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005, tj. 19. prosincem 2005, a datem, kdy vstoupilo v platnost rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, tj. 31. lednem 2012, se považuje za slučitelnou s vnitřním trhem, ale pouze ode dne, kdy byla poskytnuta, do 30. ledna 2014 včetně. V každém případě se u podpor, které byly poskytnuty od 31. ledna 2012, přechodné ustanovení čl. 10, písm. a), rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 nepoužije a posouzení slučitelnosti je nutno provést na základě rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

| (152) | V důsledku toho Komise nejprve posoudí, zda veřejné financování udělené nemocnicím IRIS-H od roku 1996, které je předmětem tohoto rozhodnutí, splňuje podmínky stanovené v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012. Pouze v opačném případě bude Komise toto financování posuzovat na základě rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005 (u podpory, která byla poskytnuta mezi 19. prosincem 2005 a 31. lednem 2012) a rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012. |
| --- | --- |

(152)

V důsledku toho Komise nejprve posoudí, zda veřejné financování udělené nemocnicím IRIS-H od roku 1996, které je předmětem tohoto rozhodnutí, splňuje podmínky stanovené v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012. Pouze v opačném případě bude Komise toto financování posuzovat na základě rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005 (u podpory, která byla poskytnuta mezi 19. prosincem 2005 a 31. lednem 2012) a rámce pro služby obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

7.3.2.   Použití čl. 106 odst. 2 SFEU: skutečná služba obecného hospodářského zájmu

Použití čl. 106 odst. 2 SFEU: skutečná služba obecného hospodářského zájmu

| (153) | Čl. 106 odst. 2 SFEU a rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, které je na něm založeno, se vztahují pouze na vyrovnávací platby vyplacené podniku pověřenému poskytováním „skutečné služby obecného hospodářského zájmu“ (175). Soudní dvůr rozhodl, že služby obecného hospodářského zájmu jsou služby, které mají zvláštní rysy ve srovnání s jinými hospodářskými činnostmi (176). Je rovněž dobře zavedenou praxí, že pokud daná problematika není upravena zvláštními pravidly, která na úrovni Unie definují kritéria pro určení toho, zda se jedná o službu obecného hospodářského zájmu, mají členské státy velký prostor k vlastnímu uvážení při definování služeb, které budou považovat za služby obecného hospodářského zájmu, a v oblasti poskytnutí vyrovnávací platby poskytovateli této služby (177). Pravomoci Komise v této věci se omezují na ověření, že se členský stát při vymezení služby obecného hospodářského zájmu nedopustil žádné zjevné chyby. |
| --- | --- |

(153)

Čl. 106 odst. 2 SFEU a rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, které je na něm založeno, se vztahují pouze na vyrovnávací platby vyplacené podniku pověřenému poskytováním „skutečné služby obecného hospodářského zájmu“ (175). Soudní dvůr rozhodl, že služby obecného hospodářského zájmu jsou služby, které mají zvláštní rysy ve srovnání s jinými hospodářskými činnostmi (176). Je rovněž dobře zavedenou praxí, že pokud daná problematika není upravena zvláštními pravidly, která na úrovni Unie definují kritéria pro určení toho, zda se jedná o službu obecného hospodářského zájmu, mají členské státy velký prostor k vlastnímu uvážení při definování služeb, které budou považovat za služby obecného hospodářského zájmu, a v oblasti poskytnutí vyrovnávací platby poskytovateli této služby (177). Pravomoci Komise v této věci se omezují na ověření, že se členský stát při vymezení služby obecného hospodářského zájmu nedopustil žádné zjevné chyby.

175

176

177

| (154) | Komise se domnívá, že všechny hospodářské činnosti nemocnic IRIS-H, na něž je poskytováno veřejné financování (tj. celé spektrum sociálních služeb a služeb nemocniční péče, které tyto nemocnice poskytují) představují buď skutečné služby obecného hospodářského zájmu, jak tvrdí belgické orgány, nebo čistě doplňkové činnosti, které s nimi souvisejí. Zejména veškeré zdravotnické a sociální služby, o které se jedná v projednávané věci, vykazují zvláštní vlastnosti ve srovnání s vlastnostmi jiných hospodářských činností, tj. v podstatě v oblasti jejich významu pro zdravotní a sociální zabezpečení společnosti. Belgické orgány se proto při vymezení těchto služeb obecného hospodářského zájmu nedopustily žádné zjevné chyby. |
| --- | --- |

(154)

Komise se domnívá, že všechny hospodářské činnosti nemocnic IRIS-H, na něž je poskytováno veřejné financování (tj. celé spektrum sociálních služeb a služeb nemocniční péče, které tyto nemocnice poskytují) představují buď skutečné služby obecného hospodářského zájmu, jak tvrdí belgické orgány, nebo čistě doplňkové činnosti, které s nimi souvisejí. Zejména veškeré zdravotnické a sociální služby, o které se jedná v projednávané věci, vykazují zvláštní vlastnosti ve srovnání s vlastnostmi jiných hospodářských činností, tj. v podstatě v oblasti jejich významu pro zdravotní a sociální zabezpečení společnosti. Belgické orgány se proto při vymezení těchto služeb obecného hospodářského zájmu nedopustily žádné zjevné chyby.

| (155) | Co se týče doplňkových činností uvedených v 41. bodě odůvodnění, Komise uvádí, že činnost lze považovat za doplňkovou činnost ke službě obecného hospodářského zájmu, pokud přímo souvisí s poskytováním této služby obecného hospodářského zájmu a je pro ně nezbytná, případně je s ním neoddělitelně spojena. V posledním zmíněném případě dotčené činnosti spotřebovávají stejné vstupy jako daná služba obecného hospodářského zájmu, například materiál, vybavení, práci, fixní kapitál. Doplňkové činnosti musí mít rovněž omezený dosah. Komise se domnívá, že veškeré činnosti uvedené v 41. bodě odůvodnění lze považovat za činnosti doplňkové k hlavní činnosti služby obecného hospodářského zájmu nemocnic IRIS-H. Tyto činnosti považované za doplňkové skutečně 1) přímo souvisejí s poskytováním činnosti služby obecného hospodářského zájmu nemocnic IRIS-H a jsou pro ně nezbytné, protože představují činnosti, které se od moderní nemocnice vedle poskytování sociálních a zdravotních služeb očekávají, a/nebo 2) jsou s nimi neoddělitelně spojeny, protože využívají nemocniční infrastrukturu (to znamená budovy a pozemky). Vzhledem k omezenému podílu doplňkových služeb na celkových příjmech nemocnic IRIS-H (v průměru méně než 2 %) se Komise rovněž domnívá, že všechny doplňkové činnosti mají jen velmi omezený rozsah. |
| --- | --- |

(155)

Co se týče doplňkových činností uvedených v 41. bodě odůvodnění, Komise uvádí, že činnost lze považovat za doplňkovou činnost ke službě obecného hospodářského zájmu, pokud přímo souvisí s poskytováním této služby obecného hospodářského zájmu a je pro ně nezbytná, případně je s ním neoddělitelně spojena. V posledním zmíněném případě dotčené činnosti spotřebovávají stejné vstupy jako daná služba obecného hospodářského zájmu, například materiál, vybavení, práci, fixní kapitál. Doplňkové činnosti musí mít rovněž omezený dosah. Komise se domnívá, že veškeré činnosti uvedené v 41. bodě odůvodnění lze považovat za činnosti doplňkové k hlavní činnosti služby obecného hospodářského zájmu nemocnic IRIS-H. Tyto činnosti považované za doplňkové skutečně 1) přímo souvisejí s poskytováním činnosti služby obecného hospodářského zájmu nemocnic IRIS-H a jsou pro ně nezbytné, protože představují činnosti, které se od moderní nemocnice vedle poskytování sociálních a zdravotních služeb očekávají, a/nebo 2) jsou s nimi neoddělitelně spojeny, protože využívají nemocniční infrastrukturu (to znamená budovy a pozemky). Vzhledem k omezenému podílu doplňkových služeb na celkových příjmech nemocnic IRIS-H (v průměru méně než 2 %) se Komise rovněž domnívá, že všechny doplňkové činnosti mají jen velmi omezený rozsah.

7.3.3.   Použitelnost rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012

Použitelnost rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012

| (156) | Komise se rovněž domnívá, že přidělování veřejných finančních prostředků nemocnicím IRIS-H za účelem poskytování služeb obecného hospodářského zájmu spadá do oblasti věcné působnosti rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, jak je stanoveno v jeho článku 2. Jak je uvedeno v jeho čl. 2 odst. 1 písm. b) a c), použije se rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 na státní podporu poskytnutou ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby udělenou nemocnicím poskytujícím zdravotní péči (což zahrnuje výkon doplňkových činností, které přímo souvisejí s hlavními činnostmi, zejména, nikoli však výlučně, v oblasti výzkumu), a podnikům poskytujícím služby obecného hospodářského zájmu, jimiž se uspokojují sociální potřeby, například zdravotní péče a sociální začleňování zranitelných skupin. Vzhledem k tomu, že do těchto kategorií činností lze zahrnout všechny služby obecného hospodářského zájmu a doplňkové činnosti prováděné nemocnicemi IRIS-H, na něž je poskytováno veřejné financování, dospěla Komise k závěru, že vyrovnávací mechanismus schodků zkoumaný v tomto případě spadá do oblasti věcné působnosti rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012. V důsledku této skutečnosti se na náklady na veškeré činnosti nemocnic IRIS (na služby obecného hospodářského zájmu i na doplňkové činnosti) vztahují vyrovnávací platby udělené v souladu s rozhodnutím o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012. |
| --- | --- |

(156)

Komise se rovněž domnívá, že přidělování veřejných finančních prostředků nemocnicím IRIS-H za účelem poskytování služeb obecného hospodářského zájmu spadá do oblasti věcné působnosti rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, jak je stanoveno v jeho článku 2. Jak je uvedeno v jeho čl. 2 odst. 1 písm. b) a c), použije se rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 na státní podporu poskytnutou ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby udělenou nemocnicím poskytujícím zdravotní péči (což zahrnuje výkon doplňkových činností, které přímo souvisejí s hlavními činnostmi, zejména, nikoli však výlučně, v oblasti výzkumu), a podnikům poskytujícím služby obecného hospodářského zájmu, jimiž se uspokojují sociální potřeby, například zdravotní péče a sociální začleňování zranitelných skupin. Vzhledem k tomu, že do těchto kategorií činností lze zahrnout všechny služby obecného hospodářského zájmu a doplňkové činnosti prováděné nemocnicemi IRIS-H, na něž je poskytováno veřejné financování, dospěla Komise k závěru, že vyrovnávací mechanismus schodků zkoumaný v tomto případě spadá do oblasti věcné působnosti rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012. V důsledku této skutečnosti se na náklady na veškeré činnosti nemocnic IRIS (na služby obecného hospodářského zájmu i na doplňkové činnosti) vztahují vyrovnávací platby udělené v souladu s rozhodnutím o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

7.3.4.   Pověřovací akt

Pověřovací akt

| (157) | První nezbytnou podmínkou slučitelnosti zakotvenou v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 je, že poskytováním služby obecného hospodářského zájmu je dotčený podnik pověřen jedním nebo několika akty, jejichž formu si mohou upravit jednotlivé členské státy (178). V tomto aktu nebo aktech musí být jasně uvedeny tyto údaje:






  — | náplň a trvání závazků veřejné služby (179); |
| --- | --- | --- |

(157)

První nezbytnou podmínkou slučitelnosti zakotvenou v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 je, že poskytováním služby obecného hospodářského zájmu je dotčený podnik pověřen jedním nebo několika akty, jejichž formu si mohou upravit jednotlivé členské státy (178). V tomto aktu nebo aktech musí být jasně uvedeny tyto údaje:

178

—

náplň a trvání závazků veřejné služby (179);

179

| — | podnik, kterému jsou uvedené povinnosti uloženy, případně území, o které se jedná (180); |
| --- | --- |

—

podnik, kterému jsou uvedené povinnosti uloženy, případně území, o které se jedná (180);

180

| — | povaha jakýchkoli výhradních nebo zvláštních práv udělených podniku orgánem poskytujícím podporu (181); |
| --- | --- |

—

povaha jakýchkoli výhradních nebo zvláštních práv udělených podniku orgánem poskytujícím podporu (181);

181

| — | popis kompenzačního mechanismu a parametrů pro výpočet, kontrolu a přezkoumání vyrovnávací platby (182); |
| --- | --- |

—

popis kompenzačního mechanismu a parametrů pro výpočet, kontrolu a přezkoumání vyrovnávací platby (182);

182

| — | opatření k zamezení a vrácení jakéhokoli nadměrného vyrovnání (183). |
| --- | --- |

—

opatření k zamezení a vrácení jakéhokoli nadměrného vyrovnání (183).

183

| (158) | Rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 navíc vyžaduje, aby pověření obsahovalo odkaz na dané rozhodnutí (184). |
| --- | --- |

(158)

Rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 navíc vyžaduje, aby pověření obsahovalo odkaz na dané rozhodnutí (184).

184

7.3.4.1.   Náplň závazků veřejné služby uložených nemocnicím IRIS-H a pověření jimi

Náplň závazků veřejné služby uložených nemocnicím IRIS-H a pověření jimi

| (159) | Ve svém zrušujícím rozsudku ze dne 7. listopadu 2012 provedl soud předběžné zjištění, podle něhož „jsou-li na veřejné a soukromé subjekty, kterým je uložena stejná veřejná služba, kladeny rozdílné požadavky, což předpokládá rozdílnou úroveň nákladů a vyrovnání, musejí tyto rozdíly jasně vyplývat z příslušných pověření, zejména aby bylo umožněno ověřit slučitelnost dotace se zásadou rovného zacházení. Státní podpora, která některými ze svých podmínek porušuje takové obecné zásady unijního práva, jako je zásada rovného zacházení, nemůže být Komisí prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem (rozsudek Soudního dvora ze dne 15. dubna 2008, Nuova Agricast, C-390/06, Sb. rozh. s. I-2577, bod 51).)“. (185) |
| --- | --- |

(159)

Ve svém zrušujícím rozsudku ze dne 7. listopadu 2012 provedl soud předběžné zjištění, podle něhož „jsou-li na veřejné a soukromé subjekty, kterým je uložena stejná veřejná služba, kladeny rozdílné požadavky, což předpokládá rozdílnou úroveň nákladů a vyrovnání, musejí tyto rozdíly jasně vyplývat z příslušných pověření, zejména aby bylo umožněno ověřit slučitelnost dotace se zásadou rovného zacházení. Státní podpora, která některými ze svých podmínek porušuje takové obecné zásady unijního práva, jako je zásada rovného zacházení, nemůže být Komisí prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem (rozsudek Soudního dvora ze dne 15. dubna 2008, Nuova Agricast, C-390/06, Sb. rozh. s. I-2577, bod 51).)“. (185)

185

| (160) | Bod 66 rozsudku ve věci Nuova Agricast (186) uvádí, že „dodržování zásady rovného zacházení vyžaduje, aby se srovnatelnými situacemi nebylo zacházeno odlišně a s odlišnými situacemi stejně, není-li takové zacházení objektivně odůvodněno (viz zejména rozsudek ze dne 26. října 2006, Koninklijke Coöperatie Cosun, C-248/04, Sb. rozh. s. I-10211, bod 72 a citovaná judikatura).“ |
| --- | --- |

(160)

Bod 66 rozsudku ve věci Nuova Agricast (186) uvádí, že „dodržování zásady rovného zacházení vyžaduje, aby se srovnatelnými situacemi nebylo zacházeno odlišně a s odlišnými situacemi stejně, není-li takové zacházení objektivně odůvodněno (viz zejména rozsudek ze dne 26. října 2006, Koninklijke Coöperatie Cosun, C-248/04, Sb. rozh. s. I-10211, bod 72 a citovaná judikatura).“

186

| (161) | Komise však připomíná, že zásada zákazu diskriminace není uvedena jako kritérium slučitelnosti v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012. Komise však má v úmyslu přezkoumat, zda se veřejné nemocnice IRIS-H a soukromé nemocnice v Bruselu nacházejí ve srovnatelné nebo v odlišné právní a faktické situaci. V této souvislosti Komise při popisu povahy závazků veřejné služby svěřených nemocnicím IRIS-H uvede, zda byl, či nebyl srovnatelný požadavek uložen i soukromým bruselským nemocnicím. |
| --- | --- |

(161)

Komise však připomíná, že zásada zákazu diskriminace není uvedena jako kritérium slučitelnosti v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012. Komise však má v úmyslu přezkoumat, zda se veřejné nemocnice IRIS-H a soukromé nemocnice v Bruselu nacházejí ve srovnatelné nebo v odlišné právní a faktické situaci. V této souvislosti Komise při popisu povahy závazků veřejné služby svěřených nemocnicím IRIS-H uvede, zda byl, či nebyl srovnatelný požadavek uložen i soukromým bruselským nemocnicím.

| (162) | Jak bylo vysvětleno výše (viz oddíl 2.3), nemocnice IRIS-H podléhají regulačnímu rámci, který se skládá ze zákona o CPAS) (na jehož základě byly nemocnice IRIS-H zřízeny), zákona LCH, stanov místních sdružení poskytujících nemocniční péči a strategických plánů přijatých zastřešující organizací IRIS. Vzhledem k tomu, že orgány veřejné moci (tj. obce a střediska CPAS) vykonávají většinovou kontrolu nad místními sdruženími, na která se vztahuje kapitola XII zákona o CPAS, i nad zastřešující organizací IRIS, jsou stanovy a strategické plány pro nemocnice IRIS-H povinné, a lze je tedy považovat za platné pověřovací akty, jejichž obsah bude upřesněn níže (viz 164., 170. a následující body odůvodnění). V této souvislosti je rovněž zajímavé konstatovat, že veřejné orgány mohou přímo řídit každodenní provoz nemocnic IRIS-H a v případě potřeby poskytovat další pokyny. |
| --- | --- |

(162)

Jak bylo vysvětleno výše (viz oddíl 2.3), nemocnice IRIS-H podléhají regulačnímu rámci, který se skládá ze zákona o CPAS) (na jehož základě byly nemocnice IRIS-H zřízeny), zákona LCH, stanov místních sdružení poskytujících nemocniční péči a strategických plánů přijatých zastřešující organizací IRIS. Vzhledem k tomu, že orgány veřejné moci (tj. obce a střediska CPAS) vykonávají většinovou kontrolu nad místními sdruženími, na která se vztahuje kapitola XII zákona o CPAS, i nad zastřešující organizací IRIS, jsou stanovy a strategické plány pro nemocnice IRIS-H povinné, a lze je tedy považovat za platné pověřovací akty, jejichž obsah bude upřesněn níže (viz 164., 170. a následující body odůvodnění). V této souvislosti je rovněž zajímavé konstatovat, že veřejné orgány mohou přímo řídit každodenní provoz nemocnic IRIS-H a v případě potřeby poskytovat další pokyny.

| (163) | Bylo také zjištěno (viz 24. bod odůvodnění), že nemocnice IRIS-H byly původně řízeny a kontrolovány přímo středisky CPAS, která je zřídila s cílem splnit svou povinnost sociální pomoci v souladu se zákonem o CPAS. Aby byla zajištěna pérennité a životaschopnost veřejných bruselských nemocnic (viz 24. bod odůvodnění), bylo nutné provést restrukturalizaci, která vyústila ve zřízení nemocnic IRIS-H (které měly podobu místních sdružení s finanční a právní nezávislostí podle kapitoly XII zákona o CPAS). Tato restrukturalizace však nezměnila základní poslání veřejných bruselských nemocnic IRIS-H (187), kterým je zajistit zdravotní a sociálně-zdravotní péči a přispět tak k plnění povinnosti sociální pomoci střediska CPAS, které je zřídilo. |
| --- | --- |

(163)

Bylo také zjištěno (viz 24. bod odůvodnění), že nemocnice IRIS-H byly původně řízeny a kontrolovány přímo středisky CPAS, která je zřídila s cílem splnit svou povinnost sociální pomoci v souladu se zákonem o CPAS. Aby byla zajištěna pérennité a životaschopnost veřejných bruselských nemocnic (viz 24. bod odůvodnění), bylo nutné provést restrukturalizaci, která vyústila ve zřízení nemocnic IRIS-H (které měly podobu místních sdružení s finanční a právní nezávislostí podle kapitoly XII zákona o CPAS). Tato restrukturalizace však nezměnila základní poslání veřejných bruselských nemocnic IRIS-H (187), kterým je zajistit zdravotní a sociálně-zdravotní péči a přispět tak k plnění povinnosti sociální pomoci střediska CPAS, které je zřídilo.

pérennité

187

| (164) | Lékařská péče poskytovaná nemocnicemi IRIS-H je rovněž definována zákonem LCH, který stanoví vhodný rámec pro organizaci belgického odvětví nemocniční péče jako celku. Na tomto základě svěřuje zákon LCH úkol poskytování základní nemocniční péče všem belgickým nemocnicím, ať již veřejným nebo soukromým, včetně nemocnic IRIS-H. Zejména článek 2 zákona LCH definuje instituce, které mohou být považovány za nemocnice, zatímco článek 68 až čl. 76 písm. e) tohoto zákona definují podmínky pro schvalování nemocnic a služeb nemocniční péče (které jsou podrobně uvedeny v prováděcích nařízeních, která stanoví podmínky z hlediska kvality, personálních požadavků apod.). Články 23 až 45 zákona LCH stanoví požadavky na mechanismus nemocničních programů, který určuje limity na počet nemocničních lůžek, služby nemocniční péče a na některá lékařská zařízení (například skenery), která lze zprovoznit a využívat. Nárok na veřejné financování mají pouze schválené služby nemocniční péče, které splňují podmínky tohoto programu. Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení (188) – a potvrzuje to i skutečnost, že třetí strany nevznesly žádné připomínky – nebylo a není pochyb o jednoznačnosti základního úkolu nemocniční péče, který je definován zákonem LCH. Je rovněž zřejmé, že nemocnice IRIS-H tyto požadavky splňují, protože mají všechna nezbytná povolení a jejich fungování je schváleno jako součást uvedeného mechanismu programů. |
| --- | --- |

(164)

Lékařská péče poskytovaná nemocnicemi IRIS-H je rovněž definována zákonem LCH, který stanoví vhodný rámec pro organizaci belgického odvětví nemocniční péče jako celku. Na tomto základě svěřuje zákon LCH úkol poskytování základní nemocniční péče všem belgickým nemocnicím, ať již veřejným nebo soukromým, včetně nemocnic IRIS-H. Zejména článek 2 zákona LCH definuje instituce, které mohou být považovány za nemocnice, zatímco článek 68 až čl. 76 písm. e) tohoto zákona definují podmínky pro schvalování nemocnic a služeb nemocniční péče (které jsou podrobně uvedeny v prováděcích nařízeních, která stanoví podmínky z hlediska kvality, personálních požadavků apod.). Články 23 až 45 zákona LCH stanoví požadavky na mechanismus nemocničních programů, který určuje limity na počet nemocničních lůžek, služby nemocniční péče a na některá lékařská zařízení (například skenery), která lze zprovoznit a využívat. Nárok na veřejné financování mají pouze schválené služby nemocniční péče, které splňují podmínky tohoto programu. Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení (188) – a potvrzuje to i skutečnost, že třetí strany nevznesly žádné připomínky – nebylo a není pochyb o jednoznačnosti základního úkolu nemocniční péče, který je definován zákonem LCH. Je rovněž zřejmé, že nemocnice IRIS-H tyto požadavky splňují, protože mají všechna nezbytná povolení a jejich fungování je schváleno jako součást uvedeného mechanismu programů.

188

| (165) | Kromě úkolu základní nemocniční péče, kterým jsou pověřeny všechny veřejné i soukromé belgické nemocnice, poukazovalo rozhodnutí Komise ze dne 28. října 2009 (viz oddíl 4.1 výše), rozhodnutí (Tribunálu) o zrušení ze dne 7. listopadu 2012 (viz oddíl 4.2 výše) a rozhodnutí Komise o zahájení řízení ze dne 1. října 2014 (viz oddíl 4.3 výše) na tři dodatečné (nebo specifické) služby obecného hospodářského zájmu, týkající se především 1) všeobecného přístupu ke zdravotní péči, 2) povinnosti zajistit víceoborovou péči a 3) dodatečných sociálních služeb, které byly svěřeny pouze a výhradně nemocnicím IRIS-H. To však neznamená, že základní úkoly nemocniční péče a dodatečné služby obecného hospodářského zájmu musí být nezbytně posuzovány nezávisle na sobě. V tomto ohledu bylo v 23. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení uvedeno, že podle belgických orgánů jsou základní úkoly nemocniční péče součástí širší služby obecného hospodářského zájmu, tj. povinnosti poskytovat sociální pomoc, kterou ukládá zákon o CPAS nebo která představuje dodatečnou službu k této službě obecného hospodářského zájmu. |
| --- | --- |

(165)

Kromě úkolu základní nemocniční péče, kterým jsou pověřeny všechny veřejné i soukromé belgické nemocnice, poukazovalo rozhodnutí Komise ze dne 28. října 2009 (viz oddíl 4.1 výše), rozhodnutí (Tribunálu) o zrušení ze dne 7. listopadu 2012 (viz oddíl 4.2 výše) a rozhodnutí Komise o zahájení řízení ze dne 1. října 2014 (viz oddíl 4.3 výše) na tři dodatečné (nebo specifické) služby obecného hospodářského zájmu, týkající se především 1) všeobecného přístupu ke zdravotní péči, 2) povinnosti zajistit víceoborovou péči a 3) dodatečných sociálních služeb, které byly svěřeny pouze a výhradně nemocnicím IRIS-H. To však neznamená, že základní úkoly nemocniční péče a dodatečné služby obecného hospodářského zájmu musí být nezbytně posuzovány nezávisle na sobě. V tomto ohledu bylo v 23. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení uvedeno, že podle belgických orgánů jsou základní úkoly nemocniční péče součástí širší služby obecného hospodářského zájmu, tj. povinnosti poskytovat sociální pomoc, kterou ukládá zákon o CPAS nebo která představuje dodatečnou službu k této službě obecného hospodářského zájmu.

| (166) | V této souvislosti se Komise domnívá, že kombinace základních úkolů nemocniční péče svěřených všem nemocnicím podle zákona LCH a tří povinností dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu uložených (189) pouze nemocnicím IRIS-H představuje de facto „službu obecného hospodářského zájmu sociální zdravotní péče“, která je charakteristická pro nemocnice IRIS-H a je poskytována jen jimi. Po přezkoumání podstaty všech povinností služby obecného hospodářského zájmu uložených nemocnicím IRIS-H a na základě vlastní analýzy povahy a vlastností všech těchto povinností dospěla Komise k názoru, že by nebylo vhodné zkoumat tyto tři povinnosti dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu uložené na úrovni obcí nezávisle na základních úkolech nemocniční péče svěřených podle zákona LCH. Závazky dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu jsou fakticky na jedné straně založeny na základních úkolech nemocniční péče svěřených nemocnicím IRIS-H podle zákona LCH a opírají se o ně a na straně druhé zasahují daleko nad rámec této základní povinnosti tím, že vyžadují, aby nemocnice IRIS-H 1) nabízely širokou škálu služeb zdravotní péče všem pacientům bez ohledu na jejich schopnost za ni zaplatit (všeobecný přístup ke zdravotní péči) (viz 170. až 190. bod odůvodnění), 2) ve více nemocnicích (se zajištěním péče v blízkosti domova) (viz 191. až 204. bod odůvodnění), a přitom 3) věnovaly zvláštní pozornost sociálním potřebám pacientů (prostřednictvím dodatečných sociálních služeb) (viz 205. až 214. bod odůvodnění). Pokud jde o základní úkoly nemocniční péče svěřené na základě zákona LCH (viz 164. bod odůvodnění), nelze uvedené tři doplňkové povinnosti považovat za samostatné činnosti, jak jasně dokládá skutečnost, že tyto povinnosti nebyly nikdy uloženy, aniž by byla zároveň uložena i základní povinnost plnit základní úkoly nemocniční péče podle zákona LCH. Tento přístup konečně do určité míry potvrzují i stěžovatelé, pokud tvrdí (viz 71. bod odůvodnění), že dodatečné sociální služby nelze oddělit od všeobecných služeb zdravotní péče. |
| --- | --- |

(166)

V této souvislosti se Komise domnívá, že kombinace základních úkolů nemocniční péče svěřených všem nemocnicím podle zákona LCH a tří povinností dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu uložených (189) pouze nemocnicím IRIS-H představuje de facto „službu obecného hospodářského zájmu sociální zdravotní péče“, která je charakteristická pro nemocnice IRIS-H a je poskytována jen jimi. Po přezkoumání podstaty všech povinností služby obecného hospodářského zájmu uložených nemocnicím IRIS-H a na základě vlastní analýzy povahy a vlastností všech těchto povinností dospěla Komise k názoru, že by nebylo vhodné zkoumat tyto tři povinnosti dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu uložené na úrovni obcí nezávisle na základních úkolech nemocniční péče svěřených podle zákona LCH. Závazky dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu jsou fakticky na jedné straně založeny na základních úkolech nemocniční péče svěřených nemocnicím IRIS-H podle zákona LCH a opírají se o ně a na straně druhé zasahují daleko nad rámec této základní povinnosti tím, že vyžadují, aby nemocnice IRIS-H 1) nabízely širokou škálu služeb zdravotní péče všem pacientům bez ohledu na jejich schopnost za ni zaplatit (všeobecný přístup ke zdravotní péči) (viz 170. až 190. bod odůvodnění), 2) ve více nemocnicích (se zajištěním péče v blízkosti domova) (viz 191. až 204. bod odůvodnění), a přitom 3) věnovaly zvláštní pozornost sociálním potřebám pacientů (prostřednictvím dodatečných sociálních služeb) (viz 205. až 214. bod odůvodnění). Pokud jde o základní úkoly nemocniční péče svěřené na základě zákona LCH (viz 164. bod odůvodnění), nelze uvedené tři doplňkové povinnosti považovat za samostatné činnosti, jak jasně dokládá skutečnost, že tyto povinnosti nebyly nikdy uloženy, aniž by byla zároveň uložena i základní povinnost plnit základní úkoly nemocniční péče podle zákona LCH. Tento přístup konečně do určité míry potvrzují i stěžovatelé, pokud tvrdí (viz 71. bod odůvodnění), že dodatečné sociální služby nelze oddělit od všeobecných služeb zdravotní péče.

189

| (167) | Pokud jde o přístup uvedený v předchozích bodech odůvodnění (viz 162. až 166. bod odůvodnění), Komise by ráda zdůraznila tři následující body. Za prvé, služba obecného hospodářského zájmu v oblasti zdravotní péče, kterou poskytují nemocnice IRIS-H, zahrnuje jednak základní úkoly nemocniční péče, kterými byly pověřeny (viz 164. bod odůvodnění), jednak tři dodatečné povinnosti služeb obecného hospodářského zájmu, které jim byly svěřeny (viz 170. a násl. body odůvodnění). Za druhé, jak bude uvedeno níže, nemocnice IRIS-H a soukromé bruselské nemocnice nejsou ve srovnatelné situaci, a to zejména vzhledem k tomu, že uvedené tři povinnosti dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu (viz 170. a násl. body odůvodnění) byly uloženy pouze nemocnicím IRIS-H, a proto pouze ony vykonávají služby obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče, které byly definovány výše (viz 166. a 167. bod odůvodnění). A za třetí, nemocnice IRIS-H rovněž podléhají omezením, která mají dopad na poskytování služeb obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče, tj. na jejich veřejnoprávní povahu (viz 42. bod odůvodnění) a nutnosti zajistit pérennité poskytování této služby obecného hospodářského zájmu (viz 91. a 168. bod odůvodnění). Tyto dva údaje ilustruje graf č. 2 níže.

  Graf č. 2


  Povinnosti, omezení a mechanismy veřejného financování veřejných nemocnic IRIS-H v porovnání se soukromými nemocnicemi




  Pérennité (kontinuita veřejných nemocničních služeb)
  Služby obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče:
  Veřejnoprávní povaha (dvojjazyčnost, úředníci, ...)
  Financování schodků obcemi (článek 46 stanov IRIS-H)
  Soukfomé nemocnice
  Veřejné nemocnice IRIS
  Všeobecný přístup ke zdravotní péči
  Federální financování (LCH)
  Základní úkoly nemocniční péče (LCH)
  Základní úkoly nemocniční péče (LCH)
  Nabídka péče ve více nemocnicích
  Dodatečné sociální povinnosti |
| --- | --- |

(167)

Pokud jde o přístup uvedený v předchozích bodech odůvodnění (viz 162. až 166. bod odůvodnění), Komise by ráda zdůraznila tři následující body. Za prvé, služba obecného hospodářského zájmu v oblasti zdravotní péče, kterou poskytují nemocnice IRIS-H, zahrnuje jednak základní úkoly nemocniční péče, kterými byly pověřeny (viz 164. bod odůvodnění), jednak tři dodatečné povinnosti služeb obecného hospodářského zájmu, které jim byly svěřeny (viz 170. a násl. body odůvodnění). Za druhé, jak bude uvedeno níže, nemocnice IRIS-H a soukromé bruselské nemocnice nejsou ve srovnatelné situaci, a to zejména vzhledem k tomu, že uvedené tři povinnosti dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu (viz 170. a násl. body odůvodnění) byly uloženy pouze nemocnicím IRIS-H, a proto pouze ony vykonávají služby obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče, které byly definovány výše (viz 166. a 167. bod odůvodnění). A za třetí, nemocnice IRIS-H rovněž podléhají omezením, která mají dopad na poskytování služeb obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče, tj. na jejich veřejnoprávní povahu (viz 42. bod odůvodnění) a nutnosti zajistit pérennité poskytování této služby obecného hospodářského zájmu (viz 91. a 168. bod odůvodnění). Tyto dva údaje ilustruje graf č. 2 níže.

pérennité

Graf č. 2

Graf č. 2

Povinnosti, omezení a mechanismy veřejného financování veřejných nemocnic IRIS-H v porovnání se soukromými nemocnicemi

Povinnosti, omezení a mechanismy veřejného financování veřejných nemocnic IRIS-H v porovnání se soukromými nemocnicemi

Pérennité (kontinuita veřejných nemocničních služeb)

Služby obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče:

Veřejnoprávní povaha (dvojjazyčnost, úředníci, ...)

Financování schodků obcemi (článek 46 stanov IRIS-H)

Soukfomé nemocnice

Veřejné nemocnice IRIS

Všeobecný přístup ke zdravotní péči

Federální financování (LCH)

Základní úkoly nemocniční péče (LCH)

Základní úkoly nemocniční péče (LCH)

Nabídka péče ve více nemocnicích

Dodatečné sociální povinnosti

| (168) | Vzhledem k tomu, že tři povinnosti dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu přesahují rámec minimálních požadavků platných pro všechny belgické nemocnice (veřejné i soukromé), nesou s sebou náklady, které nejsou kryty rozpočtem BMF a systémem sociálního zabezpečení, případně jsou jimi kryty jen částečně (viz oddíl 2.5.1). Přidáme-li k tomu zvýšené náklady nemocnic IRIS-H vyplývající z jejich veřejnoprávní povahy (úředníci, dvojjazyčnost atd., viz též 42. bod odůvodnění), vysvětluje to, proč tyto nemocnice vykazovaly pro většinu let v období od roku 1996 do roku 2014 schodek. Celková výše účetních schodků nemocnic IRIS za období 1996–2014 činí přibližně 250 milionů EUR (viz 234. bod odůvodnění). Střediska CPAS a dotčené bruselské obce chtějí a musí (190) zajistit pérennité svých nemocnic IRIS-H s cílem dbát na to, aby byla poskytována služba obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče a aby byla splněna povinnost střediska CPAS týkající se sociální pomoci (viz rovněž oddíl 2.2). Z tohoto důvodu pokrývají uvedené schodky v plné výši, což umožňuje vyrovnat zbývající náklady na službu obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče (která sestává ze základních úkolů nemocniční péče a ze tří povinností dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu) (191) a tak zajistit pérennité nemocnic IRIS-H (viz 91. bod odůvodnění). Vyrovnávací platba schodku přitom nerozlišuje mezi jednotlivými povinnostmi služeb obecného hospodářského zájmu. V této souvislosti je třeba ověřit, zda je možné celkově vyloučit veškeré nadměrné vyrovnání (např. pro kombinaci více různých služeb obecného hospodářského zájmu), jak je uvedeno níže (viz tabulky 9 až 13 v oddíle 7.3.5). |
| --- | --- |

(168)

Vzhledem k tomu, že tři povinnosti dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu přesahují rámec minimálních požadavků platných pro všechny belgické nemocnice (veřejné i soukromé), nesou s sebou náklady, které nejsou kryty rozpočtem BMF a systémem sociálního zabezpečení, případně jsou jimi kryty jen částečně (viz oddíl 2.5.1). Přidáme-li k tomu zvýšené náklady nemocnic IRIS-H vyplývající z jejich veřejnoprávní povahy (úředníci, dvojjazyčnost atd., viz též 42. bod odůvodnění), vysvětluje to, proč tyto nemocnice vykazovaly pro většinu let v období od roku 1996 do roku 2014 schodek. Celková výše účetních schodků nemocnic IRIS za období 1996–2014 činí přibližně 250 milionů EUR (viz 234. bod odůvodnění). Střediska CPAS a dotčené bruselské obce chtějí a musí (190) zajistit pérennité svých nemocnic IRIS-H s cílem dbát na to, aby byla poskytována služba obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče a aby byla splněna povinnost střediska CPAS týkající se sociální pomoci (viz rovněž oddíl 2.2). Z tohoto důvodu pokrývají uvedené schodky v plné výši, což umožňuje vyrovnat zbývající náklady na službu obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče (která sestává ze základních úkolů nemocniční péče a ze tří povinností dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu) (191) a tak zajistit pérennité nemocnic IRIS-H (viz 91. bod odůvodnění). Vyrovnávací platba schodku přitom nerozlišuje mezi jednotlivými povinnostmi služeb obecného hospodářského zájmu. V této souvislosti je třeba ověřit, zda je možné celkově vyloučit veškeré nadměrné vyrovnání (např. pro kombinaci více různých služeb obecného hospodářského zájmu), jak je uvedeno níže (viz tabulky 9 až 13 v oddíle 7.3.5).

190

pérennité

191

pérennité

| (169) | Jak je uvedeno ve 165. až 167. bodě odůvodnění, Komise dospěla k závěru, že dodatečné povinnosti nemocnic IRIS-H a základní úkoly nemocniční péče musí být společně považovány de facto za službu obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče. Zatímco základní úkoly nemocniční péče byly definovány výše (viz 164. bod odůvodnění), přesná povaha jednotlivých povinností poskytovat dodatečné služby obecného hospodářského zájmu je definována v následující části tohoto oddílu. Kromě toho je zde rovněž vysvětleno, jak jsou tyto povinnosti dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu vzájemně propojeny a jak přispívají k poskytování služeb obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče. |
| --- | --- |

(169)

Jak je uvedeno ve 165. až 167. bodě odůvodnění, Komise dospěla k závěru, že dodatečné povinnosti nemocnic IRIS-H a základní úkoly nemocniční péče musí být společně považovány de facto za službu obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče. Zatímco základní úkoly nemocniční péče byly definovány výše (viz 164. bod odůvodnění), přesná povaha jednotlivých povinností poskytovat dodatečné služby obecného hospodářského zájmu je definována v následující části tohoto oddílu. Kromě toho je zde rovněž vysvětleno, jak jsou tyto povinnosti dodatečných služeb obecného hospodářského zájmu vzájemně propojeny a jak přispívají k poskytování služeb obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče.

de facto

I.   Povinnost léčit jakéhokoliv pacienta za jakýchkoliv okolností bez ohledu na jeho schopnost zaplatit (všeobecná povinnost poskytování péče)

| (170) | Podle belgických orgánů jsou nemocnice IRIS-H povinny léčit všechny pacienty, a to i v případě, že nejsou schopni zaplatit a/nebo nejsou pojištěni, a to za jakýchkoliv okolností včetně případů, kdy tito pacienti nevyžadují neodkladnou lékařskou péči. Stěžovatelé zpochybňují skutečnost, že se tato povinnost vztahuje na nemocnice IRIS-H, a tvrdí, že soukromé bruselské nemocnice nemohou odmítat pacienty a de facto léčí mnoho tzv. „sociálních“ pacientů. Na podporu svých tvrzení stěžovatelé uvádějí, že zákon LCH svěřuje stejný úkol nemocniční péče všem nemocnicím, a jak je uvedeno v bodě 150 rozhodnutí o zrušení ze dne 7. listopadu 2012, odkazují rovněž na obecnou zásadu zákazu diskriminace, která brání nemocnicím vybírat si pacienty podle jejich ideologických, filosofických a náboženských přesvědčení nebo podle jejich chudoby. Podle nich se na veřejné i na soukromé nemocnice vztahuje stejná povinnost léčit pacienty jak v situacích vyžadujících pohotovostní zdravotní péči, tak v „situacích po poskytnutí pohotovostní péče“. |
| --- | --- |

(170)

Podle belgických orgánů jsou nemocnice IRIS-H povinny léčit všechny pacienty, a to i v případě, že nejsou schopni zaplatit a/nebo nejsou pojištěni, a to za jakýchkoliv okolností včetně případů, kdy tito pacienti nevyžadují neodkladnou lékařskou péči. Stěžovatelé zpochybňují skutečnost, že se tato povinnost vztahuje na nemocnice IRIS-H, a tvrdí, že soukromé bruselské nemocnice nemohou odmítat pacienty a de facto léčí mnoho tzv. „sociálních“ pacientů. Na podporu svých tvrzení stěžovatelé uvádějí, že zákon LCH svěřuje stejný úkol nemocniční péče všem nemocnicím, a jak je uvedeno v bodě 150 rozhodnutí o zrušení ze dne 7. listopadu 2012, odkazují rovněž na obecnou zásadu zákazu diskriminace, která brání nemocnicím vybírat si pacienty podle jejich ideologických, filosofických a náboženských přesvědčení nebo podle jejich chudoby. Podle nich se na veřejné i na soukromé nemocnice vztahuje stejná povinnost léčit pacienty jak v situacích vyžadujících pohotovostní zdravotní péči, tak v „situacích po poskytnutí pohotovostní péče“.

| (171) | Komise nejprve uvádí, že žádnou formulaci v zákoně LCH nelze vykládat tak, že nemocnice (ať již veřejné, nebo soukromé) jsou povinny léčit pacienty za všech okolností bez ohledu na jejich schopnost platit. Belgické právo však stanoví všeobecnou povinnost poskytnutí pomoci osobám, kterým hrozí nebezpečí. Jak zdůraznily belgické orgány v souladu s čl. 422 písm. b) belgického trestního zákona, tato povinnost se vztahuje na situace vyžadující poskytnutí neodkladné zdravotní péče, a zejména na situace ohrožující život, které vyžadují neodkladnou lékařskou péči. Nemocnice jsou tedy povinny poskytnout pomoc v případě neodkladné zdravotní péče v závislosti na své organizaci a dostupných odborných znalostech. Tato povinnost se vztahuje jak na veřejné, tak na soukromé nemocnice, jakož i na každého občana vzhledem k tomu, že je povinen poskytnout pomoc osobám, jimž hrozí nebezpečí. Není tedy žádných pochyb o tom, že veřejné i soukromé bruselské nemocnice jsou povinny léčit pacienty v situaci vyžadující neodkladnou zdravotní péči bez ohledu na jejich schopnost platit. Stejně tak etický kodex lékařů jim výslovně umožňuje odmítat pacienty s výjimkou situací vyžadujících pohotovostní zdravotní péči (192). |
| --- | --- |

(171)

Komise nejprve uvádí, že žádnou formulaci v zákoně LCH nelze vykládat tak, že nemocnice (ať již veřejné, nebo soukromé) jsou povinny léčit pacienty za všech okolností bez ohledu na jejich schopnost platit. Belgické právo však stanoví všeobecnou povinnost poskytnutí pomoci osobám, kterým hrozí nebezpečí. Jak zdůraznily belgické orgány v souladu s čl. 422 písm. b) belgického trestního zákona, tato povinnost se vztahuje na situace vyžadující poskytnutí neodkladné zdravotní péče, a zejména na situace ohrožující život, které vyžadují neodkladnou lékařskou péči. Nemocnice jsou tedy povinny poskytnout pomoc v případě neodkladné zdravotní péče v závislosti na své organizaci a dostupných odborných znalostech. Tato povinnost se vztahuje jak na veřejné, tak na soukromé nemocnice, jakož i na každého občana vzhledem k tomu, že je povinen poskytnout pomoc osobám, jimž hrozí nebezpečí. Není tedy žádných pochyb o tom, že veřejné i soukromé bruselské nemocnice jsou povinny léčit pacienty v situaci vyžadující neodkladnou zdravotní péči bez ohledu na jejich schopnost platit. Stejně tak etický kodex lékařů jim výslovně umožňuje odmítat pacienty s výjimkou situací vyžadujících pohotovostní zdravotní péči (192).

192

| (172) | Stěžovatelé dále vycházejí z rozsudku bruselského soudu prvního stupně (Tribunal de première instance de Bruxelles) (193), na jehož základě dokládají, že pokud jde o léčbu „sociálních pacientů“, ať již v situaci vyžadující „pohotovostní péči“, nebo v „situaci po poskytnutí pohotovostní péče“, neexistuje rozdíl mezi veřejnými a soukromými nemocnicemi. Tento rozsudek se týká velmi specifického případu pohotovostní zdravotní péče, kterou středisko CPAS musí poskytovat na základě čl. 57 odst. 2 zákona o CPAS. Bruselský tribunál prvního stupně konstatoval, že neodkladnou zdravotní péči de facto nikdy neposkytovalo samotné středisko CPAS, ale specializované zdravotnické služby, a že v této souvislosti nic neopravňuje jakkoli rozlišovat mezi veřejnou a soukromou službou. Komise však uvádí, že povinnost poskytnout neodkladnou zdravotní péči se vztahuje na střediska CPAS a nikoli na nemocnice, které tuto péči poskytují. V dotčeném případě se jednalo o migranta bez dokladů, který byl přijat za účelem poskytnutí pohotovostní zdravotní péče do soukromé bruselské psychiatrické léčebny, která požádala středisko CPAS o úhradu této neodkladné zdravotní péče z důvodu zjevné chudoby tohoto migranta. Bruselský tribunál dospěl k závěru, že pokud středisko CPAS neposkytne neodkladnou zdravotní péči v nemocnici, kterou řídí, je povinno uhradit náklady na péči poskytnutou soukromou nemocnicí, do níž se záchranná služba rozhodla pacienta dopravit z důvodu naléhavosti situace. Tento rozsudek se evidentně týká mimořádné situace, která se vymyká běžnému rámci sociální pomoci, pro který středisko CPAS využívá své vlastní (veřejné) nemocnice. V tomto případě tato výjimka vyplynula ze skutečnosti, že veřejné nemocnice neposkytují psychiatrickou péči, která byla v této situaci nezbytná. Bruselský tribunál kromě toho zdůraznil, že „pomoc je sice nejčastěji poskytována v instituci, která je závislá na dotčeném středisku CPAS, nebo se kterou toto středisko uzavřelo dohodu, může však dojít k tomu, že hospitalizace proběhne v jiné instituci vzhledem k naléhavosti dané stavem osoby, která má být hospitalizována“. Tribunál rovněž konstatoval, že kdyby předmětné středisko CPAS (tj. v tomto případě středisko v obci Uccle) zřídilo svou vlastní psychiatrickou léčebnu či s takovou léčebnou uzavřelo dohodu, neměla by uvedená soukromá nemocnice poskytnout dotčenému migrantovi bez dokladů péči a mohla by požádat o jeho převoz do uvedené léčebny. Protože tomu tak ale nebylo, nebylo možné jiné řešení, a proto bylo danému středisku CPAS uložena povinnost nahradit dané soukromé nemocnici péči, kterou tomuto pacientovi poskytla. Proto rozsudek bruselského tribunálu, který stěžovatelé citují, umožňuje dospět k závěru, že v některých případech mohou vzhledem k neodkladnosti situace poskytnout neodkladnou zdravotní péči migrantům bez dokladů i soukromé nemocnice, a že středisko CPAS musí těmto soukromým nemocnicím tuto léčbu nahradit, pokud je tímto konkrétním způsobem zproštěno své povinnosti poskytovat neodkladnou zdravotní péči. Proto nelze skutečnost, že soukromé bruselské nemocnice mohou v omezeném počtu případů poskytovat neodkladnou zdravotní péči (194), vykládat tak, že by těmto nemocnicím byla uložena obecná povinnost léčit všechny pacienty bez ohledu na jejich schopnost platit. |
| --- | --- |

(172)

Stěžovatelé dále vycházejí z rozsudku bruselského soudu prvního stupně (Tribunal de première instance de Bruxelles) (193), na jehož základě dokládají, že pokud jde o léčbu „sociálních pacientů“, ať již v situaci vyžadující „pohotovostní péči“, nebo v „situaci po poskytnutí pohotovostní péče“, neexistuje rozdíl mezi veřejnými a soukromými nemocnicemi. Tento rozsudek se týká velmi specifického případu pohotovostní zdravotní péče, kterou středisko CPAS musí poskytovat na základě čl. 57 odst. 2 zákona o CPAS. Bruselský tribunál prvního stupně konstatoval, že neodkladnou zdravotní péči de facto nikdy neposkytovalo samotné středisko CPAS, ale specializované zdravotnické služby, a že v této souvislosti nic neopravňuje jakkoli rozlišovat mezi veřejnou a soukromou službou. Komise však uvádí, že povinnost poskytnout neodkladnou zdravotní péči se vztahuje na střediska CPAS a nikoli na nemocnice, které tuto péči poskytují. V dotčeném případě se jednalo o migranta bez dokladů, který byl přijat za účelem poskytnutí pohotovostní zdravotní péče do soukromé bruselské psychiatrické léčebny, která požádala středisko CPAS o úhradu této neodkladné zdravotní péče z důvodu zjevné chudoby tohoto migranta. Bruselský tribunál dospěl k závěru, že pokud středisko CPAS neposkytne neodkladnou zdravotní péči v nemocnici, kterou řídí, je povinno uhradit náklady na péči poskytnutou soukromou nemocnicí, do níž se záchranná služba rozhodla pacienta dopravit z důvodu naléhavosti situace. Tento rozsudek se evidentně týká mimořádné situace, která se vymyká běžnému rámci sociální pomoci, pro který středisko CPAS využívá své vlastní (veřejné) nemocnice. V tomto případě tato výjimka vyplynula ze skutečnosti, že veřejné nemocnice neposkytují psychiatrickou péči, která byla v této situaci nezbytná. Bruselský tribunál kromě toho zdůraznil, že „pomoc je sice nejčastěji poskytována v instituci, která je závislá na dotčeném středisku CPAS, nebo se kterou toto středisko uzavřelo dohodu, může však dojít k tomu, že hospitalizace proběhne v jiné instituci vzhledem k naléhavosti dané stavem osoby, která má být hospitalizována“. Tribunál rovněž konstatoval, že kdyby předmětné středisko CPAS (tj. v tomto případě středisko v obci Uccle) zřídilo svou vlastní psychiatrickou léčebnu či s takovou léčebnou uzavřelo dohodu, neměla by uvedená soukromá nemocnice poskytnout dotčenému migrantovi bez dokladů péči a mohla by požádat o jeho převoz do uvedené léčebny. Protože tomu tak ale nebylo, nebylo možné jiné řešení, a proto bylo danému středisku CPAS uložena povinnost nahradit dané soukromé nemocnici péči, kterou tomuto pacientovi poskytla. Proto rozsudek bruselského tribunálu, který stěžovatelé citují, umožňuje dospět k závěru, že v některých případech mohou vzhledem k neodkladnosti situace poskytnout neodkladnou zdravotní péči migrantům bez dokladů i soukromé nemocnice, a že středisko CPAS musí těmto soukromým nemocnicím tuto léčbu nahradit, pokud je tímto konkrétním způsobem zproštěno své povinnosti poskytovat neodkladnou zdravotní péči. Proto nelze skutečnost, že soukromé bruselské nemocnice mohou v omezeném počtu případů poskytovat neodkladnou zdravotní péči (194), vykládat tak, že by těmto nemocnicím byla uložena obecná povinnost léčit všechny pacienty bez ohledu na jejich schopnost platit.

193

194

| (173) | A konečně, pokud jde o zásadu zákazu diskriminace (kterou zmiňovali stěžovatelé, viz 170. bod odůvodnění), je zřejmé, že žádná nemocnice v Belgii není oprávněna diskriminovat pacienta na základě jeho finanční situace (a tedy pouhé skutečnosti, že je bohatý, nebo nemajetný) nebo jakéhokoli jiného osobního kritéria (např. etnického nebo náboženského původu). Nicméně pokud se nejedná o naléhavou situaci, nemohou být nemocnice na základě zásady zákazu diskriminace nuceny, aby poskytovaly péči zdarma, pokud lze jasně předpokládat, že pacient nebude schopen zaplatit. Pokud jsou tyto podmínky splněny v situacích, které nevyžadují neodkladnou péči, mají nemocnice k dispozici objektivní odůvodnění umožňující rozlišovat, zda tyto pacienty odmítnou (195). Jak je uvedeno výše (viz 171. bod odůvodnění), etický kodex platný pro belgické lékaře jim výslovně umožňuje odmítat pacienty v situacích, které nevyžadují neodkladnou péči. Šetření, které proběhlo u správců konkurzní podstaty (médiateurs de dettes) (196) kromě toho naznačuje, že lékaři a nemocnice někdy odmítají pacienty, kteří měli problémy s placením za léčbu v minulosti. V této souvislosti je zajímavé zdůraznit, že nemocnice samy o sobě pacienty přímo neodmítají, ale požadují po nich úhradu zálohy, což může odradit pacienty, kteří jsou bez prostředků. Empirické údaje rovněž naznačují, že soukromé nemocnice někdy odkazují pacienty na nemocnici spadající pod středisko CPAS (197). Proto byl v roce 2013 v belgickém Senátu navržen (ale nikoli přijat) zákon, jehož cílem je zakázat odmítnutí poskytnout zdravotní péči pacientům ve finančních obtížích, jakož i vybírání záloh (198). Zásadu zákazu diskriminace tedy nelze vykládat tak, že ukládá všem belgickým nemocnicím (veřejným i soukromým) povinnost léčit všechny pacienty za všech okolností (to znamená s výjimkou naléhavých situací) i když pacienti nemohou léčbu uhradit. |
| --- | --- |

(173)

A konečně, pokud jde o zásadu zákazu diskriminace (kterou zmiňovali stěžovatelé, viz 170. bod odůvodnění), je zřejmé, že žádná nemocnice v Belgii není oprávněna diskriminovat pacienta na základě jeho finanční situace (a tedy pouhé skutečnosti, že je bohatý, nebo nemajetný) nebo jakéhokoli jiného osobního kritéria (např. etnického nebo náboženského původu). Nicméně pokud se nejedná o naléhavou situaci, nemohou být nemocnice na základě zásady zákazu diskriminace nuceny, aby poskytovaly péči zdarma, pokud lze jasně předpokládat, že pacient nebude schopen zaplatit. Pokud jsou tyto podmínky splněny v situacích, které nevyžadují neodkladnou péči, mají nemocnice k dispozici objektivní odůvodnění umožňující rozlišovat, zda tyto pacienty odmítnou (195). Jak je uvedeno výše (viz 171. bod odůvodnění), etický kodex platný pro belgické lékaře jim výslovně umožňuje odmítat pacienty v situacích, které nevyžadují neodkladnou péči. Šetření, které proběhlo u správců konkurzní podstaty (médiateurs de dettes) (196) kromě toho naznačuje, že lékaři a nemocnice někdy odmítají pacienty, kteří měli problémy s placením za léčbu v minulosti. V této souvislosti je zajímavé zdůraznit, že nemocnice samy o sobě pacienty přímo neodmítají, ale požadují po nich úhradu zálohy, což může odradit pacienty, kteří jsou bez prostředků. Empirické údaje rovněž naznačují, že soukromé nemocnice někdy odkazují pacienty na nemocnici spadající pod středisko CPAS (197). Proto byl v roce 2013 v belgickém Senátu navržen (ale nikoli přijat) zákon, jehož cílem je zakázat odmítnutí poskytnout zdravotní péči pacientům ve finančních obtížích, jakož i vybírání záloh (198). Zásadu zákazu diskriminace tedy nelze vykládat tak, že ukládá všem belgickým nemocnicím (veřejným i soukromým) povinnost léčit všechny pacienty za všech okolností (to znamená s výjimkou naléhavých situací) i když pacienti nemohou léčbu uhradit.

195

196

197

198

| (174) | Z výše uvedeného Komise dovozuje, že je vhodné rozlišovat mezi situacemi, které vyžadují neodkladnou péči, a situacemi, které ji nevyžadují. V případě naléhavé situace se na veřejné i soukromé nemocnice vztahuje stejná všeobecná povinnost (na základě belgického trestního zákoníku) léčit pacienty, kteří se nacházejí v situaci vyžadující pohotovostní zdravotní péči. Žádný právní základ však nepověřuje soukromé nemocnice léčením pacientů také v situacích, které nevyžadují neodkladnou péči a bez ohledu na jejich schopnost platit, ani jim takovou povinnost neukládá. Ani zákon LCH, ani trestní zákoník skutečně žádnou takovou povinnost nestanoví a nelze ani mít za to, že takovou povinnost ukládá zásada zákazu diskriminace. A konečně povinnost poskytovat neodkladnou zdravotní péči migrantům bez dokladů se vztahuje na střediska CPAS a nikoli na nemocnice, které tuto péči poskytují. |
| --- | --- |

(174)

Z výše uvedeného Komise dovozuje, že je vhodné rozlišovat mezi situacemi, které vyžadují neodkladnou péči, a situacemi, které ji nevyžadují. V případě naléhavé situace se na veřejné i soukromé nemocnice vztahuje stejná všeobecná povinnost (na základě belgického trestního zákoníku) léčit pacienty, kteří se nacházejí v situaci vyžadující pohotovostní zdravotní péči. Žádný právní základ však nepověřuje soukromé nemocnice léčením pacientů také v situacích, které nevyžadují neodkladnou péči a bez ohledu na jejich schopnost platit, ani jim takovou povinnost neukládá. Ani zákon LCH, ani trestní zákoník skutečně žádnou takovou povinnost nestanoví a nelze ani mít za to, že takovou povinnost ukládá zásada zákazu diskriminace. A konečně povinnost poskytovat neodkladnou zdravotní péči migrantům bez dokladů se vztahuje na střediska CPAS a nikoli na nemocnice, které tuto péči poskytují.

Všeobecná povinnost poskytování péče uložená nemocnicím IRIS-H

Všeobecná povinnost poskytování péče uložená nemocnicím IRIS-H

| (175) | Na rozdíl od soukromých nemocnic jsou však nemocnice IRIS-H povinny (199) léčit všechny pacienty za všech okolností, včetně situací, které nevyžadují pohotovostní péči, nezávisle na schopnosti pacientů zaplatit a/nebo na jejich situaci ohledně pojištění, na základě zvláštních ustanovení, která se vztahují pouze na nemocnice IRIS-H, tj. jejich stanov a strategických plánů sdružení IRIS-H, jak je uvedeno níže. Jak je vysvětleno výše (viz 24. bod odůvodnění), nemocnice IRIS-H byly zřízeny středisky CPAS, aby jim umožnily plnit úkol spočívající v poskytování sociální pomoci všem osobám, které ji potřebují. Střediska CPAS jsou povinna poskytovat tuto pomoc (včetně zdravotní a sociálně zdravotní péče) všem osobám a všem rodinám, které ji potřebují (200). Střediska CPAS poskytují své služby zdarma a byla vytvořena speciálně na pomoc nejchudším osobám. V této souvislosti stanoví článek 5 stanov nemocnic IRIS-H následující:






  „(1) | Aniž by byly dotčeny pravomoci zastřešujícího sdružení IRIS a sdružení iris-achats, jakož i dalších subjektů, které by zastřešující sdružení IRIS případně vytvořilo v souladu s čl. 135j zákona z 8. července 1976 o veřejných centrech sociální pomoci a v souladu s právními a správními předpisy, má toto sdružení nejvyšší možné pravomoci při plnění svého úkolu nemocniční péče.Tento úkol vykonává s cílem jednak zajistit poskytování kvalitní lékařské péče za nejvýhodnější cenu jakékoli osobě bez ohledu na její příjmy, podmínky pojistitelnosti a její filozofické přesvědčení, jednak dosáhnout udržitelné finanční rovnováhy tohoto sdružení.“
   (201) |
| --- | --- | --- |

(175)

Na rozdíl od soukromých nemocnic jsou však nemocnice IRIS-H povinny (199) léčit všechny pacienty za všech okolností, včetně situací, které nevyžadují pohotovostní péči, nezávisle na schopnosti pacientů zaplatit a/nebo na jejich situaci ohledně pojištění, na základě zvláštních ustanovení, která se vztahují pouze na nemocnice IRIS-H, tj. jejich stanov a strategických plánů sdružení IRIS-H, jak je uvedeno níže. Jak je vysvětleno výše (viz 24. bod odůvodnění), nemocnice IRIS-H byly zřízeny středisky CPAS, aby jim umožnily plnit úkol spočívající v poskytování sociální pomoci všem osobám, které ji potřebují. Střediska CPAS jsou povinna poskytovat tuto pomoc (včetně zdravotní a sociálně zdravotní péče) všem osobám a všem rodinám, které ji potřebují (200). Střediska CPAS poskytují své služby zdarma a byla vytvořena speciálně na pomoc nejchudším osobám. V této souvislosti stanoví článek 5 stanov nemocnic IRIS-H následující:

199

200

„(1)

při plnění svého úkolu nemocniční péče

Tento úkol vykonává s cílem jednak zajistit poskytování kvalitní lékařské péče za nejvýhodnější cenu jakékoli osobě bez ohledu na její příjmy, podmínky pojistitelnosti a její filozofické přesvědčení, jednak dosáhnout udržitelné finanční rovnováhy tohoto sdružení.“
   (201)

zajistit poskytování kvalitní lékařské péče za nejvýhodnější cenu jakékoli osobě bez ohledu na její příjmy, podmínky pojistitelnosti a její filozofické přesvědčení,

201

| (176) | Stejně tak zavedení strategického plánu IRIS na období 1996–2001 uvádí následující:

  „Aby veřejná nemocnice sítě IRIS za všech okolností plnila svůj sociální úkol, bude nabízet rozsah služeb, které zaručí všem péči optimální kvality za finančních podmínek obecně přijatelných pro všechny, která bude dostupná všem pacientům bez ohledu na jejich příjmy, podmínky pojistitelnosti, původ a ideologické přesvědčení“
   (202). |
| --- | --- |

(176)

Stejně tak zavedení strategického plánu IRIS na období 1996–2001 uvádí následující:

„Aby veřejná nemocnice sítě IRIS za všech okolností plnila svůj sociální úkol, bude nabízet rozsah služeb, které zaručí všem péči optimální kvality za finančních podmínek obecně přijatelných pro všechny, která bude dostupná všem pacientům bez ohledu na jejich příjmy, podmínky pojistitelnosti, původ a ideologické přesvědčení“
   (202).

které zaručí všem péči optimální kvality za finančních podmínek obecně přijatelných pro všechny,

dostupná všem pacientům bez ohledu na jejich příjmy, podmínky pojistitelnosti

202

| (177) | Tentýž úvod dodává:

  „
  Primárním cílem plánu IRIS je zachovat v Bruselu posílenou síť veřejných nemocnic přístupných všem bez ohledu na jejich příjmy, podmínky pojistitelnosti, původ a ideologické a filozofické přesvědčení.“
   (203) |
| --- | --- |

(177)

Tentýž úvod dodává:

„
  Primárním cílem plánu IRIS je zachovat v Bruselu posílenou síť veřejných nemocnic přístupných všem bez ohledu na jejich příjmy, podmínky pojistitelnosti, původ a ideologické a filozofické přesvědčení.“
   (203)

Primárním cílem

přístupných všem bez ohledu na jejich příjmy, podmínky pojistitelnosti

203

| (178) | V jiném oddílu tohoto plánu je uvedeno, že charta práv pacientů IRIS zaručí

  „
  dostupnost pro všechny pacienty bez rozlišování podle původu, příjmů, ideologického a filozofického přesvědčení a podmínek pojistitelnosti.“
   (204) |
| --- | --- |

(178)

V jiném oddílu tohoto plánu je uvedeno, že charta práv pacientů IRIS zaručí

„
  dostupnost pro všechny pacienty bez rozlišování podle původu, příjmů, ideologického a filozofického přesvědčení a podmínek pojistitelnosti.“
   (204)

dostupnost pro všechny pacienty bez rozlišování podle

příjmů

podmínek pojistitelnosti

204

| (179) | Kromě toho zahrnuje strategický plán IRIS 1996–2001 dílčí oddíl 2.5.4 nazvaný „Poskytnutí zdravotní péče a léčení všech osob, které se dostaví do některé z nemocnic sítě IRIS“, který obsahuje následující požadavky:

  „Základním účelem veřejných nemocnic [tj. nemocnic IRIS-H] je poskytovat sociální medicínu; to vyžaduje, aby splňovaly požadavky sociálních úkolů, a to i tehdy, když tuto funkci neuznávají právní a správní předpisy, které upravují odvětví nemocniční péče.
  Posláním veřejných nemocnic je přijímat všechny pacienty a poskytovat jim péči bez rozdílu jejich původu, stavu, kultury, přesvědčení a patologie. Z toho vyplývá, že jakožto veřejné nemocnice musí naše nemocnice splňovat zásady univerzálnosti, rovnosti, kontinuity a změn.






  1. | Zásada univerzálnosti vyžaduje přijímat všechny pacienty bez rozdílu. Nemocnice tedy musí poskytovat léčbu na nejvyšší možné úrovni s cílem uspokojit potřeby všech. |
| --- | --- | --- |

(179)

Kromě toho zahrnuje strategický plán IRIS 1996–2001 dílčí oddíl 2.5.4 nazvaný „Poskytnutí zdravotní péče a léčení všech osob, které se dostaví do některé z nemocnic sítě IRIS“, který obsahuje následující požadavky:

„Základním účelem veřejných nemocnic [tj. nemocnic IRIS-H] je poskytovat sociální medicínu; to vyžaduje, aby splňovaly požadavky sociálních úkolů, a to i tehdy, když tuto funkci neuznávají právní a správní předpisy, které upravují odvětví nemocniční péče.

poskytovat sociální medicínu

a to i tehdy, když tuto funkci neuznávají právní a správní předpisy, které upravují odvětví nemocniční péče

Posláním veřejných nemocnic je přijímat všechny pacienty a poskytovat jim péči bez rozdílu jejich původu, stavu, kultury, přesvědčení a patologie. Z toho vyplývá, že jakožto veřejné nemocnice musí naše nemocnice splňovat zásady univerzálnosti, rovnosti, kontinuity a změn.

přijímat všechny pacienty a poskytovat jim péči

1.

Zásada univerzálnosti vyžaduje přijímat všechny pacienty bez rozdílu. Nemocnice tedy musí poskytovat léčbu na nejvyšší možné úrovni s cílem uspokojit potřeby všech.

Zásada univerzálnosti vyžaduje přijímat všechny pacienty bez rozdílu. Nemocnice tedy musí poskytovat léčbu na nejvyšší možné úrovni s cílem uspokojit potřeby všech.

| 2. | Zásada rovnosti, která je ústavním právem, ukládá přijímat všechny osoby bez jakékoli diskriminace. [...]“ (205) |
| --- | --- |

2.

Zásada rovnosti, která je ústavním právem, ukládá přijímat všechny osoby bez jakékoli diskriminace. [...]“ (205)

205

| (180) | Z výše uvedeného jasně vyplývá, že při přijímání pacientů do nemocnic IRIS-H není zohledňována jejich schopnost platit ani jejich situace ohledně pojištění, takže je zajištěn přístup ke zdravotní péči pro všechny, a to včetně situací, které nevyžadují neodkladnou péči. Některé prvky strategického plánu IRIS na období 1996–2001 rovněž prokazují sociální povahu nemocniční péče poskytované nemocnicemi IRIS-H (například formulace „aby bylo možné pokračovat v poskytováníléčby bez jakýchkoli ohledů na obchodní hledisko“ (206)) a silnou vůli poskytovat kvalitní péči všem vrstvám obyvatelstva Bruselu, zejména těm nejchudším (207). |
| --- | --- |

(180)

Z výše uvedeného jasně vyplývá, že při přijímání pacientů do nemocnic IRIS-H není zohledňována jejich schopnost platit ani jejich situace ohledně pojištění, takže je zajištěn přístup ke zdravotní péči pro všechny, a to včetně situací, které nevyžadují neodkladnou péči. Některé prvky strategického plánu IRIS na období 1996–2001 rovněž prokazují sociální povahu nemocniční péče poskytované nemocnicemi IRIS-H (například formulace „aby bylo možné pokračovat v poskytováníléčby bez jakýchkoli ohledů na obchodní hledisko“ (206)) a silnou vůli poskytovat kvalitní péči všem vrstvám obyvatelstva Bruselu, zejména těm nejchudším (207).

léčby bez jakýchkoli ohledů na obchodní hledisko

206

207

| (181) | Strategický plán IRIS na období 2002–2014 přebírá některé základní zásady (přístup pro všechny pacienty, zvýšená dostupnost pro nemajetné), zejména s odvoláním na článek 5 stanov nemocnic IRIS-H (208) (viz rovněž 175. bod odůvodnění) a na prvořadý cíl strategického plánu IRIS-H na období 1996–2001 (209) (viz 177. bod odůvodnění), jakož i s odkazem na chartu práv pacientů IRIS (210) (viz 178. bod odůvodnění), a přidává k nim následující:

  „Veřejné služby jsou definovány třemi základními zásadami, tj. zásadou univerzálnosti, rovnosti a kontinuity. Podle těchto tří zásad a vzhledem k tomu, že se jedná o veřejné nemocnice, nemocnice sítě IRIS






  — | přijímají všechny pacienty bez rozdílu, |
| --- | --- | --- |

(181)

Strategický plán IRIS na období 2002–2014 přebírá některé základní zásady (přístup pro všechny pacienty, zvýšená dostupnost pro nemajetné), zejména s odvoláním na článek 5 stanov nemocnic IRIS-H (208) (viz rovněž 175. bod odůvodnění) a na prvořadý cíl strategického plánu IRIS-H na období 1996–2001 (209) (viz 177. bod odůvodnění), jakož i s odkazem na chartu práv pacientů IRIS (210) (viz 178. bod odůvodnění), a přidává k nim následující:

208

209

210

„Veřejné služby jsou definovány třemi základními zásadami, tj. zásadou univerzálnosti, rovnosti a kontinuity. Podle těchto tří zásad a vzhledem k tomu, že se jedná o veřejné nemocnice, nemocnice sítě IRIS

—

přijímají všechny pacienty bez rozdílu,

přijímají všechny pacienty

| — | poskytují péči všem pacientům bez jakékoli diskriminace, |
| --- | --- |

—

poskytují péči všem pacientům bez jakékoli diskriminace,

poskytují péči všem pacientům

| — | zavazují se, že budou organizovat péči o pacienty a že zajistí všechny možnosti péče, kterou budou potřebovat.“
   (211) |
| --- | --- |

—

zavazují se, že budou organizovat péči o pacienty a že zajistí všechny možnosti péče, kterou budou potřebovat.“
   (211)

zavazují se, že budou organizovat péči o pacienty

že zajistí všechny možnosti péče, kterou budou potřebovat

211

| (182) | Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že nemocnice IRIS-H jsou povinny léčit všechny pacienty za všech okolností (a to jak v situacích, které vyžadují pohotovostní péči, tak v situacích, které tuto péči nevyžadují), a to i v případě, že nemohou nebo pravděpodobně nebudou moci za svou léčbu zaplatit a/nebo nejsou pojištěni. Tato povinnost je stanovena a uložena nemocnicím IRIS-H v jejich stanovách a ve strategických plánech IRIS-H uvedených výše, které jsou pro nemocnice IRIS-H závazné a vycházejí z povinnosti poskytovat sociální pomoc vyplývající ze zákona o CPAS (tato povinnost je delegována středisky CPAS na nemocnice IRIS-H prostřednictvím uvedených stanov a strategických plánů). |
| --- | --- |

(182)

Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že nemocnice IRIS-H jsou povinny léčit všechny pacienty za všech okolností (a to jak v situacích, které vyžadují pohotovostní péči, tak v situacích, které tuto péči nevyžadují), a to i v případě, že nemohou nebo pravděpodobně nebudou moci za svou léčbu zaplatit a/nebo nejsou pojištěni. Tato povinnost je stanovena a uložena nemocnicím IRIS-H v jejich stanovách a ve strategických plánech IRIS-H uvedených výše, které jsou pro nemocnice IRIS-H závazné a vycházejí z povinnosti poskytovat sociální pomoc vyplývající ze zákona o CPAS (tato povinnost je delegována středisky CPAS na nemocnice IRIS-H prostřednictvím uvedených stanov a strategických plánů).

Praktický dopad všeobecné povinnosti poskytování péče, která je uložena nemocnicím IRIS-H

Praktický dopad všeobecné povinnosti poskytování péče, která je uložena nemocnicím IRIS-H

| (183) | Komise rovněž konstatuje, že výše uvedený závěr, tj. skutečnost, že nemocnice IRIS-H jsou povinny léčit všechny pacienty za všech okolností (to znamená jak v situacích, které vyžadují pohotovostní péči, tak v situacích, které tuto péči nevyžadují), a to bez ohledu na schopnost pacienta platit, zatímco soukromé nemocnice jsou povinny léčit všechny pacienty pouze v situacích vyžadujících pohotovostní péči (tj. když je nezbytné okamžité poskytnutí péče v situaci, která znamená ohrožení života), potvrzují navíc různé profily pacientů, kteří jsou léčeni v nemocnicích IRIS-H a v soukromých nemocnicích v regionu Brusel – hlavní město, a příslušné cenové politiky těchto nemocnic. |
| --- | --- |

(183)

Komise rovněž konstatuje, že výše uvedený závěr, tj. skutečnost, že nemocnice IRIS-H jsou povinny léčit všechny pacienty za všech okolností (to znamená jak v situacích, které vyžadují pohotovostní péči, tak v situacích, které tuto péči nevyžadují), a to bez ohledu na schopnost pacienta platit, zatímco soukromé nemocnice jsou povinny léčit všechny pacienty pouze v situacích vyžadujících pohotovostní péči (tj. když je nezbytné okamžité poskytnutí péče v situaci, která znamená ohrožení života), potvrzují navíc různé profily pacientů, kteří jsou léčeni v nemocnicích IRIS-H a v soukromých nemocnicích v regionu Brusel – hlavní město, a příslušné cenové politiky těchto nemocnic.

| (184) | Za prvé je třeba poznamenat, že strategický plán 2002–2014 zmiňuje rovněž nižší příjmy (212) a vyšší náklady (213) související s léčbou pacientů, kteří se nacházejí v nejisté sociálně ekonomické situaci a kteří představují významný podíl pacientů nemocnic IRIS-H. V této souvislosti je zajímavé poznamenat, že nemocnice IRIS-H se se svými lékaři dohodly, že pacientům CPAS ani pacientům s nízkým příjmem (tj. těm, kteří mají nárok na vyšší náhradu od institutu INAMI) nesmí být fakturovány příplatky [více informací bod odůvodnění 46 c)]. Navíc počet pacientů přijatých na samostatné pokoje (tj. jediné pokoje, kde lze fakturovat příplatky) je hluboko pod průměrem regionu Brusel – hlavní město (214). Z dostupných údajů poskytnutých vzájemnými pojišťovnami (215) dále vyplývá, že pokud nemocnice IRIS fakturují příplatek, jeho výše je rovněž mnohem nižší, než činí průměr celého regionu (tj. o 25 % až 67 % nižší). Naproti tomu některé bruselské soukromé nemocnice v posuzovaném období fakturovaly svým pacientům částku, která v průměru o 180 % přesahovala ceny stanovené systémem sociálního zabezpečení. |
| --- | --- |

(184)

Za prvé je třeba poznamenat, že strategický plán 2002–2014 zmiňuje rovněž nižší příjmy (212) a vyšší náklady (213) související s léčbou pacientů, kteří se nacházejí v nejisté sociálně ekonomické situaci a kteří představují významný podíl pacientů nemocnic IRIS-H. V této souvislosti je zajímavé poznamenat, že nemocnice IRIS-H se se svými lékaři dohodly, že pacientům CPAS ani pacientům s nízkým příjmem (tj. těm, kteří mají nárok na vyšší náhradu od institutu INAMI) nesmí být fakturovány příplatky [více informací bod odůvodnění 46 c)]. Navíc počet pacientů přijatých na samostatné pokoje (tj. jediné pokoje, kde lze fakturovat příplatky) je hluboko pod průměrem regionu Brusel – hlavní město (214). Z dostupných údajů poskytnutých vzájemnými pojišťovnami (215) dále vyplývá, že pokud nemocnice IRIS fakturují příplatek, jeho výše je rovněž mnohem nižší, než činí průměr celého regionu (tj. o 25 % až 67 % nižší). Naproti tomu některé bruselské soukromé nemocnice v posuzovaném období fakturovaly svým pacientům částku, která v průměru o 180 % přesahovala ceny stanovené systémem sociálního zabezpečení.

212

213

214

215

| (185) | Všeobecná povinnost poskytování péče byla nemocnicím IRIS-H svěřena s cílem zajistit, že pacientům, kteří nejsou schopni zaplatit, nemají soukromé pojištění ani není pravděpodobné, že jim bude úhrada (byť částečně) nahrazena ze sociálního zabezpečení, bude poskytnuta lékařské péče, kterou potřebují. Významná podskupina těchto pacientů zahrnuje výše uvedené migranty bez dokladů, protože se na ně nevztahuje belgické sociální zabezpečení a zpravidla nejsou schopni uhradit svou zdravotní péči. V 85 % případů v regionu Brusel – hlavní město je těmto migrantům poskytována neodkladná zdravotní péče nemocnicemi IRIS-H (viz 172. bod odůvodnění), přestože tyto nemocnice využívají jen 35 % nemocničních lůžek v daném regionu. Dalším ukazatelem objasňujícím danou situaci je žebříček (216) federální veřejné správy veřejného zdraví, který stanoví pořadí všech belgických nemocnic na základě socioekonomického profilu jejich pacientů (viz tabulku 1 a 40. bod odůvodnění). Tento žebříček odráží mimo jiné podíl pacientů, kteří nemohou platit a na které se nevztahuje sociální zabezpečení a za které střediska CPAS (217) mohou nahradit náklady na léčbu (viz 187. až 188. bod odůvodnění) (218). Pro období 2007–2013 zaujímají první tři místa v tomto žebříčku nemocnice IRIS-H (výjimkou jsou institut Bordet a HUDERF z důvodu specializované povahy svých služeb). Soukromé bruselské nemocnice však v tomto období neobsadily žádné z 20 prvních míst, což svědčí o tom, že průměrný socioekonomický profil jejich pacientů je výrazně lepší, než je tomu u pacientů nemocnic IRIS-H. Přestože kritéria použitá při sestavování tohoto žebříčku se netýkají jen pacientů, kteří nemohou platit nebo kteří nejsou pojištěni, je žebříček také v rozporu s tvrzením stěžovatelů, že soukromé bruselské nemocnice mají povinnost léčit všechny pacienty za všech okolností, a potvrzuje, že tato povinnost je uložena pouze nemocnicím IRIS-H. Kdyby tato povinnost byla soukromým bruselským nemocnicím skutečně uložena, dalo by se očekávat, že budou v tomto žebříčku zaujímat vyšší pořadí.

  Tabulka č. 1


  Žebříček nemocnic podle socioekonomického profilu jejich pacientů, vytvořený federální veřejnou správou veřejného zdraví (*= nemocnice IRIS, += soukromé bruselské nemocnice) | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| CHU Saint-Pierre* | 1. | 1. | 1. | 1. | 1. | 1. | 1. |
| CHU Brugmann* | 2. | 2. | 2. | 2. | 2. | 2. | 2. |
| Nemocnice IRIS Sud* | 5. | 3. | 3. | 3. | 3. | 3. | 3. |
| HUDERF* | 62. | 4. | 4. | 6. | Údaj není k dispozici | 5. | Údaj není k dispozici |
| Institut Bordet* | 23. | 16. | 31. | 34. | Údaj není k dispozici | 18. | 35. |
| Clinique Ste Anne St Rémi+ | 52. | 42. | 52. | 62. | 40. | 32. | 28. |
| Clinique Saint Jean+ | 25. | 21. | 44. | 59. | 39. | 27. | Údaj není k dispozici |
| Cliniques de l'Europe+ | 64. | 24. | 90. | 93. | 61. | 63. | 62. |
| CHIR Edith Cavell+ | 110. | 103. | 108. | 105. | Údaj není k dispozici | 105. | 103. |
| Clinique Univ. Erasme+ | 49. | 41. | 48. | 58. | 51. | 41. | 36. |
| Clinique Univ. St Luc+ | 93. | 67. | 95. | 94. | 76. | Údaj není k dispozici | Údaj není k dispozici |
| UZ Brussel+ | 80. | 74. | 91. | 97. | 78. | Údaj není k dispozici | Údaj není k dispozici |

(185)

Všeobecná povinnost poskytování péče byla nemocnicím IRIS-H svěřena s cílem zajistit, že pacientům, kteří nejsou schopni zaplatit, nemají soukromé pojištění ani není pravděpodobné, že jim bude úhrada (byť částečně) nahrazena ze sociálního zabezpečení, bude poskytnuta lékařské péče, kterou potřebují. Významná podskupina těchto pacientů zahrnuje výše uvedené migranty bez dokladů, protože se na ně nevztahuje belgické sociální zabezpečení a zpravidla nejsou schopni uhradit svou zdravotní péči. V 85 % případů v regionu Brusel – hlavní město je těmto migrantům poskytována neodkladná zdravotní péče nemocnicemi IRIS-H (viz 172. bod odůvodnění), přestože tyto nemocnice využívají jen 35 % nemocničních lůžek v daném regionu. Dalším ukazatelem objasňujícím danou situaci je žebříček (216) federální veřejné správy veřejného zdraví, který stanoví pořadí všech belgických nemocnic na základě socioekonomického profilu jejich pacientů (viz tabulku 1 a 40. bod odůvodnění). Tento žebříček odráží mimo jiné podíl pacientů, kteří nemohou platit a na které se nevztahuje sociální zabezpečení a za které střediska CPAS (217) mohou nahradit náklady na léčbu (viz 187. až 188. bod odůvodnění) (218). Pro období 2007–2013 zaujímají první tři místa v tomto žebříčku nemocnice IRIS-H (výjimkou jsou institut Bordet a HUDERF z důvodu specializované povahy svých služeb). Soukromé bruselské nemocnice však v tomto období neobsadily žádné z 20 prvních míst, což svědčí o tom, že průměrný socioekonomický profil jejich pacientů je výrazně lepší, než je tomu u pacientů nemocnic IRIS-H. Přestože kritéria použitá při sestavování tohoto žebříčku se netýkají jen pacientů, kteří nemohou platit nebo kteří nejsou pojištěni, je žebříček také v rozporu s tvrzením stěžovatelů, že soukromé bruselské nemocnice mají povinnost léčit všechny pacienty za všech okolností, a potvrzuje, že tato povinnost je uložena pouze nemocnicím IRIS-H. Kdyby tato povinnost byla soukromým bruselským nemocnicím skutečně uložena, dalo by se očekávat, že budou v tomto žebříčku zaujímat vyšší pořadí.

216

217

218

Tabulka č. 1

Tabulka č. 1

Žebříček nemocnic podle socioekonomického profilu jejich pacientů, vytvořený federální veřejnou správou veřejného zdraví (*= nemocnice IRIS, += soukromé bruselské nemocnice)

Žebříček nemocnic podle socioekonomického profilu jejich pacientů, vytvořený federální veřejnou správou veřejného zdraví (*=

+=

2007

2008

2009

2010

2011

2012

2013

CHU Saint-Pierre*

1.

1.

1.

1.

1.

1.

1.

CHU Brugmann*

2.

2.

2.

2.

2.

2.

2.

Nemocnice IRIS Sud*

5.

3.

3.

3.

3.

3.

3.

HUDERF*

62.

4.

4.

6.

Údaj není k dispozici

5.

Údaj není k dispozici

Institut Bordet*

23.

16.

31.

34.

Údaj není k dispozici

18.

35.

Clinique Ste Anne St Rémi+

+

52.

42.

52.

62.

40.

32.

28.

Clinique Saint Jean+

+

25.

21.

44.

59.

39.

27.

Údaj není k dispozici

Cliniques de l'Europe+

+

64.

24.

90.

93.

61.

63.

62.

CHIR Edith Cavell+

+

110.

103.

108.

105.

Údaj není k dispozici

105.

103.

Clinique Univ. Erasme+

+

49.

41.

48.

58.

51.

41.

36.

Clinique Univ. St Luc+

+

93.

67.

95.

94.

76.

Údaj není k dispozici

Údaj není k dispozici

UZ Brussel+

+

80.

74.

91.

97.

78.

Údaj není k dispozici

Údaj není k dispozici

| (186) | Je nutné zasadit do patřičného kontextu odkaz stěžovatelů na publikaci křesťanských vzájemných zdravotních pojišťoven Mutualités Chrétiennes z února 2004 (viz 72. bod odůvodnění), který se týká pouze roku 2001 a z něhož by vyplývalo, že soukromé nemocnice léčí více než 60 % „sociálních pacientů“ v regionu Brusel – hlavní město. Termín „sociální pacienti“ může vzbuzovat dojem, že se vztahuje na pacienty, kteří nemohou zaplatit léčbu a kterých by se proto všech týkala všeobecná povinnost poskytování péče. Avšak skutečnost je jiná z následujících důvodů:






  — | Za prvé, definice „sociálních pacientů“
   (219) uvedená v dané publikaci se vztahuje pouze na osoby pojištěné v rámci belgického sociálního zabezpečení (220), a nezahrnuje tak osoby, které nemohou platit a na které se sociální zabezpečení nevztahuje. Právě tato druhá skupina však nejvíce využívá všeobecné povinnosti poskytování péče a představuje největší finanční zátěž pro nemocnice IRIS-H (viz rovněž 187. až 188. bod odůvodnění). Na základě široké definice použité v dané publikaci by se téměř 20 % hospitalizací v soukromých nemocnicích (oproti přibližně 26 % ve veřejných nemocnicích) v Bruselu týkalo „sociálních pacientů“ a soukromé nemocnice by v roce 2001 léčily téměř 66 % z celkového počtu těchto pacientů. |
| --- | --- | --- |

(186)

Je nutné zasadit do patřičného kontextu odkaz stěžovatelů na publikaci křesťanských vzájemných zdravotních pojišťoven Mutualités Chrétiennes z února 2004 (viz 72. bod odůvodnění), který se týká pouze roku 2001 a z něhož by vyplývalo, že soukromé nemocnice léčí více než 60 % „sociálních pacientů“ v regionu Brusel – hlavní město. Termín „sociální pacienti“ může vzbuzovat dojem, že se vztahuje na pacienty, kteří nemohou zaplatit léčbu a kterých by se proto všech týkala všeobecná povinnost poskytování péče. Avšak skutečnost je jiná z následujících důvodů:

—

Za prvé, definice „sociálních pacientů“
   (219) uvedená v dané publikaci se vztahuje pouze na osoby pojištěné v rámci belgického sociálního zabezpečení (220), a nezahrnuje tak osoby, které nemohou platit a na které se sociální zabezpečení nevztahuje. Právě tato druhá skupina však nejvíce využívá všeobecné povinnosti poskytování péče a představuje největší finanční zátěž pro nemocnice IRIS-H (viz rovněž 187. až 188. bod odůvodnění). Na základě široké definice použité v dané publikaci by se téměř 20 % hospitalizací v soukromých nemocnicích (oproti přibližně 26 % ve veřejných nemocnicích) v Bruselu týkalo „sociálních pacientů“ a soukromé nemocnice by v roce 2001 léčily téměř 66 % z celkového počtu těchto pacientů.

219

220

| — | Za druhé, i na „pacienty v nejisté situaci“
   (221), které tato publikace definuje jako podskupinu „sociálních pacientů“, se vztahuje sociální zabezpečení a není žádný důvod se domnívat, že nemohou zaplatit zbývající částku, kterou jsou povinni uhradit. Dalo by se však namítnout, že u těchto „pacientů v nejisté situaci“ je vyšší pravděpodobnost, že nebudou schopni zaplatit částku, kterou jsou povinni nemocnici uhradit. Z této publikace vyplývá, že veřejné nemocnice léčí přibližně 48 % „pacientů v nejisté situaci“ oproti 52 % v případě soukromých bruselských nemocnic. Proporcionálně tedy veřejné nemocnice léčí mnohem vyšší počet těchto pacientů, než by se dalo soudit z jejich podílu na trhu (z hlediska lůžek a počtu přijatých pacientů). „Pacienti v nejisté situaci“ by skutečně představovali 9,5 % pacientů přijatých do veřejných nemocnic, přičemž u soukromých nemocnic by se jednalo jen o 4,1 %. |
| --- | --- |

—

Za druhé, i na „pacienty v nejisté situaci“
   (221), které tato publikace definuje jako podskupinu „sociálních pacientů“, se vztahuje sociální zabezpečení a není žádný důvod se domnívat, že nemohou zaplatit zbývající částku, kterou jsou povinni uhradit. Dalo by se však namítnout, že u těchto „pacientů v nejisté situaci“ je vyšší pravděpodobnost, že nebudou schopni zaplatit částku, kterou jsou povinni nemocnici uhradit. Z této publikace vyplývá, že veřejné nemocnice léčí přibližně 48 % „pacientů v nejisté situaci“ oproti 52 % v případě soukromých bruselských nemocnic. Proporcionálně tedy veřejné nemocnice léčí mnohem vyšší počet těchto pacientů, než by se dalo soudit z jejich podílu na trhu (z hlediska lůžek a počtu přijatých pacientů). „Pacienti v nejisté situaci“ by skutečně představovali 9,5 % pacientů přijatých do veřejných nemocnic, přičemž u soukromých nemocnic by se jednalo jen o 4,1 %.

221

| — | Za třetí, ani zjištění, že v roce 2001 soukromé nemocnice v Bruselu léčily 52 % pacientů „v nejisté situaci“ (oproti 66 % „sociálních“ pacientů) by v žádném případě nic neměnilo na závěru, podle něhož mají všeobecnou povinnost poskytování péče pouze nemocnice IRIS-H. Pokud by neexistovala žádná zákonná povinnost soukromých nemocnic léčit všechny pacienty bez ohledu na jejich schopnost platit a jejich situaci v oblasti pojištění, mohly by soukromé nemocnice skutečně svobodně rozhodovat, zda poskytnou pacientům „v nejisté situaci“ nebo „sociálním“ pacientům péči v situacích, které nevyžadují neodkladnou péči, a mohly by tedy své rozhodnutí kdykoli přehodnotit. Navíc do statistik uvedených v dané publikaci není zahrnuta nejvíce zranitelná skupina pacientů, zejména těch, na které se nevztahuje sociální zabezpečení ani žádné jiné pojištění. To také vysvětluje zjevný rozpor mezi údaji, které publikace uvádí za rok 2001, a žebříčkem Federální veřejné správy veřejného zdraví (viz 185. bod odůvodnění) za období 2007–2013. Žebříček federální veřejné správy sice zohledňuje podíl pacientů, na které se nevztahuje sociální zabezpečení, statistiky uvedené v publikaci však počítají pouze s pacienty, na které se toto zabezpečení vztahuje. |
| --- | --- |

—

Za třetí, ani zjištění, že v roce 2001 soukromé nemocnice v Bruselu léčily 52 % pacientů „v nejisté situaci“ (oproti 66 % „sociálních“ pacientů) by v žádném případě nic neměnilo na závěru, podle něhož mají všeobecnou povinnost poskytování péče pouze nemocnice IRIS-H. Pokud by neexistovala žádná zákonná povinnost soukromých nemocnic léčit všechny pacienty bez ohledu na jejich schopnost platit a jejich situaci v oblasti pojištění, mohly by soukromé nemocnice skutečně svobodně rozhodovat, zda poskytnou pacientům „v nejisté situaci“ nebo „sociálním“ pacientům péči v situacích, které nevyžadují neodkladnou péči, a mohly by tedy své rozhodnutí kdykoli přehodnotit. Navíc do statistik uvedených v dané publikaci není zahrnuta nejvíce zranitelná skupina pacientů, zejména těch, na které se nevztahuje sociální zabezpečení ani žádné jiné pojištění. To také vysvětluje zjevný rozpor mezi údaji, které publikace uvádí za rok 2001, a žebříčkem Federální veřejné správy veřejného zdraví (viz 185. bod odůvodnění) za období 2007–2013. Žebříček federální veřejné správy sice zohledňuje podíl pacientů, na které se nevztahuje sociální zabezpečení, statistiky uvedené v publikaci však počítají pouze s pacienty, na které se toto zabezpečení vztahuje.

Ze všech těchto důvodů se Komise domnívá, že publikace Mutualités Chrétiennes, která obsahuje statistiky za rok 2001, neprokazuje, že nemocnice IRIS-H nemají všeobecnou povinnost poskytování péče nebo že soukromé bruselské nemocnice srovnatelnou povinnost mají.

| (187) | Všeobecná povinnost poskytování péče uložená nemocnicím IRIS-H zajišťuje, že pacienti, kteří čelí mimořádným finančním obtížím, političtí uprchlíci, nelegální přistěhovalci apod. budou léčeni za všech okolností. Pokud tito pacienti nemohou za svou léčbu platit a nevztahuje se na ně žádné pojištění (tj. ani sociální zabezpečení, ani soukromé zdravotní pojištění), budou střediska CPAS hradit náklady na tyto pacienty s výhradou dodržení určitých podmínek. Aby bylo možné stanovit pravidla pro takovou náhradu, nemocnice IRIS-H a 17 z 19 středisek CPAS z regionu Brusel – hlavní město uzavřely mnohostranné úmluvy, takzvané „úmluvy o nouzovém bydlišti“. V případě jiné než neodkladné péče směrují střediska CPAS dotčené osoby do nemocnic IRIS-H a písemně se zavazují (na základě tzv. „poukazu“) k úhradě nákladů na jejich léčbu. Pokud pacienti předloží tento poukaz, nemocnice IRIS-H pošlou fakturu přímo středisku CPAS. V případě neodkladné péče samozřejmě tento postup uplatnit nelze. V takovém případě je náhrada ze strany střediska CPAS podmíněna i) předložením lékařského potvrzení o nezbytnosti pohotovostní hospitalizace nebo okamžitého ošetření dané osoby, a ii) stavem chudoby dané osoby, který potvrdí střediska CPAS s využitím informací získaných nemocnicí za účelem provedení sociálního šetření. Shromažďování požadovaných informací je důležitým úkolem oddělení sociálních služeb nemocnic IRIS-H (viz 210. až 211. bod odůvodnění) (222). |
| --- | --- |

(187)

Všeobecná povinnost poskytování péče uložená nemocnicím IRIS-H zajišťuje, že pacienti, kteří čelí mimořádným finančním obtížím, političtí uprchlíci, nelegální přistěhovalci apod. budou léčeni za všech okolností. Pokud tito pacienti nemohou za svou léčbu platit a nevztahuje se na ně žádné pojištění (tj. ani sociální zabezpečení, ani soukromé zdravotní pojištění), budou střediska CPAS hradit náklady na tyto pacienty s výhradou dodržení určitých podmínek. Aby bylo možné stanovit pravidla pro takovou náhradu, nemocnice IRIS-H a 17 z 19 středisek CPAS z regionu Brusel – hlavní město uzavřely mnohostranné úmluvy, takzvané „úmluvy o nouzovém bydlišti“. V případě jiné než neodkladné péče směrují střediska CPAS dotčené osoby do nemocnic IRIS-H a písemně se zavazují (na základě tzv. „poukazu“) k úhradě nákladů na jejich léčbu. Pokud pacienti předloží tento poukaz, nemocnice IRIS-H pošlou fakturu přímo středisku CPAS. V případě neodkladné péče samozřejmě tento postup uplatnit nelze. V takovém případě je náhrada ze strany střediska CPAS podmíněna i) předložením lékařského potvrzení o nezbytnosti pohotovostní hospitalizace nebo okamžitého ošetření dané osoby, a ii) stavem chudoby dané osoby, který potvrdí střediska CPAS s využitím informací získaných nemocnicí za účelem provedení sociálního šetření. Shromažďování požadovaných informací je důležitým úkolem oddělení sociálních služeb nemocnic IRIS-H (viz 210. až 211. bod odůvodnění) (222).

222

| (188) | Za předpokladu, že jsou splněny výše uvedené podmínky (tj. předložení poukazu v případě jiné než neodkladné péče a lékařského potvrzení a sociálního šetření v případě pohotovostní péče), nahradí středisko CPAS nemocnicím IRIS-H náklady na léčbu pacientů, kteří za ni nemohou zaplatit a na které se nevztahuje pojištění. To však nezbavuje nemocnice IRIS-H celkového závazku vyplývajícího ze všeobecné povinnosti poskytování péče. Pro získání náhrady od střediska CPAS musí nemocnice IRIS-H fakticky shromažďovat informace pro účely sociálního šetření (což v roce 2012 učinili v 25 749 případech). To je například jedním z důvodů, proč nemocnice IRIS-H zaměstnává více než dvakrát tolik sociálních pracovníků než univerzitní nemocnice (viz 213. bod odůvodnění). Střediska CPAS však nenahrazují nemocnicím IRIS-H náklady související se shromažďováním informací pro tato sociální šetření (223). Kromě toho mají střediska CPAS delší lhůty pro platby (které někdy přesahují i jeden rok) než vzájemné pojišťovny (které platí ve lhůtě jednoho až dvou měsíců po obdržení faktury). V důsledku toho musí nemocnice IRIS-H tyto náklady předběžně financovat po delší dobu, než je tomu u „normálních“ pacientů. Ke dni 31. prosince 2010 dlužilo středisko CPAS v Bruselu nemocnicím IRIS-H téměř 35 milionů EUR (z nichž se cca 71 % týkalo faktur z roku 2010, 12 % faktur z roku 2009 a kolem 13 % faktur z předcházejících let). Při uplatnění nominální roční úrokové sazby ve výši 2 % nemocnice IRIS-H odhadovaly, že náklady spojené s delšími lhůtami pro platby k uvedenému datu činily 700 000 EUR (224). V neposlední řadě, ne všechny osoby, pro které může být obtížné uhradit fakturu, mají nárok na pokrytí nákladů střediskem CPAS (225). Nemocnice IRIS-H však na základě své všeobecné povinnosti poskytování péče léčí i pacienty, jejichž náklady střediska CPAS nehradí. V takovém případě zasílají nemocnice IRIS-H fakturu pacientům, kteří ji v některých případech nebudou schopni uhradit. Důsledkem toho je, že se nemocnice IRIS-H potýkají s mnohem vyššími nedobytnými pohledávkami než ostatní veřejné nemocnice a soukromé nemocnice v Belgii (226). Nemocnice IRIS-H odhadují, že v roce 2010 překročila výše jejich odepsaného dluhu průměr veřejných nemocnic v Belgii přibližně o [...] milionů EUR. |
| --- | --- |

(188)

Za předpokladu, že jsou splněny výše uvedené podmínky (tj. předložení poukazu v případě jiné než neodkladné péče a lékařského potvrzení a sociálního šetření v případě pohotovostní péče), nahradí středisko CPAS nemocnicím IRIS-H náklady na léčbu pacientů, kteří za ni nemohou zaplatit a na které se nevztahuje pojištění. To však nezbavuje nemocnice IRIS-H celkového závazku vyplývajícího ze všeobecné povinnosti poskytování péče. Pro získání náhrady od střediska CPAS musí nemocnice IRIS-H fakticky shromažďovat informace pro účely sociálního šetření (což v roce 2012 učinili v 25 749 případech). To je například jedním z důvodů, proč nemocnice IRIS-H zaměstnává více než dvakrát tolik sociálních pracovníků než univerzitní nemocnice (viz 213. bod odůvodnění). Střediska CPAS však nenahrazují nemocnicím IRIS-H náklady související se shromažďováním informací pro tato sociální šetření (223). Kromě toho mají střediska CPAS delší lhůty pro platby (které někdy přesahují i jeden rok) než vzájemné pojišťovny (které platí ve lhůtě jednoho až dvou měsíců po obdržení faktury). V důsledku toho musí nemocnice IRIS-H tyto náklady předběžně financovat po delší dobu, než je tomu u „normálních“ pacientů. Ke dni 31. prosince 2010 dlužilo středisko CPAS v Bruselu nemocnicím IRIS-H téměř 35 milionů EUR (z nichž se cca 71 % týkalo faktur z roku 2010, 12 % faktur z roku 2009 a kolem 13 % faktur z předcházejících let). Při uplatnění nominální roční úrokové sazby ve výši 2 % nemocnice IRIS-H odhadovaly, že náklady spojené s delšími lhůtami pro platby k uvedenému datu činily 700 000 EUR (224). V neposlední řadě, ne všechny osoby, pro které může být obtížné uhradit fakturu, mají nárok na pokrytí nákladů střediskem CPAS (225). Nemocnice IRIS-H však na základě své všeobecné povinnosti poskytování péče léčí i pacienty, jejichž náklady střediska CPAS nehradí. V takovém případě zasílají nemocnice IRIS-H fakturu pacientům, kteří ji v některých případech nebudou schopni uhradit. Důsledkem toho je, že se nemocnice IRIS-H potýkají s mnohem vyššími nedobytnými pohledávkami než ostatní veřejné nemocnice a soukromé nemocnice v Belgii (226). Nemocnice IRIS-H odhadují, že v roce 2010 překročila výše jejich odepsaného dluhu průměr veřejných nemocnic v Belgii přibližně o [...] milionů EUR.

223

224

225

226

| (189) | A konečně je nutné zasadit do patřičného kontextu financování poskytované z titulu oddílu B8 rozpočtu BMF nemocnicím, jejichž pacienti mají slabý socioekonomický profil. Toto omezené federální financování je určeno na vyrovnání části nákladů vynaložených v souvislosti se „sociálními pacienty“ (například z toho důvodu, že tito pacienti v průměru zůstávají v nemocnici déle než ostatní), ale nepředstavuje vyrovnávací platbu za všeobecnou povinnost poskytování péče. Financování poskytované na základě oddílu B8 nehradí skutečné náklady nemocnic na léčbu sociálních pacientů (například faktury neuhrazené sociálními pacienty nebo potřebu zaměstnávat více sociálních pracovníků). Pevný rozpočet (přibližně 25 milionů EUR ročně pro celou Belgii) se naproti tomu rozděluje na základě žebříčku nemocnic vytvořeného podle socioekonomického profilu jejich pacientů (viz 185. bod odůvodnění). Vzhledem k tomu, že první tři místa v tomto žebříčku zaujímají nemocnice IRIS-H, získávají tyto nemocnice také větší část finančních prostředků poskytovaných na základě oddílu B8 než nemocnice, které zaujímají nižší příčky (například soukromé bruselské nemocnice). Důvodem, proč mají v zásadě na toto financování nárok veřejné i soukromé nemocnice, je to, že i když tyto nemocnice nemají všeobecnou povinnost poskytování péče, která je uložena nemocnicím IRIS-H, mohou se svobodně rozhodnout léčit sociální pacienty. Mohou se takto rozhodnout, protože někteří sociální pacienti jsou schopni zaplatit, případně jsou pojištěni. U sociálních pacientů, na které se vztahuje sociální zabezpečení, jsou skutečně často používány nižší sazby a INAMI uhradí většinu nákladů, což snižuje finanční riziko dané nemocnice. Ukazuje se také, že ne všechna střediska CPAS v Belgii se rozhodla zřídit svou vlastní nemocnici. Z tohoto důvodu mohou tato střediska CPAS při plnění své povinnosti poskytovat sociální pomoc využívat soukromé nemocnice. V takových situacích by soukromá nemocnice logicky léčila i určitý počet sociálních pacientů a mohla by rovněž získat finanční prostředky poskytované na základě oddílu B8 rozpočtu BMF. V regionu Brusel – hlavní město však jsou střediskům CPAS k dispozici veřejné nemocnice IRIS-H, což vysvětluje, proč je podle žebříčku uvedeného v 185. bodě odůvodnění průměrný socioekonomický profil pacientů soukromých bruselských nemocnic výrazně lepší než profil pacientů nemocnic IRIS-H. Ze všech těchto důvodů nelze mít za to, že financování poskytované na základě oddílu B8 rozpočtu BMF svědčí o tom, že existuje všeobecná povinnost poskytování péče pro všechny belgické nemocnice. |
| --- | --- |

(189)

A konečně je nutné zasadit do patřičného kontextu financování poskytované z titulu oddílu B8 rozpočtu BMF nemocnicím, jejichž pacienti mají slabý socioekonomický profil. Toto omezené federální financování je určeno na vyrovnání části nákladů vynaložených v souvislosti se „sociálními pacienty“ (například z toho důvodu, že tito pacienti v průměru zůstávají v nemocnici déle než ostatní), ale nepředstavuje vyrovnávací platbu za všeobecnou povinnost poskytování péče. Financování poskytované na základě oddílu B8 nehradí skutečné náklady nemocnic na léčbu sociálních pacientů (například faktury neuhrazené sociálními pacienty nebo potřebu zaměstnávat více sociálních pracovníků). Pevný rozpočet (přibližně 25 milionů EUR ročně pro celou Belgii) se naproti tomu rozděluje na základě žebříčku nemocnic vytvořeného podle socioekonomického profilu jejich pacientů (viz 185. bod odůvodnění). Vzhledem k tomu, že první tři místa v tomto žebříčku zaujímají nemocnice IRIS-H, získávají tyto nemocnice také větší část finančních prostředků poskytovaných na základě oddílu B8 než nemocnice, které zaujímají nižší příčky (například soukromé bruselské nemocnice). Důvodem, proč mají v zásadě na toto financování nárok veřejné i soukromé nemocnice, je to, že i když tyto nemocnice nemají všeobecnou povinnost poskytování péče, která je uložena nemocnicím IRIS-H, mohou se svobodně rozhodnout léčit sociální pacienty. Mohou se takto rozhodnout, protože někteří sociální pacienti jsou schopni zaplatit, případně jsou pojištěni. U sociálních pacientů, na které se vztahuje sociální zabezpečení, jsou skutečně často používány nižší sazby a INAMI uhradí většinu nákladů, což snižuje finanční riziko dané nemocnice. Ukazuje se také, že ne všechna střediska CPAS v Belgii se rozhodla zřídit svou vlastní nemocnici. Z tohoto důvodu mohou tato střediska CPAS při plnění své povinnosti poskytovat sociální pomoc využívat soukromé nemocnice. V takových situacích by soukromá nemocnice logicky léčila i určitý počet sociálních pacientů a mohla by rovněž získat finanční prostředky poskytované na základě oddílu B8 rozpočtu BMF. V regionu Brusel – hlavní město však jsou střediskům CPAS k dispozici veřejné nemocnice IRIS-H, což vysvětluje, proč je podle žebříčku uvedeného v 185. bodě odůvodnění průměrný socioekonomický profil pacientů soukromých bruselských nemocnic výrazně lepší než profil pacientů nemocnic IRIS-H. Ze všech těchto důvodů nelze mít za to, že financování poskytované na základě oddílu B8 rozpočtu BMF svědčí o tom, že existuje všeobecná povinnost poskytování péče pro všechny belgické nemocnice.

Závěr týkající se všeobecné povinnosti nemocnic IRIS-H poskytovat péči

Závěr týkající se všeobecné povinnosti nemocnic IRIS-H poskytovat péči

| (190) | Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že všeobecná povinnost poskytování péče byla uložena výhradně nemocnicím IRIS-H, je předmětem jasně stanoveného pověření a je definována ve stanovách nemocnic IRIS-H a ve strategických plánech IRIS-H v souladu s požadavky zákona o CPAS (viz 29. až 30. bod odůvodnění). Projevuje se rovněž v žebříčku nemocnic sestaveném na základě socioekonomického profilu jejich pacientů (viz 185. bod odůvodnění). Tato povinnost zaručuje, že nejchudším osobám z regionu Brusel – hlavní město bude poskytována odpovídající lékařská péče i v případě, že nemohou zaplatit, a to i v situacích, které nevyžadují neodkladnou péči. Nemocnice IRIS-H tak poskytují sociální zdravotní péči, která reaguje na potřeby místního obyvatelstva. Jak je vysvětleno v předchozím bodě odůvodnění, přímé pokrytí se týká pouze části zátěže spojené s touto povinností (například prostřednictvím náhrady léčebných výloh středisky CPAS). Z tohoto důvodu je zbývající zátěž kryta vyrovnáním schodků, které je předmětem tohoto rozhodnutí. |
| --- | --- |

(190)

Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že všeobecná povinnost poskytování péče byla uložena výhradně nemocnicím IRIS-H, je předmětem jasně stanoveného pověření a je definována ve stanovách nemocnic IRIS-H a ve strategických plánech IRIS-H v souladu s požadavky zákona o CPAS (viz 29. až 30. bod odůvodnění). Projevuje se rovněž v žebříčku nemocnic sestaveném na základě socioekonomického profilu jejich pacientů (viz 185. bod odůvodnění). Tato povinnost zaručuje, že nejchudším osobám z regionu Brusel – hlavní město bude poskytována odpovídající lékařská péče i v případě, že nemohou zaplatit, a to i v situacích, které nevyžadují neodkladnou péči. Nemocnice IRIS-H tak poskytují sociální zdravotní péči, která reaguje na potřeby místního obyvatelstva. Jak je vysvětleno v předchozím bodě odůvodnění, přímé pokrytí se týká pouze části zátěže spojené s touto povinností (například prostřednictvím náhrady léčebných výloh středisky CPAS). Z tohoto důvodu je zbývající zátěž kryta vyrovnáním schodků, které je předmětem tohoto rozhodnutí.

II.   Povinnost poskytovat veškeré základní nemocniční služby v několika lokalitách

| (191) | Belgické orgány jsou toho názoru, že nemocnice IRIS-H mají rovněž specifickou povinnost poskytovat v regionu Brusel – hlavní město veškeré základní nemocniční služby v několika lokalitách, neboli povinnost poskytovat víceoborovou nemocniční péči. Podle stěžovatelů však není zřejmé, co vše tato povinnost poskytovat veškeré základní nemocniční služby v několika lokalitách zahrnuje, ani do jaké míry tato povinnost představuje pro nemocnice IRIS-H dodatečné náklady. Stěžovatelé však netvrdí, že by takovou povinnost měly i soukromé bruselské nemocnice. |
| --- | --- |

(191)

Belgické orgány jsou toho názoru, že nemocnice IRIS-H mají rovněž specifickou povinnost poskytovat v regionu Brusel – hlavní město veškeré základní nemocniční služby v několika lokalitách, neboli povinnost poskytovat víceoborovou nemocniční péči. Podle stěžovatelů však není zřejmé, co vše tato povinnost poskytovat veškeré základní nemocniční služby v několika lokalitách zahrnuje, ani do jaké míry tato povinnost představuje pro nemocnice IRIS-H dodatečné náklady. Stěžovatelé však netvrdí, že by takovou povinnost měly i soukromé bruselské nemocnice.

| (192) | Komise konstatuje, že zákon LCH neukládá nemocnicím (veřejným ani soukromým) vykonávat činnost v několika lokalitách. Mechanismus nemocničních programů naopak stanoví maximální počet nemocničních lůžek, které lze dát k dispozici v jednotlivých belgických regionech. Pro region Brusel – hlavní město je počet nemocničních lůžek (obecně) omezen přibližně na 7 260 a každá bruselská nemocnice je oprávněna dát k dispozici určitý počet lůžek v rámci tohoto limitu. V zásadě platí, že pokud byla kapacita nemocnice schválena v rámci systému programů, může nemocnice svobodně rozhodnout, zda tato lůžka soustředí do jediné lokality, nebo zda je rozdělí na více lokalit v tomto konkrétním regionu, a to zcela dle vlastní volby. Stejně tak může rozhodnout, zda zdvojí některé služby, či nikoli, případně nabízet v každé ze svých lokalit odlišný typ služeb. V této souvislosti si některé soukromé bruselské nemocnice svobodně zvolily, že budou působit v několika lokalitách, zatímco jiné působí pouze v jedné lokalitě (227). Soukromé nemocnice však mohou kdykoli rozhodnout, že seskupí svá lůžka a své služby jen do jedné lokality (228). Je třeba rovněž poznamenat, že v rámci limitů, které stanoví tento mechanismus programů (229), mohou soukromé nemocnice rovněž svobodně zvolit typ péče, kterou poskytují, což jim dává možnost specializovat se na nejziskovější typy zdravotní péče (230). |
| --- | --- |

(192)

Komise konstatuje, že zákon LCH neukládá nemocnicím (veřejným ani soukromým) vykonávat činnost v několika lokalitách. Mechanismus nemocničních programů naopak stanoví maximální počet nemocničních lůžek, které lze dát k dispozici v jednotlivých belgických regionech. Pro region Brusel – hlavní město je počet nemocničních lůžek (obecně) omezen přibližně na 7 260 a každá bruselská nemocnice je oprávněna dát k dispozici určitý počet lůžek v rámci tohoto limitu. V zásadě platí, že pokud byla kapacita nemocnice schválena v rámci systému programů, může nemocnice svobodně rozhodnout, zda tato lůžka soustředí do jediné lokality, nebo zda je rozdělí na více lokalit v tomto konkrétním regionu, a to zcela dle vlastní volby. Stejně tak může rozhodnout, zda zdvojí některé služby, či nikoli, případně nabízet v každé ze svých lokalit odlišný typ služeb. V této souvislosti si některé soukromé bruselské nemocnice svobodně zvolily, že budou působit v několika lokalitách, zatímco jiné působí pouze v jedné lokalitě (227). Soukromé nemocnice však mohou kdykoli rozhodnout, že seskupí svá lůžka a své služby jen do jedné lokality (228). Je třeba rovněž poznamenat, že v rámci limitů, které stanoví tento mechanismus programů (229), mohou soukromé nemocnice rovněž svobodně zvolit typ péče, kterou poskytují, což jim dává možnost specializovat se na nejziskovější typy zdravotní péče (230).

227

228

229

230

Povinnost víceoborové nemocniční péče uložená nemocnicím IRIS-H

Povinnost víceoborové nemocniční péče uložená nemocnicím IRIS-H

| (193) | Pokud jde o nemocnice IRIS-H, obce a střediska CPAS upřednostňují zachování lokální nabídky služeb před koncentrací nemocničních lůžek. Výslovně si zvolily poskytovat veškeré základní služby ve všech lokalitách, což s sebou vzhledem k nutnosti zdvojování infrastruktury, vybavení a činnosti nese zvýšené náklady. Právě na tomto základě se při restrukturalizaci bruselských nemocnic v roce 1995 střediska CPAS a obce úmyslně rozhodly, že s ohledem na potřeby obyvatelstva zachovají stávající služby nemocniční péče v několika lokalitách, které poskytují veškeré služby. Dle jejich názoru nepřestala existovat místní potřeba zdravotně-sociální péče, která stála u zrodu zřízení veřejných nemocnic. V této souvislosti je třeba poznamenat, že většina lokalit nemocnic IRIS-H se nachází v nejchudších obcích regionu Brusel – hlavní město (viz rovněž 202. bod odůvodnění). Veřejné orgány se proto z vlastní vůle rozhodly vzdát se zvýšení účinnosti na úkor svých čistě finančních zájmů, a zachovat všechny stávající lokality nemocnic, i když jim bylo známo, že federální opatření pro financování nemocnic nepokryjí všechny náklady (vyplývající například ze zdvojování infrastruktur a provozních nákladů, viz rovněž 203. bod odůvodnění). Tato volba je potvrzena ve strategických plánech IRIS a tudíž zavazuje nemocnice IRIS-H k zachování všech nemocničních lokalit tak, aby pacienti mohli získat veškerou základní péči co možná nejblíže svému bydlišti. |
| --- | --- |

(193)

Pokud jde o nemocnice IRIS-H, obce a střediska CPAS upřednostňují zachování lokální nabídky služeb před koncentrací nemocničních lůžek. Výslovně si zvolily poskytovat veškeré základní služby ve všech lokalitách, což s sebou vzhledem k nutnosti zdvojování infrastruktury, vybavení a činnosti nese zvýšené náklady. Právě na tomto základě se při restrukturalizaci bruselských nemocnic v roce 1995 střediska CPAS a obce úmyslně rozhodly, že s ohledem na potřeby obyvatelstva zachovají stávající služby nemocniční péče v několika lokalitách, které poskytují veškeré služby. Dle jejich názoru nepřestala existovat místní potřeba zdravotně-sociální péče, která stála u zrodu zřízení veřejných nemocnic. V této souvislosti je třeba poznamenat, že většina lokalit nemocnic IRIS-H se nachází v nejchudších obcích regionu Brusel – hlavní město (viz rovněž 202. bod odůvodnění). Veřejné orgány se proto z vlastní vůle rozhodly vzdát se zvýšení účinnosti na úkor svých čistě finančních zájmů, a zachovat všechny stávající lokality nemocnic, i když jim bylo známo, že federální opatření pro financování nemocnic nepokryjí všechny náklady (vyplývající například ze zdvojování infrastruktur a provozních nákladů, viz rovněž 203. bod odůvodnění). Tato volba je potvrzena ve strategických plánech IRIS a tudíž zavazuje nemocnice IRIS-H k zachování všech nemocničních lokalit tak, aby pacienti mohli získat veškerou základní péči co možná nejblíže svému bydlišti.

| (194) | Zejména oddíl „Strukturální osy“ strategického plánu IRIS 1996–2001 hovoří o:

  „
  Zachování decentralizované činnosti hospitalizace a širokého ambulantního pokrytí. Tato činnost bude zachována ve všech devíti lokalitách.
  “
   (231)
   (232)

  [...]

  „
  Zachování základní činnosti v různých lokalitách. Pacientům, zejména starým pacientům, tak bude moci být i nadále poskytována nemocniční péče v rozumné vzdálenosti od jejich bydliště.
  “
   (233) |
| --- | --- |

(194)

Zejména oddíl „Strukturální osy“ strategického plánu IRIS 1996–2001 hovoří o:

„
  Zachování decentralizované činnosti hospitalizace a širokého ambulantního pokrytí. Tato činnost bude zachována ve všech devíti lokalitách.
  “
   (231)
   (232)

Zachování decentralizované činnosti hospitalizace

Tato činnost bude zachována ve všech devíti lokalitách.

231

232

[...]

„
  Zachování základní činnosti v různých lokalitách. Pacientům, zejména starým pacientům, tak bude moci být i nadále poskytována nemocniční péče v rozumné vzdálenosti od jejich bydliště.
  “
   (233)

Zachování základní činnosti v různých lokalitách.

i nadále poskytována nemocniční péče v rozumné vzdálenosti od jejich bydliště.

233

| (195) | Strategický plán 1996–2001 také zdůrazňuje, že nemocnice IRIS-H léčí především pacienty, kteří žijí v těsné blízkosti, a jsou proto označovány jako „nemocnice v blízkosti domova“ (234). Nemocnice IRIS-H navíc chtějí „více přizpůsobit [své] služby potřebám bruselských obyvatel [...] a posílit [jejich] dostupnost pro všechny vrstvy obyvatel, a zejména pro ty, které jsou nejvíce znevýhodněny“ (235). |
| --- | --- |

(195)

Strategický plán 1996–2001 také zdůrazňuje, že nemocnice IRIS-H léčí především pacienty, kteří žijí v těsné blízkosti, a jsou proto označovány jako „nemocnice v blízkosti domova“ (234). Nemocnice IRIS-H navíc chtějí „více přizpůsobit [své] služby potřebám bruselských obyvatel [...] a posílit [jejich] dostupnost pro všechny vrstvy obyvatel, a zejména pro ty, které jsou nejvíce znevýhodněny“ (235).

234

potřebám bruselských obyvatel

posílit

dostupnost

zejména pro ty, které jsou nejvíce znevýhodněny

235

| (196) | Strategický plán 2002–2014 dodává:

  „IRIS přijímá zásadu organizace zaměřené na pacienty, která je součástí veřejné sítě institucí vzájemně spolupracujících s cílem zajistit nabídku specializované péče v blízkosti domova
  “
   (236). |
| --- | --- |

(196)

Strategický plán 2002–2014 dodává:

„IRIS přijímá zásadu organizace zaměřené na pacienty, která je součástí veřejné sítě institucí vzájemně spolupracujících s cílem zajistit nabídku specializované péče v blízkosti domova
  “
   (236).

organizace zaměřené na pacienty

nabídku specializované péče v blízkosti domova

236

| (197) | Pokud jde o blízkost péče, tento strategický plán dodává:

  „Vezmeme-li v úvahu zeměpisné rozložení lokalit IRIS a jejich dopad na přístup obecné populace, která je často v sociální nouzi, k lékařské péči, je prvotním cílem zajistit na každém pracovišti kvalitní, účinnou a dostupnou lékařskou péči blízko domova.
  Prvotním posláním nemocnic IRIS-H — s výjimkou Institutu Bordet a dětské nemocnice [HUDERF] (237), které jsou úzce specializovanými referenčními nemocnicemi — je poskytovat péči v blízkosti domova, která reaguje na místní poptávku pacientů žijících v přilehlých obcích
  “
   (238). |
| --- | --- |

(197)

Pokud jde o blízkost péče, tento strategický plán dodává:

„Vezmeme-li v úvahu zeměpisné rozložení lokalit IRIS a jejich dopad na přístup obecné populace, která je často v sociální nouzi, k lékařské péči, je prvotním cílem zajistit na každém pracovišti kvalitní, účinnou a dostupnou lékařskou péči blízko domova.

zeměpisné rozložení lokalit IRIS

zajistit na každém pracovišti kvalitní, účinnou a dostupnou lékařskou péči blízko domova

Prvotním posláním nemocnic IRIS-H — s výjimkou Institutu Bordet a dětské nemocnice [HUDERF] (237), které jsou úzce specializovanými referenčními nemocnicemi — je poskytovat péči v blízkosti domova, která reaguje na místní poptávku pacientů žijících v přilehlých obcích
  “
   (238).

237

je poskytovat péči v blízkosti domova, která reaguje na místní poptávku pacientů žijících v přilehlých obcích

238

| (198) | Strategický plán IRIS 2002–2014 rovněž uvádí, že kromě blízké medicíny vztahující se k základní zdravotní péči poskytují nemocnice IRIS-H i péči specializovanou (tedy širší nebo rozvinutější škálu péče (239)). Tato péče však není poskytována ve všech lokalitách (ačkoli v řadě z nich ano) a je předmětem plánování na úrovni sítě IRIS (240). Cílem je vždy zaručit obyvatelům Bruselu univerzální přístup k optimální nabídce zdravotní péče (prostřednictvím medicíny v blízkosti domova nebo specializované péče) (241). Tento strategický plán obsahuje rovněž podrobné tabulky, které určují typ základní péče a specializované péče poskytované v jednotlivých lokalitách nemocnic IRIS-H. Tyto činnosti základní péče jsou označeny jako „úroveň 1 – úroveň blízkosti“, zatímco činnosti specializované péče jsou označeny jako „úroveň 2 – úroveň specializace“ a „úroveň 3 – referenční úroveň“ (242). Nemocnice IRIS-H jsou si proto velmi dobře vědomy, které druhy péče musí poskytovat v každé jednotlivé lokalitě, kde působí. |
| --- | --- |

(198)

Strategický plán IRIS 2002–2014 rovněž uvádí, že kromě blízké medicíny vztahující se k základní zdravotní péči poskytují nemocnice IRIS-H i péči specializovanou (tedy širší nebo rozvinutější škálu péče (239)). Tato péče však není poskytována ve všech lokalitách (ačkoli v řadě z nich ano) a je předmětem plánování na úrovni sítě IRIS (240). Cílem je vždy zaručit obyvatelům Bruselu univerzální přístup k optimální nabídce zdravotní péče (prostřednictvím medicíny v blízkosti domova nebo specializované péče) (241). Tento strategický plán obsahuje rovněž podrobné tabulky, které určují typ základní péče a specializované péče poskytované v jednotlivých lokalitách nemocnic IRIS-H. Tyto činnosti základní péče jsou označeny jako „úroveň 1 – úroveň blízkosti“, zatímco činnosti specializované péče jsou označeny jako „úroveň 2 – úroveň specializace“ a „úroveň 3 – referenční úroveň“ (242). Nemocnice IRIS-H jsou si proto velmi dobře vědomy, které druhy péče musí poskytovat v každé jednotlivé lokalitě, kde působí.

239

240

241

242

| (199) | Aby bylo zajištěno, že každá nemocnice IRIS-H si je plně vědoma zdravotně-sociálních potřeb místního obyvatelstva a že je spravována odpovídajícím způsobem, bylo zřizování nemocnic IRIS-H také výslovně spjato s udržováním „místní základny“ pro poskytování veřejných služeb nemocniční péče. Svědčí o tom dohoda o restrukturalizaci potvrzená dohodou o spolupráci ze dne 19. května 1994 (243), jakož i složení řídících orgánů nemocnic IRIS-H (244). Konkrétněji to znamená, že v souladu s článkem 11 stanov je většina členů valné hromady sdružení nemocnic IRIS-H volena obecním zastupitelstvem a radou pro sociální služby (organizovanou na lokální úrovni), přičemž starosta a předseda CPAS jsou jmenováni členy z moci úřední. Obdobně je 10 ze 14 členů správní rady jmenováno členy delegace veřejných orgánů na valné hromadě (jak ukládá článek 27 stanov). |
| --- | --- |

(199)

Aby bylo zajištěno, že každá nemocnice IRIS-H si je plně vědoma zdravotně-sociálních potřeb místního obyvatelstva a že je spravována odpovídajícím způsobem, bylo zřizování nemocnic IRIS-H také výslovně spjato s udržováním „místní základny“ pro poskytování veřejných služeb nemocniční péče. Svědčí o tom dohoda o restrukturalizaci potvrzená dohodou o spolupráci ze dne 19. května 1994 (243), jakož i složení řídících orgánů nemocnic IRIS-H (244). Konkrétněji to znamená, že v souladu s článkem 11 stanov je většina členů valné hromady sdružení nemocnic IRIS-H volena obecním zastupitelstvem a radou pro sociální služby (organizovanou na lokální úrovni), přičemž starosta a předseda CPAS jsou jmenováni členy z moci úřední. Obdobně je 10 ze 14 členů správní rady jmenováno členy delegace veřejných orgánů na valné hromadě (jak ukládá článek 27 stanov).

243

244

| (200) | Záměr řídit nemocnice IRIS-H na základě zdravotně-sociálních potřeb místního obyvatelstva byl potvrzen na zasedání správní rady sítě IRIS ze dne 20. listopadu 1996, na němž byla přijata změna strategického plánu na období 1996–2001, která v tomto ohledu jednoznačně stanoví, že:

  „Tento soubor omezení, která vyžadují restrukturalizaci, je nutno řešit v širším kontextu našich strategických cílů. Ty lze shrnout následovně:






  — | Síť veřejných nemocnic IRIS musí stát ve středu budoucího rozvoje systému bruselské zdravotní péče; |
| --- | --- | --- |

(200)

Záměr řídit nemocnice IRIS-H na základě zdravotně-sociálních potřeb místního obyvatelstva byl potvrzen na zasedání správní rady sítě IRIS ze dne 20. listopadu 1996, na němž byla přijata změna strategického plánu na období 1996–2001, která v tomto ohledu jednoznačně stanoví, že:

„Tento soubor omezení, která vyžadují restrukturalizaci, je nutno řešit v širším kontextu našich strategických cílů. Ty lze shrnout následovně:

—

Síť veřejných nemocnic IRIS musí stát ve středu budoucího rozvoje systému bruselské zdravotní péče;

| — | naše nemocnice se musí přizpůsobit měnícím se potřebám obyvatel Bruselu; |
| --- | --- |

—

naše nemocnice se musí přizpůsobit měnícím se potřebám obyvatel Bruselu;

potřebám obyvatel Bruselu

| — | restrukturalizace této sítě musí sloužit pacientovi, který musí být jejím ústředním zájmem; |
| --- | --- |

—

restrukturalizace této sítě musí sloužit pacientovi, který musí být jejím ústředním zájmem;

restrukturalizace této sítě musí sloužit pacientovi, který musí být jejím ústředním zájmem

| — | modernizace této sítě musí být založena na novém impulsu nemocniční komunity obecně, a zejména lékařské komunity.“ |
| --- | --- |

—

modernizace této sítě musí být založena na novém impulsu nemocniční komunity obecně, a zejména lékařské komunity.“

| (201) | Tato změna ještě dodává:

  „V této souvislosti musí restrukturalizace zaručovat:






  — | výkon lékařských činností v každé nemocniční lokalitě v souladu s naším posláním medicíny v blízkosti domova; |
| --- | --- | --- |

(201)

Tato změna ještě dodává:

„V této souvislosti musí restrukturalizace zaručovat:

—

výkon lékařských činností v každé nemocniční lokalitě v souladu s naším posláním medicíny v blízkosti domova;

výkon lékařských činností v každé nemocniční lokalitě v souladu s naším posláním medicíny v blízkosti domova

| — | prosazování cílů finanční rovnováhy; |
| --- | --- |

—

prosazování cílů finanční rovnováhy;

| — | harmonický rozvoj sítě ve snaze dosáhnout rovnováhy mezi obecným zájmem a konkrétními zájmy všech jednotlivých subjektů; |
| --- | --- |

—

harmonický rozvoj sítě ve snaze dosáhnout rovnováhy mezi obecným zájmem a konkrétními zájmy všech jednotlivých subjektů;

| — | zintenzivnění koordinace a spolupráce mezi jednotlivými subjekty v rámci sítě; |
| --- | --- |

—

zintenzivnění koordinace a spolupráce mezi jednotlivými subjekty v rámci sítě;

| — | dostupnost sítě a zachování její veřejné povahy; |
| --- | --- |

—

dostupnost sítě a zachování její veřejné povahy;

| — | [...] (245).“ |
| --- | --- |

—

[...] (245).“

245

Povinnost nemocnic IRIS-H poskytovat víceoborovou nemocniční péči, skutečná povinnost veřejné služby (služby obecného hospodářského zájmu)

Povinnost nemocnic IRIS-H poskytovat víceoborovou nemocniční péči, skutečná povinnost veřejné služby (služby obecného hospodářského zájmu)

| (202) | Komise rovněž přezkoumala argument stěžovatelů v souvislosti s věcí projednávanou Tribunálem (viz oddíl 4.2), podle kterého musí být potřeby blízkosti péče posuzovány s ohledem na velký počet veřejných a soukromých nemocnic, které se nacházejí v regionu Brusel – hlavní město. Jak bylo vysvětleno výše, mechanismus nemocničních programů stanovil maximální počet všeobecných nemocničních lůžek v regionu Brusel – hlavní město na 7 260 s cílem zabránit naddimenzování zdravotnických služeb. Tento počet lůžek je poskytován společně veřejnými i soukromými nemocnicemi s cílem uspokojit potřebu nemocniční péče v regionu Brusel – hlavní město. Mechanismus programů však zohledňuje pouze potřeby lékařské péče na regionální úrovni a nepřihlíží k sociálním potřebám konkrétního obyvatelstva ani k sociální situaci v určité zeměpisné oblasti. Tyto sociální potřeby jsou posuzovány v rámci politiky sociální pomoci středisek CPAS (tj. na úrovni obcí). Předchůdkyně nemocnic IRIS-H byly zřízeny s cílem reagovat na sociální potřeby a po restrukturalizaci byly jednotlivé lokality IRIS zachovány, protože i nadále reagují na skutečnou sociální potřebu (viz 82. až 84. bod odůvodnění a 91. bod odůvodnění). Nemocnice IRIS-H poskytují služby obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální péče na základě skutečné potřeby a povinnosti poskytovat péči ve více lokalitách. Pro nejchudší obyvatele regionu Brusel – hlavní město je důležité nejen to, aby se mohli obrátit na nemocnici poblíž svého bydliště, ale také jistota, že jim bude poskytnuta léčba i v případě, že nebudou schopni za ni zaplatit, a že budou moci požádat o pomoc sociálních služeb. Tím, region Brusel – hlavní město a střediska CPAS ukládají nemocnicím IRIS-H povinnost udržet si jednotlivé lokality, hodlají zajistit, že sociální zdravotní péče bude poskytována co nejblíže místu, kde nastane její potřeba. V této souvislosti je třeba zdůraznit, že deset z jedenácti lokalit nemocnic IRIS-H se nachází v obcích, kde průměrný příjem nepřekračuje medián (246) regionu Brusel – hlavní město. Pět z jedenácti lokalit soukromých nemocnic se naopak nachází v obcích, v nichž průměrný příjem tento medián převyšuje (247). Jak je patrné z níže uvedené mapy (248) (viz obrázek č. 3), v regionu Brusel – hlavní město evidentně nedochází k žádnému významnému zeměpisnému překrývání mezi veřejnými nemocnicemi (kruhy znázorněné přerušovanou čarou) a všeobecnými a univerzitními soukromými nemocnicemi (kruhy znázorněné plnou čarou). Z toho lze usoudit, že pouhá skutečnost, že v regionu Brusel – hlavní město působí velký počet nemocnic, nestačí zajistit přístup všech obyvatel k nemocniční péči. Kromě toho, jak bylo vysvětleno výše, nemocnice IRIS-H jsou jedinými nemocnicemi v regionu Brusel – hlavní město, které poskytují službu obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče, a soukromé nemocnice proto nelze považovat za rovnocenné v oblasti reagování na sociální potřeby místního obyvatelstva. Vzhledem k výše uvedeným úvahám dospěla Komise k závěru, že to, že se v regionu Brusel – hlavní město nachází více soukromých nemocnic, není důvodem ke zpochybnění povahy skutečné povinnosti veřejné služby (služby obecného hospodářského zájmu), spočívající v povinnosti poskytovat víceoborovou nemocniční péči, která byla uložena nemocnicím IRIS-H a nikoli soukromým bruselským nemocnicím, a to zejména s ohledem na službu obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče.

  Obrázek č. 3


  Mapy nemocničních lokalit v regionu Brusel – hlavní město




  Hôpitaux généraux
  Hôpitaux à caractère universitaire
  Hôpitaux universitaires
  Hôpitaux gériatriques et spécialisés
  Hôpitaux spécialisés
  Hôpitaux psihiatriques
  Implantations hospitalières |
| --- | --- |

(202)

Komise rovněž přezkoumala argument stěžovatelů v souvislosti s věcí projednávanou Tribunálem (viz oddíl 4.2), podle kterého musí být potřeby blízkosti péče posuzovány s ohledem na velký počet veřejných a soukromých nemocnic, které se nacházejí v regionu Brusel – hlavní město. Jak bylo vysvětleno výše, mechanismus nemocničních programů stanovil maximální počet všeobecných nemocničních lůžek v regionu Brusel – hlavní město na 7 260 s cílem zabránit naddimenzování zdravotnických služeb. Tento počet lůžek je poskytován společně veřejnými i soukromými nemocnicemi s cílem uspokojit potřebu nemocniční péče v regionu Brusel – hlavní město. Mechanismus programů však zohledňuje pouze potřeby lékařské péče na regionální úrovni a nepřihlíží k sociálním potřebám konkrétního obyvatelstva ani k sociální situaci v určité zeměpisné oblasti. Tyto sociální potřeby jsou posuzovány v rámci politiky sociální pomoci středisek CPAS (tj. na úrovni obcí). Předchůdkyně nemocnic IRIS-H byly zřízeny s cílem reagovat na sociální potřeby a po restrukturalizaci byly jednotlivé lokality IRIS zachovány, protože i nadále reagují na skutečnou sociální potřebu (viz 82. až 84. bod odůvodnění a 91. bod odůvodnění). Nemocnice IRIS-H poskytují služby obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální péče na základě skutečné potřeby a povinnosti poskytovat péči ve více lokalitách. Pro nejchudší obyvatele regionu Brusel – hlavní město je důležité nejen to, aby se mohli obrátit na nemocnici poblíž svého bydliště, ale také jistota, že jim bude poskytnuta léčba i v případě, že nebudou schopni za ni zaplatit, a že budou moci požádat o pomoc sociálních služeb. Tím, region Brusel – hlavní město a střediska CPAS ukládají nemocnicím IRIS-H povinnost udržet si jednotlivé lokality, hodlají zajistit, že sociální zdravotní péče bude poskytována co nejblíže místu, kde nastane její potřeba. V této souvislosti je třeba zdůraznit, že deset z jedenácti lokalit nemocnic IRIS-H se nachází v obcích, kde průměrný příjem nepřekračuje medián (246) regionu Brusel – hlavní město. Pět z jedenácti lokalit soukromých nemocnic se naopak nachází v obcích, v nichž průměrný příjem tento medián převyšuje (247). Jak je patrné z níže uvedené mapy (248) (viz obrázek č. 3), v regionu Brusel – hlavní město evidentně nedochází k žádnému významnému zeměpisnému překrývání mezi veřejnými nemocnicemi (kruhy znázorněné přerušovanou čarou) a všeobecnými a univerzitními soukromými nemocnicemi (kruhy znázorněné plnou čarou). Z toho lze usoudit, že pouhá skutečnost, že v regionu Brusel – hlavní město působí velký počet nemocnic, nestačí zajistit přístup všech obyvatel k nemocniční péči. Kromě toho, jak bylo vysvětleno výše, nemocnice IRIS-H jsou jedinými nemocnicemi v regionu Brusel – hlavní město, které poskytují službu obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče, a soukromé nemocnice proto nelze považovat za rovnocenné v oblasti reagování na sociální potřeby místního obyvatelstva. Vzhledem k výše uvedeným úvahám dospěla Komise k závěru, že to, že se v regionu Brusel – hlavní město nachází více soukromých nemocnic, není důvodem ke zpochybnění povahy skutečné povinnosti veřejné služby (služby obecného hospodářského zájmu), spočívající v povinnosti poskytovat víceoborovou nemocniční péči, která byla uložena nemocnicím IRIS-H a nikoli soukromým bruselským nemocnicím, a to zejména s ohledem na službu obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče.

246

247

248

Obrázek č. 3

Obrázek č. 3

Mapy nemocničních lokalit v regionu Brusel – hlavní město

Mapy nemocničních lokalit v regionu Brusel – hlavní město

Hôpitaux généraux

Hôpitaux à caractère universitaire

Hôpitaux universitaires

Hôpitaux gériatriques et spécialisés

Hôpitaux spécialisés

Hôpitaux psihiatriques

Implantations hospitalières

Praktický dopad povinnosti nemocnic IRIS-H poskytovat víceoborovou nemocniční péči

Praktický dopad povinnosti nemocnic IRIS-H poskytovat víceoborovou nemocniční péči

| (203) | Povinnost poskytovat víceoborovou nemocniční péči lze z hlediska nemocnic IRIS-H rovněž považovat za zátěž, protože jim ukládá povinnost duplikovat některé infrastruktury, z čehož jim plynou vyšší provozní náklady. Tyto náklady jsou spojené především s potřebou vybavit každou lokalitu službami, jako je například neodkladná zdravotní péče, sterilizace, dohled, bezpečnostní služba a vlastní správa. Financování z rozpočtu BMF (viz 46. bod odůvodnění písm. a)) je ve skutečnosti poskytováno pouze na jednu tuto službu pro každou nemocnici bez ohledu na počet lokalit, v nichž působí. K nákladům na infrastrukturu a vybavení se přičítají provozní náklady na různé výdajové položky (údržba, topení, úklid atd.). Studie provedená zastřešujícím sdružením IRIS-H v roce 2009 odhadovala, že náklady související s povinností poskytovat víceoborovou nemocniční péči, které nebyly pokryty finančními prostředky z rozpočtu BMF, činily v roce 2008 [...] milionů EUR a v roce 2009 [...] milionů EUR pro všech pět nemocnic IRIS-H dohromady. |
| --- | --- |

(203)

Povinnost poskytovat víceoborovou nemocniční péči lze z hlediska nemocnic IRIS-H rovněž považovat za zátěž, protože jim ukládá povinnost duplikovat některé infrastruktury, z čehož jim plynou vyšší provozní náklady. Tyto náklady jsou spojené především s potřebou vybavit každou lokalitu službami, jako je například neodkladná zdravotní péče, sterilizace, dohled, bezpečnostní služba a vlastní správa. Financování z rozpočtu BMF (viz 46. bod odůvodnění písm. a)) je ve skutečnosti poskytováno pouze na jednu tuto službu pro každou nemocnici bez ohledu na počet lokalit, v nichž působí. K nákladům na infrastrukturu a vybavení se přičítají provozní náklady na různé výdajové položky (údržba, topení, úklid atd.). Studie provedená zastřešujícím sdružením IRIS-H v roce 2009 odhadovala, že náklady související s povinností poskytovat víceoborovou nemocniční péči, které nebyly pokryty finančními prostředky z rozpočtu BMF, činily v roce 2008 [...] milionů EUR a v roce 2009 [...] milionů EUR pro všech pět nemocnic IRIS-H dohromady.

Závěr týkající se povinnosti víceoborové nemocniční péče uložené nemocnicím IRIS-H

Závěr týkající se povinnosti víceoborové nemocniční péče uložené nemocnicím IRIS-H

| (204) | Komise dospěla k závěru, že v rámci strategických plánů IRIS mají nemocnice IRIS-H jednoznačnou povinnost: 1) udržovat všechny své nemocniční lokality s cílem reagovat na zdravotně-sociální potřeby příslušných místních obyvatel a 2) poskytovat ve všech těchto lokalitách veškeré služby základní péče. Strategický plán IRIS konkrétně definuje, které činnosti jsou považovány za základní péči a které za péči specializovanou, a stanoví, které typy péče musí být poskytovány v jednotlivých lokalitách nemocnic IRIS-H. Ustanovení stanov nemocnic IRIS-H a zákona CPAS mimoto zaručují, že nemocnice IRIS-H jsou si plně vědomy zdravotně-sociálních potřeb místního obyvatelstva a jsou spravovány v souladu s nimi. Povinnost víceoborové nemocniční péče navíc přesahuje požadavky zákona LCH a mechanismu programů, protože tento mechanismus nezohledňuje sociální potřeby určité skupiny obyvatel ani sociální situaci v určité zeměpisné oblasti. Soukromé nemocnice proto nemají povinnost ani působit ve více lokalitách, ani poskytovat veškeré služby základní péče v každé lokalitě (pokud se rozhodnou působit ve více lokalitách). A konečně, jak je uvedeno v předchozím bodě odůvodnění, povinnost poskytovat víceoborovou nemocniční péči znamená pro nemocnice IRIS-H nezanedbatelné náklady, které nejsou hrazeny z rozpočtu BMF a přispívají tak ke schodku nemocnic IRIS-H. |
| --- | --- |

(204)

Komise dospěla k závěru, že v rámci strategických plánů IRIS mají nemocnice IRIS-H jednoznačnou povinnost: 1) udržovat všechny své nemocniční lokality s cílem reagovat na zdravotně-sociální potřeby příslušných místních obyvatel a 2) poskytovat ve všech těchto lokalitách veškeré služby základní péče. Strategický plán IRIS konkrétně definuje, které činnosti jsou považovány za základní péči a které za péči specializovanou, a stanoví, které typy péče musí být poskytovány v jednotlivých lokalitách nemocnic IRIS-H. Ustanovení stanov nemocnic IRIS-H a zákona CPAS mimoto zaručují, že nemocnice IRIS-H jsou si plně vědomy zdravotně-sociálních potřeb místního obyvatelstva a jsou spravovány v souladu s nimi. Povinnost víceoborové nemocniční péče navíc přesahuje požadavky zákona LCH a mechanismu programů, protože tento mechanismus nezohledňuje sociální potřeby určité skupiny obyvatel ani sociální situaci v určité zeměpisné oblasti. Soukromé nemocnice proto nemají povinnost ani působit ve více lokalitách, ani poskytovat veškeré služby základní péče v každé lokalitě (pokud se rozhodnou působit ve více lokalitách). A konečně, jak je uvedeno v předchozím bodě odůvodnění, povinnost poskytovat víceoborovou nemocniční péči znamená pro nemocnice IRIS-H nezanedbatelné náklady, které nejsou hrazeny z rozpočtu BMF a přispívají tak ke schodku nemocnic IRIS-H.

III.   Povinnost poskytovat rozšířené sociální služby

| (205) | A konečně jsou belgické orgány toho názoru, že nemocnice IRIS-H mají povinnost poskytovat pacientům a jejich rodinám rozšířené sociální služby. Podle stěžovatelů se jeví, že tato povinnost spočívá pouze v objemu sociálních služeb, který je vyšší než u ostatních nemocnic. V této souvislosti je nutno zdůraznit, že ani požadavky zákona LCH, ani podmínky schvalování nemocnic (na základě královské vyhlášky ze dne 23. října 1964) neukládají obecnou povinnost poskytování sociálních služeb v rámci nemocnice. Zásah sociálních pracovníků vyžaduje jen několik izolovaných pravidel týkajících se některých služeb nemocniční péče (geriatrických a psychiatrických služeb (249)). Navíc toho pravidlo platné pro univerzitní nemocnice vyžaduje přítomnost pouze jednoho sociálního pracovníka na 2 000 přijatých pacientů (250). Kromě těchto konkrétních situací nemají soukromé nemocnice žádnou povinnost poskytovat sociální služby všem svým pacientům. Naproti tomu nemocnice IRIS-H jsou povinny na základě strategických plánů IRIS poskytovat sociální služby všem pacientům, kteří je potřebují. |
| --- | --- |

(205)

A konečně jsou belgické orgány toho názoru, že nemocnice IRIS-H mají povinnost poskytovat pacientům a jejich rodinám rozšířené sociální služby. Podle stěžovatelů se jeví, že tato povinnost spočívá pouze v objemu sociálních služeb, který je vyšší než u ostatních nemocnic. V této souvislosti je nutno zdůraznit, že ani požadavky zákona LCH, ani podmínky schvalování nemocnic (na základě královské vyhlášky ze dne 23. října 1964) neukládají obecnou povinnost poskytování sociálních služeb v rámci nemocnice. Zásah sociálních pracovníků vyžaduje jen několik izolovaných pravidel týkajících se některých služeb nemocniční péče (geriatrických a psychiatrických služeb (249)). Navíc toho pravidlo platné pro univerzitní nemocnice vyžaduje přítomnost pouze jednoho sociálního pracovníka na 2 000 přijatých pacientů (250). Kromě těchto konkrétních situací nemají soukromé nemocnice žádnou povinnost poskytovat sociální služby všem svým pacientům. Naproti tomu nemocnice IRIS-H jsou povinny na základě strategických plánů IRIS poskytovat sociální služby všem pacientům, kteří je potřebují.

249

250

Povinnost poskytovat rozšířené sociální služby, která je uložena nemocnicím IRIS-H

Povinnost poskytovat rozšířené sociální služby, která je uložena nemocnicím IRIS-H

| (206) | Strategický plán IRIS 1996–2001 představuje obecné souvislosti poskytování komplexní péče pacientům v nemocnicích IRIS-H, a to i pokud jde o psychosociální a environmentální aspekty:

  „Komplexní péče o pacienty: Pacienta nelze redukovat jen na onemocnění, pro které je léčen. Obzvláště určitým kategoriím pacientů je nutno poskytovat komplexní péči, a to jak z čistě medicínského hlediska,tak z hlediska psychosociálního a environmentálního: jedná se o geriatrické pacienty, dětské pacienty, nevyléčitelně nemocné pacienty, psychiatrické pacienty, sociálně znevýhodněné pacienty atd. (251)
  “ |
| --- | --- |

(206)

Strategický plán IRIS 1996–2001 představuje obecné souvislosti poskytování komplexní péče pacientům v nemocnicích IRIS-H, a to i pokud jde o psychosociální a environmentální aspekty:

„Komplexní péče o pacienty: Pacienta nelze redukovat jen na onemocnění, pro které je léčen. Obzvláště určitým kategoriím pacientů je nutno poskytovat komplexní péči, a to jak z čistě medicínského hlediska,tak z hlediska psychosociálního a environmentálního: jedná se o geriatrické pacienty, dětské pacienty, nevyléčitelně nemocné pacienty, psychiatrické pacienty, sociálně znevýhodněné pacienty atd. (251)
  “

komplexní péči

tak z hlediska psychosociálního a environmentálního

sociálně znevýhodněné pacienty

251

| (207) | Tento plán podrobněji popisuje úlohu sociálních služeb a jejich hlavní úkoly:

  „
  Nemocnice [IRIS-H] musí mít k dispozici sociální služby, jejichž klíčovou úlohou je přispívat k dobrým podmínkám pacientů, ke kvalitě lékařské péče a k optimálnímu fungování celé instituce. Sociální služba spolupracuje s ředitelem organizace a je partnerem všech služeb dané nemocnice. Je odpovědná za humanizaci podmínek pobytu [pacientů v nemocnici]. Její povinností je zabývat se sociálními obtížemi pacientů, v ideálním případě před pobytem v nemocnici, ale rovněž v jeho průběhu i při propuštění z nemocnice. Představuje výsadní spojení mezi pacientem, nemocnicí, jeho rodinou a jeho prostředím. Za tímto účelem musí:






  — | mít k dispozici potřebný čas a odbornou způsobilost, aby mohla vyhodnotit potřeby pacienta společně s ním, s jeho okolím, rodinou a týmy pečovatelů, a společně s ním stanovit vhodné reakce; |
| --- | --- | --- |

(207)

Tento plán podrobněji popisuje úlohu sociálních služeb a jejich hlavní úkoly:

„
  Nemocnice [IRIS-H] musí mít k dispozici sociální služby, jejichž klíčovou úlohou je přispívat k dobrým podmínkám pacientů, ke kvalitě lékařské péče a k optimálnímu fungování celé instituce. Sociální služba spolupracuje s ředitelem organizace a je partnerem všech služeb dané nemocnice. Je odpovědná za humanizaci podmínek pobytu [pacientů v nemocnici]. Její povinností je zabývat se sociálními obtížemi pacientů, v ideálním případě před pobytem v nemocnici, ale rovněž v jeho průběhu i při propuštění z nemocnice. Představuje výsadní spojení mezi pacientem, nemocnicí, jeho rodinou a jeho prostředím. Za tímto účelem musí:

Nemocnice [IRIS-H] musí mít k dispozici sociální služby, jejichž klíčovou úlohou je přispívat k dobrým podmínkám pacientů

je zabývat se sociálními obtížemi pacientů, v ideálním případě před pobytem v nemocnici, ale rovněž v jeho průběhu i při propuštění z nemocnice

—

mít k dispozici potřebný čas a odbornou způsobilost, aby mohla vyhodnotit potřeby pacienta společně s ním, s jeho okolím, rodinou a týmy pečovatelů, a společně s ním stanovit vhodné reakce;

| — | mít přístup k přijímacím dokumentům a lékařským záznamům pacientů, kam může uvést sociální údaje, které mohou přispět ke kvalitě péče; |
| --- | --- |

—

mít přístup k přijímacím dokumentům a lékařským záznamům pacientů, kam může uvést sociální údaje, které mohou přispět ke kvalitě péče;

| — | mít průběžné informace o přesunu nebo propuštění pacienta, aby mohla provést nezbytná opatření; |
| --- | --- |

—

mít průběžné informace o přesunu nebo propuštění pacienta, aby mohla provést nezbytná opatření;

| — | poskytovat poradenství u pacientů s komplexními profily a onemocněními; |
| --- | --- |

—

poskytovat poradenství u pacientů s komplexními profily a onemocněními;

| — | společně s finančními službami uvádět do praxe právní mechanismy, přičemž limity jejího zásahu jsou určeny profesní etikou vztahu zaměřeného na pacienta ve všech jeho sociálních aspektech; |
| --- | --- |

—

společně s finančními službami uvádět do praxe právní mechanismy, přičemž limity jejího zásahu jsou určeny profesní etikou vztahu zaměřeného na pacienta ve všech jeho sociálních aspektech;

| — | zajišťovat koordinaci se středisky CPAS; |
| --- | --- |

—

zajišťovat koordinaci se středisky CPAS;

zajišťovat koordinaci se středisky CPAS

| — | znát stávající sociální a zdravotní sítě; |
| --- | --- |

—

znát stávající sociální a zdravotní sítě;

| — | navrhovat zlepšení fungování nemocnice; |
| --- | --- |

—

navrhovat zlepšení fungování nemocnice;

| — | mít k dispozici infrastrukturu, která zaručí důvěrnost údajů a jejich výměn. |
| --- | --- |

—

mít k dispozici infrastrukturu, která zaručí důvěrnost údajů a jejich výměn.

Úkol sociální medicíny, která je posláním veřejných nemocnic, předpokládá, že budou vzájemně koordinovat jednotlivé aktéry zdravotnictví, že budou zapojeny do zdravotnických a sociálních sítí nebo je budou dokonce samy vytvářet a že se budou přímo podílet na vytváření souvisejících služeb IRIS nezbytných pro uspokojení potřeb obyvatel (léčebny, ubytování pro rodinné příslušníky, domácí paliativní péče, zařízení pro drogově závislé, pro bezdomovce, služby domácí péče ...). Budou provádět akreditaci organizací, se kterými budou spolupracovat (252).“

Úkol sociální medicíny

nezbytných pro uspokojení potřeb obyvatel

252

| (208) | Podle tohoto strategického plánu může sociální služba hrát důležitou úlohu rovněž při přijímání pacientů:

  „Přijímání pacientů by mělo být posuzováno odlišně podle toho, zda se pacient dostaví na pohotovost, na vyšetření nebo k hospitalizaci; při příjmu musí být pacientovi v každém případě zajištěna diskrétnost a pohodlí a v maximální možné míře i zmírnění obav pacienta i jeho rodiny. Sociální služby našich nemocnic hrají v tomto ohledu klíčovou úlohu
   (253).“ |
| --- | --- |

(208)

Podle tohoto strategického plánu může sociální služba hrát důležitou úlohu rovněž při přijímání pacientů:

„Přijímání pacientů by mělo být posuzováno odlišně podle toho, zda se pacient dostaví na pohotovost, na vyšetření nebo k hospitalizaci; při příjmu musí být pacientovi v každém případě zajištěna diskrétnost a pohodlí a v maximální možné míře i zmírnění obav pacienta i jeho rodiny. Sociální služby našich nemocnic hrají v tomto ohledu klíčovou úlohu
   (253).“

Sociální služby našich nemocnic hrají v tomto ohledu klíčovou úlohu

253

| (209) | Strategický plán IRIS 2002–2014 dodává:

  „
  Sociální služba je ve veřejné nemocnici nezbytností a jejím cílem je doprovázet jak ambulantní, tak hospitalizované pacienty. Spočívá v pomoci pacientům a jejich rodinám při řešení a správě administrativních, finančních, vztahových a sociálních problémů a obtíží spojených s nemocí, pobytem a léčením v nemocnici, jakož i v nových perspektivách a situacích.
  Sociální služba:






  — | doprovází pacienty v jejich samostatnosti a nezávislosti; |
| --- | --- | --- |

(209)

Strategický plán IRIS 2002–2014 dodává:

„
  Sociální služba je ve veřejné nemocnici nezbytností a jejím cílem je doprovázet jak ambulantní, tak hospitalizované pacienty. Spočívá v pomoci pacientům a jejich rodinám při řešení a správě administrativních, finančních, vztahových a sociálních problémů a obtíží spojených s nemocí, pobytem a léčením v nemocnici, jakož i v nových perspektivách a situacích.

Sociální služba je ve veřejné nemocnici nezbytností

v pomoci pacientům a jejich rodinám při řešení a správě administrativních, finančních, vztahových a sociálních problémů a obtíží spojených s nemocí, pobytem a léčením v nemocnici

Sociální služba:

—

doprovází pacienty v jejich samostatnosti a nezávislosti;

| — | zajišťuje začleňování norem, hodnot a kultury pacienta do celkové péče a souvisí proto se správní pomocí, psychosociálním doprovodem, úlohou informační, preventivní, senzibilizační a koordinační a úlohou spolupráce. Sociální služba proto bude poskytována na různých úrovních podle toho, zda pacienti potřebují sociálně-materiální, sociálně-správní nebo psychosociální pomoc; |
| --- | --- |

—

zajišťuje začleňování norem, hodnot a kultury pacienta do celkové péče a souvisí proto se správní pomocí, psychosociálním doprovodem, úlohou informační, preventivní, senzibilizační a koordinační a úlohou spolupráce. Sociální služba proto bude poskytována na různých úrovních podle toho, zda pacienti potřebují sociálně-materiální, sociálně-správní nebo psychosociální pomoc;

Sociální služba proto bude poskytována na různých úrovních podle toho, zda pacienti potřebují sociálně-materiální, sociálně-správní nebo psychosociální pomoc

| — | vyžaduje jak teoretické, tak praktické technické znalosti i sociální dovednosti a rovněž osobní a vztahové dovednosti. |
| --- | --- |

—

vyžaduje jak teoretické, tak praktické technické znalosti i sociální dovednosti a rovněž osobní a vztahové dovednosti.

[...]

Na závěr lze říci, že úkolů sociálních služeb je mnoho:

úkolů sociálních služeb je mnoho

| — | zajišťovat přijetí pacienta do nemocnice a připravovat jeho propuštění do vhodného prostředí za co nejlepších podmínek, |
| --- | --- |

—

zajišťovat přijetí pacienta do nemocnice a připravovat jeho propuštění do vhodného prostředí za co nejlepších podmínek,

přijetí pacienta do nemocnice

jeho propuštění do vhodného prostředí za co nejlepších podmínek,

| — | pomáhat pacientovi získat sociální ochranu, která mu umožní pokrýt výdaje na zdravotní péči. |
| --- | --- |

—

pomáhat pacientovi získat sociální ochranu, která mu umožní pokrýt výdaje na zdravotní péči.

pomáhat pacientovi získat sociální ochranu, která mu umožní pokrýt výdaje na zdravotní péči

V tomto ohledu sociální služby a všichni sociální pracovníci sledují stejné cíle a zájmy jako nemocnice a jejich specifická činnost má vliv na zkracování pobytu v nemocnici a na náhradu nákladů, které nemocnice vynaloží
   (254).“

vliv na zkracování pobytu v nemocnici a na náhradu nákladů, které nemocnice vynaloží

254

| (210) | Úloha sociálních služeb při náhradě léčebných výloh středisky CPAS (viz rovněž 187. bod odůvodnění) je potvrzena rovněž v textu strategického plánu IRIS-H na období 2002–2014. Tento plán zdůrazňuje zejména to, že mezi úkoly sociálních služeb patří i příprava šetření týkajících se solventnosti pacientů:

  „Sociální služba vytváří elektronickou sociální dokumentaci, která musí být schopna sledovat pacienty v síti [IRIS]. Provádí šetření týkající se solventnosti [pacientů], vyplňuje kódy „V“ v systému RCM (255) a provádí další záznamy, které vyžadují předpisy. Tato [sociální] dokumentace bude co nejdříve propojena s lékařskou dokumentací a s centrálními počítačovými systémy. Toto zaznamenávání do sociální dokumentace musí být schopno sloužit jako srovnávací přehled sociálních úkolů dané veřejné nemocnice [IRIS] (256).“ |
| --- | --- |

(210)

Úloha sociálních služeb při náhradě léčebných výloh středisky CPAS (viz rovněž 187. bod odůvodnění) je potvrzena rovněž v textu strategického plánu IRIS-H na období 2002–2014. Tento plán zdůrazňuje zejména to, že mezi úkoly sociálních služeb patří i příprava šetření týkajících se solventnosti pacientů:

„Sociální služba vytváří elektronickou sociální dokumentaci, která musí být schopna sledovat pacienty v síti [IRIS]. Provádí šetření týkající se solventnosti [pacientů], vyplňuje kódy „V“ v systému RCM (255) a provádí další záznamy, které vyžadují předpisy. Tato [sociální] dokumentace bude co nejdříve propojena s lékařskou dokumentací a s centrálními počítačovými systémy. Toto zaznamenávání do sociální dokumentace musí být schopno sloužit jako srovnávací přehled sociálních úkolů dané veřejné nemocnice [IRIS] (256).“

šetření týkající se solventnosti

255

256

| (211) | Tyto úkoly se týkají shromažďování informací požadovaných pro „sociální šetření“, které jsou nezbytné při určování, zda pacienti splňují podmínky pro úhradu léčebných výloh střediskem CPAS (viz rovněž 187. až 188. bod odůvodnění). Přesněji řečeno, sociální pracovníci nemocnice shromažďují užitečné informace (257), které středisku CPAS umožňují v souladu s jeho zákonnými povinnostmi (258) ověřit nemajetnost pacienta, a tudíž rozhodnout o důvodnosti náhrady ze strany střediska CPAS. |
| --- | --- |

(211)

Tyto úkoly se týkají shromažďování informací požadovaných pro „sociální šetření“, které jsou nezbytné při určování, zda pacienti splňují podmínky pro úhradu léčebných výloh střediskem CPAS (viz rovněž 187. až 188. bod odůvodnění). Přesněji řečeno, sociální pracovníci nemocnice shromažďují užitečné informace (257), které středisku CPAS umožňují v souladu s jeho zákonnými povinnostmi (258) ověřit nemajetnost pacienta, a tudíž rozhodnout o důvodnosti náhrady ze strany střediska CPAS.

257

258

Praktický dopad povinnosti poskytovat rozšířené sociální služby, která je uložena nemocnicím IRIS-H

Praktický dopad povinnosti poskytovat rozšířené sociální služby, která je uložena nemocnicím IRIS-H

| (212) | Zaměstnanci sociálních služeb nemocnic IRIS-H absolvovali zvláštní školení a řídí se kodexem profesní etiky s ohledem na svou úlohu zprostředkovatele mezi jednotlivými službami v rámci nemocnice (zejména lékaři, zdravotnickým personálem, fakturací a příjmem pacientů) nebo mimo ni (např. sociální zabezpečení, domácí péče a pomoc, jazykové a kulturní aspekty). |
| --- | --- |

(212)

Zaměstnanci sociálních služeb nemocnic IRIS-H absolvovali zvláštní školení a řídí se kodexem profesní etiky s ohledem na svou úlohu zprostředkovatele mezi jednotlivými službami v rámci nemocnice (zejména lékaři, zdravotnickým personálem, fakturací a příjmem pacientů) nebo mimo ni (např. sociální zabezpečení, domácí péče a pomoc, jazykové a kulturní aspekty).

| (213) | Aby mohla posoudit náklady na své sociální služby, porovnala síť IRIS skutečné náklady sociálních pracovníků zaměstnaných v nemocnicích IRIS-H s přiměřenými náklady odpovídajícími jednomu sociálnímu pracovníkovi na 2 000 přijatých pacientů (tj. s povinností, která se vztahuje na univerzitní nemocnice). Z této analýzy vyplývá, že pět nemocnic IRIS-H zaměstnávalo 81,1 sociálního pracovníka (259), kdežto přiměřené by bylo zaměstnávat pouze 36,7 pracovníka. Rozdíl tedy činí 44,4 pracovníka, což svědčí o tom, že nemocnice IRIS-H zaměstnávají více než dvojnásobný počet sociálních pracovníků, než stanoví pravidlo platné pro univerzitní nemocnice. To je názorným příkladem toho, že strategické plány zavazují nemocnice IRIS-H, aby poskytovaly mnohem rozsáhlejší škálu sociálních služeb (např. v případě geriatrických a psychiatrických služeb), než je minimum platné pro ostatní neuniverzitní nemocnice (ať již veřejné, nebo soukromé). Skutečnost, že i soukromé neuniverzitní bruselské nemocnice zaměstnávají sociální pracovníky, lze vysvětlit spíše těmito minimálními požadavky, nežli všeobecnou povinností poskytovat pacientům sociální služby. Obdobně platí, že jak bylo prokázáno výše, nemocnice IRIS-H jdou daleko nad rámec základního požadavku platného pro univerzitní nemocnice v Belgii, který vyžaduje jednoho sociálního pracovníka na 2 000 přijatých pacientů. V důsledku této skutečnosti činily nefinancované náklady na sociální služby v nemocnicích IRIS-H v roce 2010 [...] milionů EUR (260). Povinnost poskytovat rozšířené sociální služby tedy představuje pro nemocnice IRIS-H významnou zátěž, která se nevztahuje na soukromé bruselské nemocnice. |
| --- | --- |

(213)

Aby mohla posoudit náklady na své sociální služby, porovnala síť IRIS skutečné náklady sociálních pracovníků zaměstnaných v nemocnicích IRIS-H s přiměřenými náklady odpovídajícími jednomu sociálnímu pracovníkovi na 2 000 přijatých pacientů (tj. s povinností, která se vztahuje na univerzitní nemocnice). Z této analýzy vyplývá, že pět nemocnic IRIS-H zaměstnávalo 81,1 sociálního pracovníka (259), kdežto přiměřené by bylo zaměstnávat pouze 36,7 pracovníka. Rozdíl tedy činí 44,4 pracovníka, což svědčí o tom, že nemocnice IRIS-H zaměstnávají více než dvojnásobný počet sociálních pracovníků, než stanoví pravidlo platné pro univerzitní nemocnice. To je názorným příkladem toho, že strategické plány zavazují nemocnice IRIS-H, aby poskytovaly mnohem rozsáhlejší škálu sociálních služeb (např. v případě geriatrických a psychiatrických služeb), než je minimum platné pro ostatní neuniverzitní nemocnice (ať již veřejné, nebo soukromé). Skutečnost, že i soukromé neuniverzitní bruselské nemocnice zaměstnávají sociální pracovníky, lze vysvětlit spíše těmito minimálními požadavky, nežli všeobecnou povinností poskytovat pacientům sociální služby. Obdobně platí, že jak bylo prokázáno výše, nemocnice IRIS-H jdou daleko nad rámec základního požadavku platného pro univerzitní nemocnice v Belgii, který vyžaduje jednoho sociálního pracovníka na 2 000 přijatých pacientů. V důsledku této skutečnosti činily nefinancované náklady na sociální služby v nemocnicích IRIS-H v roce 2010 [...] milionů EUR (260). Povinnost poskytovat rozšířené sociální služby tedy představuje pro nemocnice IRIS-H významnou zátěž, která se nevztahuje na soukromé bruselské nemocnice.

259

260

Závěr týkající se povinnosti poskytovat rozšířené sociální služby, která je uložena nemocnicím IRIS-H

Závěr týkající se povinnosti poskytovat rozšířené sociální služby, která je uložena nemocnicím IRIS-H

| (214) | S ohledem na uvedené skutečnosti dospěla Komise k závěru, že nemocnice IRIS-H mají na rozdíl od soukromých bruselských nemocnic povinnost zajišťovat rozvinutou sociální službu, která pomáhá pacientům a jejich rodinám řešit a řídit administrativní, finanční, vztahové a sociální problémy. Tato povinnost je definována ve strategických plánech IRIS, které ji ukládají nemocnicím IRIS-H. Existence této povinnosti poskytovat rozšířené sociální služby se odráží ve velkém počtu sociálních pracovníků, které nemocnice IRIS-H zaměstnávají a který je mnohem vyšší, než je vyžadováno od ostatních belgických nemocnic. Úkolem sociálních služeb nemocnic IRIS-H je zejména zabývat se výše uvedenými obtížemi, s nimiž se pacienti setkávají nejen během svého pobytu v nemocnici, ale také při propuštění, pomáhat pacientům získat sociální zabezpečení, které jim umožní platit léčebné výlohy, provádět sociální šetření a vyměňovat si informace s ostatními nemocničními službami a se středisky CPAS. Tato povinnost a zátěž, kterou s sebou nese, je úzce propojena s ostatními povinnostmi, které představují službu obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče (viz 167. bod odůvodnění). Nemocnice IRIS-H mají větší potřebu sociálních pracovníků právě proto, že jsou povinny léčit všechny své pacienty za všech okolností a nezávisle na jejich schopnosti platit. A právě tito nejchudší pacienti a jejich rodiny potřebují dodatečné sociální služby a právě kvůli nim je nutno provádět sociální šetření. Počet sociálních pracovníků převyšuje počet, který lze důvodně předpokládat (tj. jeden sociální pracovník na 2 000 přijatých pacientů, viz 213. bod odůvodnění) rovněž z toho důvodu, že nemocnice IRIS-H mají povinnost působit ve více lokalitách. |
| --- | --- |

(214)

S ohledem na uvedené skutečnosti dospěla Komise k závěru, že nemocnice IRIS-H mají na rozdíl od soukromých bruselských nemocnic povinnost zajišťovat rozvinutou sociální službu, která pomáhá pacientům a jejich rodinám řešit a řídit administrativní, finanční, vztahové a sociální problémy. Tato povinnost je definována ve strategických plánech IRIS, které ji ukládají nemocnicím IRIS-H. Existence této povinnosti poskytovat rozšířené sociální služby se odráží ve velkém počtu sociálních pracovníků, které nemocnice IRIS-H zaměstnávají a který je mnohem vyšší, než je vyžadováno od ostatních belgických nemocnic. Úkolem sociálních služeb nemocnic IRIS-H je zejména zabývat se výše uvedenými obtížemi, s nimiž se pacienti setkávají nejen během svého pobytu v nemocnici, ale také při propuštění, pomáhat pacientům získat sociální zabezpečení, které jim umožní platit léčebné výlohy, provádět sociální šetření a vyměňovat si informace s ostatními nemocničními službami a se středisky CPAS. Tato povinnost a zátěž, kterou s sebou nese, je úzce propojena s ostatními povinnostmi, které představují službu obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče (viz 167. bod odůvodnění). Nemocnice IRIS-H mají větší potřebu sociálních pracovníků právě proto, že jsou povinny léčit všechny své pacienty za všech okolností a nezávisle na jejich schopnosti platit. A právě tito nejchudší pacienti a jejich rodiny potřebují dodatečné sociální služby a právě kvůli nim je nutno provádět sociální šetření. Počet sociálních pracovníků převyšuje počet, který lze důvodně předpokládat (tj. jeden sociální pracovník na 2 000 přijatých pacientů, viz 213. bod odůvodnění) rovněž z toho důvodu, že nemocnice IRIS-H mají povinnost působit ve více lokalitách.

IV.   Závěr týkající se dodatečných povinností

| (215) | Komise dospěla k závěru, že nemocnice IRIS-H zajišťují službu obecného hospodářského zájmu v oblasti služeb sociální zdravotní péče, která kromě jejich základních úkolů nemocniční péče zahrnuje povinnost 1) léčit všechny pacienty za všech okolností (včetně situací, které nevyžadují pohotovostní péči), nezávisle na schopnosti pacientů zaplatit, 2) nabízet veškeré základní nemocniční služby na několika místech a 3) doplňovat lékařskou péči rozšířenou pomocí, kterou zajišťují jejich rozvinuté sociální služby. Tato kombinace povinností zaručuje, že budou uspokojeny konkrétní sociální potřeby obyvatel Bruselu v oblasti služeb nemocniční péče, a zajišťuje dostupnost kvalitní nemocniční péči pro všechny a zejména pro ty nejchudší. Pro soukromé bruselské nemocnice žádná taková dodatečná povinnost neplatí; jsou pověřeny pouze základními úkoly nemocniční péče, které jsou definovány v zákoně LCH. Služby obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče tedy poskytují pouze nemocnice IRIS-H, protože pouze ony jsou povinny splňovat přísnější a rozsáhlejší požadavky, než jsou požadavky minimální (tj. základní úkoly nemocniční péče), které se v souladu se zákonem LCH vztahují na všechny nemocnice v Belgii. S poskytováním této služby obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče se pojí značné náklady nemocnic IRIS-H, které nejsou kryty zdroji financování společnými pro veřejné i soukromé nemocnice nebo jsou jimi kryty jen částečně, a které následně způsobují schodky, které nemocnice IRIS-H vykazují. Aby byla zajištěna kontinuita veřejných nemocnic středisek CPAS, musí tedy tato střediska a předmětné bruselské obce vyrovnávat schodky nemocnic IRIS-H, jak je uvedeno níže v bodech 7.3.4.4 až 7.3.5. |
| --- | --- |

(215)

Komise dospěla k závěru, že nemocnice IRIS-H zajišťují službu obecného hospodářského zájmu v oblasti služeb sociální zdravotní péče, která kromě jejich základních úkolů nemocniční péče zahrnuje povinnost 1) léčit všechny pacienty za všech okolností (včetně situací, které nevyžadují pohotovostní péči), nezávisle na schopnosti pacientů zaplatit, 2) nabízet veškeré základní nemocniční služby na několika místech a 3) doplňovat lékařskou péči rozšířenou pomocí, kterou zajišťují jejich rozvinuté sociální služby. Tato kombinace povinností zaručuje, že budou uspokojeny konkrétní sociální potřeby obyvatel Bruselu v oblasti služeb nemocniční péče, a zajišťuje dostupnost kvalitní nemocniční péči pro všechny a zejména pro ty nejchudší. Pro soukromé bruselské nemocnice žádná taková dodatečná povinnost neplatí; jsou pověřeny pouze základními úkoly nemocniční péče, které jsou definovány v zákoně LCH. Služby obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče tedy poskytují pouze nemocnice IRIS-H, protože pouze ony jsou povinny splňovat přísnější a rozsáhlejší požadavky, než jsou požadavky minimální (tj. základní úkoly nemocniční péče), které se v souladu se zákonem LCH vztahují na všechny nemocnice v Belgii. S poskytováním této služby obecného hospodářského zájmu v oblasti sociální zdravotní péče se pojí značné náklady nemocnic IRIS-H, které nejsou kryty zdroji financování společnými pro veřejné i soukromé nemocnice nebo jsou jimi kryty jen částečně, a které následně způsobují schodky, které nemocnice IRIS-H vykazují. Aby byla zajištěna kontinuita veřejných nemocnic středisek CPAS, musí tedy tato střediska a předmětné bruselské obce vyrovnávat schodky nemocnic IRIS-H, jak je uvedeno níže v bodech 7.3.4.4 až 7.3.5.

7.3.4.2.   Pověřený podnik, případně území, o které se jedná

Pověřený podnik, případně území, o které se jedná

| (216) | Každá nemocnice IRIS-H má své vlastní stanovy, které stanoví její cíl, a na každou z pěti nemocnic IRIS-H se vztahují strategické plány IRIS. Navíc nemocnice IRIS-H stejně jako všechny belgické nemocnice získaly individuální povolení, které potřebují, aby mohly uplatňovat nárok na jiné typy veřejného financování (například z rozpočtu BMF). Tato pověření nespecifikují území plnění příslušné služby obecného hospodářského zájmu. |
| --- | --- |

(216)

Každá nemocnice IRIS-H má své vlastní stanovy, které stanoví její cíl, a na každou z pěti nemocnic IRIS-H se vztahují strategické plány IRIS. Navíc nemocnice IRIS-H stejně jako všechny belgické nemocnice získaly individuální povolení, které potřebují, aby mohly uplatňovat nárok na jiné typy veřejného financování (například z rozpočtu BMF). Tato pověření nespecifikují území plnění příslušné služby obecného hospodářského zájmu.

7.3.4.3.   Výhradní nebo zvláštní práva

Výhradní nebo zvláštní práva

| (217) | Nemocnice IRIS-H nemají žádná výhradní nebo zvláštní práva. |
| --- | --- |

(217)

Nemocnice IRIS-H nemají žádná výhradní nebo zvláštní práva.

7.3.4.4.   Vyrovnávací mechanismus

Vyrovnávací mechanismus

| (218) | Mechanismus vyrovnávání schodků je popsán v článku 46 stanov každé z pěti nemocnic IRIS-H. Tento článek v současné době zní následovně (viz rovněž poznámka pod čarou 8):

  „Aniž je dotčen článek sto devět [zákona LCH], rozdělí se výsledek účetního období na základě rozhodnutí valné hromady mezi společníky, kteří mají nejméně jednu pětinu celkového počtu hlasů na valné hromadě.“ |
| --- | --- |

(218)

Mechanismus vyrovnávání schodků je popsán v článku 46 stanov každé z pěti nemocnic IRIS-H. Tento článek v současné době zní následovně (viz rovněž poznámka pod čarou 8):

„Aniž je dotčen článek sto devět [zákona LCH], rozdělí se výsledek účetního období na základě rozhodnutí valné hromady mezi společníky, kteří mají nejméně jednu pětinu celkového počtu hlasů na valné hromadě.“

| (219) | Z článku 46 stanov nemocnic IRIS-H jasně vyplývá, že:






  — | tímto vyrovnáním schodků není dotčen mechanismus uvedený v článku 109 zákona LCH (nyní článek 125 zákona LCH ve znění ze dne 10. července 2008), který vyžaduje, aby obce pokrývaly schodek svých veřejných nemocnic s výjimkou určitých činností (261). Jak je však vysvětleno níže (viz 235. bod odůvodnění), nemá vyrovnání schodků podle článku 109 v tomto případě žádný skutečný dopad vzhledem k tomu, že nemocnice IRIS-H tyto částky vracejí obci bezprostředně po obdržení; |
| --- | --- | --- |

(219)

Z článku 46 stanov nemocnic IRIS-H jasně vyplývá, že:

—

tímto vyrovnáním schodků není dotčen mechanismus uvedený v článku 109 zákona LCH (nyní článek 125 zákona LCH ve znění ze dne 10. července 2008), který vyžaduje, aby obce pokrývaly schodek svých veřejných nemocnic s výjimkou určitých činností (261). Jak je však vysvětleno níže (viz 235. bod odůvodnění), nemá vyrovnání schodků podle článku 109 v tomto případě žádný skutečný dopad vzhledem k tomu, že nemocnice IRIS-H tyto částky vracejí obci bezprostředně po obdržení;

261

| — | výsledek, který je nutno pokrýt, je shodný s výsledkem v účetnictví nemocnice (týká se účetního schodku nemocnice jako celku, a proto obsahuje rovněž výsledky doplňkových činností nemocnice IRIS-H, viz též 41. bod odůvodnění). Na rozdíl od článku 109 zákona LCH nevylučuje článek 46 stanov nemocnic IRIS-H ze schodku určité činnosti. Je však rovněž zřejmé, že výše vyrovnávací platby nemůže přesáhnout výši účetního schodku vzhledem k tomu, že je omezena na výsledek účetního období; |
| --- | --- |

—

výsledek, který je nutno pokrýt, je shodný s výsledkem v účetnictví nemocnice (týká se účetního schodku nemocnice jako celku, a proto obsahuje rovněž výsledky doplňkových činností nemocnice IRIS-H, viz též 41. bod odůvodnění). Na rozdíl od článku 109 zákona LCH nevylučuje článek 46 stanov nemocnic IRIS-H ze schodku určité činnosti. Je však rovněž zřejmé, že výše vyrovnávací platby nemůže přesáhnout výši účetního schodku vzhledem k tomu, že je omezena na výsledek účetního období;

| — | povinnost přispět k pokrytí schodku mají pouze společníci s pětinou hlasů na valné hromadě. V praxi to znamená, že toto pokrytí by měly zajišťovat pouze obce a střediska CPAS (262). |
| --- | --- |

—

povinnost přispět k pokrytí schodku mají pouze společníci s pětinou hlasů na valné hromadě. V praxi to znamená, že toto pokrytí by měly zajišťovat pouze obce a střediska CPAS (262).

262

| (220) | Vzhledem k tomu, že nemocnice IRIS-H poskytují pouze jednu službu obecného hospodářského zájmu a příslušné doplňkové činnosti, stanoví článek 46 stanov každé nemocnice IRIS-H jednoznačný vyrovnávací mechanismus, přičemž uvádí, že je nutno pokrýt výsledek za daný účetní rok (bez jakékoli výjimky). Tento výsledek se stanoví na jasném základě souboru účetních zásad, které se uplatňují stejně na veřejné i soukromé belgické nemocnice. Kromě toho je každá nemocnice (podle článků 80 až 85 zákona LCH) povinna jmenovat nezávislého auditora, který kontroluje její účetnictví a jeho výsledky (viz 49. bod odůvodnění). |
| --- | --- |

(220)

Vzhledem k tomu, že nemocnice IRIS-H poskytují pouze jednu službu obecného hospodářského zájmu a příslušné doplňkové činnosti, stanoví článek 46 stanov každé nemocnice IRIS-H jednoznačný vyrovnávací mechanismus, přičemž uvádí, že je nutno pokrýt výsledek za daný účetní rok (bez jakékoli výjimky). Tento výsledek se stanoví na jasném základě souboru účetních zásad, které se uplatňují stejně na veřejné i soukromé belgické nemocnice. Kromě toho je každá nemocnice (podle článků 80 až 85 zákona LCH) povinna jmenovat nezávislého auditora, který kontroluje její účetnictví a jeho výsledky (viz 49. bod odůvodnění).

| (221) | Požadavkem na pokrytí celého schodku nemocnic IRIS-H překračuje článek 46 stanov minimální požadavek na základě článku 109 zákona LCH. Důvodem pro toto celkové pokrytí schodku za plnění služby obecného hospodářského zájmu a příslušných doplňkových činností (263) je snaha místních bruselských orgánů zajistit průběžnou kontinuitu a životaschopnost nemocnic IRIS (viz 91. bod odůvodnění). Článek 46 spadá rovněž do logiky článku 61 zákona o CPAS a zní následovně:

  „Středisko může využívat spolupráce osob, institucí nebo služeb, které byly vytvořeny vládou nebo na základě soukromé iniciativy a mají prostředky nezbytné k realizaci různých potenciálních řešení při současném respektování svobodné volby zúčastněné strany.
  Středisko může nést případné náklady na tuto spolupráci, pokud již nejsou pokryty na základě jiného zákona, nařízení, smlouvy nebo soudního rozhodnutí.“ |
| --- | --- |

(221)

Požadavkem na pokrytí celého schodku nemocnic IRIS-H překračuje článek 46 stanov minimální požadavek na základě článku 109 zákona LCH. Důvodem pro toto celkové pokrytí schodku za plnění služby obecného hospodářského zájmu a příslušných doplňkových činností (263) je snaha místních bruselských orgánů zajistit průběžnou kontinuitu a životaschopnost nemocnic IRIS (viz 91. bod odůvodnění). Článek 46 spadá rovněž do logiky článku 61 zákona o CPAS a zní následovně:

263

„Středisko může využívat spolupráce osob, institucí nebo služeb, které byly vytvořeny vládou nebo na základě soukromé iniciativy a mají prostředky nezbytné k realizaci různých potenciálních řešení při současném respektování svobodné volby zúčastněné strany.

Středisko může nést případné náklady na tuto spolupráci, pokud již nejsou pokryty na základě jiného zákona, nařízení, smlouvy nebo soudního rozhodnutí.“

| (222) | A konečně, jak bylo vysvětleno výše (viz 22. a 44. bod odůvodnění), obce jsou povinny pokrývat schodek svých středisek CPAS. V důsledku toho přísluší konečná odpovědnost za pokrytí všech schodků veřejné nemocnice dané obci. |
| --- | --- |

(222)

A konečně, jak bylo vysvětleno výše (viz 22. a 44. bod odůvodnění), obce jsou povinny pokrývat schodek svých středisek CPAS. V důsledku toho přísluší konečná odpovědnost za pokrytí všech schodků veřejné nemocnice dané obci.

7.3.4.5.   Opatření k zamezení a vrácení jakéhokoli nadměrného vyrovnání

Opatření k zamezení a vrácení jakéhokoli nadměrného vyrovnání

| (223) | Jak je vysvětleno níže, vyrovnávací mechanismus schodků funguje tak, že riziko nadměrného vyrovnání je již v základu značně omezeno (viz 247. bod odůvodnění). Navíc zákon ze dne 14. listopadu 1983 (viz 248. až 250. bod odůvodnění) a zákon o CPAS (viz 251. a 252. bod odůvodnění) poskytují obcím nezbytné právní prostředky umožňující kontrolovat nadměrné vyrovnání, a případně zajistit navrácení nadměrého vyrovnání. |
| --- | --- |

(223)

Jak je vysvětleno níže, vyrovnávací mechanismus schodků funguje tak, že riziko nadměrného vyrovnání je již v základu značně omezeno (viz 247. bod odůvodnění). Navíc zákon ze dne 14. listopadu 1983 (viz 248. až 250. bod odůvodnění) a zákon o CPAS (viz 251. a 252. bod odůvodnění) poskytují obcím nezbytné právní prostředky umožňující kontrolovat nadměrné vyrovnání, a případně zajistit navrácení nadměrého vyrovnání.

7.3.4.6.   Odkaz na rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012

Odkaz na rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012

| (224) | Čl. 4 písm. f) rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 vyžaduje, aby pověření obsahovalo zejména odkaz na toto rozhodnutí. Čl. 10 písm. a) tohoto rozhodnutí stanoví přechodné období v trvání dvou let pro režimy podpor, které byly uvedeny v účinnost před 31. lednem 2012 a které byly slučitelné s vnitřním trhem v souladu s rozhodnutím o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005. Proto byl v tomto případě odkaz na rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 zaveden až v roce 2014. Konkrétně od roku 2014 každé rozhodnutí bruselských obcí provést platbu ve prospěch některé z nemocnic IRIS podle článku 46 stanov nemocnic IRIS odkazuje rovněž na rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012. Navíc je třeba uvést, že odkaz na rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 byl přidán k článku 108 aktuálního znění zákona LCH prostřednictvím zákona ze dne 10. dubna 2014 (264). Přesněji řečeno, tento článek vyžaduje, aby každé rozhodnutí týkající se částky z rozpočtu BMF, která musí být poskytnuta některé z nemocnic, obsahovalo výslovný odkaz na rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012. Komise proto konstatuje, že tato formální podmínka je splněna. |
| --- | --- |

(224)

Čl. 4 písm. f) rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 vyžaduje, aby pověření obsahovalo zejména odkaz na toto rozhodnutí. Čl. 10 písm. a) tohoto rozhodnutí stanoví přechodné období v trvání dvou let pro režimy podpor, které byly uvedeny v účinnost před 31. lednem 2012 a které byly slučitelné s vnitřním trhem v souladu s rozhodnutím o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005. Proto byl v tomto případě odkaz na rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 zaveden až v roce 2014. Konkrétně od roku 2014 každé rozhodnutí bruselských obcí provést platbu ve prospěch některé z nemocnic IRIS podle článku 46 stanov nemocnic IRIS odkazuje rovněž na rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012. Navíc je třeba uvést, že odkaz na rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 byl přidán k článku 108 aktuálního znění zákona LCH prostřednictvím zákona ze dne 10. dubna 2014 (264). Přesněji řečeno, tento článek vyžaduje, aby každé rozhodnutí týkající se částky z rozpočtu BMF, která musí být poskytnuta některé z nemocnic, obsahovalo výslovný odkaz na rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012. Komise proto konstatuje, že tato formální podmínka je splněna.

264

7.3.5.   Započtení pohledávek

Započtení pohledávek

| (225) | Druhou zásadní podmínkou slučitelnosti stanovenou v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 je, že výše vyrovnávací platby vyplacené za poskytování dané služby obecného hospodářského zájmu nepřesáhne rozsah nezbytný k pokrytí čistých nákladů vynaložených při plnění závazků veřejné služby, včetně přiměřeného zisku (265). Rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 definuje kromě toho způsob výpočtu čistých nákladů (konkrétně tak, že definuje příjmy a výdaje, které lze zohlednit), uvádí způsob určení přiměřeného zisku a vyžaduje, aby podnik, který vykonává hospodářské činnosti v rámci i mimo rámec služby obecného hospodářského zájmu, vykazoval ve vnitropodnikovém účetnictví odděleně činnosti spojené s poskytováním služby obecného hospodářského zájmu a jiné činnosti (266). |
| --- | --- |

(225)

Druhou zásadní podmínkou slučitelnosti stanovenou v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 je, že výše vyrovnávací platby vyplacené za poskytování dané služby obecného hospodářského zájmu nepřesáhne rozsah nezbytný k pokrytí čistých nákladů vynaložených při plnění závazků veřejné služby, včetně přiměřeného zisku (265). Rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 definuje kromě toho způsob výpočtu čistých nákladů (konkrétně tak, že definuje příjmy a výdaje, které lze zohlednit), uvádí způsob určení přiměřeného zisku a vyžaduje, aby podnik, který vykonává hospodářské činnosti v rámci i mimo rámec služby obecného hospodářského zájmu, vykazoval ve vnitropodnikovém účetnictví odděleně činnosti spojené s poskytováním služby obecného hospodářského zájmu a jiné činnosti (266).

265

266

| (226) | V tomto případě poskytují nemocnice IRIS-H pouze jednu službu obecného hospodářského zájmu a v omezené míře doplňkové činnosti související s touto službou obecného hospodářského zájmu, které byly popsány výše (viz 41. a 155. bod odůvodnění). Při provádění všech těchto činností (dané služby obecného hospodářského zájmu a omezených doplňkových činností) vznikají nemocnicím IRIS-H náklady, které jsou do značné míry (267) pokryty z různých veřejných a soukromých zdrojů popsaných výše (viz 46. bod odůvodnění). Jak je však uvedeno níže (viz tabulky 3 až 7), po většinu let od roku 1996 vznikal nemocnicím IRIS-H v důsledku provádění uvedených činností schodek. Komise se domnívá, že tyto schodky představují zbytkové čisté náklady (tj. tu část čistých nákladů, která nebyla pokryta ze zdrojů financování popsaných v 46. bodě odůvodnění) na danou službu obecného hospodářského zájmu a omezené doplňkové činnosti prováděné nemocnicemi IRIS-H. Vyrovnáváním těchto schodků obce pokrývají pouze zbytkové čisté náklady nemocnic IRIS-H vzniklé při poskytování dané služby obecného hospodářského zájmu a doplňkových činností, a nevytvářejí ani přiměřený zisk. Proto by v důsledku vyrovnávání schodků vzniklých nemocnicím IRIS-H již ze samé podstaty nemělo vzniknout a ani nevzniklo skutečné nadměrné vyrovnání (viz rovněž 234. a 245. bod odůvodnění níže). |
| --- | --- |

(226)

V tomto případě poskytují nemocnice IRIS-H pouze jednu službu obecného hospodářského zájmu a v omezené míře doplňkové činnosti související s touto službou obecného hospodářského zájmu, které byly popsány výše (viz 41. a 155. bod odůvodnění). Při provádění všech těchto činností (dané služby obecného hospodářského zájmu a omezených doplňkových činností) vznikají nemocnicím IRIS-H náklady, které jsou do značné míry (267) pokryty z různých veřejných a soukromých zdrojů popsaných výše (viz 46. bod odůvodnění). Jak je však uvedeno níže (viz tabulky 3 až 7), po většinu let od roku 1996 vznikal nemocnicím IRIS-H v důsledku provádění uvedených činností schodek. Komise se domnívá, že tyto schodky představují zbytkové čisté náklady (tj. tu část čistých nákladů, která nebyla pokryta ze zdrojů financování popsaných v 46. bodě odůvodnění) na danou službu obecného hospodářského zájmu a omezené doplňkové činnosti prováděné nemocnicemi IRIS-H. Vyrovnáváním těchto schodků obce pokrývají pouze zbytkové čisté náklady nemocnic IRIS-H vzniklé při poskytování dané služby obecného hospodářského zájmu a doplňkových činností, a nevytvářejí ani přiměřený zisk. Proto by v důsledku vyrovnávání schodků vzniklých nemocnicím IRIS-H již ze samé podstaty nemělo vzniknout a ani nevzniklo skutečné nadměrné vyrovnání (viz rovněž 234. a 245. bod odůvodnění níže).

267

| (227) | Podle článku 77 zákona LCH jsou všechny nemocnice povinny vést oddělené účetnictví, z něhož jsou zřejmé náklady na každou službu. Účetní zásady pro veřejné i soukromé nemocnice jsou stanoveny královskou vyhláškou ze dne 19. července 2007 (268). Podle této královské vyhlášky se činnosti jiné než úkoly nemocniční péče (tj. v tomto případě doplňkové činnosti popsané výše ve 41. a 155. bodě odůvodnění) musí zaznamenávat odděleně (přesněji musí být zařazeny pod účetní kódy 900 až 999, viz rovněž 49. bod odůvodnění). Komise obdržela od nezávislých auditorů jednotlivých nemocnic IRIS-H prohlášení potvrzující, že bylo uplatňováno oddělení účtů v souladu s požadavky belgického práva (269). V důsledku toho dospěla Komise k závěru, že povinnost vedení oddělených účtů stanovená v čl. 5 odst. 9 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 je splněna. |
| --- | --- |

(227)

Podle článku 77 zákona LCH jsou všechny nemocnice povinny vést oddělené účetnictví, z něhož jsou zřejmé náklady na každou službu. Účetní zásady pro veřejné i soukromé nemocnice jsou stanoveny královskou vyhláškou ze dne 19. července 2007 (268). Podle této královské vyhlášky se činnosti jiné než úkoly nemocniční péče (tj. v tomto případě doplňkové činnosti popsané výše ve 41. a 155. bodě odůvodnění) musí zaznamenávat odděleně (přesněji musí být zařazeny pod účetní kódy 900 až 999, viz rovněž 49. bod odůvodnění). Komise obdržela od nezávislých auditorů jednotlivých nemocnic IRIS-H prohlášení potvrzující, že bylo uplatňováno oddělení účtů v souladu s požadavky belgického práva (269). V důsledku toho dospěla Komise k závěru, že povinnost vedení oddělených účtů stanovená v čl. 5 odst. 9 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 je splněna.

268

269

| (228) | Jak je vysvětleno výše (viz 44. bod odůvodnění), podle článku 46 stanov nemocnic IRIS-H jsou bruselské obce a střediska CPAS povinny pokrýt celý účetní schodek svých nemocnic. Tato povinnost, která platí od okamžiku zřízení nemocnic IRIS-H, přesahuje rozsah částečného vyrovnávacího mechanismu schodků uvedeného v článku 109 zákona LCH (viz 47. bod odůvodnění). Vyrovnávací platba poskytnutá na základě článku 46 stanov nemocnic IRIS-H však nesmí nikdy překročit účetní schodek daného účetního období. A konečně článek 46 sice stanoví jednoznačnou povinnost vyrovnávání schodků, avšak neurčuje výslovně, kdy musí obce a CPAS finanční prostředky skutečně převést (270). |
| --- | --- |

(228)

Jak je vysvětleno výše (viz 44. bod odůvodnění), podle článku 46 stanov nemocnic IRIS-H jsou bruselské obce a střediska CPAS povinny pokrýt celý účetní schodek svých nemocnic. Tato povinnost, která platí od okamžiku zřízení nemocnic IRIS-H, přesahuje rozsah částečného vyrovnávacího mechanismu schodků uvedeného v článku 109 zákona LCH (viz 47. bod odůvodnění). Vyrovnávací platba poskytnutá na základě článku 46 stanov nemocnic IRIS-H však nesmí nikdy překročit účetní schodek daného účetního období. A konečně článek 46 sice stanoví jednoznačnou povinnost vyrovnávání schodků, avšak neurčuje výslovně, kdy musí obce a CPAS finanční prostředky skutečně převést (270).

270

| (229) | V praxi bylo to, kdy musí obce provést platbu ve prospěch nemocnic IRIS-H, vždy závislé na tom, zda dané obce měly v obecních pokladnách potřebné finanční prostředky. Vzhledem k tomu, že obce zpravidla dostatek finančních prostředků k dispozici neměly, měly tendenci vyrovnávací platby schodků nemocnic odkládat. Teoreticky je mohly odkládat až do doby, kdy federální veřejná správa veřejného zdraví určí schodek podle článku 109 zákona LCH, protože pak by jim nastala povinnost provést (částečnou) vyrovnávací platbu schodků nemocnic. Mezi okamžikem, kdy je známa výše účetního schodku, a výpočtem schodku podle článku 109 zákona LCH však mohla uplynout dlouhá doba (někdy až 10 let). To znamená, že v letech 1996 až 2002 se nemocnicím IRIS-H nahromadily obrovské schodky (přesahující 50 milionů EUR). Aby nemocnice IRIS pokryly tento rozdíl ve svém financování, byly nuceny vzít si bankovní úvěry, jejichž náklady schodek ještě více prohloubily. |
| --- | --- |

(229)

V praxi bylo to, kdy musí obce provést platbu ve prospěch nemocnic IRIS-H, vždy závislé na tom, zda dané obce měly v obecních pokladnách potřebné finanční prostředky. Vzhledem k tomu, že obce zpravidla dostatek finančních prostředků k dispozici neměly, měly tendenci vyrovnávací platby schodků nemocnic odkládat. Teoreticky je mohly odkládat až do doby, kdy federální veřejná správa veřejného zdraví určí schodek podle článku 109 zákona LCH, protože pak by jim nastala povinnost provést (částečnou) vyrovnávací platbu schodků nemocnic. Mezi okamžikem, kdy je známa výše účetního schodku, a výpočtem schodku podle článku 109 zákona LCH však mohla uplynout dlouhá doba (někdy až 10 let). To znamená, že v letech 1996 až 2002 se nemocnicím IRIS-H nahromadily obrovské schodky (přesahující 50 milionů EUR). Aby nemocnice IRIS pokryly tento rozdíl ve svém financování, byly nuceny vzít si bankovní úvěry, jejichž náklady schodek ještě více prohloubily.

| (230) | Obce si uvědomily, že tato situace je pro ně nevýhodná, protože nakonec musí v rámci krytí schodků zaplatit i úroky z těchto úvěrů; proto hodlaly nemocnicím IRIS-H platit rychleji a nečekat, až je federální veřejná správa veřejného zdraví přinutí schodek uhradit podle článku 109 zákona LCH. Vzhledem k nedostatku finančních prostředků na úrovni obcí musel zasáhnout region Brusel – hlavní město, aby jim tento postup umožnil. Region poskytl dotčeným obcím financování zejména 1) nepřímo prostřednictvím fondu FRBRTC (viz 231. bod odůvodnění) a 2) od roku 2003 rovněž přímo poskytováním zvláštních subvencí (viz 232. a 233. bod odůvodnění). To obcím umožnilo plnit povinnost vyrovnání schodku vůči nemocnicím IRIS-H rychleji, i když pouze částečně (271). Jak je vysvětleno výše (viz bod 7.1), region Brusel – hlavní město poskytoval a nadále poskytuje veřejné financování pouze dotčeným bruselským obcím, a nikoli nemocnicím IRIS-H. |
| --- | --- |

(230)

Obce si uvědomily, že tato situace je pro ně nevýhodná, protože nakonec musí v rámci krytí schodků zaplatit i úroky z těchto úvěrů; proto hodlaly nemocnicím IRIS-H platit rychleji a nečekat, až je federální veřejná správa veřejného zdraví přinutí schodek uhradit podle článku 109 zákona LCH. Vzhledem k nedostatku finančních prostředků na úrovni obcí musel zasáhnout region Brusel – hlavní město, aby jim tento postup umožnil. Region poskytl dotčeným obcím financování zejména 1) nepřímo prostřednictvím fondu FRBRTC (viz 231. bod odůvodnění) a 2) od roku 2003 rovněž přímo poskytováním zvláštních subvencí (viz 232. a 233. bod odůvodnění). To obcím umožnilo plnit povinnost vyrovnání schodku vůči nemocnicím IRIS-H rychleji, i když pouze částečně (271). Jak je vysvětleno výše (viz bod 7.1), region Brusel – hlavní město poskytoval a nadále poskytuje veřejné financování pouze dotčeným bruselským obcím, a nikoli nemocnicím IRIS-H.

271

| (231) | Schodky nemocnic IRIS-H v účetních letech 1996 až 2002 začaly obce vyrovnávat až od roku 2002 s pomocí finančních prostředků získaných od fondu FRBRTC. Vyrovnávání schodků za toto období bylo dokončeno až v roce 2008. Pro vyrovnání schodků zaznamenaných od roku 2003 již obce nemají k dispozici prostředky z fondu FRBRTC. |
| --- | --- |

(231)

Schodky nemocnic IRIS-H v účetních letech 1996 až 2002 začaly obce vyrovnávat až od roku 2002 s pomocí finančních prostředků získaných od fondu FRBRTC. Vyrovnávání schodků za toto období bylo dokončeno až v roce 2008. Pro vyrovnání schodků zaznamenaných od roku 2003 již obce nemají k dispozici prostředky z fondu FRBRTC.

| (232) | Počínaje účetním rokem 2003 začal region Brusel – hlavní město poskytovat obcím v průměru 10 milionů EUR ročně (přesné částky viz tabulku č. 2 níže) v podobě zvláštních subvencí. Každá obec pak zase uhradila svou část této zvláštní subvence zpravidla počátkem následujícího roku na základě odhadovaného schodku příslušné nemocnice (například na začátku roku 2015 za účetní rok 2014). Tento schodek se odhaduje na základě auditu činností dané nemocnice a výhledového výsledku za prvních devět měsíců daného roku. Do šesti měsíců od konce účetního období (tj. do konce června) schvaluje valná hromada každé nemocnice IRIS-H účetní závěrku nemocnice a přijme konečný účetní schodek. Výše účetního schodku zbývající po uhrazení části zvláštní subvence se likviduje v závislosti na finančních prostředcích, které jsou k dispozici v obecních pokladnách. Tento proces likvidace může potrvat několik dalších let a nemocnice IRIS-H měly v průběhu celého posuzovaného období (1996–2014) neustále neuhrazené platby od obcí [podrobnosti ohledně dosud nesplacených částek viz tabulky v 234. bodě odůvodnění].

  Tabulka č. 2


  Platby (financované na základě zvláštní subvence) obcí ve prospěch nemocnic IRIS-H












  (v EUR) |
| --- | --- |
| Rok | CHU St. Pierre | CHU Brugmann | HIS | HUDERF | Institut Bordet | Celkem |
| 2003 | 1 620 000 | 1 770 000 | 3 765 000 | 820 000 | 2 025 000 | 10 000 000 |
| 2004 | 1 541 775 | 1 457 000 | 3 765 000 | 781 981 | 1 321 316 | 8 867 072 |
| 2005 | 2 132 928 | 3 657 000 | 3 765 000 | 778 000 | 800 000 | 11 132 928 |
| 2006 | — | 3 657 000 | 3 765 000 | 778 000 | 1 800 000 | 10 000 000 |
| 2007 | 278 330 | 4 125 610 | 3 765 000 | 622 529 | 1 208 531 | 10 000 000 |
| 2008 | 308 367 | 3 999 767 | 3 765 000 | 871 350 | 1 055 516 | 10 000 000 |
| 2009 | 490 002 | 3 231 504 | 3 765 000 | 1 246 998 | 1 266 496 | 10 000 000 |
| 2010 | 565 440 | 3 644 432 | 3 388 500 | 1 401 628 | — | 9 000 000 |
| 2011 | 654 580 | 3 206 932 | 3 576 750 | 1 220 232 | 841 506 | 9 500 000 |
| 2012 | 1 091 761 | 3 380 656 | 3 765 000 | 945 316 | 817 267 | 10 000 000 |
| 2013 | 1 826 753 | 2 500 348 | 3 765 000 | 635 966 | 1 271 933 | 10 000 000 |
| 2014 | 1 390 000 | 2 847 000 | 3 765 000 | 618 000 | 1 380 000 | 10 000 000 |
| Celkem | 11 899 936 | 37 477 249 | 44 615 250 | 10 720 000 | 13 787 565 | 118 500 000 |

(232)

Počínaje účetním rokem 2003 začal region Brusel – hlavní město poskytovat obcím v průměru 10 milionů EUR ročně (přesné částky viz tabulku č. 2 níže) v podobě zvláštních subvencí. Každá obec pak zase uhradila svou část této zvláštní subvence zpravidla počátkem následujícího roku na základě odhadovaného schodku příslušné nemocnice (například na začátku roku 2015 za účetní rok 2014). Tento schodek se odhaduje na základě auditu činností dané nemocnice a výhledového výsledku za prvních devět měsíců daného roku. Do šesti měsíců od konce účetního období (tj. do konce června) schvaluje valná hromada každé nemocnice IRIS-H účetní závěrku nemocnice a přijme konečný účetní schodek. Výše účetního schodku zbývající po uhrazení části zvláštní subvence se likviduje v závislosti na finančních prostředcích, které jsou k dispozici v obecních pokladnách. Tento proces likvidace může potrvat několik dalších let a nemocnice IRIS-H měly v průběhu celého posuzovaného období (1996–2014) neustále neuhrazené platby od obcí [podrobnosti ohledně dosud nesplacených částek viz tabulky v 234. bodě odůvodnění].

Tabulka č. 2

Tabulka č. 2

Platby (financované na základě zvláštní subvence) obcí ve prospěch nemocnic IRIS-H

Platby (financované na základě zvláštní subvence) obcí ve prospěch nemocnic IRIS-H

(v EUR)

Rok

CHU St. Pierre

CHU Brugmann

HIS

HUDERF

Institut Bordet

Celkem

2003

2003

1 620 000

1 770 000

3 765 000

820 000

2 025 000

10 000 000

10 000 000

2004

2004

1 541 775

1 457 000

3 765 000

781 981

1 321 316

8 867 072

8 867 072

2005

2005

2 132 928

3 657 000

3 765 000

778 000

800 000

11 132 928

11 132 928

2006

2006

—

3 657 000

3 765 000

778 000

1 800 000

10 000 000

10 000 000

2007

2007

278 330

4 125 610

3 765 000

622 529

1 208 531

10 000 000

10 000 000

2008

2008

308 367

3 999 767

3 765 000

871 350

1 055 516

10 000 000

10 000 000

2009

2009

490 002

3 231 504

3 765 000

1 246 998

1 266 496

10 000 000

10 000 000

2010

2010

565 440

3 644 432

3 388 500

1 401 628

—

9 000 000

9 000 000

2011

2011

654 580

3 206 932

3 576 750

1 220 232

841 506

9 500 000

9 500 000

2012

2012

1 091 761

3 380 656

3 765 000

945 316

817 267

10 000 000

10 000 000

2013

2013

1 826 753

2 500 348

3 765 000

635 966

1 271 933

10 000 000

10 000 000

2014

2014

1 390 000

2 847 000

3 765 000

618 000

1 380 000

10 000 000

10 000 000

Celkem

Celkem

11 899 936

11 899 936

37 477 249

37 477 249

44 615 250

44 615 250

10 720 000

10 720 000

13 787 565

13 787 565

118 500 000

118 500 000

| (233) | Z hlediska účetnictví byla část zvláštní subvence v některých letech přímo zohledněna ve výsledku nemocnice (a tak snížila zbývající schodek), zatímco v jiných letech byla tato částka zohledněna jako vyrovnávací platba schodku (tj. při rozdělování výsledku). Navíc v roce 2004 nemocnice CHU Saint-Pierre účtovala se zpožděním, takže její část zvláštní subvence byla zaúčtována až v následujícím roce. To vysvětluje, proč celková výše zvláštní subvence pro všech pět nemocnic IRIS-H činila v roce 2004 pouze 8 867 072 EUR, zatímco v roce 2005 to bylo 11 132 928 EUR, tj. celkem 20 milionů EUR (nebo 10 milionů EUR ročně, jak bylo stanoveno). Navzdory těmto rozdílům v účtování bylo vždy hlavní zásadou těchto plateb poskytnout rychlé (a zpravidla částečné) vyrovnání tohoto schodku, aniž by došlo k nadměrnému vyrovnání (viz zbývající část tohoto oddílu). |
| --- | --- |

(233)

Z hlediska účetnictví byla část zvláštní subvence v některých letech přímo zohledněna ve výsledku nemocnice (a tak snížila zbývající schodek), zatímco v jiných letech byla tato částka zohledněna jako vyrovnávací platba schodku (tj. při rozdělování výsledku). Navíc v roce 2004 nemocnice CHU Saint-Pierre účtovala se zpožděním, takže její část zvláštní subvence byla zaúčtována až v následujícím roce. To vysvětluje, proč celková výše zvláštní subvence pro všech pět nemocnic IRIS-H činila v roce 2004 pouze 8 867 072 EUR, zatímco v roce 2005 to bylo 11 132 928 EUR, tj. celkem 20 milionů EUR (nebo 10 milionů EUR ročně, jak bylo stanoveno). Navzdory těmto rozdílům v účtování bylo vždy hlavní zásadou těchto plateb poskytnout rychlé (a zpravidla částečné) vyrovnání tohoto schodku, aniž by došlo k nadměrnému vyrovnání (viz zbývající část tohoto oddílu).

| (234) | Tabulky č. 3 až 7 níže uvádějí pro každou z těchto pěti nemocnic IRIS-H účetní schodky zaúčtované v jednotlivých letech (souhrnná výše těchto schodků za období 1996–2014 činí téměř 250 milionů EUR) a platby provedené obcemi v jednotlivých letech (tyto platby se mohou týkat schodků z předchozích let). Tabulky č. 3 až 7 uvádějí data (tj. roky), kdy obce provedly platby určené k vyrovnání schodků jednotlivých nemocnic IRIS-H, ale nespecifikují, kterých let se tyto platby týkaly (272). Tyto tabulky také ilustrují nahromadění schodků v průběhu období 1996–2002 a opožďování plateb ze strany obcí. Kromě toho je zřejmé, že v období 1996–2014 jednotlivé předmětné obce nemocnicím IRIS-H trvale dlužily významné částky v souvislosti s vyrovnáváním schodků. Dosud nesplacená částka všech pěti nemocnic IRIS-H jako celku do konce roku 2014 převyšovala 15 milionů EUR. V této souvislosti je třeba zdůraznit, že pokud nemocnice IRIS-H vytvoří zisk, tento zisk se nerozděluje a je použit k pokrytí schodků vzniklých v minulosti nebo těch, které vzniknou v budoucnosti, čímž se sníží nutnost zásahu obcí. A v neposlední řadě z těchto tabulek rovněž jednoznačně vyplývá, že jak tvrdí belgické orgány (viz 89. bod odůvodnění), a v rozporu s tím, co uvádějí stěžovatelé, neexistuje mechanismus zálohových plateb (viz 55. bod odůvodnění). Platby obcí jsou fakticky prováděny se značným zpožděním oproti okamžiku, kdy byl schodek zaúčtován a kdy začala platit povinnost podle článku 46 stanov nemocnic IRIS-H. V důsledku toho nelze mít za to, že datum vyrovnávacích plateb schodků za plnění služby obecného hospodářského zájmu představuje zvýhodnění nemocnic IRIS-H.

  Tabulka č. 3


  Datum plateb schodku a dosud nesplacená částka nemocnice CHU Saint– Pierre









  (v EUR) |
| --- | --- |
| CHU Saint– Pierre | Účetní schodek | Platby obce | Dosud nesplacená částka |
| 1996 | – 5 737 856 | 0 | – 5 737 856 |
| 1997 | – 6 754 920 | 0 | – 12 492 776 |
| 1998 | – 3 696 235 | 0 | – 16 189 011 |
| 1999 | – 752 234 | 0 | – 16 941 245 |
| 2000 | – 1 072 993 | 0 | – 18 014 238 |
| 2001 | – 1 416 937 | 0 | – 19 431 174 |
| 2002 | – 2 914 245 | 3 368 351 | – 18 977 068 |
| 2003 | – 2 629 012 | 4 925 162 | – 16 680 918 |
| 2004 | – 1 541 775 | 11 571 300 | – 6 651 393 |
| 2005 | – 2 248 399 | 1 000 000 | – 7 899 792 |
| 2006 | 98 114 | 2 886 635 | – 4 915 043 |
| 2007 | – 774 755 | 2 217 900 | – 3 471 897 |
| 2008 | – 1 054 119 | 2 356 333 | – 2 169 683 |
| 2009 | – 1 000 933 | 490 002 | – 2 680 614 |
| 2010 | – 1 576 429 | 565 440 | – 3 691 602 |
| 2011 | – 949 668 | 654 580 | – 3 986 690 |
| 2012 | – 1 079 200 | 1 091 761 | – 3 974 129 |
| 2013 | – 1 880 205 | 1 826 753 | – 4 027 580 |
| 2014 | – 1 441 778 | 1 900 931 | – 3 568 427 |
| Celkem | – 38 423 575 | 34 855 148 | – 3 568 427 |

(234)

Tabulky č. 3 až 7 níže uvádějí pro každou z těchto pěti nemocnic IRIS-H účetní schodky zaúčtované v jednotlivých letech (souhrnná výše těchto schodků za období 1996–2014 činí téměř 250 milionů EUR) a platby provedené obcemi v jednotlivých letech (tyto platby se mohou týkat schodků z předchozích let). Tabulky č. 3 až 7 uvádějí data (tj. roky), kdy obce provedly platby určené k vyrovnání schodků jednotlivých nemocnic IRIS-H, ale nespecifikují, kterých let se tyto platby týkaly (272). Tyto tabulky také ilustrují nahromadění schodků v průběhu období 1996–2002 a opožďování plateb ze strany obcí. Kromě toho je zřejmé, že v období 1996–2014 jednotlivé předmětné obce nemocnicím IRIS-H trvale dlužily významné částky v souvislosti s vyrovnáváním schodků. Dosud nesplacená částka všech pěti nemocnic IRIS-H jako celku do konce roku 2014 převyšovala 15 milionů EUR. V této souvislosti je třeba zdůraznit, že pokud nemocnice IRIS-H vytvoří zisk, tento zisk se nerozděluje a je použit k pokrytí schodků vzniklých v minulosti nebo těch, které vzniknou v budoucnosti, čímž se sníží nutnost zásahu obcí. A v neposlední řadě z těchto tabulek rovněž jednoznačně vyplývá, že jak tvrdí belgické orgány (viz 89. bod odůvodnění), a v rozporu s tím, co uvádějí stěžovatelé, neexistuje mechanismus zálohových plateb (viz 55. bod odůvodnění). Platby obcí jsou fakticky prováděny se značným zpožděním oproti okamžiku, kdy byl schodek zaúčtován a kdy začala platit povinnost podle článku 46 stanov nemocnic IRIS-H. V důsledku toho nelze mít za to, že datum vyrovnávacích plateb schodků za plnění služby obecného hospodářského zájmu představuje zvýhodnění nemocnic IRIS-H.

272

Tabulka č. 3

Tabulka č. 3

Datum plateb schodku a dosud nesplacená částka nemocnice CHU Saint– Pierre

Datum plateb schodku a dosud nesplacená částka nemocnice CHU Saint– Pierre

(v EUR)

CHU Saint– Pierre

Účetní schodek

Platby obce

Dosud nesplacená částka

1996

1996

– 5 737 856

0

– 5 737 856

1997

1997

– 6 754 920

0

– 12 492 776

1998

1998

– 3 696 235

0

– 16 189 011

1999

1999

– 752 234

0

– 16 941 245

2000

2000

– 1 072 993

0

– 18 014 238

2001

2001

– 1 416 937

0

– 19 431 174

2002

2002

– 2 914 245

3 368 351

– 18 977 068

2003

2003

– 2 629 012

4 925 162

– 16 680 918

2004

2004

– 1 541 775

11 571 300

– 6 651 393

2005

2005

– 2 248 399

1 000 000

– 7 899 792

2006

2006

98 114

2 886 635

– 4 915 043

2007

2007

– 774 755

2 217 900

– 3 471 897

2008

2008

– 1 054 119

2 356 333

– 2 169 683

2009

2009

– 1 000 933

490 002

– 2 680 614

2010

2010

– 1 576 429

565 440

– 3 691 602

2011

2011

– 949 668

654 580

– 3 986 690

2012

2012

– 1 079 200

1 091 761

– 3 974 129

2013

2013

– 1 880 205

1 826 753

– 4 027 580

2014

2014

– 1 441 778

1 900 931

– 3 568 427

Celkem

Celkem

– 38 423 575

– 38 423 575

34 855 148

34 855 148

– 3 568 427

– 3 568 427

Tabulka č. 4

Tabulka č. 4

Datum plateb schodku a dosud nesplacená částka nemocnice CHU Brugmann
   (273)

Datum plateb schodku a dosud nesplacená částka nemocnice CHU Brugmann

273

| (v EUR) |
| --- |
| CHU Brugmann | Účetní schodek | Platby obce | Dosud nesplacená částka |
| 1996 | Neuvedeno. | Neuvedeno. | Neuvedeno. |
| 1997 | Neuvedeno. | Neuvedeno. | Neuvedeno. |
| 1998 | Neuvedeno. | Neuvedeno. | Neuvedeno. |
| 1999 | – 508 171 | 0 | – 508 171 |
| 2000 | – 3 755 229 | 0 | – 4 263 399 |
| 2001 | – 5 440 039 | 0 | – 9 703 438 |
| 2002 | – 1 976 934 | 0 | – 11 680 371 |
| 2003 | – 1 697 238 | 1 770 000 | – 11 607 609 |
| 2004 | – 1 442 292 | 1 457 000 | – 11 592 901 |
| 2005 | – 7 413 186 | 4 404 420 | – 14 601 667 |
| 2006 | – 14 180 725 | 10 893 584 | – 17 888 808 |
| 2007 | – 6 954 466 | 10 151 330 | – 14 691 944 |
| 2008 | – 6 308 290 | 6 699 647 | – 14 300 587 |
| 2009 | – 6 228 859 | 3 231 504 | – 17 297 942 |
| 2010 | – 5 011 208 | 3 644 432 | – 18 664 719 |
| 2011 | – 2 982 442 | 3 224 315 | – 18 422 846 |
| 2012 | – 2 945 806 | 16 219 985 | – 5 148 666 |
| 2013 | – 2 799 788 | 7 090 156 | – 858 298 |
| 2014 | – 2 923 714 | 2 847 000 | – 935 012 |
| Celkem | – 72 568 385 | 71 633 373 | – 935 012 |

(v EUR)

CHU Brugmann

Účetní schodek

Platby obce

Dosud nesplacená částka

1996

1996

Neuvedeno.

Neuvedeno.

Neuvedeno.

1997

1997

Neuvedeno.

Neuvedeno.

Neuvedeno.

1998

1998

Neuvedeno.

Neuvedeno.

Neuvedeno.

1999

1999

– 508 171

0

– 508 171

2000

2000

– 3 755 229

0

– 4 263 399

2001

2001

– 5 440 039

0

– 9 703 438

2002

2002

– 1 976 934

0

– 11 680 371

2003

2003

– 1 697 238

1 770 000

– 11 607 609

2004

2004

– 1 442 292

1 457 000

– 11 592 901

2005

2005

– 7 413 186

4 404 420

– 14 601 667

2006

2006

– 14 180 725

10 893 584

– 17 888 808

2007

2007

– 6 954 466

10 151 330

– 14 691 944

2008

2008

– 6 308 290

6 699 647

– 14 300 587

2009

2009

– 6 228 859

3 231 504

– 17 297 942

2010

2010

– 5 011 208

3 644 432

– 18 664 719

2011

2011

– 2 982 442

3 224 315

– 18 422 846

2012

2012

– 2 945 806

16 219 985

– 5 148 666

2013

2013

– 2 799 788

7 090 156

– 858 298

2014

2014

– 2 923 714

2 847 000

– 935 012

Celkem

Celkem

– 72 568 385

– 72 568 385

71 633 373

71 633 373

– 935 012

– 935 012

Tabulka č. 5

Tabulka č. 5

Datum plateb schodku a dosud nesplacená částka nemocnice HUDERF

Datum plateb schodku a dosud nesplacená částka nemocnice HUDERF

| (v EUR) |
| --- |
| HUDERF | Účetní schodek | Platby obce | Dosud nesplacená částka |
| 1996 | – 1 505 830 | 0 | – 1 505 830 |
| 1997 | – 1 026 881 | 0 | – 2 532 711 |
| 1998 | – 245 113 | 0 | – 2 777 825 |
| 1999 | 1 642 | 0 | – 2 776 183 |
| 2000 | – 484 951 | 0 | – 3 261 134 |
| 2001 | – 1 218 954 | 0 | – 4 480 088 |
| 2002 | – 479 490 | 883 192 | – 4 076 386 |
| 2003 | – 1 117 778 | 1 583 539 | – 3 610 625 |
| 2004 | – 781 981 | 1 863 863 | – 2 528 742 |
| 2005 | – 1 279 230 | 778 000 | – 3 029 973 |
| 2006 | – 2 494 074 | 1 605 532 | – 3 918 515 |
| 2007 | – 2 687 621 | 1 688 424 | – 4 917 712 |
| 2008 | – 2 314 050 | 1 208 667 | – 6 023 095 |
| 2009 | – 1 868 670 | 1 246 998 | – 6 644 767 |
| 2010 | – 1 823 049 | 1 401 628 | – 7 066 187 |
| 2011 | – 1 620 663 | 1 220 232 | – 7 466 618 |
| 2012 | – 945 316 | 5 525 711 | – 2 886 223 |
| 2013 | – 528 779 | 635 966 | – 2 779 036 |
| 2014 | – 618 000 | 2 682 372 | – 714 664 |
| Celkem | – 23 038 788 | 22 324 124 | – 714 664 |

(v EUR)

HUDERF

Účetní schodek

Platby obce

Dosud nesplacená částka

1996

1996

– 1 505 830

0

– 1 505 830

1997

1997

– 1 026 881

0

– 2 532 711

1998

1998

– 245 113

0

– 2 777 825

1999

1999

1 642

0

– 2 776 183

2000

2000

– 484 951

0

– 3 261 134

2001

2001

– 1 218 954

0

– 4 480 088

2002

2002

– 479 490

883 192

– 4 076 386

2003

2003

– 1 117 778

1 583 539

– 3 610 625

2004

2004

– 781 981

1 863 863

– 2 528 742

2005

2005

– 1 279 230

778 000

– 3 029 973

2006

2006

– 2 494 074

1 605 532

– 3 918 515

2007

2007

– 2 687 621

1 688 424

– 4 917 712

2008

2008

– 2 314 050

1 208 667

– 6 023 095

2009

2009

– 1 868 670

1 246 998

– 6 644 767

2010

2010

– 1 823 049

1 401 628

– 7 066 187

2011

2011

– 1 620 663

1 220 232

– 7 466 618

2012

2012

– 945 316

5 525 711

– 2 886 223

2013

2013

– 528 779

635 966

– 2 779 036

2014

2014

– 618 000

2 682 372

– 714 664

Celkem

Celkem

– 23 038 788

– 23 038 788

22 324 124

22 324 124

– 714 664

– 714 664

Tabulka č. 6

Tabulka č. 6

Datum plateb schodku a dosud nesplacená částka nemocnice Institut Bordet

Datum plateb schodku a dosud nesplacená částka nemocnice Institut Bordet

| (v EUR) |
| --- |
| Institut Bordet | Účetní schodek | Platby obcí | Dosud nesplacená částka |
| 1996 | 752 505 | 0 | 752 505 |
| 1997 | 170 241 | 0 | 922 745 |
| 1998 | 41 349 | 0 | 964 094 |
| 1999 | 44 371 | 0 | 1 008 465 |
| 2000 | 5 439 | 0 | 1 013 904 |
| 2001 | 154 518 | 0 | 1 168 423 |
| 2002 | – 4 929 106 | 0 | – 3 760 683 |
| 2003 | – 4 916 506 | 2 025 000 | – 6 652 189 |
| 2004 | – 2 001 995 | 1 321 316 | – 7 332 868 |
| 2005 | – 771 467 | 800 000 | – 7 304 335 |
| 2006 | – 1 817 630 | 1 800 000 | – 7 321 966 |
| 2007 | – 1 874 162 | 2 673 741 | – 6 522 386 |
| 2008 | – 1 624 347 | 4 519 412 | – 3 627 322 |
| 2009 | – 688 005 | 1 266 496 | – 3 048 830 |
| 2010 | – 655 634 | 0 | – 3 704 465 |
| 2011 | – 838 644 | 841 506 | – 3 701 602 |
| 2012 | – 833 460 | 4 465 110 | – 69 952 |
| 2013 | – 2 551 468 | 1 271 933 | – 1 349 487 |
| 2014 | – 1 943 857 | 2 023 112 | – 1 270 232 |
| Celkem | – 24 277 858 | 23 007 626 | – 1 270 232 |

(v EUR)

Institut Bordet

Účetní schodek

Platby obcí

Dosud nesplacená částka

1996

1996

752 505

0

752 505

1997

1997

170 241

0

922 745

1998

1998

41 349

0

964 094

1999

1999

44 371

0

1 008 465

2000

2000

5 439

0

1 013 904

2001

2001

154 518

0

1 168 423

2002

2002

– 4 929 106

0

– 3 760 683

2003

2003

– 4 916 506

2 025 000

– 6 652 189

2004

2004

– 2 001 995

1 321 316

– 7 332 868

2005

2005

– 771 467

800 000

– 7 304 335

2006

2006

– 1 817 630

1 800 000

– 7 321 966

2007

2007

– 1 874 162

2 673 741

– 6 522 386

2008

2008

– 1 624 347

4 519 412

– 3 627 322

2009

2009

– 688 005

1 266 496

– 3 048 830

2010

2010

– 655 634

0

– 3 704 465

2011

2011

– 838 644

841 506

– 3 701 602

2012

2012

– 833 460

4 465 110

– 69 952

2013

2013

– 2 551 468

1 271 933

– 1 349 487

2014

2014

– 1 943 857

2 023 112

– 1 270 232

Celkem

Celkem

– 24 277 858

– 24 277 858

23 007 626

23 007 626

– 1 270 232

– 1 270 232

Tabulka č. 7

Tabulka č. 7

Datum plateb schodku a dosud nesplacená částka nemocnic HIS
   (274)

Datum plateb schodku a dosud nesplacená částka nemocnic HIS

274

| (v EUR) |
| --- |
| HIS | Účetní schodek | Platby obce | Dosud nesplacená částka |
| 1996 | Neuvedeno. | Neuvedeno. | Neuvedeno. |
| 1997 | Neuvedeno. | Neuvedeno. | Neuvedeno. |
| 1998 | Neuvedeno. | Neuvedeno. | Neuvedeno. |
| 1999 | – 1 248 404 | 0 | – 1 248 404 |
| 2000 | – 7 220 971 | 0 | – 8 469 375 |
| 2001 | – 14 782 680 | 0 | – 23 252 055 |
| 2002 | – 12 978 574 | 416 079 | – 35 814 550 |
| 2003 | – 7 990 196 | 6 018 822 | – 37 785 924 |
| 2004 | – 5 941 987 | 13 425 604 | – 30 302 307 |
| 2005 | – 4 440 896 | 3 765 000 | – 30 978 203 |
| 2006 | – 5 022 247 | 12 622 542 | – 23 377 907 |
| 2007 | – 3 882 170 | 10 885 280 | – 16 374 797 |
| 2008 | – 3 779 570 | 10 885 190 | – 9 269 178 |
| 2009 | – 3 774 545 | 3 765 000 | – 9 278 722 |
| 2010 | – 3 387 655 | 3 388 500 | – 9 277 877 |
| 2011 | – 3 572 694 | 3 576 750 | – 9 273 821 |
| 2012 | – 3 767 190 | 3 765 000 | – 9 276 011 |
| 2013 | – 3 761 761 | 3 765 000 | – 9 272 772 |
| 2014 | – 3 760 497 | 3 765 000 | – 9 268 269 |
| Celkem | – 89 312 036 | 80 043 767 | – 9 268 269 |

(v EUR)

HIS

Účetní schodek

Platby obce

Dosud nesplacená částka

1996

1996

Neuvedeno.

Neuvedeno.

Neuvedeno.

1997

1997

Neuvedeno.

Neuvedeno.

Neuvedeno.

1998

1998

Neuvedeno.

Neuvedeno.

Neuvedeno.

1999

1999

– 1 248 404

0

– 1 248 404

2000

2000

– 7 220 971

0

– 8 469 375

2001

2001

– 14 782 680

0

– 23 252 055

2002

2002

– 12 978 574

416 079

– 35 814 550

2003

2003

– 7 990 196

6 018 822

– 37 785 924

2004

2004

– 5 941 987

13 425 604

– 30 302 307

2005

2005

– 4 440 896

3 765 000

– 30 978 203

2006

2006

– 5 022 247

12 622 542

– 23 377 907

2007

2007

– 3 882 170

10 885 280

– 16 374 797

2008

2008

– 3 779 570

10 885 190

– 9 269 178

2009

2009

– 3 774 545

3 765 000

– 9 278 722

2010

2010

– 3 387 655

3 388 500

– 9 277 877

2011

2011

– 3 572 694

3 576 750

– 9 273 821

2012

2012

– 3 767 190

3 765 000

– 9 276 011

2013

2013

– 3 761 761

3 765 000

– 9 272 772

2014

2014

– 3 760 497

3 765 000

– 9 268 269

Celkem

Celkem

– 89 312 036

– 89 312 036

80 043 767

80 043 767

– 9 268 269

– 9 268 269

| (235) | V praxi má vyrovnání schodku podle článku 46 stanov nemocnic IRIS přednost před vyrovnáním schodku podle článku 109 zákona LCH. Poté, co federální ministr zdravotnictví stanoví výši schodku podle článku 109 zákona LCH (viz 47. bod odůvodnění), je obci zaslán dopis a její banka obdrží příkaz okamžitě uhradit tuto částku předmětné nemocnici s přihlédnutím k případným vyrovnávacím platbám schodku, které obec již provedla ve prospěch dané nemocnice podle článku 46 jejích stanov. Obce a nemocnice IRIS se navíc dohodly na tom, že nemocnice IRIS obcím okamžitě vrátí částky, které jim byly vyplaceny podle článku 109 zákona LCH, s cílem zabránit jakémukoli dvojímu pokrytí téhož schodku. V této souvislosti obdržela Komise od banky Belfius, která slouží jako banka obcí, dopis a tabulku potvrzující, že tyto platby byly prováděny okamžitě za každý rok a u všech pěti nemocnic IRIS, a dvojí pokrytí schodku je tudíž vyloučeno. Níže uvedená tabulka č. 8 poskytuje celkový přehled o všech výších vyrovnávacích plateb „schodku podle článku 109 zákona LCH“, které obce uhradily nemocnicím IRIS a které byly okamžitě vráceny, takže se tyto transakce vzájemně vyrušily. V důsledku této skutečnosti nezískaly nemocnice IRIS na základě těchto plateb podle článku 109 zákona LCH žádné zvýhodnění a pro další posuzování podle tohoto rozhodnutí je relevantní pouze vyrovnávací platba schodku podle článku 46 stanov nemocnic IRIS. Tabulka 8 zahrnuje pouze platby do účetního roku 2006 vzhledem k tomu, že se v současnosti jedná o poslední rok, pro který federální veřejná správa veřejného zdraví stanovila výši schodku podle článku 109 zákona LCH. To svědčí o významném zpoždění, ke kterému v praxi dochází při úhradě vyrovnávací platby tohoto schodku v rámci mechanismu článku 109 zákona LCH, a vysvětluje to rovněž, proč jej nemocnice IRIS nepoužívají (a tudíž vracejí tuto vyrovnávací platbu ihned po jejím obdržení). Vyrovnávací platba podle článku 46 stanov nemocnic IRIS skutečně funguje jako rychlejší mechanismus (zejména po zavedení zvláštních subvencí pro obce, viz 232. bod odůvodnění) než mechanismus podle článku 109 zákona LCH. Pokrytí schodku podle článku 46 stanov nemocnic IRIS navíc přesahuje rámec částečného krytí schodku podle článku 109 zákona LCH (viz 47. a 48. bod odůvodnění), protože vyrovnává účetní schodek vykázaný nemocnicemi IRIS v plné výši. Ze všech těchto důvodů se toto rozhodnutí zabývá pouze posuzováním vyrovnávacího mechanismu podle článku 46 a již neposuzuje vyrovnávací mechanismus schodku podle článku 109 zákona LCH, na rozdíl od zrušeného rozhodnutí Komise z roku 2009, které posuzovalo mechanismus uvedený v článku 109 zákona LCH.

  Tabulka č. 8


  Celkový přehled výše schodku podle článku 109 zákona LCH
   (275)
  , které byly vyplaceny a okamžitě vráceny (stav k 9. listopadu 2015)











  (v EUR) |
| --- | --- |
| | CHU St. Pierre | CHU Brugmann | HIS | HUDERF | Institut Bordet |
| 1996 | 560 322,61 | 0 | 2 727 844,19 | 0 | 0 |
| 1997 | 0 | 0 | 3 051 321,12 | 0 | 0 |
| 1998 | 0 | 0 | 553 331 | 0 | 0 |
| 1999 | 0 | 781 686,52 | 345 176,04 | 0 | 0 |
| 2000 | 1 019 647,97 | 0 | 0 | 0 | 2 483 585,21 |
| 2001 | 0 | 2 511 189,37 | 126 193,12 | 263 390,41 | 4 681 594,58 |
| 2002 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2003 | 0 | 0 | 3 658 304,97 | 0 | 1 699 065,20 |
| 2004 | 0 | 0 | 0 | 0 | 705 798,98 |
| 2005 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2006 | 0 | 5 727 775,67 | 0 | 384 527,59 | 0 |

(235)

V praxi má vyrovnání schodku podle článku 46 stanov nemocnic IRIS přednost před vyrovnáním schodku podle článku 109 zákona LCH. Poté, co federální ministr zdravotnictví stanoví výši schodku podle článku 109 zákona LCH (viz 47. bod odůvodnění), je obci zaslán dopis a její banka obdrží příkaz okamžitě uhradit tuto částku předmětné nemocnici s přihlédnutím k případným vyrovnávacím platbám schodku, které obec již provedla ve prospěch dané nemocnice podle článku 46 jejích stanov. Obce a nemocnice IRIS se navíc dohodly na tom, že nemocnice IRIS obcím okamžitě vrátí částky, které jim byly vyplaceny podle článku 109 zákona LCH, s cílem zabránit jakémukoli dvojímu pokrytí téhož schodku. V této souvislosti obdržela Komise od banky Belfius, která slouží jako banka obcí, dopis a tabulku potvrzující, že tyto platby byly prováděny okamžitě za každý rok a u všech pěti nemocnic IRIS, a dvojí pokrytí schodku je tudíž vyloučeno. Níže uvedená tabulka č. 8 poskytuje celkový přehled o všech výších vyrovnávacích plateb „schodku podle článku 109 zákona LCH“, které obce uhradily nemocnicím IRIS a které byly okamžitě vráceny, takže se tyto transakce vzájemně vyrušily. V důsledku této skutečnosti nezískaly nemocnice IRIS na základě těchto plateb podle článku 109 zákona LCH žádné zvýhodnění a pro další posuzování podle tohoto rozhodnutí je relevantní pouze vyrovnávací platba schodku podle článku 46 stanov nemocnic IRIS. Tabulka 8 zahrnuje pouze platby do účetního roku 2006 vzhledem k tomu, že se v současnosti jedná o poslední rok, pro který federální veřejná správa veřejného zdraví stanovila výši schodku podle článku 109 zákona LCH. To svědčí o významném zpoždění, ke kterému v praxi dochází při úhradě vyrovnávací platby tohoto schodku v rámci mechanismu článku 109 zákona LCH, a vysvětluje to rovněž, proč jej nemocnice IRIS nepoužívají (a tudíž vracejí tuto vyrovnávací platbu ihned po jejím obdržení). Vyrovnávací platba podle článku 46 stanov nemocnic IRIS skutečně funguje jako rychlejší mechanismus (zejména po zavedení zvláštních subvencí pro obce, viz 232. bod odůvodnění) než mechanismus podle článku 109 zákona LCH. Pokrytí schodku podle článku 46 stanov nemocnic IRIS navíc přesahuje rámec částečného krytí schodku podle článku 109 zákona LCH (viz 47. a 48. bod odůvodnění), protože vyrovnává účetní schodek vykázaný nemocnicemi IRIS v plné výši. Ze všech těchto důvodů se toto rozhodnutí zabývá pouze posuzováním vyrovnávacího mechanismu podle článku 46 a již neposuzuje vyrovnávací mechanismus schodku podle článku 109 zákona LCH, na rozdíl od zrušeného rozhodnutí Komise z roku 2009, které posuzovalo mechanismus uvedený v článku 109 zákona LCH.

Tabulka č. 8

Tabulka č. 8

Celkový přehled výše schodku podle článku 109 zákona LCH
   (275)
  , které byly vyplaceny a okamžitě vráceny (stav k 9. listopadu 2015)

Celkový přehled výše schodku podle článku 109 zákona LCH

275

, které byly vyplaceny a okamžitě vráceny (stav k 9. listopadu 2015)

(v EUR)

CHU St. Pierre

CHU Brugmann

HIS

HUDERF

Institut Bordet

1996

1996

560 322,61

0

2 727 844,19

0

0

1997

1997

0

0

3 051 321,12

0

0

1998

1998

0

0

553 331

0

0

1999

1999

0

781 686,52

345 176,04

0

0

2000

2000

1 019 647,97

0

0

0

2 483 585,21

2001

2001

0

2 511 189,37

126 193,12

263 390,41

4 681 594,58

2002

2002

0

0

0

0

0

2003

2003

0

0

3 658 304,97

0

1 699 065,20

2004

2004

0

0

0

0

705 798,98

2005

2005

0

0

0

0

0

2006

2006

0

5 727 775,67

0

384 527,59

0

| (236) | Komise rovněž posoudila, zda nemocnice IRIS v období 1996–2014 (276) skutečně obdržely nadměrnou vyrovnávací platbu. Vzhledem k fúzím provedeným dne 1. července 1999 (viz rovněž 28. bod odůvodnění) a vzhledem k dlouhé době, která od tohoto data uplynula, nebylo u nemocnice CHU Brugmann možné analyzovat nadměrné vyrovnávací platby v období 1996–1998, protože se nepodařilo dohledat příslušné záznamy. U nemocnic HIS bylo ze stejných důvodů možné tuto analýzu za období 1996-1998 provést pouze souhrnně. V této souvislosti je rovněž třeba zdůraznit, že belgické orgány poskytly veškeré potřebné účetní informace nemocnic IRIS, jakož i platby schodku provedené obcemi v takovém rozsahu, v němž byly tyto údaje k dispozici. Až do 19. prosince 2005, kdy vstoupilo v platnost rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005, byly totiž členské státy povinny zajistit pouze to, aby tyto informace byly Komisi k dispozici po dobu pěti let (277) (namísto deseti let podle rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005 a z roku 2012 (278)). Ačkoli první žádost Komise o informace byla zaslána až 22. března 2006, belgickým orgánům se podařilo předložit údaje od roku 1996 pro nemocnice CHU Saint-Pierre, HUDERF a Institut Bordet, a od roku 1999 pro nemocnice HIS (včetně souhrnných údajů za období 1996-1998) a nemocnici CHU Brugmann. |
| --- | --- |

(236)

Komise rovněž posoudila, zda nemocnice IRIS v období 1996–2014 (276) skutečně obdržely nadměrnou vyrovnávací platbu. Vzhledem k fúzím provedeným dne 1. července 1999 (viz rovněž 28. bod odůvodnění) a vzhledem k dlouhé době, která od tohoto data uplynula, nebylo u nemocnice CHU Brugmann možné analyzovat nadměrné vyrovnávací platby v období 1996–1998, protože se nepodařilo dohledat příslušné záznamy. U nemocnic HIS bylo ze stejných důvodů možné tuto analýzu za období 1996-1998 provést pouze souhrnně. V této souvislosti je rovněž třeba zdůraznit, že belgické orgány poskytly veškeré potřebné účetní informace nemocnic IRIS, jakož i platby schodku provedené obcemi v takovém rozsahu, v němž byly tyto údaje k dispozici. Až do 19. prosince 2005, kdy vstoupilo v platnost rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005, byly totiž členské státy povinny zajistit pouze to, aby tyto informace byly Komisi k dispozici po dobu pěti let (277) (namísto deseti let podle rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005 a z roku 2012 (278)). Ačkoli první žádost Komise o informace byla zaslána až 22. března 2006, belgickým orgánům se podařilo předložit údaje od roku 1996 pro nemocnice CHU Saint-Pierre, HUDERF a Institut Bordet, a od roku 1999 pro nemocnice HIS (včetně souhrnných údajů za období 1996-1998) a nemocnici CHU Brugmann.

276

277

278

| (237) | Komise zkoumala, zda vyrovnávací platby schodku provedené obcemi za určitý rok (s podporou financování z fondu FRBRTC, zvláštních subvencí, regionu Brusel – hlavní město a z vlastních prostředků) překročily výši účetního schodku za daný rok. V této souvislosti Komise připomíná, že nemocnice IRIS obdržely vyrovnávací platbu pouze za schodky vykázané v důsledku plnění služby obecného hospodářského zájmu a některých omezených doplňkových činností. Tabulky 9 až 13 níže uvádějí příslušné údaje pro jednotlivé nemocnice IRIS. Je však důležité mít na paměti, že z těchto tabulek nevyplývá čas, kdy obec daný schodek (částečně) uhradila. Roky, v nichž obce prováděly platby ve prospěch nemocnic IRIS za účelem vyrovnání schodků, jsou pak uvedeny výše v tabulkách 3 až 7 (viz 234. bod odůvodnění). Pokud jde o tabulky 9 až 13, uvádějí pouze částky, které obce vyplatily nemocnicím IRIS (zpravidla ve více splátkách) s cílem vyrovnat schodek za určitý rok, avšak nespecifikují, kdy byly tyto částky skutečně vyplaceny. Tabulky 9 až 13 byly sice vytvořeny s cílem zjistit, zda existuje případná nadměrná vyrovnávací platba za určitý rok posuzovaný izolovaně, v praxi však žádná nemocnice IRIS nikdy neobdržela faktickou nadměrnou vyrovnávací platbu, jak je vysvětleno níže (viz 238. bod odůvodnění). |
| --- | --- |

(237)

Komise zkoumala, zda vyrovnávací platby schodku provedené obcemi za určitý rok (s podporou financování z fondu FRBRTC, zvláštních subvencí, regionu Brusel – hlavní město a z vlastních prostředků) překročily výši účetního schodku za daný rok. V této souvislosti Komise připomíná, že nemocnice IRIS obdržely vyrovnávací platbu pouze za schodky vykázané v důsledku plnění služby obecného hospodářského zájmu a některých omezených doplňkových činností. Tabulky 9 až 13 níže uvádějí příslušné údaje pro jednotlivé nemocnice IRIS. Je však důležité mít na paměti, že z těchto tabulek nevyplývá čas, kdy obec daný schodek (částečně) uhradila. Roky, v nichž obce prováděly platby ve prospěch nemocnic IRIS za účelem vyrovnání schodků, jsou pak uvedeny výše v tabulkách 3 až 7 (viz 234. bod odůvodnění). Pokud jde o tabulky 9 až 13, uvádějí pouze částky, které obce vyplatily nemocnicím IRIS (zpravidla ve více splátkách) s cílem vyrovnat schodek za určitý rok, avšak nespecifikují, kdy byly tyto částky skutečně vyplaceny. Tabulky 9 až 13 byly sice vytvořeny s cílem zjistit, zda existuje případná nadměrná vyrovnávací platba za určitý rok posuzovaný izolovaně, v praxi však žádná nemocnice IRIS nikdy neobdržela faktickou nadměrnou vyrovnávací platbu, jak je vysvětleno níže (viz 238. bod odůvodnění).

| (238) | Jak dokládají následující tabulky, z porovnání účetního schodku a vyrovnávací platby vyplacené za daný rok vyplývá jen několik případů (279) technické nadměrné vyrovnávací platby, pokud je daný rok posuzován izolovaně. Z tabulek 3 až 7 ve 234. bodě odůvodnění však jednoznačně vyplývá, že v praxi žádná z nemocnic IRIS nikdy neobdržela faktickou nadměrnou vyrovnávací platbu vzhledem k tomu, že během sledovaného období (1996–2014) dlužily obce nemocnicím IRIS v souvislosti s vyrovnáním schodků nepřetržitě významné částky. Motivací vzniku technických nadměrných vyrovnávacích plateb mohla být snaha obce o to, aby v průběhu daného roku nejen pokryla účetní schodek za daný rok, ale rovněž dohnala zpoždění při krytí schodků z předchozích let. Přestože tuto motivaci nelze prokázat, faktem zůstává, že v každém roce, kdy nemocnice IRIS obdržely platby, které by v případě, že by tento rok byl posuzován izolovaně, technicky představovaly nadměrnou vyrovnávací platbu za danou službu obecného hospodářského zájmu a za doplňkové činnosti v omezeném rozsahu provedené v daném roce, z celkového hlediska byla dané nemocnici IRIS poskytnuta de facto nedostatečná platba, která nepostačovala na pokrytí těchto služeb obecného hospodářského zájmu a doplňkových činností v omezeném rozsahu, které byly provedeny v průběhu předchozích let i předmětného roku (280). |
| --- | --- |

(238)

Jak dokládají následující tabulky, z porovnání účetního schodku a vyrovnávací platby vyplacené za daný rok vyplývá jen několik případů (279) technické nadměrné vyrovnávací platby, pokud je daný rok posuzován izolovaně. Z tabulek 3 až 7 ve 234. bodě odůvodnění však jednoznačně vyplývá, že v praxi žádná z nemocnic IRIS nikdy neobdržela faktickou nadměrnou vyrovnávací platbu vzhledem k tomu, že během sledovaného období (1996–2014) dlužily obce nemocnicím IRIS v souvislosti s vyrovnáním schodků nepřetržitě významné částky. Motivací vzniku technických nadměrných vyrovnávacích plateb mohla být snaha obce o to, aby v průběhu daného roku nejen pokryla účetní schodek za daný rok, ale rovněž dohnala zpoždění při krytí schodků z předchozích let. Přestože tuto motivaci nelze prokázat, faktem zůstává, že v každém roce, kdy nemocnice IRIS obdržely platby, které by v případě, že by tento rok byl posuzován izolovaně, technicky představovaly nadměrnou vyrovnávací platbu za danou službu obecného hospodářského zájmu a za doplňkové činnosti v omezeném rozsahu provedené v daném roce, z celkového hlediska byla dané nemocnici IRIS poskytnuta de facto nedostatečná platba, která nepostačovala na pokrytí těchto služeb obecného hospodářského zájmu a doplňkových činností v omezeném rozsahu, které byly provedeny v průběhu předchozích let i předmětného roku (280).

279

280

| (239) | V případě nemocnice CHU Saint-Pierre z tabulky č. 9 níže vyplývá, že kdyby byl posuzován každý rok izolovaně, byla by v letech 1996, 1997 a 2012 vykázána technická nadměrná vyrovnávací platba v omezeném rozsahu. V každém z těchto případů činila výše těchto nadměrných vyrovnávacích plateb necelého 1,5 % vyrovnávací platby poskytnuté za posuzovaný rok, a bylo je tedy možno převést do dalšího roku v souladu s rozhodnutím o službách obecného hospodářského zájmu (281). V praxi však docházelo k tomu, že jak již bylo uvedeno výše (viz tabulka 3 ve 234. bodě odůvodnění), vyrovnávací platba poskytovaná nemocnici CHU Saint-Pierre v průběhu období 1996–2014 byla průběžně nedostatečná, a obec měla u této nemocnice stále dluh. V průběhu období 1996–2014 činila tato nedostatečná vyrovnávací platba 3 666 541 EUR. V budoucnosti však budou dotčené obce povinny tento zbývající účetní schodek vyrovnávat v souladu s povinností, kterou jim ukládá článek 46 stanov nemocnic IRIS (282).

  Tabulka č. 9


  Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnutá nemocnici CHU Saint– Pierre












  (v EUR) |
| --- | --- |
| CHU St. Pierre | Účetní schodek | Financovaný prostřednictvím fondu FRBRTC nebo zvláštní subvence od regionu (283) | Dodatečné příspěvky obcí | Celková poskytnutá vyrovnávací platba | Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (– ) za daný rok | Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (– ) celkem |
| 1996 | – 5 737 856 | 5 738 735 | 0 | 5 738 735 | 879 | 879 |
| 1997 | – 6 754 920 | 6 855 099 | 0 | 6 855 099 | 100 179 | 101 058 |
| 1998 | – 3 696 235 | 3 696 092 | 0 | 3 696 092 | – 143 | 100 915 |
| 1999 | – 752 234 | 751 117 | 0 | 751 117 | – 1 117 | 99 798 |
| 2000 | – 1 072 993 | 1 072 993 | 0 | 1 072 993 | 0 | 99 798 |
| 2001 | – 1 416 937 | 1 416 000 | 0 | 1 416 000 | – 937 | 98 862 |
| 2002 | – 2 914 245 | 2 914 245 | 0 | 2 914 245 | 0 | 98 862 |
| 2003 | – 2 629 012 | 1 620 000 | 0 | 1 620 000 | – 1 009 012 | – 910 150 |
| 2004 | – 1 541 775 | 1 541 775 | 0 | 1 541 775 | 0 | – 910 150 |
| 2005 | – 2 248 399 | 2 132 928 | 0 | 2 132 928 | – 115 471 | – 1 025 621 |
| 2006 | 98 114 | 0 | 0 | 0 | 0 | – 1 025 621 |
| 2007 | – 774 755 | 278 330 | 0 | 278 330 | – 496 425 | – 1 522 045 |
| 2008 | – 1 054 119 | 308 367 | 0 | 308 367 | – 745 752 | – 2 267 797 |
| 2009 | – 1 000 933 | 490 002 | 510 931 | 1 000 933 | 0 | – 2 267 797 |
| 2010 | – 1 576 429 | 565 440 | 0 | 565 440 | – 1 010 989 | – 3 278 785 |
| 2011 | – 949 668 | 654 580 | 0 | 654 580 | – 295 088 | – 3 573 873 |
| 2012 | – 1 079 200 | 1 091 761 | 0 | 1 091 761 | 12 561 | – 3 561 312 |
| 2013 | – 1 880 205 | 1 826 753 | 0 | 1 826 753 | – 53 452 | – 3 614 763 |
| 2014 | – 1 441 778 | 1 390 000 | 0 | 1 390 000 | – 51 778 | – 3 666 541 |
| | – 38 423 575 | 34 344 217 | 510 931 | 34 855 148 | – 3 666 541 | |

(239)

V případě nemocnice CHU Saint-Pierre z tabulky č. 9 níže vyplývá, že kdyby byl posuzován každý rok izolovaně, byla by v letech 1996, 1997 a 2012 vykázána technická nadměrná vyrovnávací platba v omezeném rozsahu. V každém z těchto případů činila výše těchto nadměrných vyrovnávacích plateb necelého 1,5 % vyrovnávací platby poskytnuté za posuzovaný rok, a bylo je tedy možno převést do dalšího roku v souladu s rozhodnutím o službách obecného hospodářského zájmu (281). V praxi však docházelo k tomu, že jak již bylo uvedeno výše (viz tabulka 3 ve 234. bodě odůvodnění), vyrovnávací platba poskytovaná nemocnici CHU Saint-Pierre v průběhu období 1996–2014 byla průběžně nedostatečná, a obec měla u této nemocnice stále dluh. V průběhu období 1996–2014 činila tato nedostatečná vyrovnávací platba 3 666 541 EUR. V budoucnosti však budou dotčené obce povinny tento zbývající účetní schodek vyrovnávat v souladu s povinností, kterou jim ukládá článek 46 stanov nemocnic IRIS (282).

281

282

Tabulka č. 9

Tabulka č. 9

Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnutá nemocnici CHU Saint– Pierre

Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnutá nemocnici CHU Saint– Pierre

(v EUR)

CHU St. Pierre

Účetní schodek

Financovaný prostřednictvím fondu FRBRTC nebo zvláštní subvence od regionu (283)

283

Dodatečné příspěvky obcí

Celková poskytnutá vyrovnávací platba

Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (– ) za daný rok

Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (– ) celkem

1996

1996

– 5 737 856

5 738 735

0

5 738 735

879

879

1997

1997

– 6 754 920

6 855 099

0

6 855 099

100 179

101 058

1998

1998

– 3 696 235

3 696 092

0

3 696 092

– 143

100 915

1999

1999

– 752 234

751 117

0

751 117

– 1 117

99 798

2000

2000

– 1 072 993

1 072 993

0

1 072 993

0

99 798

2001

2001

– 1 416 937

1 416 000

0

1 416 000

– 937

98 862

2002

2002

– 2 914 245

2 914 245

0

2 914 245

0

98 862

2003

2003

– 2 629 012

1 620 000

0

1 620 000

– 1 009 012

– 910 150

2004

2004

– 1 541 775

1 541 775

0

1 541 775

0

– 910 150

2005

2005

– 2 248 399

2 132 928

0

2 132 928

– 115 471

– 1 025 621

2006

2006

98 114

0

0

0

0

– 1 025 621

2007

2007

– 774 755

278 330

0

278 330

– 496 425

– 1 522 045

2008

2008

– 1 054 119

308 367

0

308 367

– 745 752

– 2 267 797

2009

2009

– 1 000 933

490 002

510 931

1 000 933

0

– 2 267 797

2010

2010

– 1 576 429

565 440

0

565 440

– 1 010 989

– 3 278 785

2011

2011

– 949 668

654 580

0

654 580

– 295 088

– 3 573 873

2012

2012

– 1 079 200

1 091 761

0

1 091 761

12 561

– 3 561 312

2013

2013

– 1 880 205

1 826 753

0

1 826 753

– 53 452

– 3 614 763

2014

2014

– 1 441 778

1 390 000

0

1 390 000

– 51 778

– 3 666 541

– 38 423 575

– 38 423 575

34 344 217

34 344 217

510 931

510 931

34 855 148

34 855 148

– 3 666 541

– 3 666 541

| (240) | Jak je vysvětleno výše (viz 236. bod odůvodnění), nebylo možné provést analýzu existence nadměrné vyrovnávací platby nemocnicím IRIS Sud (HIS) za roky 1996–1998 jednotlivě, protože nebyly k dispozici potřebné údaje. Belgickým orgánům se však podařilo dohledat souhrnné částky za toto období, v jehož průběhu nemocnice HIS ještě působily jako čtyři samostatné nemocnice. V průběhu těchto tří let utrpěly některé nemocnice HIS ztráty v celkové výši 2 622 714 EUR, zatímco jiné dosáhly zisku v celkové výši 703 624 EUR. Ztráty byly plně pokryty z finančních prostředků od fondu FRBRTC, které byly poskytnuty dané obci. Zisky byly převedeny do následujícího roku, což vysvětluje, proč vyrovnávací platba schodku vykázaného v roce 1999 pokrývá tento schodek jen částečně. Zbývající část schodku byla pokryta nerozděleným ziskem za období 1996–1998. Z tabulky č. 10 rovněž vyplývá, že s výjimkou velmi nízkých technických nadměrných vyrovnávacích plateb v letech 2000, 2010, 2011, 2013 a 2014 (jejichž výše v žádném z uvedených případů nepřekročila 0,12 % vyrovnávací platby poskytnuté v daných letech), byly vyrovnávací platby poskytnuté nemocnicím HIS v každém roce nedostatečné. Celková výše této nedostatečné vyrovnávací platby činí za období 1999–2014 přes 9 milionů EUR.

  Tabulka č. 10


  Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnutá nemocnicím HIS












  (v EUR) |
| --- | --- |
| HIS | Účetní schodek | Financovaný prostřednictvím fondu FRBRTC nebo zvláštní subvence od regionu | Dodatečné příspěvky obcí | Celková poskytnutá vyrovnávací platba | Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) za daný rok | Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) celkem |
| 1999 | – 1 248 404 | 446 209 | 0 | 446 209 | – 802 195 | – 98 571  (*1) |
| 2000 | – 7 220 971 | 7 221 056 | 0 | 7 221 056 | 85 | – 98 486 |
| 2001 | – 14 782 680 | 14 782 680 | 0 | 14 782 680 | 0 | – 98 486 |
| 2002 | – 12 978 574 | 12 978 572 | 0 | 12 978 572 | – 2 | – 98 488 |
| 2003 | – 7 990 196 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 4 225 196 | – 4 323 684 |
| 2004 | – 5 941 987 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 2 176 987 | – 6 500 671 |
| 2005 | – 4 440 896 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 675 896 | – 7 176 566 |
| 2006 | – 5 022 247 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 1 257 247 | – 8 433 813 |
| 2007 | – 3 882 170 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 117 170 | – 8 550 983 |
| 2008 | – 3 779 570 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 14 570 | – 8 565 553 |
| 2009 | – 3 774 545 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 9 545 | – 8 575 098 |
| 2010 | – 3 387 655 | 3 388 500 | 0 | 3 388 500 | 845 | – 8 574 253 |
| 2011 | – 3 572 694 | 3 576 750 | 0 | 3 576 750 | 4 056 | – 8 570 197 |
| 2012 | – 3 767 190 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 2 190 | – 8 572 387 |
| 2013 | – 3 761 761 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | 3 239 | – 8 569 148 |
| 2014 | – 3 760 497 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | 4 503 | – 8 564 645 |
| | – 89 312 036 | 80 043 767 | 0 | 80 043 767 | – 9 268 269 | |

(240)

Jak je vysvětleno výše (viz 236. bod odůvodnění), nebylo možné provést analýzu existence nadměrné vyrovnávací platby nemocnicím IRIS Sud (HIS) za roky 1996–1998 jednotlivě, protože nebyly k dispozici potřebné údaje. Belgickým orgánům se však podařilo dohledat souhrnné částky za toto období, v jehož průběhu nemocnice HIS ještě působily jako čtyři samostatné nemocnice. V průběhu těchto tří let utrpěly některé nemocnice HIS ztráty v celkové výši 2 622 714 EUR, zatímco jiné dosáhly zisku v celkové výši 703 624 EUR. Ztráty byly plně pokryty z finančních prostředků od fondu FRBRTC, které byly poskytnuty dané obci. Zisky byly převedeny do následujícího roku, což vysvětluje, proč vyrovnávací platba schodku vykázaného v roce 1999 pokrývá tento schodek jen částečně. Zbývající část schodku byla pokryta nerozděleným ziskem za období 1996–1998. Z tabulky č. 10 rovněž vyplývá, že s výjimkou velmi nízkých technických nadměrných vyrovnávacích plateb v letech 2000, 2010, 2011, 2013 a 2014 (jejichž výše v žádném z uvedených případů nepřekročila 0,12 % vyrovnávací platby poskytnuté v daných letech), byly vyrovnávací platby poskytnuté nemocnicím HIS v každém roce nedostatečné. Celková výše této nedostatečné vyrovnávací platby činí za období 1999–2014 přes 9 milionů EUR.

Tabulka č. 10

Tabulka č. 10

Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnutá nemocnicím HIS

Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnutá nemocnicím HIS

(v EUR)

HIS

Účetní schodek

Financovaný prostřednictvím fondu FRBRTC nebo zvláštní subvence od regionu

Dodatečné příspěvky obcí

Celková poskytnutá vyrovnávací platba

Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) za daný rok

Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) celkem

1999

1999

– 1 248 404

446 209

0

446 209

– 802 195

– 98 571  (*1)

*1

2000

2000

– 7 220 971

7 221 056

0

7 221 056

85

– 98 486

2001

2001

– 14 782 680

14 782 680

0

14 782 680

0

– 98 486

2002

2002

– 12 978 574

12 978 572

0

12 978 572

– 2

– 98 488

2003

2003

– 7 990 196

3 765 000

0

3 765 000

– 4 225 196

– 4 323 684

2004

2004

– 5 941 987

3 765 000

0

3 765 000

– 2 176 987

– 6 500 671

2005

2005

– 4 440 896

3 765 000

0

3 765 000

– 675 896

– 7 176 566

2006

2006

– 5 022 247

3 765 000

0

3 765 000

– 1 257 247

– 8 433 813

2007

2007

– 3 882 170

3 765 000

0

3 765 000

– 117 170

– 8 550 983

2008

2008

– 3 779 570

3 765 000

0

3 765 000

– 14 570

– 8 565 553

2009

2009

– 3 774 545

3 765 000

0

3 765 000

– 9 545

– 8 575 098

2010

2010

– 3 387 655

3 388 500

0

3 388 500

845

– 8 574 253

2011

2011

– 3 572 694

3 576 750

0

3 576 750

4 056

– 8 570 197

2012

2012

– 3 767 190

3 765 000

0

3 765 000

– 2 190

– 8 572 387

2013

2013

– 3 761 761

3 765 000

0

3 765 000

3 239

– 8 569 148

2014

2014

– 3 760 497

3 765 000

0

3 765 000

4 503

– 8 564 645

– 89 312 036

– 89 312 036

80 043 767

80 043 767

0

0

80 043 767

80 043 767

– 9 268 269

– 9 268 269

| (241) | V případě nemocnice HUDERF uvádí tabulka č. 11 níže velmi nízké technické nadměrné vyrovnávací platby v letech 1998, 2002 a 2007 (která v žádném z těchto případů nepřekročila 0,15 % vyrovnávací platby poskytnuté za daný rok). V roce 2013 byla vykázána významnější technická nadměrná vyrovnávací platba (téměř 17 % vyrovnávací platby poskytnuté za daný rok). Avšak vzhledem k tomu, že vyrovnávací platba poskytovaná nemocnici HUDERF byla již v letech 2010 a 2011 zjevně nedostatečná, v roce 2013 se tato nemocnice celkově nacházela ve stejné situaci, pokud jde o službu obecného hospodářského zájmu a doplňkové činnosti, které až dosud poskytla. Celková reálná nedostatečná vyrovnávací platba za celé období 1996–2014 činila přes 700 000 EUR. Navíc, jak bylo prokázáno výše (viz tabulka č. 5 ve 234. bodě odůvodnění), nemocnice HUDERF v praxi nikdy neobdržela skutečnou nadměrnou vyrovnávací platbu, na jejímž základě by ji vznikla povinnost (částečně) vrátit vyrovnávací platbu schodku. Ve skutečnosti se stále nacházela v situaci, kdy jí bylo poskytováno nedostatečné vyrovnání, a obec vůči ní v průběhu celého období 1996–2014 měla dluh.

  Tabulka č. 11


  Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnutá nemocnici HUDERF












  (v EUR) |
| --- | --- |
| HUDERF | Účetní schodek | Financovaný prostřednictvím fondu FRBRTC nebo zvláštní subvence od regionu | Dodatečné příspěvky obcí | Celková poskytnutá vyrovnávací platba | Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) za daný rok | Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) celkem |
| 1996 | – 1 505 830 | 1 504 714 | 0 | 1 504 714 | – 1 116 | – 1 116 |
| 1997 | – 1 026 881 | 1 026 279 | 0 | 1 026 279 | – 602 | – 1 718 |
| 1998 | – 245 113 | 245 415 | 0 | 245 415 | 302 | – 1 417 |
| 1999 | 1 642 | 0 | 0 | 0 | 0 | – 1 417 |
| 2000 | – 484 951 | 484 949 | 0 | 484 949 | – 2 | – 1 419 |
| 2001 | – 1 218 954 | 1 218 000 | 0 | 1 218 000 | – 954 | – 2 373 |
| 2002 | – 479 490 | 480 000 | 0 | 480 000 | 510 | – 1 863 |
| 2003 | – 1 117 778 | 820 000 | 297 778 | 1 117 778 | 0 | – 1 862 |
| 2004 | – 781 981 | 781 981 | 0 | 781 981 | 0 | – 1 862 |
| 2005 | – 1 279 230 | 778 000 | 501 230 | 1 279 230 | 0 | – 1 863 |
| 2006 | – 2 494 074 | 778 000 | 1 716 074 | 2 494 074 | 0 | – 1 863 |
| 2007 | – 2 687 621 | 622 529 | 2 065 313 | 2 687 842 | 221 | – 1 642 |
| 2008 | – 2 314 050 | 871 350 | 1 442 700 | 2 314 050 | 0 | – 1 642 |
| 2009 | – 1 868 670 | 1 246 998 | 621 672 | 1 868 670 | 0 | – 1 642 |
| 2010 | – 1 823 049 | 1 401 628 | 0 | 1 401 628 | – 421 421 | – 423 062 |
| 2011 | – 1 620 663 | 1 220 232 | 0 | 1 220 232 | – 400 431 | – 823 493 |
| 2012 | – 945 316 | 945 316 | 0 | 945 316 | 0 | – 823 493 |
| 2013 | – 528 779 | 635 966 | 0 | 635 966 | 107 187 | – 716 306 |
| 2014 | – 618 000 | 618 000 | 0 | 618 000 | 0 | – 716 306 |
| | – 23 038 788 | 15 679 357 | 6 644 767 | 22 324 124 | – 716 306 | |

(241)

V případě nemocnice HUDERF uvádí tabulka č. 11 níže velmi nízké technické nadměrné vyrovnávací platby v letech 1998, 2002 a 2007 (která v žádném z těchto případů nepřekročila 0,15 % vyrovnávací platby poskytnuté za daný rok). V roce 2013 byla vykázána významnější technická nadměrná vyrovnávací platba (téměř 17 % vyrovnávací platby poskytnuté za daný rok). Avšak vzhledem k tomu, že vyrovnávací platba poskytovaná nemocnici HUDERF byla již v letech 2010 a 2011 zjevně nedostatečná, v roce 2013 se tato nemocnice celkově nacházela ve stejné situaci, pokud jde o službu obecného hospodářského zájmu a doplňkové činnosti, které až dosud poskytla. Celková reálná nedostatečná vyrovnávací platba za celé období 1996–2014 činila přes 700 000 EUR. Navíc, jak bylo prokázáno výše (viz tabulka č. 5 ve 234. bodě odůvodnění), nemocnice HUDERF v praxi nikdy neobdržela skutečnou nadměrnou vyrovnávací platbu, na jejímž základě by ji vznikla povinnost (částečně) vrátit vyrovnávací platbu schodku. Ve skutečnosti se stále nacházela v situaci, kdy jí bylo poskytováno nedostatečné vyrovnání, a obec vůči ní v průběhu celého období 1996–2014 měla dluh.

Tabulka č. 11

Tabulka č. 11

Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnutá nemocnici HUDERF

Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnutá nemocnici HUDERF

(v EUR)

HUDERF

Účetní schodek

Financovaný prostřednictvím fondu FRBRTC nebo zvláštní subvence od regionu

Dodatečné příspěvky obcí

Celková poskytnutá vyrovnávací platba

Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) za daný rok

Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) celkem

1996

1996

– 1 505 830

1 504 714

0

1 504 714

– 1 116

– 1 116

1997

1997

– 1 026 881

1 026 279

0

1 026 279

– 602

– 1 718

1998

1998

– 245 113

245 415

0

245 415

302

– 1 417

1999

1999

1 642

0

0

0

0

– 1 417

2000

2000

– 484 951

484 949

0

484 949

– 2

– 1 419

2001

2001

– 1 218 954

1 218 000

0

1 218 000

– 954

– 2 373

2002

2002

– 479 490

480 000

0

480 000

510

– 1 863

2003

2003

– 1 117 778

820 000

297 778

1 117 778

0

– 1 862

2004

2004

– 781 981

781 981

0

781 981

0

– 1 862

2005

2005

– 1 279 230

778 000

501 230

1 279 230

0

– 1 863

2006

2006

– 2 494 074

778 000

1 716 074

2 494 074

0

– 1 863

2007

2007

– 2 687 621

622 529

2 065 313

2 687 842

221

– 1 642

2008

2008

– 2 314 050

871 350

1 442 700

2 314 050

0

– 1 642

2009

2009

– 1 868 670

1 246 998

621 672

1 868 670

0

– 1 642

2010

2010

– 1 823 049

1 401 628

0

1 401 628

– 421 421

– 423 062

2011

2011

– 1 620 663

1 220 232

0

1 220 232

– 400 431

– 823 493

2012

2012

– 945 316

945 316

0

945 316

0

– 823 493

2013

2013

– 528 779

635 966

0

635 966

107 187

– 716 306

2014

2014

– 618 000

618 000

0

618 000

0

– 716 306

– 23 038 788

– 23 038 788

15 679 357

15 679 357

6 644 767

6 644 767

22 324 124

22 324 124

– 716 306

– 716 306

| (242) | V případě Institutu Bordet byly účetní výsledky v letech 1996 až 2001 kladné a proto nebyl ve vztahu k těmto rokům proveden žádný zásah obce. Od roku 2002 však byl účetní výsledek negativní, a z tohoto důvodu byly provedeny platby s cílem vyrovnat příslušné schodky. Z tabulky č. 12 níže jsou patrné velmi nízké technické nadměrné vyrovnávací platby v letech 2005 (necelá 4 % vyrovnávací platby poskytnuté v tomto roce) a 2011 (necelé 0,5 % vyrovnávací platby poskytnuté v tomto roce). Jeví se, že v roce 2009 byla provedena významná technická nadměrná vyrovnávací platba v přibližné výši 580 000 EUR (tj. přibližně 46 % vyrovnávací platby poskytnuté za uvedený rok). V roce 2008 však byla vykázána nedostatečná vyrovnávací platba v přibližné výši 533 000 EUR (téměř 505 000 EUR na souhrnném základě). To znamená, že celková výše technické souhrnné nadměrné vyrovnávací platby, kterou by bylo možno převést do roku 2010 (284), činila pouhých 73 702 EUR (necelých 6 % vyrovnávací platby poskytnuté za rok 2009), zatímco od roku 2010 až do současnosti nebyla poskytnuta žádná vyrovnávací platba). Institut Bordet navíc v každém z hodnocených let průběžně očekával vyrovnávací platbu za vykázané schodky (viz tabulka 6 ve 234. bodě odůvodnění). V roce 2009 dlužila obec Institutu přibližně 3 miliony EUR. Skutečná nedostatečná vyrovnávací platba za celé období 1996–2014 celkem činí přes 2,4 milionu EUR. Jak je vysvětleno ve 234. bodě odůvodnění, zisky z let 1996–2001 snižují dosud nesplacenou částku obcí, protože obce si před provedením svého zásahu tyto zisky odečítají.

  Tabulka č. 12


  Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnutá Institutu Bordet












  (v EUR) |
| --- | --- |
| Institut Bordet | Účetní schodek | Financovaný prostřednictvím fondu FRBRTC nebo zvláštní subvence od regionu | Dodatečné příspěvky obcí | Celková poskytnutá vyrovnávací platba | Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) za daný rok | Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) celkem |
| 1996 | 752 505 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1997 | 170 241 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1998 | 41 349 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1999 | 44 371 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2000 | 5 439 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2001 | 154 518 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2002 | – 4 929 105 | 4 929 106 | 0 | 4 929 106 | 1 | 1 |
| 2003 | – 4 916 506 | 2 025 000 | 2 891 506 | 4 916 506 | 0 | 1 |
| 2004 | – 2 001 995 | 1 321 316 | 680 679 | 2 001 995 | 0 | 1 |
| 2005 | – 771 467 | 800 000 | 0 | 800 000 | 28 533 | 28 534 |
| 2006 | – 1 817 630 | 1 800 000 | 17 630 | 1 817 630 | 0 | 28 533 |
| 2007 | – 1 874 162 | 1 208 531 | 665 631 | 1 874 162 | 0 | 28 533 |
| 2008 | – 1 624 347 | 1 055 516 | 35 509 | 1 091 025 | – 533 322 | – 504 789 |
| 2009 | – 688 005 | 1 266 496 | 0 | 1 266 496 | 578 491 | 73 702 |
| 2010 | – 655 634 | 0 | 0 | 0 | – 655 634 | – 581 932 |
| 2011 | – 838 644 | 841 506 | 0 | 841 506 | 2 862 | – 579 070 |
| 2012 | – 833 460 | 817 267 | 0 | 817 267 | – 16 193 | – 595 263 |
| 2013 | – 2 551 468 | 1 271 933 | 0 | 1 271 933 | – 1 279 535 | – 1 874 798 |
| 2014 | – 1 943 857 | 1 380 000 | 0 | 1 380 000 | – 563 857 | – 2 438 654 |
| | – 24 277 858 | 18 716 671 | 4 290 955 | 23 007 626 | – 2 438 654 | |

(242)

V případě Institutu Bordet byly účetní výsledky v letech 1996 až 2001 kladné a proto nebyl ve vztahu k těmto rokům proveden žádný zásah obce. Od roku 2002 však byl účetní výsledek negativní, a z tohoto důvodu byly provedeny platby s cílem vyrovnat příslušné schodky. Z tabulky č. 12 níže jsou patrné velmi nízké technické nadměrné vyrovnávací platby v letech 2005 (necelá 4 % vyrovnávací platby poskytnuté v tomto roce) a 2011 (necelé 0,5 % vyrovnávací platby poskytnuté v tomto roce). Jeví se, že v roce 2009 byla provedena významná technická nadměrná vyrovnávací platba v přibližné výši 580 000 EUR (tj. přibližně 46 % vyrovnávací platby poskytnuté za uvedený rok). V roce 2008 však byla vykázána nedostatečná vyrovnávací platba v přibližné výši 533 000 EUR (téměř 505 000 EUR na souhrnném základě). To znamená, že celková výše technické souhrnné nadměrné vyrovnávací platby, kterou by bylo možno převést do roku 2010 (284), činila pouhých 73 702 EUR (necelých 6 % vyrovnávací platby poskytnuté za rok 2009), zatímco od roku 2010 až do současnosti nebyla poskytnuta žádná vyrovnávací platba). Institut Bordet navíc v každém z hodnocených let průběžně očekával vyrovnávací platbu za vykázané schodky (viz tabulka 6 ve 234. bodě odůvodnění). V roce 2009 dlužila obec Institutu přibližně 3 miliony EUR. Skutečná nedostatečná vyrovnávací platba za celé období 1996–2014 celkem činí přes 2,4 milionu EUR. Jak je vysvětleno ve 234. bodě odůvodnění, zisky z let 1996–2001 snižují dosud nesplacenou částku obcí, protože obce si před provedením svého zásahu tyto zisky odečítají.

284

Tabulka č. 12

Tabulka č. 12

Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnutá Institutu Bordet

Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnutá Institutu Bordet

(v EUR)

Institut Bordet

Účetní schodek

Financovaný prostřednictvím fondu FRBRTC nebo zvláštní subvence od regionu

Dodatečné příspěvky obcí

Celková poskytnutá vyrovnávací platba

Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) za daný rok

Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) celkem

1996

1996

752 505

0

0

0

0

0

1997

1997

170 241

0

0

0

0

0

1998

1998

41 349

0

0

0

0

0

1999

1999

44 371

0

0

0

0

0

2000

2000

5 439

0

0

0

0

0

2001

2001

154 518

0

0

0

0

0

2002

2002

– 4 929 105

4 929 106

0

4 929 106

1

1

2003

2003

– 4 916 506

2 025 000

2 891 506

4 916 506

0

1

2004

2004

– 2 001 995

1 321 316

680 679

2 001 995

0

1

2005

2005

– 771 467

800 000

0

800 000

28 533

28 534

2006

2006

– 1 817 630

1 800 000

17 630

1 817 630

0

28 533

2007

2007

– 1 874 162

1 208 531

665 631

1 874 162

0

28 533

2008

2008

– 1 624 347

1 055 516

35 509

1 091 025

– 533 322

– 504 789

2009

2009

– 688 005

1 266 496

0

1 266 496

578 491

73 702

2010

2010

– 655 634

0

0

0

– 655 634

– 581 932

2011

2011

– 838 644

841 506

0

841 506

2 862

– 579 070

2012

2012

– 833 460

817 267

0

817 267

– 16 193

– 595 263

2013

2013

– 2 551 468

1 271 933

0

1 271 933

– 1 279 535

– 1 874 798

2014

2014

– 1 943 857

1 380 000

0

1 380 000

– 563 857

– 2 438 654

– 24 277 858

– 24 277 858

18 716 671

18 716 671

4 290 955

4 290 955

23 007 626

23 007 626

– 2 438 654

– 2 438 654

| (243) | Jak je vysvětleno výše (viz 236. bod odůvodnění), analýza existence nadměrné vyrovnávací platby ve prospěch nemocnice CHU Brugmann za období 1996–1998 nemohla být provedena pro nedostatek číselných údajů. Tabulka č. 13 níže uvádí nízké technické nadměrné vyrovnávací platby v letech 2000, 2003, 2004, 2008 a 2011 (které v žádném z těchto případů nepřekročily 7 % vyrovnávací platby poskytnuté za daný rok). Ve dvou letech, tj. v letech 1999 a 2012, přesáhla technická nadměrná vyrovnávací platba 10 % vyrovnávací platby poskytnuté za daný rok (tj. 15,3 % v roce 1999 a 12,9 % v roce 2012). V roce 2012 se však nemocnice CHU Brugmann nacházela obecně v situaci nedostatečného vyrovnání poté, co již v letech 2009 a 2010 obdržela zcela nedostatečné vyrovnávací platby (tj. celkové nedostatečné vyrovnání ve výši 558 858 EUR). Pokud jde o rok 1999, nejsou k dispozici číselné údaje za předchozí roky, které by bylo možno zohlednit při posuzování celkové situace nemocnice CHU Brugmann v oblasti vyrovnávacích plateb v roce 1999. Je však důležité mít na paměti, že první platby od obce (na základě financování od fondu FRBRTC) byly poskytovány až od roku 2003 a že se nemocnice CHU Brugmann nikdy nenacházela v situaci, kdy by jí byla poskytnuta nadměrná vyrovnávací platba, v jejímž důsledku by jí vznikla povinnost (částečně) vrátit vyrovnávací platbu schodku obci, což je patrné z tabulky č. 4 ve 234. bodě odůvodnění. V průběhu období 1996–2014 se nemocnice CHU Brugmann po celou dobu skutečně celkově nacházela v situaci, kdy jí bylo poskytováno nedostatečné vyrovnání, a obec vůči ní měla dluh za úhradu schodků z minulosti. Skutečná nedostatečná vyrovnávací platba za toto období celkem činila přibližně 935 000 EUR.

  Tabulka č. 13


  Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnuté nemocnici CHU Brugmann












  (v EUR) |
| --- | --- |
| CHU Brugmann | Účetní schodek | Financovaný prostřednictvím fondu FRBRTC nebo zvláštní subvence od regionu | Dodatečné příspěvky obcí | Celková poskytnutá vyrovnávací platba | Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) za daný rok | Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) celkem |
| 1999 | – 508 171 | 600 000 | 0 | 600 000 | 91 829 | 91 829 |
| 2000 | – 3 755 229 | 3 755 587 | 0 | 3 755 587 | 358 | 92 188 |
| 2001 | – 5 440 039 | 5 440 000 | 0 | 5 440 000 | – 39 | 92 149 |
| 2002 | – 1 976 934 | 1 976 933 | 0 | 1 976 933 | – 1 | 92 149 |
| 2003 | – 1 697 238 | 1 770 000 | 0 | 1 770 000 | 72 762 | 164 911 |
| 2004 | – 1 442 292 | 1 457 000 | 0 | 1 457 000 | 14 708 | 179 619 |
| 2005 | – 7 413 186 | 3 657 000 | 3 756 186 | 7 413 186 | 0 | 179 619 |
| 2006 | – 14 180 725 | 3 657 000 | 10 523 725 | 14 180 725 | 0 | 179 619 |
| 2007 | – 6 954 466 | 4 125 610 | 2 828 856 | 6 954 466 | 0 | 179 619 |
| 2008 | – 6 308 290 | 3 999 767 | 2 505 046 | 6 504 813 | 196 523 | 376 142 |
| 2009 | – 6 228 859 | 3 231 504 | 2 600 612 | 5 832 116 | – 396 743 | – 20 601 |
| 2010 | – 5 011 208 | 3 644 432 | 169 179 | 3 813 611 | – 1 197 597 | – 1 218 198 |
| 2011 | – 2 982 442 | 3 206 932 | 0 | 3 206 932 | 224 490 | – 993 708 |
| 2012 | – 2 945 806 | 3 380 656 | 0 | 3 380 656 | 434 850 | – 558 858 |
| 2013 | – 2 799 788 | 2 500 348 | 0 | 2 500 348 | – 299 440 | – 858 298 |
| 2014 | – 2 923 714 | 2 847 000 | 0 | 2 847 000 | – 76 714 | – 935 011 |
| | – 72 568 384 | 49 249 769 | 22 383 604 | 71 633 373 | – 935 011 | |

(243)

Jak je vysvětleno výše (viz 236. bod odůvodnění), analýza existence nadměrné vyrovnávací platby ve prospěch nemocnice CHU Brugmann za období 1996–1998 nemohla být provedena pro nedostatek číselných údajů. Tabulka č. 13 níže uvádí nízké technické nadměrné vyrovnávací platby v letech 2000, 2003, 2004, 2008 a 2011 (které v žádném z těchto případů nepřekročily 7 % vyrovnávací platby poskytnuté za daný rok). Ve dvou letech, tj. v letech 1999 a 2012, přesáhla technická nadměrná vyrovnávací platba 10 % vyrovnávací platby poskytnuté za daný rok (tj. 15,3 % v roce 1999 a 12,9 % v roce 2012). V roce 2012 se však nemocnice CHU Brugmann nacházela obecně v situaci nedostatečného vyrovnání poté, co již v letech 2009 a 2010 obdržela zcela nedostatečné vyrovnávací platby (tj. celkové nedostatečné vyrovnání ve výši 558 858 EUR). Pokud jde o rok 1999, nejsou k dispozici číselné údaje za předchozí roky, které by bylo možno zohlednit při posuzování celkové situace nemocnice CHU Brugmann v oblasti vyrovnávacích plateb v roce 1999. Je však důležité mít na paměti, že první platby od obce (na základě financování od fondu FRBRTC) byly poskytovány až od roku 2003 a že se nemocnice CHU Brugmann nikdy nenacházela v situaci, kdy by jí byla poskytnuta nadměrná vyrovnávací platba, v jejímž důsledku by jí vznikla povinnost (částečně) vrátit vyrovnávací platbu schodku obci, což je patrné z tabulky č. 4 ve 234. bodě odůvodnění. V průběhu období 1996–2014 se nemocnice CHU Brugmann po celou dobu skutečně celkově nacházela v situaci, kdy jí bylo poskytováno nedostatečné vyrovnání, a obec vůči ní měla dluh za úhradu schodků z minulosti. Skutečná nedostatečná vyrovnávací platba za toto období celkem činila přibližně 935 000 EUR.

Tabulka č. 13

Tabulka č. 13

Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnuté nemocnici CHU Brugmann

Účetní schodek a vyrovnávací platba poskytnuté nemocnici CHU Brugmann

(v EUR)

CHU Brugmann

Účetní schodek

Financovaný prostřednictvím fondu FRBRTC nebo zvláštní subvence od regionu

Dodatečné příspěvky obcí

Celková poskytnutá vyrovnávací platba

Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) za daný rok

Nadměrná vyrovnávací platba (+) nebo nedostatečná vyrovnávací platba (–) celkem

1999

1999

– 508 171

600 000

0

600 000

91 829

91 829

2000

2000

– 3 755 229

3 755 587

0

3 755 587

358

92 188

2001

2001

– 5 440 039

5 440 000

0

5 440 000

– 39

92 149

2002

2002

– 1 976 934

1 976 933

0

1 976 933

– 1

92 149

2003

2003

– 1 697 238

1 770 000

0

1 770 000

72 762

164 911

2004

2004

– 1 442 292

1 457 000

0

1 457 000

14 708

179 619

2005

2005

– 7 413 186

3 657 000

3 756 186

7 413 186

0

179 619

2006

2006

– 14 180 725

3 657 000

10 523 725

14 180 725

0

179 619

2007

2007

– 6 954 466

4 125 610

2 828 856

6 954 466

0

179 619

2008

2008

– 6 308 290

3 999 767

2 505 046

6 504 813

196 523

376 142

2009

2009

– 6 228 859

3 231 504

2 600 612

5 832 116

– 396 743

– 20 601

2010

2010

– 5 011 208

3 644 432

169 179

3 813 611

– 1 197 597

– 1 218 198

2011

2011

– 2 982 442

3 206 932

0

3 206 932

224 490

– 993 708

2012

2012

– 2 945 806

3 380 656

0

3 380 656

434 850

– 558 858

2013

2013

– 2 799 788

2 500 348

0

2 500 348

– 299 440

– 858 298

2014

2014

– 2 923 714

2 847 000

0

2 847 000

– 76 714

– 935 011

– 72 568 384

– 72 568 384

49 249 769

49 249 769

22 383 604

22 383 604

71 633 373

71 633 373

– 935 011

– 935 011

| (244) | A konečně omezené zisky, které vykazovaly některé nemocnice IRIS (konkrétně nemocnice CHU Saint-Pierre v roce 2006, nemocnice HUDERF v roce 1999 a Institut Bordet v letech 1996 až 2001) nelze považovat za indikátor toho, že docházelo k nadměrnému vyrovnání. Na základě platného oddělení účtů (viz 226. bod odůvodnění) v těchto nemocnicích IRIS totiž Komise dospěla k závěru, že ve všech případech kromě jednoho jsou tyto zisky odvozeny od zisků generovaných doplňkovými činnostmi (viz 41., 116. a 117. bod odůvodnění), které tyto nemocnice IRIS vykonávají. Činnosti související se službou obecného hospodářského zájmu, kterou poskytuje Institut Bordet, generovaly v roce 1996 omezený zisk v řádové výši 1 % celkových příjmů této nemocnice za daný rok. Komise se domnívá, že takto omezený zisk by byl v každém případě přiměřený a nevedl by tudíž ke vzniku nadměrné vyrovnávací platby. Jak je navíc vysvětleno výše (viz 234. bod odůvodnění), veškeré zisky (bez ohledu na to, zda vyplývají z dané služby obecného hospodářského zájmu nebo z doplňkových činností) jsou zachovány a využity k vyrovnání budoucích schodků (nebo neuhrazených schodků z minulosti) a tím i ke snížení příspěvků od obcí. |
| --- | --- |

(244)

A konečně omezené zisky, které vykazovaly některé nemocnice IRIS (konkrétně nemocnice CHU Saint-Pierre v roce 2006, nemocnice HUDERF v roce 1999 a Institut Bordet v letech 1996 až 2001) nelze považovat za indikátor toho, že docházelo k nadměrnému vyrovnání. Na základě platného oddělení účtů (viz 226. bod odůvodnění) v těchto nemocnicích IRIS totiž Komise dospěla k závěru, že ve všech případech kromě jednoho jsou tyto zisky odvozeny od zisků generovaných doplňkovými činnostmi (viz 41., 116. a 117. bod odůvodnění), které tyto nemocnice IRIS vykonávají. Činnosti související se službou obecného hospodářského zájmu, kterou poskytuje Institut Bordet, generovaly v roce 1996 omezený zisk v řádové výši 1 % celkových příjmů této nemocnice za daný rok. Komise se domnívá, že takto omezený zisk by byl v každém případě přiměřený a nevedl by tudíž ke vzniku nadměrné vyrovnávací platby. Jak je navíc vysvětleno výše (viz 234. bod odůvodnění), veškeré zisky (bez ohledu na to, zda vyplývají z dané služby obecného hospodářského zájmu nebo z doplňkových činností) jsou zachovány a využity k vyrovnání budoucích schodků (nebo neuhrazených schodků z minulosti) a tím i ke snížení příspěvků od obcí.

| (245) | Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že vzhledem k prodlení s úhradami vyrovnávacích plateb schodku, ke skutečnosti, že v průběhu celého období 1996–2014 předmětné obce dlužily každé z nemocnic IRIS významné částky v souvislosti s vyrovnáváním schodků, a ke skutečnosti, že každá z nemocnic IRIS se celkově nacházela v situaci nedostatečného vyrovnání, nebyla v praxi žádná z nemocnic IRIS příjemcem nadměrné vyrovnávací platby. |
| --- | --- |

(245)

Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že vzhledem k prodlení s úhradami vyrovnávacích plateb schodku, ke skutečnosti, že v průběhu celého období 1996–2014 předmětné obce dlužily každé z nemocnic IRIS významné částky v souvislosti s vyrovnáváním schodků, a ke skutečnosti, že každá z nemocnic IRIS se celkově nacházela v situaci nedostatečného vyrovnání, nebyla v praxi žádná z nemocnic IRIS příjemcem nadměrné vyrovnávací platby.

7.3.6.   Kontrola nadměrného vyrovnání

Kontrola nadměrného vyrovnání

| (246) | Třetí podmínka základní slučitelnosti uvedená v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 ukládá členským státům přijmout opatření s cílem zajistit, aby podniky pověřené poskytováním služby obecného hospodářského zájmu neobdržely žádnou nadměrnou vyrovnávací platbu, a ukládá členským státům, aby prováděly nebo zajistily pravidelné kontroly alespoň každé tři roky (285). Navíc jestliže podnik skutečně obdržel nadměrnou vyrovnávací platbu, jsou členské státy povinny vyžadovat, aby daný podnik nadměrně vyplacenou částku vrátil (286). |
| --- | --- |

(246)

Třetí podmínka základní slučitelnosti uvedená v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 ukládá členským státům přijmout opatření s cílem zajistit, aby podniky pověřené poskytováním služby obecného hospodářského zájmu neobdržely žádnou nadměrnou vyrovnávací platbu, a ukládá členským státům, aby prováděly nebo zajistily pravidelné kontroly alespoň každé tři roky (285). Navíc jestliže podnik skutečně obdržel nadměrnou vyrovnávací platbu, jsou členské státy povinny vyžadovat, aby daný podnik nadměrně vyplacenou částku vrátil (286).

285

286

| (247) | Nejprve je nutné uvést, že pokud jde o pokrytí předmětného schodku, již samotná povaha tohoto vyrovnávacího mechanismu výrazně snižuje riziko nadměrné vyrovnávací platby, a jedná se tedy o opatření, které umožňuje zabránit nadměrné vyrovnávací platbě. Obce totiž mohou pokrývat jen skutečný schodek vykázaný nemocnicemi IRIS vzniklý v důsledku toho, že poskytují služby obecného hospodářského zájmu a doplňkové činnosti v omezeném rozsahu. Vyrovnávací platba tedy pokrývá pouze zbytkové čisté náklady (viz 226. bod odůvodnění) vzniklé při poskytování těchto služeb obecného hospodářského zájmu a doplňkových činností, a nezahrnuje dokonce ani přiměřený zisk. Veškeré platby jsou prováděny ex post, tj. poté, co byly dané schodky vykázány (v této souvislosti viz tabulky uvedené ve 234. bodě odůvodnění). Platby jsou prováděny ve více splátkách (jak je patrné z tabulek ve 234. bodě odůvodnění), což je zárukou toho, že obce mohou platbu při sebemenším náznaku rizika nadměrné vyrovnávací platby zadržet. Obce rovněž před provedením platby ve prospěch nemocnic IRIS ověřují souhrnnou výši neuhrazených schodků. Jak je vysvětleno výše (viz 235. bod odůvodnění), obce a nemocnice IRIS se rovněž dohodly na okamžitém vracení vyrovnávací platby schodku podle článku 109 zákona LCH, aby zabránily jakémukoli dvojímu pokrytí téhož schodku. Je zde proto pouze omezené a teoretické zbytkové riziko technické nadměrné vyrovnávací platby, pokud by byla vyrovnávací platba analyzována za každý rok izolovaně (viz 237. a 238. bod odůvodnění). V praxi však žádná z nemocnic IRIS celkově nebyla nikdy příjemcem faktické nadměrné vyrovnávací platby vzhledem k tomu, že v průběhu celého období 1996–2014 dlužily obce nemocnicím IRIS významné částky za neuhrazené vyrovnávací platby schodku (jak to potvrzují tabulky ve 234. bodě odůvodnění). |
| --- | --- |

(247)

Nejprve je nutné uvést, že pokud jde o pokrytí předmětného schodku, již samotná povaha tohoto vyrovnávacího mechanismu výrazně snižuje riziko nadměrné vyrovnávací platby, a jedná se tedy o opatření, které umožňuje zabránit nadměrné vyrovnávací platbě. Obce totiž mohou pokrývat jen skutečný schodek vykázaný nemocnicemi IRIS vzniklý v důsledku toho, že poskytují služby obecného hospodářského zájmu a doplňkové činnosti v omezeném rozsahu. Vyrovnávací platba tedy pokrývá pouze zbytkové čisté náklady (viz 226. bod odůvodnění) vzniklé při poskytování těchto služeb obecného hospodářského zájmu a doplňkových činností, a nezahrnuje dokonce ani přiměřený zisk. Veškeré platby jsou prováděny ex post, tj. poté, co byly dané schodky vykázány (v této souvislosti viz tabulky uvedené ve 234. bodě odůvodnění). Platby jsou prováděny ve více splátkách (jak je patrné z tabulek ve 234. bodě odůvodnění), což je zárukou toho, že obce mohou platbu při sebemenším náznaku rizika nadměrné vyrovnávací platby zadržet. Obce rovněž před provedením platby ve prospěch nemocnic IRIS ověřují souhrnnou výši neuhrazených schodků. Jak je vysvětleno výše (viz 235. bod odůvodnění), obce a nemocnice IRIS se rovněž dohodly na okamžitém vracení vyrovnávací platby schodku podle článku 109 zákona LCH, aby zabránily jakémukoli dvojímu pokrytí téhož schodku. Je zde proto pouze omezené a teoretické zbytkové riziko technické nadměrné vyrovnávací platby, pokud by byla vyrovnávací platba analyzována za každý rok izolovaně (viz 237. a 238. bod odůvodnění). V praxi však žádná z nemocnic IRIS celkově nebyla nikdy příjemcem faktické nadměrné vyrovnávací platby vzhledem k tomu, že v průběhu celého období 1996–2014 dlužily obce nemocnicím IRIS významné částky za neuhrazené vyrovnávací platby schodku (jak to potvrzují tabulky ve 234. bodě odůvodnění).

| (248) | Za druhé, zákon ze dne 14. listopadu 1983 (287) o kontrole poskytování a využívání určitých subvencí definuje pravidla pro kontrolu poskytnutých subvencí, a to zejména ze strany místních orgánů. Obsahuje stejná pravidla jako obecné bruselské usnesení ze dne 23. února 2006, které definuje pravidla týkající se rozpočtu, účetnictví a auditu (288) a zahrnuje i obecná pravidla pro region Brusel – hlavní město vymezená zákonem ze dne 16. května 2003, který upravuje obecná ustanovení týkající se rozpočtů, kontroly subvencí a účetnictví obcí a regionů, jakož i organizace kontroly belgického Účetního dvora (289). Článek 1 zákona ze dne 14. listopadu 1983 stanoví:

  „Tento zákon se vztahuje na veškeré subvence poskytnuté:






  1. | provinciemi, obcemi, institucemi provinciálního nebo obecního zájmu s právní subjektivitou, aglomeracemi, federacemi obcí, kulturními výbory, sdruženími provincií a sdruženími obcí; |
| --- | --- | --- |

(248)

Za druhé, zákon ze dne 14. listopadu 1983 (287) o kontrole poskytování a využívání určitých subvencí definuje pravidla pro kontrolu poskytnutých subvencí, a to zejména ze strany místních orgánů. Obsahuje stejná pravidla jako obecné bruselské usnesení ze dne 23. února 2006, které definuje pravidla týkající se rozpočtu, účetnictví a auditu (288) a zahrnuje i obecná pravidla pro region Brusel – hlavní město vymezená zákonem ze dne 16. května 2003, který upravuje obecná ustanovení týkající se rozpočtů, kontroly subvencí a účetnictví obcí a regionů, jakož i organizace kontroly belgického Účetního dvora (289). Článek 1 zákona ze dne 14. listopadu 1983 stanoví:

287

288

289

„Tento zákon se vztahuje na veškeré subvence poskytnuté:

1.

provinciemi, obcemi, institucemi provinciálního nebo obecního zájmu s právní subjektivitou, aglomeracemi, federacemi obcí, kulturními výbory, sdruženími provincií a sdruženími obcí;

| 2. | fyzickými nebo právnickými osobami, které jsou přímo nebo nepřímo dotovány jedním z poskytovatelů uvedených v odstavci 1.“ |
| --- | --- |

2.

fyzickými nebo právnickými osobami, které jsou přímo nebo nepřímo dotovány jedním z poskytovatelů uvedených v odstavci 1.“

Článek 2 tohoto zákona rovněž definuje jeho velmi širokou oblast působnosti a stanoví, že:

„Subvencí se rozumí [...] jakýkoli příspěvek, výhoda nebo podpora bez ohledu na formu nebo název, a to včetně bezúročných vratných záloh poskytnutých s cílem podpořit činnosti prospěšné z hlediska veřejného zájmu [...].“

Z výše uvedených článků jednoznačně vyplývá, že vyrovnávací platba schodku poskytovaná bruselskými obcemi nemocnicím IRIS za plnění služby obecného hospodářského zájmu a doplňkových činností spadá do oblasti působnosti tohoto zákona.

| (249) | Článek 3 zákona ze dne 14. listopadu 1983 stanoví zásadu, podle níž smí být subvence použita výhradně pro účely, pro které byla udělena, a příjemce musí být schopen její použití zdůvodnit. Články 4 a 5 definují další pravidla týkající se poskytování těchto subvencí a povinnosti transparentnosti uložené příjemci. Články 6 a 7 definují pravidla týkající se kontroly používání subvencí prováděné poskytovatelem subvencí nebo jeho jménem. Především článek 6 stanoví:

  „Každý poskytovatel [subvencí] má právo provést kontrolu využití poskytnuté subvence na místě.“

  Článek 7 stanoví povinnosti náhrad a zpětného vymáhání subvencí. Tento článek zní:

  „Aniž by byla dotčena zrušující ustanovení vztahující se na danou subvenci, je příjemce povinen subvenci vrátit v následujících případech:






  1. | pokud subvenci nevyužívá pro účely, pro které mu byla poskytnuta; |
| --- | --- | --- |

(249)

Článek 3 zákona ze dne 14. listopadu 1983 stanoví zásadu, podle níž smí být subvence použita výhradně pro účely, pro které byla udělena, a příjemce musí být schopen její použití zdůvodnit. Články 4 a 5 definují další pravidla týkající se poskytování těchto subvencí a povinnosti transparentnosti uložené příjemci. Články 6 a 7 definují pravidla týkající se kontroly používání subvencí prováděné poskytovatelem subvencí nebo jeho jménem. Především článek 6 stanoví:

„Každý poskytovatel [subvencí] má právo provést kontrolu využití poskytnuté subvence na místě.“

Článek 7 stanoví povinnosti náhrad a zpětného vymáhání subvencí. Tento článek zní:

„Aniž by byla dotčena zrušující ustanovení vztahující se na danou subvenci, je příjemce povinen subvenci vrátit v následujících případech:

1.

pokud subvenci nevyužívá pro účely, pro které mu byla poskytnuta;

| 2. | pokud nepředloží některé z odůvodnění uvedených v článcích 4 a 5; |
| --- | --- |

2.

pokud nepředloží některé z odůvodnění uvedených v článcích 4 a 5;

| 3. | pokud brání provedení kontroly uvedené v článku 6. |
| --- | --- |

3.

pokud brání provedení kontroly uvedené v článku 6.

V případě uvedeném v odstavci 1 a 2 však musí příjemce vrátit pouze tu část dotace, která není odůvodněna.

Veřejnoprávní právnické osoby, které mají pravomoc zavádět přímé daně, jsou oprávněny zpětně vymáhat subvence, které mají být vráceny, na základě exekučního příkazu. Tento příkaz vydává účetní pověřený zpětným vymáháním. Vykonatelným ho učiní správní orgán, který je oprávněn stanovit vymahatelnost úlohy příslušných přímých ustanovení týkajících se těchto veřejnoprávních právnických osob.“

| (250) | Zákon tedy umožňuje obcím zajistit udělování subvencí v souladu s nezbytnými podmínkami a kontrolovat využívání a zpětné vymáhání částek, které nejsou třeba. Vyrovnávací platba schodku ze strany obcí tedy podléhá velmi přísným pravidlům. Pokud ji dotčené nemocnice přijmou, akceptují tak i právo kontroly nezávislým orgánem, který může zaručit, že daná subvence byla skutečně použita k účelu, za kterým byla udělena. V opačném případě je nemocnice povinna ji neprodleně vrátit, což zaručuje zpětné získání veškerých nadměrných vyrovnávacích plateb provedených ve prospěch nemocnic IRIS. |
| --- | --- |

(250)

Zákon tedy umožňuje obcím zajistit udělování subvencí v souladu s nezbytnými podmínkami a kontrolovat využívání a zpětné vymáhání částek, které nejsou třeba. Vyrovnávací platba schodku ze strany obcí tedy podléhá velmi přísným pravidlům. Pokud ji dotčené nemocnice přijmou, akceptují tak i právo kontroly nezávislým orgánem, který může zaručit, že daná subvence byla skutečně použita k účelu, za kterým byla udělena. V opačném případě je nemocnice povinna ji neprodleně vrátit, což zaručuje zpětné získání veškerých nadměrných vyrovnávacích plateb provedených ve prospěch nemocnic IRIS.

| (251) | To potvrzuje zákon o CPAS, jehož čl. 60 odst. 6 stanoví, že:

  „O vytvoření nebo rozšíření institucí nebo služeb, které jsou způsobilé pro získání subvencí na úrovni investic nebo provozu, lze rozhodnout pouze na základě dokumentace, z níž vyplývá, že budou dodrženy podmínky stanovené obecnými právními předpisy pro udělování těchto subvencí.“

  Pokud středisko CPAS poskytne podporu veřejné nemocnici, je nutno prokázat, že budou dodržena pravidla týkající se poskytnutí tohoto financování. |
| --- | --- |

(251)

To potvrzuje zákon o CPAS, jehož čl. 60 odst. 6 stanoví, že:

„O vytvoření nebo rozšíření institucí nebo služeb, které jsou způsobilé pro získání subvencí na úrovni investic nebo provozu, lze rozhodnout pouze na základě dokumentace, z níž vyplývá, že budou dodrženy podmínky stanovené obecnými právními předpisy pro udělování těchto subvencí.“

Pokud středisko CPAS poskytne podporu veřejné nemocnici, je nutno prokázat, že budou dodržena pravidla týkající se poskytnutí tohoto financování.

| (252) | Obdobně článek 135g zákona o CPAS definuje způsoby dohledu zastřešujícího sdružení (v tomto případě IRIS) nad místními sdruženími, na která se vztahuje kapitola XII (v tomto případě se jedná o nemocnice IRIS) ve všech čtvrtletích. To zejména znamená, že sdružení IRIS kontroluje, zda jsou rozhodnutí přijatá nemocnicemi IRIS v souladu s:






  „1. | obecným strategickým plánem a s organizačním plánem nemocniční péče a rozhodnutími přijatými na jeho základě; |
| --- | --- | --- |

(252)

Obdobně článek 135g zákona o CPAS definuje způsoby dohledu zastřešujícího sdružení (v tomto případě IRIS) nad místními sdruženími, na která se vztahuje kapitola XII (v tomto případě se jedná o nemocnice IRIS) ve všech čtvrtletích. To zejména znamená, že sdružení IRIS kontroluje, zda jsou rozhodnutí přijatá nemocnicemi IRIS v souladu s:

„1.

obecným strategickým plánem a s organizačním plánem nemocniční péče a rozhodnutími přijatými na jeho základě;

| 2. | organizačním plánem a finančním plánem, které jsou schváleny místním sdružením na základě pokynů zastřešujícího sdružení, jakož i s jejich případnými opravami a aktualizacemi; |
| --- | --- |

2.

organizačním plánem a finančním plánem, které jsou schváleny místním sdružením na základě pokynů zastřešujícího sdružení, jakož i s jejich případnými opravami a aktualizacemi;

| 3. | ročním rozpočtem, který stanoví místní sdružení na základě pokynů zastřešujícího sdružení. |
| --- | --- |

3.

ročním rozpočtem, který stanoví místní sdružení na základě pokynů zastřešujícího sdružení.

V případě nesouladu přijme zastřešující sdružení veškerá opatření, která bude považovat za nezbytná pro napravení tohoto nesouladu, a předloží je k provedení příslušnému místnímu sdružení ve lhůtě, kterou určí.

V případě, že dané místní sdružení tato opatření ve stanovené lhůtě neprovede, může zastřešující sdružení neprodleně pověřit komisaře uvedeného v článku 135h, aby převzal funkci orgánu místního sdružení, který toto opatření neprovedl.“

| (253) | Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že jak zákon o CPAS, tak zákon ze dne 14. listopadu 1983 umožňují bruselským obcím zajistit, že subvence poskytnuté nemocnicím IRIS budou využity správně a nevyústí v nadměrnou vyrovnávací platbu. Společné uplatňování těchto ustanovení usnadňuje kontrolu nadměrné vyrovnávací platby a zajišťuje zpětné vymáhání nadměrných vyrovnávacích plateb. Navíc je v případě jejich nedodržení zajištěno převzetí funkce třetí osobou s cílem zajistit splnění těchto povinností uložených nemocnicím IRIS, a to zejména ve vztahu k rozpočtu. Obce, střediska CPAS a zastřešující sdružení IRIS tedy mají rozsáhlé kontrolní pravomoci i přesto, že v rámci vyrovnávacího mechanismu schodků uvedeného v tomto rozhodnutí neexistuje prakticky žádné riziko nadměrné vyrovnávací platby. |
| --- | --- |

(253)

Z výše uvedených ustanovení vyplývá, že jak zákon o CPAS, tak zákon ze dne 14. listopadu 1983 umožňují bruselským obcím zajistit, že subvence poskytnuté nemocnicím IRIS budou využity správně a nevyústí v nadměrnou vyrovnávací platbu. Společné uplatňování těchto ustanovení usnadňuje kontrolu nadměrné vyrovnávací platby a zajišťuje zpětné vymáhání nadměrných vyrovnávacích plateb. Navíc je v případě jejich nedodržení zajištěno převzetí funkce třetí osobou s cílem zajistit splnění těchto povinností uložených nemocnicím IRIS, a to zejména ve vztahu k rozpočtu. Obce, střediska CPAS a zastřešující sdružení IRIS tedy mají rozsáhlé kontrolní pravomoci i přesto, že v rámci vyrovnávacího mechanismu schodků uvedeného v tomto rozhodnutí neexistuje prakticky žádné riziko nadměrné vyrovnávací platby.

| (254) | Kromě toho v případě, že provozní účty veřejné nemocnice vykazují schodek, může kolegium starostů a radních na základě čl. 111 odst. 2 a 126 zákona o CPAS pozastavit provádění „jakéhokoli rozhodnutí střediska CPAS, které poškozuje obecní zájem, zejména finanční zájem obce.“ |
| --- | --- |

(254)

Kromě toho v případě, že provozní účty veřejné nemocnice vykazují schodek, může kolegium starostů a radních na základě čl. 111 odst. 2 a 126 zákona o CPAS pozastavit provádění „jakéhokoli rozhodnutí střediska CPAS, které poškozuje obecní zájem, zejména finanční zájem obce.“

| (255) | Na závěr pak je třeba zdůraznit, že orgány, které poskytují předmětnou podporu (tj. obce a střediska CPAS) příjemce přímo ovládají. Konkrétně to znamená, že tyto orgány mají většinu hlasů ve správních radách nemocnic IRIS, které mimo jiné jmenují generálního ředitele příslušné nemocnice. V nepříliš pravděpodobném případě, že by nemocnice IRIS odmítla vrátit nadměrnou vyrovnávací platbu, by veřejné orgány mohly tuto situaci snadno napravit výměnou generálního ředitele. Kromě toho se správní rada v souladu se stanovami každé nemocnice IRIS schází nejméně osmkrát do roka, což umožňuje orgánům, které poskytly podporu, podrobně sledovat finanční situaci nemocnic IRIS (zejména prostřednictvím čtvrtletních zpráv týkajících se tohoto tématu, jak je vyžadováno ve stanovách). |
| --- | --- |

(255)

Na závěr pak je třeba zdůraznit, že orgány, které poskytují předmětnou podporu (tj. obce a střediska CPAS) příjemce přímo ovládají. Konkrétně to znamená, že tyto orgány mají většinu hlasů ve správních radách nemocnic IRIS, které mimo jiné jmenují generálního ředitele příslušné nemocnice. V nepříliš pravděpodobném případě, že by nemocnice IRIS odmítla vrátit nadměrnou vyrovnávací platbu, by veřejné orgány mohly tuto situaci snadno napravit výměnou generálního ředitele. Kromě toho se správní rada v souladu se stanovami každé nemocnice IRIS schází nejméně osmkrát do roka, což umožňuje orgánům, které poskytly podporu, podrobně sledovat finanční situaci nemocnic IRIS (zejména prostřednictvím čtvrtletních zpráv týkajících se tohoto tématu, jak je vyžadováno ve stanovách).

| (256) | Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěla Komise k závěru, že existují dostatečná opatření umožňující předcházet nadměrným vyrovnávacím platbám, odhalovat je a zpětně je vymáhat, přičemž riziko reálné nadměrné vyrovnávací platby se s ohledem na povahu předmětné podpory jeví jako velmi omezené. |
| --- | --- |

(256)

Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěla Komise k závěru, že existují dostatečná opatření umožňující předcházet nadměrným vyrovnávacím platbám, odhalovat je a zpětně je vymáhat, přičemž riziko reálné nadměrné vyrovnávací platby se s ohledem na povahu předmětné podpory jeví jako velmi omezené.

7.3.7.   Období pověření

Období pověření

| (257) | Čl. 2 odst. 2 rozhodnutí o SOHZ 2012 stanoví, že se toto rozhodnutí použije pouze na pověření, jejichž doba nepřesahuje deset let, s výjimkou případů, kdy lze delší období odůvodnit potřebou, aby pověřený podnik umořil velké investice během delšího období v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami. |
| --- | --- |

(257)

Čl. 2 odst. 2 rozhodnutí o SOHZ 2012 stanoví, že se toto rozhodnutí použije pouze na pověření, jejichž doba nepřesahuje deset let, s výjimkou případů, kdy lze delší období odůvodnit potřebou, aby pověřený podnik umořil velké investice během delšího období v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami.

| (258) | Doba platnosti stanov nemocnic IRIS, které na úrovni obcí představují relevantní pověření v dané věci, je stanovena na 30 let. Komise se domnívá, že takto dlouhé období je odůvodněno tím, že se od nemocnic IRIS jako od pověřených poskytovatelů služeb obecného hospodářského zájmu vyžadují velké investice. Konkrétně se jedná o to, že nejdůležitějšími aktivy nemocnic IRIS je jejich nemovitý majetek (který představuje více než 60 % hodnoty jejich aktiv), a který je v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami (290) odepisován po dobu 30 let. Kromě toho strategické plány IRIS, které specifikují dodatečné povinnosti nemocnic IRIS, mají také omezenou dobu trvání, která je ještě nižší. První strategický plán se týkal období 1996–2001. Druhý strategický plán se původně týkal období 2002–2006, ale následně byl pozměněn a prodloužen až do konce roku 2014. V lednu 2015 byl přijat nový strategický plán na období 2015-2018. |
| --- | --- |

(258)

Doba platnosti stanov nemocnic IRIS, které na úrovni obcí představují relevantní pověření v dané věci, je stanovena na 30 let. Komise se domnívá, že takto dlouhé období je odůvodněno tím, že se od nemocnic IRIS jako od pověřených poskytovatelů služeb obecného hospodářského zájmu vyžadují velké investice. Konkrétně se jedná o to, že nejdůležitějšími aktivy nemocnic IRIS je jejich nemovitý majetek (který představuje více než 60 % hodnoty jejich aktiv), a který je v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami (290) odepisován po dobu 30 let. Kromě toho strategické plány IRIS, které specifikují dodatečné povinnosti nemocnic IRIS, mají také omezenou dobu trvání, která je ještě nižší. První strategický plán se týkal období 1996–2001. Druhý strategický plán se původně týkal období 2002–2006, ale následně byl pozměněn a prodloužen až do konce roku 2014. V lednu 2015 byl přijat nový strategický plán na období 2015-2018.

290

| (259) | Zákon ze dne 10. dubna 2014 (291) navíc omezil dobu trvání federálního pověření týkajícího se základních úkolů nemocniční péče (292), neboť změnil článek 105 platného znění zákona LCH (293). Konkrétně to znamená, že článek 105 nyní vyžaduje, aby doba, po kterou jsou poskytovány prostředky z rozpočtu BMF, nepřekročila deset let, s výjimkou prvků z rozpočtu BMF, které pokrývají náklady na velké investice nemocnic a které je nutno umořit během delšího období v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami. A konečně, jednotlivá povolení, která nemocnice musí mít, aby byly způsobilé pro financování z rozpočtu BMF, mají rovněž omezenou dobu trvání (která závisí na daném regionu, ale zpravidla se pohybuje okolo pěti let a v každém případě trvá nejvýše deset let). |
| --- | --- |

(259)

Zákon ze dne 10. dubna 2014 (291) navíc omezil dobu trvání federálního pověření týkajícího se základních úkolů nemocniční péče (292), neboť změnil článek 105 platného znění zákona LCH (293). Konkrétně to znamená, že článek 105 nyní vyžaduje, aby doba, po kterou jsou poskytovány prostředky z rozpočtu BMF, nepřekročila deset let, s výjimkou prvků z rozpočtu BMF, které pokrývají náklady na velké investice nemocnic a které je nutno umořit během delšího období v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami. A konečně, jednotlivá povolení, která nemocnice musí mít, aby byly způsobilé pro financování z rozpočtu BMF, mají rovněž omezenou dobu trvání (která závisí na daném regionu, ale zpravidla se pohybuje okolo pěti let a v každém případě trvá nejvýše deset let).

291

292

293

| (260) | Komise se proto domnívá, že povinnost omezit dobu pověření a zdůvodnit její trvání podle čl. 2 odst. 2 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 je splněna. |
| --- | --- |

(260)

Komise se proto domnívá, že povinnost omezit dobu pověření a zdůvodnit její trvání podle čl. 2 odst. 2 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 je splněna.

7.3.8.   Transparentnost

Transparentnost

| (261) | A konečně rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 vyžaduje, aby členské státy zveřejňovaly určité informace. Konkrétně v případě vyrovnávací platby nad 15 milionů EUR udělené podniku, který vykonává i činnosti mimo rozsah služby obecného hospodářského zájmu vyžaduje článek 7 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, aby členské státy zveřejnily na internetu nebo jiným vhodným způsobem pověřovací akt (nebo shrnutí, které zahrnuje prvky stanovené v článku 4 uvedeného rozhodnutí) a částky podpory udělované podniku na ročním základě. |
| --- | --- |

(261)

A konečně rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 vyžaduje, aby členské státy zveřejňovaly určité informace. Konkrétně v případě vyrovnávací platby nad 15 milionů EUR udělené podniku, který vykonává i činnosti mimo rozsah služby obecného hospodářského zájmu vyžaduje článek 7 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, aby členské státy zveřejnily na internetu nebo jiným vhodným způsobem pověřovací akt (nebo shrnutí, které zahrnuje prvky stanovené v článku 4 uvedeného rozhodnutí) a částky podpory udělované podniku na ročním základě.

| (262) | Povinnost transparentnosti se podle rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 vztahuje na „vyrovnávací platby nad 15 milionů EUR udělené podniku, který vykonává i činnosti mimo rozsah služby obecného hospodářského zájmu“. Jak je uvedeno v tabulkách 9 až 13, výše vyrovnávací platby obcí za schodek jednotlivých nemocnic IRIS v žádném roce nikdy nepřekročila práh ve výši 15 milionů EUR. Komise proto má za to, že povinnost transparentnosti podle článku 7 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 se na tento případ nevztahuje. |
| --- | --- |

(262)

Povinnost transparentnosti se podle rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 vztahuje na „vyrovnávací platby nad 15 milionů EUR udělené podniku, který vykonává i činnosti mimo rozsah služby obecného hospodářského zájmu“. Jak je uvedeno v tabulkách 9 až 13, výše vyrovnávací platby obcí za schodek jednotlivých nemocnic IRIS v žádném roce nikdy nepřekročila práh ve výši 15 milionů EUR. Komise proto má za to, že povinnost transparentnosti podle článku 7 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 se na tento případ nevztahuje.

7.3.9.   Shrnutí závěrů ohledně slučitelnosti podpory s vnitřním trhem

Shrnutí závěrů ohledně slučitelnosti podpory s vnitřním trhem

| (263) | S ohledem na uvedené skutečnosti dospěla Komise k závěru, že vyrovnávání schodků veřejných bruselských nemocnic IRIS bruselskými obcemi od roku 1996, které je předmětem tohoto rozhodnutí, je v souladu s požadavky rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, a je tedy slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

(263)

S ohledem na uvedené skutečnosti dospěla Komise k závěru, že vyrovnávání schodků veřejných bruselských nemocnic IRIS bruselskými obcemi od roku 1996, které je předmětem tohoto rozhodnutí, je v souladu s požadavky rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012, a je tedy slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 SFEU.

| (264) | Z výše uvedeného závěru a z vysvětlení uvedených ve 148. až 152. bodě odůvodnění vyplývá, že Komise nepotřebuje posuzovat, zda je vyrovnání schodku veřejných bruselských nemocnic IRIS bruselskými obcemi slučitelné s vnitřním trhem i podle rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005 (v případě podpory udělené mezi 19. prosincem 2005 a 31. lednem 2012) nebo podle rámce služeb obecného hospodářského zájmu z roku 2012. |
| --- | --- |

(264)

Z výše uvedeného závěru a z vysvětlení uvedených ve 148. až 152. bodě odůvodnění vyplývá, že Komise nepotřebuje posuzovat, zda je vyrovnání schodku veřejných bruselských nemocnic IRIS bruselskými obcemi slučitelné s vnitřním trhem i podle rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005 (v případě podpory udělené mezi 19. prosincem 2005 a 31. lednem 2012) nebo podle rámce služeb obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

7.4.   Závěrečné poznámky

Závěrečné poznámky

| (265) | Jak je vysvětleno výše (viz 159. bod odůvodnění), Tribunál ve svém rozsudku o zrušení rozhodnutí ze dne 7. listopadu 2012 odkazoval na zásadu rovného zacházení. V této souvislosti Komise připomíná, že zásada zákazu diskriminace/rovného zacházení není v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 zařazena mezi kritéria slučitelnosti. V tomto případě však Komise dospěla k závěru, že tato zásada je v každém případě dodržena, protože nemocnice IRIS a soukromé bruselské nemocnice se nacházejí právně i fakticky v odlišné situaci vzhledem k tomu, že rozsah úkolu služby obecného hospodářského zájmu veřejných nemocnic IRIS je širší než u soukromých nemocnic a jeho provádění je proto nákladnější (jak bylo vysvětleno výše, viz bod 7.3.4.1). Komise nadto konstatuje, že veřejné nemocnice IRIS při plnění služby obecného hospodářského zájmu, jímž jsou pověřeny, podléhají řadě omezení a vznikají jim i dodatečné náklady (viz 42. a 43. bod odůvodnění). |
| --- | --- |

(265)

Jak je vysvětleno výše (viz 159. bod odůvodnění), Tribunál ve svém rozsudku o zrušení rozhodnutí ze dne 7. listopadu 2012 odkazoval na zásadu rovného zacházení. V této souvislosti Komise připomíná, že zásada zákazu diskriminace/rovného zacházení není v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 zařazena mezi kritéria slučitelnosti. V tomto případě však Komise dospěla k závěru, že tato zásada je v každém případě dodržena, protože nemocnice IRIS a soukromé bruselské nemocnice se nacházejí právně i fakticky v odlišné situaci vzhledem k tomu, že rozsah úkolu služby obecného hospodářského zájmu veřejných nemocnic IRIS je širší než u soukromých nemocnic a jeho provádění je proto nákladnější (jak bylo vysvětleno výše, viz bod 7.3.4.1). Komise nadto konstatuje, že veřejné nemocnice IRIS při plnění služby obecného hospodářského zájmu, jímž jsou pověřeny, podléhají řadě omezení a vznikají jim i dodatečné náklady (viz 42. a 43. bod odůvodnění).

| (266) | Vzhledem k tomu, že nemocnice IRIS a soukromé bruselské nemocnice se nacházejí v odlišné/nesrovnatelné situaci, nelze vyrovnávání schodků nemocnic IRIS považovat za porušení zásady rovného zacházení. |
| --- | --- |

(266)

Vzhledem k tomu, že nemocnice IRIS a soukromé bruselské nemocnice se nacházejí v odlišné/nesrovnatelné situaci, nelze vyrovnávání schodků nemocnic IRIS považovat za porušení zásady rovného zacházení.

8.   ZÁVĚRY

ZÁVĚRY

| (267) | S ohledem na výše uvedené posouzení Komise rozhodla, že dotčená státní podpora je v tomto případě slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 SFEU, |
| --- | --- |

(267)

S ohledem na výše uvedené posouzení Komise rozhodla, že dotčená státní podpora je v tomto případě slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 SFEU,

PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Státní podpora poskytovaná od roku 1996 formou vyrovnání schodku bruselských veřejných nemocnic IRIS bruselskými obcemi je slučitelná s vnitřním trhem v souladu s čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.

Článek 2

Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království.

V Bruselu dne 5. července 2016.

Za Komisi

Margrethe VESTAGER

členka Komise

---

(1)  Od 1. prosince 2009 jsou články 87 a 88 Smlouvy o založení Evropského společenství označeny jako články 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Oba soubory ustanovení jsou v podstatě totožné. Pro účely tohoto rozhodnutí se případné odkazy na články 107 a 108 SFEU vykládají jako odkazy na články 87 a 88 Smlouvy o založení Evropského společenství. Smlouva SFEU rovněž zavedla některé terminologické změny, jako je nahrazení pojmu „Společenství“ pojmem „Unie“, „společný trh“ pojmem „vnitřní trh“ a „Soud prvního stupně“ pojmem „Tribunál“. V tomto rozhodnutí je používána terminologie SFEU.

1

(2)  
  Úř. věst. C 437, 5.12.2014, s. 10.

2

(3)  Těchto pět veřejných nemocnic společně má na starost přibližně 2 425 ze 7 260 lůžek, jimiž jsou vybaveny všeobecné a fakultní nemocnice regionu Brusel – hlavní město (kromě psychiatrických, geriatrických a jiných specializovaných nemocnic). Zaměstnávají přibližně 10 000 osob. Tyto nemocnice poskytují více než milion lékařských prohlídek ročně. Počet nemocničních lůžek poskytly belgické úřady (po konzultaci se Společnou obecní komisí (Commission communautaire commune) a Federální správou sociálního zabezpečení) a týká se roku 2015. Ostatní informace jsou dostupné na webových stránkách IRIS (viz http://www.iris-hopitaux.be).

3

(4)  Pro více informací o těchto veřejných nemocnicích a jejich činnosti viz body 2.2 a 2.4.

4

(5)  Zkratka IRIS znamená Interhospitalière régionale des infrastructures de soins (Regionální síť zdravotnické infrastruktury).

5

Interhospitalière régionale des infrastructures de soins

(6)  Stěžovatelé žádali, aby jejich totožnost nebyla uvedena. Avšak z důvodu žaloby těchto stran na neplatnost a v důsledku rozhodnutí Tribunálu o zrušení ze dne 7. listopadu 2012 ve věci T-137/10 byla jejich totožnost zveřejněna [viz 4. a 6. bod odůvodnění]. Je také třeba uvést, že ABISP a jeho členové svou stížnost stáhli.

6

(7)  Tento argument stěžovatelé poprvé předložili v dopisu ze dne 15. prosince 2008.

7

(8)  Útvary Komise se v zásadě předběžně domnívaly, že nemocnice IRIS-H zjevně plní úkoly veřejné služby, že podpora, kterou pobírají, je jasně stanovena a že tato podpora není nadměrná. Útvary Komise v důsledku toho došly k závěru, že problém s ohledem na pravidla týkající se státní podpory neexistuje. Konstatovaly také, že požadavky týkající se transparentnosti jsou dodrženy. Útvary Komise tedy došly k závěru, že není dostatečný důvod k dalšímu vyšetřování, protože stěžovatelé nedodali další informace.

8

(9)  Věc T-128/08, dosud nezveřejněná.

9

(10)  Věc T-241/08, dosud nezveřejněná.

10

(11)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1).

11

(12)  
  Úř. věst. C 74, 24.3.2010, s. 1.

12

(13)  Rozhodnutí Komise 2005/842/ES ze dne 28. listopadu 2005 o použití čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES na státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby poskytované určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu (Úř. věst. L 312, 29.11.2005, s. 67).

13

(14)  Věc T-137/10, CBI/Komise, ECLI:EU:T:2012:584.

14

(15)  Věc T-137/10, bod 313.

15

(16)  Viz poznámka pod čarou 2.

16

(17)  Moniteur belge ze dne 5. srpna 1976, s. 9876.

17

(18)  Šest dotčených obcí z devatenácti obcí regionu Brusel – hlavní město jsou: Anderlecht, město Brusel, Etterbeek, Ixelles, Schaerbeek a Saint-Gilles.

18

(19)  Přesněji řečeno se jedná o tyto nemocnice: CHU Brugmann-Huderf (jediný subjekt do dne 1. ledna 1997), CHU Saint-Pierre, Institut Bordet, Centre Hospitalier Baron Lambert, Centre Hospitalier Bracops, Centre Hospitalier Molière, Centre Hospitalier Brien a Centre Hospitalier Etterbeek-Ixelles.

19

(20)  Tučně označeno autory tohoto dokumentu.

20

(21)  Tučně označeno autory tohoto dokumentu.

21

(22)  Řádné zasedání v letech 1995–1996. Dokumenty Zasedání Komise ES, návrh usnesení: B-10/1. Zpráva: B-10/2. Zpráva v nezkráceném znění. – Jednání a přijetí na zasedání dne 22. prosince 1995.

22

(23)  V přípravných pracích se upřesňuje zejména, že dohoda o spolupráci ze dne 19. května 1994 byla uzavřena „za účelem zajištění pérennité (tedy kontinuity a životaschopnosti) veřejných bruselských nemocnic, přičemž byl mimo jiné podpořen systém koordinace a spolupráce mezi veřejnými nemocničními institucemi působícími v oblasti regionu Brusel – hlavní město, tedy obcemi, (CPAS) a sdruženími, která vznikla na základě použití kapitoly XII. zákona (zákona o CPAS).“

23

(24)  Článek 121 zákona o CPAS upřesňuje, že sdružení založená podle kapitoly XII mají právní subjektivitu.

24

(25)  Některé nemocnice IRIS-H vykonávají svou činnost na několika místech. V současné době CHU-B působí na třech místech (Victor Horta, Paul Brien a Reine Astrid), CHU-SP na dvou místech (Porte de Hal a César de Paepe) a HIS na čtyřech místech (Etterbeek-Ixelles, J. Bracops, Molière-Longchamp a Baron Lambert).

25

(26)  Kontrola, kterou IRIS provádí, musí odpovídat přesným podmínkám usnesení (Regionu Brusel – hlavní město) ze dne 22. prosince 1995 (Moniteur belge, 7.2.1996, s. 2737).

26

(27)  Článek 120 zákona o CPAS uvádí minimální požadavky použitelné na statut sdružení vytvořených CPAS podle kapitoly XII zákona o CPAS.

27

(28)  Článek 125 zákona o CPAS stanoví, že: „Bez ohledu na výši vkladů jednotlivých společníků mají veřejnoprávní osoby vždy právo na většinu hlasů v různých správních či řídicích orgánech sdružení.“

28

(29)  Fond FRBRTC byl vytvořen podle usnesení ze dne 8. dubna 1993, Moniteur belge, 12.5.1993, s. 10889 (ve znění usnesení ze dne 2. května 2002).

29

(30)  Částka 100 milionů EUR byla na pokrytí celkových finančních závazků nemocnic ke konci roku 1995 nedostatečná, přičemž celkový schodek se odhadoval přibližně na 200 milionů EUR.

30

(31)  Moniteur belge ze dne 7. října 1987, s. 14652. Nahrazeno zákonem loi coordonnée sur les hôpitaux et autres établissements de soins ze dne 10. července 2008 (Moniteur belge, 7.11.2008, s. 58624).

31

(32)  Za účelem snazšího udávání těchto odkazů se toto rozhodnutí odkazuje pouze na článek 147 LCH, přičemž se rozumí, že tento odkaz se týká článku 163 LCH po nabytí platnosti zákona ze dne 10. července 2008.

32

(33)  Viz články 2 až 7 zákona ze dne 7. srpna 1987.

33

(34)  Viz články 10 až 17 zákona ze dne 7. srpna 1987.

34

(35)  Viz články 23 až 45 zákona ze dne 7. srpna 1987. Mechanismus programování spočívá ve stanovení maximálního počtu nemocničních lůžek na každý region na základě lékařských potřeb vyhodnocených federálními úřady. Z toho vyplývá, že pokud se požadavky na počet nemocničních lůžek nezvyšují, není vytváření dalších lůžek (nebo jakékoliv vytváření nemocnic) povoleno, pokud stávající lůžka nejsou zrušena jinde.

35

(36)  Viz články 68 až 76e zákona ze dne 7. srpna 1987.

36

(37)  Viz články 130 až 142 zákona ze dne 7. srpna 1987.

37

(38)  Viz http://www.iris-hopitaux.be/fr (stránky navštíveny 19.8.2015).

38

(39)  Viz poznámka dole na s. 246 týkající se průměrného příjmu.

39

(40)  Tato povinnost je dána zejména zákonem ze dne 18. července 1966, čl. 42 odst. 5 zákona o CPAS, zákonem ze dne 24. června 1988, výnosem řídícího orgánu regionu Brusel – hlavní město ze dne 25. července 1991 a výnosem správy regionu Brusel – hlavní město ze dne 6. května 1999.

40

(41)  Veškeré odhady těchto nákladů uvedené v tomto bodě odůvodnění a v následujícím bodě odůvodnění se týkají roku 2010 a vypovídají o zbývajících nákladech nemocnice IRIS-H po odpočtu veřejného financování, případně financování regionem Brusel – hlavní město nebo federální vládou.

41

(42)  Údaj chráněný obchodním tajemstvím.

42

(43)  Tato povinnost je dána zejména článkem 156 a čl. 161 odst. 1 a 2 zákona ze dne 24. června 1988, čl. 42 odst. 5 zákona o CPAS a odstavcem 3.4 odborového protokolu č. 95/3 ze dne 27. října 1995.

43

(44)  Tato povinnost je dána zejména zákonem ze dne 14. února 1961, čl. 42 odst. 5 zákona o CPAS, zákonem ze dne 24. června 1988 a výnosem řídícího orgánu regionu Brusel – hlavní město ze dne 6. května 1999.

44

(45)  Tyto příplatky jsou určeny úmluvami 2003/1, 2004/10, 2007/1 a 2009/1.

45

(46)  Region Brusel – hlavní město zavedl zastřešující organizaci odpovědnou za koordinaci a za zaštítění činností nemocnic IRIS-H v souladu s kapitolou XIIa zákona o CPAS.

46

(47)  Je třeba konstatovat, že pro některé nemocnice byl tento princip uveden původně v článku 44 nebo 47. V každém případě byl tento princip v podstatě již uveden v každých původních stanovách.

47

(48)  Při zakládání nemocnic IRIS-H byl tento princip uveden v článku 44 stanov v tomto znění: „Provozní hospodářský výsledek se rozděluje mezi společníky, kteří mají alespoň jednu pětinu hlasů na valné hromadě, a to z rozhodnutí valné hromady v poměru jejich účasti na valné hromadě.“

48

(49)  V září 2013 jedna z největších belgických pojišťoven Mutualité chrétienne (pojišťovny jsou neziskové soukromé organizace odpovědné za platbu lékařských výdajů hrazených ze sociálního zabezpečení) uveřejnila článek, podle kterého byly v roce 2011 příjmy belgických nemocnic rozděleny průměrně mezi tyto tři zdroje financování takto: 1) rozpočet finančních prostředků (BMF): 49 %, 2) INAMI: 42 % a 3) pacienti (nebo jejich soukromé pojišťovny): 9 %.

49

(50)  Viz článek 87 a násl. zákona ze dne 7. srpna 1987.

50

(51)  Viz články 24 až 87 královské vyhlášky ze dne 25. dubna 2002 (Moniteur belge, 5.7.2002, s. 30290).

51

(52)  Viz zákon ze dne 9. srpna 1963 v platném znění (Moniteur belge, 1.11.1963, s. 10555).

52

(53)  Moniteur belge ze dne 27. srpna 1994, s. 21524.

53

(54)  Viz články 133 až 135 zákona ze dne 7. srpna 1987.

54

(55)  Viz článek 140 zákona ze dne 7. srpna 1987.

55

(56)  Viz článek 46 a násl. zákona ze dne 7. srpna 1987.

56

(57)  Viz článek 47 zákona ze dne 7. srpna 1987.

57

(58)  Za účelem snazšího udávání těchto odkazů se toto rozhodnutí odkazuje pouze na článek 109 LCH, přičemž se rozumí, že tento odkaz se týká článku 125 LCH po nabytí platnosti zákona ze dne 10. července 2008.

58

(59)  Moniteur belge, 1.1.1964, s. 2. Tento zákon vyžadoval, aby 10 % schodku kryla obec, ve které se nemocnice nachází, a aby zbývajících 90 % hradily belgické obce podle místa bydliště pacientů.

59

(60)  Moniteur belge ze dne 29. prosince 1973, s. 15027.

60

(61)  Původně tomu tak bylo v královské vyhlášce ze dne 8. prosince 1986 (Moniteur belge, 12.12.1986, s. 17023) ve znění královské vyhlášky ze dne 10. listopadu 1989, která byla později nahrazena královskou vyhláškou ze dne 8. března 2006 (Moniteur belge, 12.4.2006, s. 20232).

61

(62)  Ostatní položky nespadající do schodku krytého článkem 109 LCH jsou zejména odhadem opravných položek v rámci BMF, určitých rezerv a některých druhů umoření.

62

(63)  Schodek podle článku 109 LCH se počítá na základě účetního schodku a některé položky sem nespadají.

63

(64)  Moniteur belge ze dne 4. září 1975, s. 10847.

64

(65)  Viz články 77 a 78 zákona ze dne 7. srpna 1987.

65

(66)  Viz články 80 až 85 zákona ze dne 7. srpna 1987.

66

(67)  Viz články 86 až 86b zákona ze dne 7. srpna 1987.

67

(68)  Viz článek 115 zákona ze dne 7. srpna 1987.

68

(69)  Viz poznámka pod čarou 29.

69

(70)  Tyto zvláštní podpory byly uděleny na základě usnesení ze dne 13. února 2003 (Moniteur belge, 5.5.2003, s. 24098).

70

(71)  Rozhodnutí Komise ve věci SA. 19864 (ex NN 54/2009) (Úř. věst. C 74, 24.3.2010, s. 1).

71

(72)  
  Tamtéž, 140. až 145. bod odůvodnění.

72

Tamtéž

(73)  
  Tamtéž, 146. až 150. bod odůvodnění.

73

Tamtéž

(74)  
  Tamtéž.

74

Tamtéž

(75)  
  Tamtéž, 151. až 155. bod odůvodnění.

75

Tamtéž

(76)  
  Tamtéž., 156. bod odůvodnění.

76

Tamtéž.

(77)  
  Tamtéž, 175. až 181. bod odůvodnění.

77

Tamtéž

(78)  
  Tamtéž, 182. až 193. bod odůvodnění.

78

Tamtéž

(79)  
  Tamtéž, 204. až 205. bod odůvodnění.

79

Tamtéž

(80)  
  Tamtéž, 206. bod odůvodnění.

80

Tamtéž

(81)  
  Tamtéž, 198. bod odůvodnění.

81

Tamtéž

(82)  
  Tamtéž, 199. bod odůvodnění.

82

Tamtéž

(83)  
  Tamtéž, 201. bod odůvodnění.

83

Tamtéž

(84)  Viz poznámka pod čarou 14.

84

(85)  
  Tamtéž, bod 70.

85

Tamtéž

(86)  
  Tamtéž, bod 313.

86

Tamtéž

(87)  
  Tamtéž, bod 97 až 188.

87

Tamtéž

(88)  
  Tamtéž, bod 119 až 120.

88

Tamtéž

(89)  
  Tamtéž, bod 104.

89

Tamtéž

(90)  
  Tamtéž, bod 123 až 151.

90

Tamtéž

(91)  
  Tamtéž, bod 152 až 159.

91

Tamtéž

(92)  
  Tamtéž, bod 174 až 188.

92

Tamtéž

(93)  
  Tamtéž, bod 159.

93

Tamtéž

(94)  
  Tamtéž, bod 189 až 244.

94

Tamtéž

(95)  
  Tamtéž, bod 194 a 195 až 202.

95

Tamtéž

(96)  
  Tamtéž, bod 196.

96

Tamtéž

(97)  
  Tamtéž, bod 194.

97

Tamtéž

(98)  
  Tamtéž, bod 203 až 207.

98

Tamtéž

(99)  
  Tamtéž, bod 208 až 211.

99

Tamtéž

(100)  
  Tamtéž, bod 215.

100

Tamtéž

(101)  
  Tamtéž, bod 216 až 218.

101

Tamtéž

(102)  
  Tamtéž, bod 231 až 244.

102

Tamtéž

(103)  
  Tamtéž, bod 238.

103

Tamtéž

(104)  
  Tamtéž, bod 239 až 244.

104

Tamtéž

(105)  
  Tamtéž, bod 245 až 301.

105

Tamtéž

(106)  
  Tamtéž, bod 253 až 255.

106

Tamtéž

(107)  
  Tamtéž, bod 257 až 258 a 265.

107

Tamtéž

(108)  
  Tamtéž, bod 259 až 264.

108

Tamtéž

(109)  
  Tamtéž, bod 266 až 278.

109

Tamtéž

(110)  
  Tamtéž, bod 279 až 288.

110

Tamtéž

(111)  
  Tamtéž, bod 286.

111

Tamtéž

(112)  
  Tamtéž, bod 288.

112

Tamtéž

(113)  
  Tamtéž, bod 290.

113

Tamtéž

(114)  
  Tamtéž, bod 300.

114

Tamtéž

(115)  
  Tamtéž, bod. 308.

115

Tamtéž

(116)  Viz poznámka pod čarou 2.

116

(117)  Viz také rozhodnutí ve věci T-137/10, bod 310 a 313.

117

(118)  Otázka, zda tyto činnosti jsou opravdu službami všeobecného hospodářského zájmu ve smyslu čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování EU a zda jsou tyto činnosti nemocnicím zadávány řádně provedeným pověřovacím aktem, bude posouzena níže (v bodě 7.3.4).

118

(119)  Viz také rozhodnutí ve věci T-137/10, odst. 308.

119

(120)  Viz rozsudek ze dne 25. ledna 2013 ve věci RG 2010/15534/A, ASBL La Clinique Fond'Roy / [...] a střediska CPAS v Uccle a v Anderlechtu.

120

(121)  Královská vyhláška ze dne 12. prosince 1996 týkající se pohotovostní zdravotní péče uvádí, že nutnost pohotovostního zásahu posuzuje a potvrzuje lékař nebo zubní lékař. Nutnost pohotovostního zásahu není definována zákonem, ale vyhodnotí ji odborný zdravotnický pracovník, na něhož se daná osoba obrátí. Pohotovostní zdravotní péče tedy může zahrnovat veškerou lékařskou péči léčebného a preventivního charakteru poskytnutou v nemocnici nebo ambulantně, stejně jako předepisování léčivých přípravků. Pohotovostní zdravotní péče se tedy liší od neodkladné zdravotní péče v případě ohrožení života, která je popsána v (97). bodě odůvodnění.

121

(122)  MC-Informace č. 211 (únor 2004), s. 8–14.

122

(123)  Stručný popis této organizace viz poznámka pod čarou 49.

123

(124)  Úmluvy „o nouzovém bydlišti“ byly uzavřeny mezi IRIS-H a 17 z 19 středisek CPAS v regionu Brusel – hlavní město [viz rovněž 187. až 188. bod odůvodnění] Tyto úmluvy stanoví podmínky, za nichž středisko CPAS nahradí náklady na léčbu pacientů, kteří nejsou schopni za svou léčbu zaplatit a kteří nejsou pojištěni, za předpokladu, že budou splněny určité podmínky. Tyto úmluvy mimo jiné stanoví, že IRIS-H musí v maximální možné míře shromažďovat informace potřebné pro „sociální šetření“ [viz rovněž 210. až 211. bod odůvodnění].

124

(125)  Článek 2 LCH zní následovně: „Pro účely tohoto zákona jsou za nemocnice považována zdravotnická zařízení, v nichž mohou být prováděna vyšetření a/nebo poskytována specifická léčba specializované medicíny spadající do oblasti lékařství, chirurgie a případně porodnictví, a to kdykoli, ve víceoborovém kontextu a při dodržení požadovaných a vhodných podmínek péče a lékařského, zdravotně technického, ošetřovatelského a logistického standardu pacientům, kteří jsou do nich přijati a mohou v nich pobývat, protože jejich zdravotní stav tuto komplexní péči vyžaduje za účelem léčby nebo zmírnění jejich nemoci, uzdravení či zlepšení jejich zdravotního stavu, případně stabilizace zranění, v co nejkratší možné lhůtě.“

125

(126)  Stanovisko legislativního odboru belgické státní rady (Conseil d'État) k předběžnému návrhu usnesení ze dne 13. února 2003 o poskytování zvláštních subvencí obcím regionu Brusel – hlavní město.

126

(127)  Přesné znění tohoto článku viz 19. bod odůvodnění.

127

(128)  Federální vláda přijímá plán nemocničních lůžek (dále jen „nemocniční program“) na základě různých ukazatelů (lékařských, chirurgických, geriatrických, porodnických, pediatrických, rehabilitačních, psychiatrických, neonatologických atd.) s ohledem na celkový počet obyvatel Bruselu, vlámského a valonského regionu a celého království na základě návrhu Conseil national des établissements hospitaliers (Národní rady nemocničních zařízení).

128

(129)  Belgické orgány upřesňují, že zákon LCH stanoví nanejvýš pevné podmínky úhrady schodku v případě převodu veřejné nemocnice na soukromého vlastníka, zatímco zákon o CPAS stanoví pouze obecné zásady pro otevírání a řízení institucí vytvořených středisky CPAS.

129

(130)  Belgické orgány uvádějí, že nemocnice Hôpital Français v průběhu hledání kupce 9. května 2008 náhle přestala přijímat pacienty. Objasňují, že tato nemocnice již předtím uzavřela své pediatrické a porodnické oddělení. Podle belgických orgánů byli pacienti těchto oddělení po celý uvedený den rozváženi do jiných nemocnic v bruselském regionu.

130

(131)  Pro účely zákona LCH se má za to, že nemocnice IRIS-H jsou řízeny některým ze středisek CPAS.

131

(132)  Roční částka závisí na zdrojích, které jsou k dispozici v rozpočtu regionu Brusel – hlavní město, a na požadavcích dotčených obcí. Během období 2003–2014 dosahovala zvláštní subvence stropu ve výši 10 milionů EUR v každém roce s výjimkou roku 2010 (9 milionů) a 2011 (9,5 milionu).

132

(133)  Belgické orgány v této souvislosti zdůrazňují, že soukromé nemocnice, zřízené například na základě zákona o neziskových organizacích, se musí v oblasti poskytování nemocniční péče rovněž řídit zákonem LCH. Pokud však zákon o neziskových organizacích nepověřuje instituce, na které se vztahuje, žádným specifickým úkolem, řídí se úkoly těchto soukromých nemocnic výhradně zákonem LCH.

133

(134)  Viz zákon ze dne 8. července 1964, ve znění pozdějších předpisů (Moniteur belge ze dne 25. července 1964, s. 8153).

134

(135)  Na rozdíl od výše uvedené neodkladné zdravotní péče [viz 72. bod odůvodnění], který zahrnuje i péči plánovanou, se pohotovostní zdravotní péče týká takové péče, kterou je nutné poskytnout okamžitě v situacích ohrožujících život.

135

(136)  To znamená, že i když nemocnice neplní některé úkoly v oblasti pohotovostní zdravotní péče, jak je uvedeno v zákoně ze dne 8. července 1964, je i nadále povinna poskytovat pohotovostní zdravotní péči podle svých nejlepších schopností (to znamená s ohledem na svou infrastrukturu a svůj personál).

136

(137)  Neodkladná zdravotní péče se řídí čl. 57 odst. 2 a královskou vyhláškou ze dne 12. prosince 1996.

137

(138)  Ve svém rozsudku ze dne 25. ledna 2013 bruselský soud prvního stupně (Tribunal de première instance de Brusel) uvádí toto: „Struktura dotyčného systému spočívá v tom, že středisko CPAS osobě, která potřebuje neodkladnou zdravotní péči, buď poskytne neodkladnou péči v nemocnici, kterou řídí, nebo uhradí náklady na péči o tuto osobu, kterou jí poskytne soukromá nemocnice. Tato pomoc je sice nejčastěji poskytována v instituci, která je závislá na dotčeném středisku CPAS nebo s níž toto středisko uzavřelo dohodu, k hospitalizaci však může dojít i v jiné instituci v důsledku neodkladnosti situace osoby, která má být hospitalizována. V takovém případě neproběhne ani předchozí konzultace se střediskem CPAS, či dokonce často ani s dotčenou osobou, ale jedná se o rychlé a jednostranné rozhodnutí pracovníků povolané záchranné služby, případně jako v tomto případě, královského státního zástupce. Neobvyklá nebo výjimečná povaha tohoto rychlého postupu neopravňuje střediska CPAS k tomu, aby odmítla uhradit náklady na hospitalizaci v jiné než jejich instituci [...]“ [doplněno tučné zvýraznění].

138

Tato pomoc je sice nejčastěji poskytována v instituci, která je závislá na dotčeném středisku CPAS nebo s níž toto středisko uzavřelo dohodu,

Neobvyklá nebo výjimečná povaha tohoto rychlého postupu

(139)  Věc T-137/10, bod 208 až 215.

139

(140)  Tamtéž, bod 217.

140

(141)  Tamtéž, bod 218.

141

(142)  Z toho vyplývá, že posouzení provedené v tomto rozhodnutí se liší od posouzení provedeného v rozhodnutí Komise z roku 2009, které bylo zrušeno a ve kterém byly zásahy fondu FRBRTC a zvláštní subvence do určité míry posuzovány odděleně od vyrovnávání schodků.

142

(143)  V průměru 68 % až 90 % schodků jednotlivých nemocnic zaznamenaných v průběhu celého období 1996–2014 bylo vyrovnáno obcemi pomocí finančních prostředků z fondu FRBRTC nebo zvláštních subvencí od regionu Brusel – hlavní město. K pokrytí zbývající části musely obce použít své vlastní finanční prostředky, a jak je vysvětleno níže [viz 234. bod odůvodnění], musely na konci roku 2014 ještě uhradit (opět z vlastních finančních prostředků) dodatečnou vyrovnávací platbu v celkové výši přibližně 15 milionů EUR, která sloužila k pokrytí schodků všech pěti nemocnic IRIS-H.

143

(144)  Pokud je k provedení tohoto posouzení nutno provést výpočty, opírá se Komise o dostupné údaje, tj. údaje za období 1996 až 2014 [výjimky viz 236. bod odůvodnění].

144

(145)  Věc C-222/04, Ministero dell'Economia e delle Finanze proti Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato, Cassa di Risparmio di San Miniato, ECLI:EU:C:2006:8, bod 129.

145

(146)  Spojené věci C-180/98 až C-184/98, Pavel Pavlov a další proti Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten, ECLI:EU:C:2000:428, bod 74.

146

(147)  Věc C-41/90, Höfner & Fritz Elser proti Macrotron GmbH, ECLI:EU:C:1991:161, bod 21 a spojené věci C-180/98 až C-184/98, Pavel Pavlov a další proti Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten, ECLI:EU:C:2000:428, bod 74.

147

(148)  Věc C-118/85, Komise Evropských společenství proti Italské republice, ECLI:EU:C:1987:283, bod 7 a věc C-35/96, Komise Evropských společenství proti Italské republice, ECLI:EU:C:1998:303, bod 36.

148

(149)  Věc C-82/01 P, Aéroports de Paris proti Komisi Evropských společenství, ECLI:EU:C:2002:617, bod 74 a věc C-49/07, Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) proti Elliniko Dimosio, ECLI:EU:C:2008:376, bod 25. Viz rovněž sdělení Komise o použití pravidel Evropské unie v oblasti státní podpory na vyrovnávací platbu udělenou za poskytování služeb obecného hospodářského zájmu (Úř. věst. C 8, 11.1.2012, s. 4, bod 9).

149

(150)  Věc C-49/07, Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) proti Elliniko Dimosio, ECLI:EU:C:2008:376, bod 27 a věc C-244/94, Fédération française des sociétés d'assurance, Société Paternelle-Vie, Union des assurances de Paris-Vie a Caisse d'assurance a de prévoyance mutuelle des agriculteurs proti Ministère de l'Agriculture et de Pêche, ECLI:EU:C:1995:392, bod 21.

150

(151)  Věc C-157/99, B.S.M. Smits, provdaná Geraets, proti Stichting Ziekenfonds VGZ a H.T.M. Peerbooms proti Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen ECLI:EU:C:2001:404, bod 58, podle kterého Soudní dvůr rozhodl, že skutečnost, že lékařská péče poskytnutá nemocnicí byla financována přímo zdravotními pojišťovnami na základě dohod a předem stanovených sazebníků, nemůže způsobit vynětí takovéto léčby z oblasti hospodářských činností ve smyslu článku 60 SFEU, a že platby provedené zdravotními pojišťovnami „představují skutečně ekonomickou protihodnotu za nemocniční výkony, byť byly stanoveny paušálně, a nepochybně mají charakter úplaty pro nemocniční zařízení, které je přijímá a které se zabývá činností hospodářského charakteru“. Soudní dvůr rovněž v tomto ohledu doplnil, že není nezbytné, aby tuto platbu hradili ti, kdo danou službu přijímají.

151

(152)  Věc C-157/99, B.S.M. Smits, provdaná Geraets, proti Stichting Ziekenfonds VGZ a H.T.M. Peerbooms proti Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen ECLI:EU:C:2001:404, bod 53; spojené věci 286/82 a 26/83, Graziana Luisi a Giuseppe Carbone proti Ministero del Tesoro ECLI:EU:C:1984:35, bod 16; věc C-159/90, The Society for the Protection of Unborn Children Ireland Ltd proti Stephen Grogan a dalším, ECLI:EU:C:1991:378, bod 18; Věc C-368/98, Abdon Vanbraekel a další proti Alliance nationale des Mutualités Chrétiennes (ANMC), ECLI:EU:C:2001:400, bod 43; a věc T-167/04, Asklepios Kliniken GmbH proti Komisi Evropských společenství, ECLI:EU:T:2007:215, body 49 až 55.

152

(153)  Viz rovněž sdělení Komise o použití pravidel Evropské unie v oblasti státní podpory na vyrovnávací platbu udělenou za poskytování služeb obecného hospodářského zájmu (Úř. věst. C 8, 11.1.2012, s. 4, bod 24).

153

(154)  Věc T-319/99, Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental (FENIN) proti Komisi Evropských společenství,ECLI:EU:T:2003:50, bod 39. Viz rovněž věc T-137/10, body 90 a 91 a rovněž sdělení Komise o použití pravidel Evropské unie v oblasti státní podpory na vyrovnávací platbu udělenou za poskytování služeb obecného hospodářského zájmu (Úř. věst. C 8, 11.1.2012, s. 4, bod 22).

154

(155)  Viz v tomto ohledu věc C-355/00, Freskot AE proti Elliniko Dimosio, ECLI:EU:C:2003:298, bod 53. V této věci Soudní dvůr rovněž zdůraznil, že služby a příspěvky poskytované v rámci systému povinného pojištění jsou podrobně stanoveny vnitrostátním zákonodárcem.

155

(156)  Věc C-39/94, Syndicat français de l'Express international (SFEI) a další proti La Poste a další., ECLI:EU:C:1996:285, bod 60, a věc C-342/96, Španělské království proti Komisi Evropských společenství, ECLI:EU:C:1999:210, bod 41.

156

(157)  Věc 173/73, Italská republika proti Komisi Evropských společenství, ECLI:EU:C:1974:71, bod 13.

157

(158)  Věc C-280/00, Altmark Trans GmbH a Regierungspräsidium Magdeburg proti Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, za přítomnosti Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht, ECLI:EU:C:2003:415, body 87 až 95).

158

(159)  Věc T-289/03, British United Provident Association Ltd (BUPA), BUPA Insurance Ltd a BUPA Ireland Ltd. proti Komisi Evropských společenství, ECLI:EU:T:2008:29, bod 159). Soudní dvůr rozhodl, že „... výklad ustanovení práva Společenství, který Soudní dvůr podává, se omezuje na vyjasnění a upřesnění významu a dosahu tohoto ustanovení, tak jak mělo být chápáno a používáno od okamžiku, kdy nabylo účinnosti. Z toho vyplývá, že takto vyložené ustanovení může a musí být použito i na právní vztahy vzniklé a založené před vydáním rozsudku a Soudní dvůr mohou jen výjimečné okolnosti přimět k tomu, aby na základě obecné zásady právní jistoty inherentní právnímu řádu Společenství omezil možnost všech zúčastněných osob dovolávat se ustanovení, jehož výklad podal, za účelem zpochybnění právních vztahů založených v dobré víře.“

159

(160)  Věc C-209/03, The Queen, na žádost Danyho Bidara proti London Borough of Ealing a Secretary of State for Education and Skills, ECLI:EU:C:2005:169, body 66 a 67, a věc C-292/04, Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde a Marina Stöffler proti Finanzamt Bonn-Innenstadt, ECLI:EU:C:2007:132, body 34 až 36).

160

(161)  Věc T-358/94, Compagnie nationale Air France proti Komisi Evropských společenství, ECLI:EU:T:1996:194, bod 56.

161

(162)  Věc 248/84, Spolková republika Německo proti Komisi Evropských společenství, ECLI:EU:C:1987:437, bod 17, a spojené věci T-92/00 a T-103/00, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, EU:T:2002:61, Ramondín, SA a Ramondín Cápsulas, SA (T-103/00) proti Komisi Evropských společenství, EU:T:2002:61, bod 57.

162

(163)  Věc 730/79, Philip Morris Holland BV proti Komisi Evropských společenství, ECLI:EU:C:1980:209, bod 11, a spojené věci T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97 až 607/97, T-1/98, T-3/98 až T-6/98 a T-23/98, Alzetta Mauro a další proti Komisi Evropských společenství, ECLI:EU:T:2000:151, bod 80.

163

(164)  Věc T-288/97, Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia proti Komisi, ECLI:EU:T:1999:125, bod 41.

164

(165)  Viz například věc C-280/00, Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg ECLI:EU:C:2003:415, bod 78; spojené věci C-197/11 a C-203/11, Libert a další, ECLI:EU:C:2013:288, bod 78; a věc C-518/13, Eventech, ECLI:EU:C:2015:9, bod 67.

165

(166)  Věc C-279/08 P, Komise proti Nizozemskému království, ECLI:EU:C:2011:551, bod 131.

166

(167)  Viz spojené věci T-447/93, T-448/93 a T-449/93, AITEC a další proti Komisi, ECLI:EU:T:1995:130, bod 141.

167

(168)  Viz například rozhodnutí Komise ve věci státních podpor N 258/2000, koupaliště Dorsten (Úř. věst. C 172, 16.6.2001, s. 16); Commission Decision 2004/114/EC of 29 October 2003 on measures in favour of non-profit harbours for recreational crafts, the Netherlands (Nizozemsko – neziskové rekreační přístavy) (Úř. věst. L 34, 6.2.2004, s. 63); N 458/2004, Editorial Andaluza Holding (Úř. věst. C 131, 28.5.2005, s. 12); SA.33243, Jornal de Madeira (Úř. věst. C 131, 28.5.2005, s. 12); SA.34576, Unidade de cuidados continuados Jean Piaget/Nordeste) (Úř. věst. C 73, 13.3.2013, s. 1); N 543/2001, Irsko – Kapitálové příspěvky nemocnicím (Úř. věst. C 154, 28.6.2002, s. 4); SA.37432, Financování veřejných nemocnic v Královéhradeckém kraji (Úř. věst. C 203, 19.6.2015, s. 1); SA.37904, údajná státní podpora poskytnutá zdravotnickému středisku v Durmersheimu (Úř. věst. C 188, 5.6.2015, s. 1); SA.33149, Städtische Projektgesellschaft „Wirtschaftsbüro Gaarden-Kiel“ (Úř. věst. C 188, 5.6.2015, s. 1); SA.38035, Údajná státní podpora poskytnutá rehabilitační klinice specializované na ortopedickou medicínu a traumatologickou chirurgii (Úř. věst. C 188, 5.6.2015, s. 1); SA.39403 Nizozemsko – podpora investice pro přístav Lauwersoog (Úř. věst. C 259, 7.8.2015, s. 1); SA.37963 Spojené království – Glenmore Lodge (Úř. věst. C 277, 21.8.2015, s. 1); a SA. 38208 Spojené království – Golfové kluby ve vlastnictví svých členů (Úř. věst. C 277, 21.8.2015, s. 1).

168

(169)  Viz N 543/2001, Irsko – Kapitálové příspěvky nemocnicím (Úř. věst. C 154, 28.6.2002, s. 4); SA.37432, Financování veřejných nemocnic v Královéhradeckém kraji (Úř. věst. C 203, 19.6.2015, s. 1); SA.38035, Údajná státní podpora poskytnutá rehabilitační klinice specializované na ortopedickou medicínu a traumatologickou chirurgii (Úř. věst. C 188, 5.6.2015, s. 1).

169

(170)  http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Statistics_on_European_cities/fr, údaje ze dne 8. července 2015.

170

(171)  Sdělení Komise – Rámec Evropské unie pro státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby (Úř. věst. C 8, 11.1.2012, s. 15).

171

(172)  Rozhodnutí Komise 2012/21/EU ze dne 20. prosince 2011 o použití čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie na státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby udělené určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu (Úř. věst. L 7, 11.1.2012, s. 3).

172

(173)  Rámec Společenství pro státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby (Úř. věst. C 297, 29.11.2005, s. 4).

173

(174)  Viz poznámka pod čarou 13.

174

(175)  Viz 8. bod odůvodnění rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

175

(176)  Věc C-179/90, Merci convenzionali porto di Genova, ECLI:EU:C:1991:464, bod 27; věc C-242/95, GT-Link A/S, ECLI:EU:C:1997:376, bod 53; a věc C-266/96, Corsica Ferries France SA, ECLI:EU:C:1997:376, ECLI:EU:C:1998:306, bod 45.

176

(177)  Věc T-289/03, BUPA a další proti Komisi, ECLI:EU:T:2008:29, body 166 až 169 a bod 172; věc T-17/02, Fred Olsen, ECLI:EU:T:2005:218, bod 216.

177

(178)  Viz článek 4 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

178

(179)  Viz čl. 4 písm. a) rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

179

(180)  Viz čl. 4 písm. b) rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

180

(181)  Viz čl. 4 písm. c) rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

181

(182)  Viz čl. 4 písm. d) rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

182

(183)  Viz čl. 4 písm. e) rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

183

(184)  Viz čl. 4 písm. f) rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

184

(185)  Věc T-137/10, bod 95.

185

(186)  Věc C-390/06, Nuova Agricast Srl proti Ministero delle Attività Produttive, ECLI:EU:C:2008:224.

186

(187)  Viz 25. bod odůvodnění a zejména zmínku v dohodě o spolupráci ze dne 19. května 1994, která se týká potřeby „poskytnout záruky týkající se zachování [...] zvláštního charakteru veřejných nemocnic
  “ [doplněno tučné zvýraznění]. Viz rovněž strategický plán IRIS na období 1996-2001, zejména jeho oddíl: „Strukturální osy“ (s. 3), „aby bylo možné pokračovat v poskytování léčby bez jakýchkoli ohledů na obchodní hledisko
  “ a oddíl „Cíle příspěvků“ (s. 54), „základním účelem veřejných nemocnic [tj. nemocnic IRIS-H] je poskytovat sociální medicínu; to jim ukládá povinnost splňovat požadavky sociálních úkolů
  “ [doplněno tučné zvýraznění].

187

zachování

zvláštního charakteru veřejných nemocnic

léčby bez jakýchkoli ohledů na obchodní hledisko

je poskytovat sociální medicínu

splňovat požadavky sociálních úkolů

(188)  Viz 87. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení.

188

(189)  Více informací o pověřeních týkajících se těchto tří povinností viz 170. a násl. body odůvodnění.

189

(190)  Jak je vysvětleno výše [viz 83. a 91. bod odůvodnění], v souladu s judikaturou belgického Conseil d'État platí, že pokud existují zdravotní a sociální potřeby, pro jejichž uspokojení byly nemocnice IRIS-H zřízeny, nemohou veřejné orgány tyto nemocnice uzavřít ani převést na vlastníka ze soukromého sektoru.

190

(191)  Náklady vyplývající z veřejnoprávní povahy nemocnic IRIS-H jsou zahrnuty do nákladů na základní úkoly nemocniční péče a na dodatečné povinnosti obecného hospodářského zájmu, a mohou proto přispět ke schodkům vyplývajícím z těchto činností.

191

(192)  Viz zejména článek 28 kodexu lékařské etiky, který vytvořila státní rada lékařské komory (verze ze dne 27. července 2015).

192

(193)  Viz poznámka pod čarou 120.

193

(194)  Z údajů poskytnutých belgickými orgány skutečně vyplývá, že v 85 % případů je neodkladná zdravotní péče v regionu Brusel – hlavní město poskytována nemocnicemi IRIS-H. Tento údaj je nutné vnímat v souvislosti s tím, že nemocnice IRIS-H využívají pouze 35 % nemocničních lůžek v uvedeném regionu (viz také poznámka pod čarou 3). Ostatní případy jsou řešeny jinými poskytovateli zdravotní péče, zejména praktickými lékaři a soukromými nemocnicemi. Je tomu tak zejména u psychiatrické péče jako v případě popsaném v 172. bodě odůvodnění, protože nemocnice IRIS-H tento typ péče neposkytují.

194

(195)  Podobného odůvodnění by se mohl dovolávat například provozovatel poštovních služeb poskytující všeobecné poštovní služby. Tento provozovatel je pověřen poskytováním služby obecného hospodářského zájmu, ale není povinen doručovat dopisy zdarma, pokud zákazník není schopen nebo ochoten za tuto službu zaplatit.

195

(196)  Viz studie zveřejněná v roce 2008 organizací Verbruikersateljee a nazvaná „
  Is uw portemonnee ook ziek? — Een onderzoek naar medische kosten en schulden
  “.

196

Is uw portemonnee ook ziek?

Een onderzoek naar medische kosten en schulden

(197)  Tamtéž.

197

(198)  Zasedání belgického Senátu ze dne 16. července 2013, návrh zákona na zlepšení přístupu ke zdravotní péči, předložený paní Leonou Detiège a dalšími. Platnost tohoto návrhu skončila kvůli federálním volbám v roce 2014.

198

(199)  V praxi jsou nemocnice odpovědné za přijímání pacientů (jak za účelem konzultace, tak za účelem hospitalizace), za fakturaci a za následná opatření v případě neplacení. Většina lékařů nemocnic CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann, HUDERF a institutu Bordet pobírá plat, zatímco ostatní lékaři jsou placeni na základě faktur vystavených v souvislosti s léčbou, kterou poskytují, bez ohledu na to, zda pacient platí, či nikoli. V důsledku toho nemá žádný z lékařů uvedených nemocnic důvod odmítat pacienty, kteří nemohou zaplatit. Lékaři, kteří pracují pro nemocnice Iris Sud, musí nejméně po 80 % svého času dodržovat obecná pravidla dané nemocnice, přičemž nejvýše 20 % svého času mohou věnovat své soukromé praxi. Během těchto 80 % svého času musí lékaři používat sazby institutu INAMI a pracovat na základě zásady, že všichni pacienti by měli být léčeni v souladu s povinností, která byla nemocnicím IRIS-H uložena. Tímto způsobem nemocnice Iris Sud dbají, aby byli léčeni všichni pacienti bez ohledu na svou schopnost zaplatit.

199

(200)  Čl. 57 odst. 2 zákona o CPAS omezuje úkol středisek CPAS ve dvou konkrétních situacích, a to pro cizince nelegálně pobývající v Belgii (tj. migranty bez dokladů) a pro děti těchto cizinců.

200

(201)  Tučné zvýraznění doplněno.

201

(202)  Oddíl „Obecné cíle strategického plánu“ (s. 2). Tučné zvýraznění doplněno.

202

(203)  Tamtéž. Tučné zvýraznění doplněno.

203

(204)  Oddíl „Cíle příspěvků“ (s. 52). Tučné zvýraznění doplněno.

204

(205)  Tamtéž (s. 54). Tučné zvýraznění doplněno.

205

(206)  Oddíl „Strukturální osy“ (s. 3). Tučné zvýraznění doplněno.

206

(207)  V této souvislosti viz oddíl „Cíle příspěvků“ (s. 74): zvýšit dostupnost našich služeb pro všechny vrstvy obyvatelstva, a obzvláště pro méně majetné osoby [doplněno tučné zvýraznění].

207

obzvláště pro méně majetné osoby

(208)  Viz oddíl „Úvod“ (s. 7).

208

(209)  Tamtéž (s. 10).

209

(210)  Viz oddíl „Návrh nemocniční péče – Nemocnice zaměřená na pacienta“ (s. 79).

210

(211)  Viz oddíl „Specifické úkoly veřejné nemocnice“ (s. 85) [tučné zvýraznění doplněno].

211

(212)  Viz oddíl „Úvod“ (s. 12), ve kterém se uvádí, že nemocnice IRIS léčí proporcionálně méně pacientů, kterým nemocnice může fakturovat příplatky (které pro nemocnice představují dodatečný zdroj příjmů).

212

(213)  Viz oddíl „Úvod“ (s. 13), který odkazuje na odhad (2001) dodatečných nákladů vyplývající z přijímání pacientů se slabým nebo slabším socioekonomickým profilem. Tyto náklady měly dle odhadu činit přibližně 10,4 milionu EUR ročně a mít vzrůstající tendenci.

213

(214)  Výjimkou byl institut Bordet, kde toto procento převyšuje průměr, což lze vysvětlit závažností patologie (tj. rakoviny), jejíž léčbou se tato nemocnice zabývá.

214

(215)  Jedná se o soukromé orgány pověřené náhradou léčebných výloh v belgickém systému sociálního zabezpečení (zejména povinného zdravotního a invalidního pojištění).

215

(216)  Financování z titulu oddílu B8 rozpočtu BMF je přidělováno na základě tohoto žebříčku [viz rovněž 189. bod odůvodnění].

216

(217)  Federální veřejná správa pro sociální integraci pak může v takových případech střediskům CPAS tuto úhradu nahradit za předpokladu, že budou splněny určité podmínky (viz rovněž poznámku pod čarou 8 týkající se příslušného právního základu).

217

(218)  Žebříček zohledňuje také podíl pacientů, na které se vztahuje sociální zabezpečení, ale kteří hradí nemocnici nižší vlastní příspěvek, protože splňují podmínky buď pro 1) „maximální limit fakturace ze sociálních důvodů“ (maximum à facturer social), nebo 2) „maximální limit fakturace pro osaměle žijící pacienty s nízkými příjmy“ („maximum à facturer pour patients isolés à faible revenu“).

218

(219)  Publikace Mutualités Chrétiennes definuje sociální pacienty jako pacienty, kteří využívají „sociálních výhod“ („franchise sociale“) (například důchodci, kteří pobírají zaručený příjem, osoby, které mají nárok na vyšší příspěvek nebo invalidní dávky, příspěvek na integraci a vyšší rodinné přídavky, a osoby dlouhodobě nezaměstnané). Podle belgických orgánů byl pojem „sociální výhoda“ („franchise sociale“) v roce 1993 zrušen a v belgickém právu nahrazen pojmem „maximální limit fakturace ze sociálních důvodů“ („maximum à facturer social“).

219

(220)  To potvrzuje i skutečnost, že tabulky obsažené v této publikaci vycházejí z údajů „pojišťovacích subjektů“, tj. organizací, jako jsou například vzájemné pojišťovny, které odpovídají za náhradu léčebných výloh v rámci belgického sociálního zabezpečení, které řídí institut INAMI.

220

(221)  Publikace Mutualités Chrétiennes je definuje jako pacienty, kteří jsou registrováni ve středisku CPAS.

221

(222)  V této souvislosti je třeba zdůraznit, že ačkoliv nemocnice IRIS-H poskytují údaje, z nichž toto sociální šetření vychází, rozhodnutí o tom, zda má daná osoba nárok na náhradu léčebných výdajů, závisí na střediscích CPAS. Úmluva o „nouzovém bydlišti“ v tomto ohledu upřesňuje, že každá nemocnice IRIS-H „shromáždí, pokud je to možné, první údaje pro sociální šetření a předá je středisku CPAS“.

222

(223)  Vzhledem k tomu, že shromažďování informací pro sociální šetření je pouze jedním z mnoha úkolů oddělení sociálních služeb nemocnic IRIS-H, představuje tento náklad součást celkového zatížení souvisejícího s širší povinností nemocnic IRIS-H v oblasti sociálních služeb, kterou se budeme zabývat níže [viz 213. bod odůvodnění].

223

(224)  Komise konstatuje, že úroková sazba, kterou uplatňují nemocnice IRIS-H, se jeví být v souladu s tržní úrokovou sazbou k danému datu (tj. počátek roku 2011). V současné době (v roce 2016) jsou úrokové sazby mnohem nižší, což snižuje náklady nemocnic IRIS-H. Delší lhůty splatnosti jsou však pro nemocnice IRIS-H i nadále zátěží, protože musí stále pokrývat rozdíl v likviditě mezi příchozími a odchozími platbami.

224

(225)  Náhrada od střediska CPAS není u nemajetných pacientů poskytována automaticky, ale na základě posouzení, které provádí jednotlivá střediska CPAS na základě sociálního šetření (v případě pohotovostní zdravotní péče). V této souvislosti belgické orgány uvádějí, že během prvních tří čtvrtletí roku 2015 zamítlo středisko CPAS 749 žádostí o náhradu předložených nemocnicemi IRIS-H, což představuje neuhrazenou částku ve výši přibližně 3 milionů EUR. V roce 2012 odmítla střediska CPAS poskytnout náhradu za faktury, kterou požadovaly nemocnice IRIS-H, v celkové výši 4 174 200 EUR. Asi 80 % těchto faktur se týkalo péče poskytnuté migrantům bez dokladů.

225

(226)  Ze zprávy vydané bankou Belfius Banque přesněji vyplývá, že v roce 2010 činily čisté náklady související s odepsanými krátkodobými závazky (tj. s fakturami, které nebudou uhrazeny) v průměru 0,28 % příjmů soukromých belgických nemocnic a 0,40 % příjmů veřejných nemocnic v této zemi. Pro porovnání uvádíme, že se tyto náklady rovnají 1,22 % příjmů nemocnic IRIS-H nebo trojnásobku průměru u veřejných nemocnic.

226

(227)  Například soukromá nemocnice Cliniques de l'Europe má jedno působiště v lokalitě Uccle a druhé v lokalitě Etterbeek, zatímco soukromá nemocnice Cliniques universitaires Saint-Luc má pouze jedno působiště v lokalitě Woluwe-Saint-Lambert.

227

Cliniques de l

Europe

Cliniques universitaires Saint-Luc

(228)  V důsledku takové volby mohou samozřejmě vzniknout náklady, které by měly být kompenzovány zvýšením efektivity, případně by mohly být odůvodněny jinými aspekty, které by vedení soukromých nemocnic považovalo za podstatné.

228

(229)  Mechanismus programů neurčuje jen celkový počet nemocničních lůžek v jednotlivých regionech, ale stanoví rovněž limity podle typu služby (například porodnice, geriatrie, pediatrie, psychiatrie, atd.).

229

(230)  Například ne všechny soukromé nemocnice poskytují geriatrické služby, které jsou méně ziskové.

230

(231)  Viz oddíl „Strukturální osy“ (s. 6). Tučné zvýraznění doplněno.

231

(232)  Strategický plán zmiňuje devět lokalit namísto jedenácti (skutečný počet lokalit), protože ve dvou nemocničních areálech se nachází po dvou nemocnicích, konkrétně HUDERF a CHU-B v lokalitě Victor Horta v Laekenu, a IB a CHU-SP v lokalitě Porte de Hal ve městě Brusel.

232

Victor Horta

Porte de Hal

(233)  Viz oddíl „Strukturální osy“ (s. 10). Tučné zvýraznění doplněno.

233

(234)  Viz oddíl „Kontext a prostředí“ (s. 21): „[...] veřejné nemocnice [ nemocnice IRIS], jejichž činnost je nejméně z 80 % základní činností, jsou blízké nemocnice, které soustřeďují značnou část pacientů z mateřské obce nebo z okolních čtvrtí.“

234

(235)  Viz oddíl „Cíle příspěvků“ (s. 74). Tučné zvýraznění doplněno.

235

(236)  Viz oddíl „Návrh nemocniční péče“ (s. 36): Tučné zvýraznění doplněno.

236

(237)  Je třeba poznamenat, že obě tyto specializované nemocnice sídlí ve stejném areálu jako jiná nemocnice IRIS-H (viz poznámka pod čarou 232), což zaručuje poskytování veškeré základní zdravotní péče v každé z těchto lokalit. Vkládá se nová poznámka pod čarou.

237

(238)  Viz oddíl „Návrh nemocniční péče“ (s. 53): Tučné zvýraznění doplněno.

238

(239)  Tímto způsobem nemocnice Institut Bordet a HUDERF, které nabízejí především specializovanou péči, doplňují tři zbývající nemocnice IRIS-H s cílem uspokojit potřeby místního obyvatelstva v oblasti péče o zdraví.

239

(240)  Viz oddíl „Návrh nemocniční péče“ (s. 53–54)

240

(241)  Viz oddíl „Návrh nemocniční péče“ (s. 62):

241

(242)  Popis těchto úrovní viz oddíl „Návrh nemocniční péče“ (s. 37) a tabulky (s. 55–59).

242

(243)  Článek 2 dohody o spolupráci mezi federálním státem, regionem Brusel – hlavní město a Společnou komisí obcí (Commission communautaire commune) v tomto ohledu stanoví, že: „Tato dohoda o restrukturalizaci musí splňovat následující podmínky: 1. Poskytovat záruky týkající se na jedné straně zachování specifického charakteru veřejných nemocnic, mimo jiné na základě výběru právních struktur a koordinace, které zajišťují převahu veřejného sektoru v řídících orgánech a rozhodovacích postupech, a na straně druhé územního zakotvení posílením zastoupení přímo volených zástupců v řídících orgánech
  “ [doplněno tučné zvýraznění].

243

zachování specifického charakteru veřejných nemocnic

územního zakotvení posílením zastoupení přímo volených zástupců v řídících orgánech

(244)  Podle článku 125 zákona o CPAS mají v jednotlivých správních a řídících orgánech sdružení i v zastřešující organizaci IRIS většinu hlasovacích práv vždy veřejnoprávní subjekty.

244

(245)  Tučné zvýraznění doplněno.

245

(246)  Medián průměrných příjmů za rok 2012 v 19 obcích v regionu Brusel – hlavní město se rovnal 13 746 EUR na obyvatele. Zbývající areál nemocnice IRIS-H se nachází v Ixelles, kde činí průměrný příjem 14 513 EUR, tj. nachází se mezi mediánem a třetím kvartilem (tj. 75. percentil) regionu Brusel – hlavní město. Zdroj: Centre d'information, de documentation et de recherche sur Bruxelles (http://www.briobrussel.be/ned/webpage.asp?WebpageId=345).

246

(247)  Tři z těchto pěti areálů soukromých nemocnic se nacházejí v obcích, kde průměrný příjem na obyvatele převyšuje třetí kvartil (tj. 75. percentil) regionu Brusel – hlavní město.

247

(248)  Původní mapa byla zveřejněna ve srovnávacím přehledu zdravotnictví v regionu Brusel za rok 2010 (Tableau de bord de la santé en Région bruxelloise 2010) a odráží situaci k 1. červenci 2009. Komise přidala na mapu kroužky a odstranila jednu všeobecnou nemocnici (Clinique des Deux Alice, která se nacházela v Uccle), vzhledem k tomu, že byla koncem roku 2011 uzavřena (její činnost byla převedena do lokality Sainte-Élisabeth do soukromé nemocniceCliniques de l'Europe). Jedna z lokalit HIS (Baron Lambert v obci Etterbeek) není na mapě uvedena, protože nabízí pouze ambulantní péči a nemá tedy žádná nemocniční lůžka, na která by se vztahoval mechanismus programů.

248

Tableau de bord de la santé en Région bruxelloise 2010

Cliniques de l

Europe

(249)  Například příloha 19 královské vyhlášky ze dne 23. října 1964 (Moniteur Belge ze dne 7. listopadu 1964, s. 11709) stanoví, že neuropsychiatrické služby, které léčí dospělé pacienty, musí mít alespoň jednoho sociálního pracovníka na 120 pacientů.

249

(250)  Královská vyhláška ze dne 15. prosince 1978, kterou se stanoví zvláštní pravidla pro univerzitní nemocnice (Moniteur Belge ze dne 4. července 1979, s. 7818).

250

(251)  Viz oddíl „Strukturální osy“ (s. 6). Tučné zvýraznění doplněno.

251

(252)  Viz oddíl „Cíle příspěvků“ (s. 54–55). Tučné zvýraznění doplněno.

252

(253)  Viz strategický plán 1996–2000, oddíl „Strukturální osy“ (s. 10). Tučné zvýraznění doplněno.

253

(254)  Viz oddíl „Specifické úkoly veřejné nemocnice“ (s. 82). Tučné zvýraznění doplněno.

254

(255)  RMC neboli minimální anamnéza (résumé clinique minimum) je stručné normalizované shrnutí anamnézy pacienta, které jsou všeobecné nemocnice povinny zaznamenávat od roku 1990. Používá se mimo jiné při určování potřeb v oblasti vybavení nemocnice, pro stanovení kvalitativních a kvantitativních norem pro akreditaci nemocnic a jejich služeb a pro organizaci financování nemocnic. Kódy „V“ se týkají faktorů ovlivňujících zdravotní stav pacienta a kontaktu se zdravotnickými službami. Tyto kódy lze použít k označení socioekonomických, právních a rodinných problémů, které mohou ovlivnit pobyt pacienta v nemocnici.

255

(256)  Viz oddíl „Specifické úkoly veřejné nemocnice“ (s. 83). Tučné zvýraznění doplněno.

256

(257)  V roce 2012 například sociální pracovníci nemocnic IRIS-H shromáždili informace na základě 25 749 sociálních šetření. To odpovídá přibližně 5,4 % pacientů hospitalizovaných v uvedeném roce.

257

(258)  Tato povinnost vyplývá z čl. 60 odst. 1 zákona CPAS, z článku 9a zákona ze dne 2. dubna 1965 (pro případnou náhradu poskytnutou středisku CPAS federální veřejnou správou pro sociální integraci za předpokladu, že jsou splněny určité podmínky) a z oběžníku ze dne 25. března 2010 týkajícího se sociálního šetření (Moniteur belge ze dne 6. května 2010, s. 25432).

258

(259)  Toto číslo představuje počet ekvivalentů plného pracovního úvazku.

259

(260)  Rozpočet BMF poskytuje finanční prostředky na sociální pracovníky (v oblastech, jako je například geriatrie, kde je stanoven minimální požadavek), ale jejich výše v roce 2010 činila jen přibližně 400 000 EUR.

260

(261)  Způsob výpočtu schodku, který jsou obce povinny pokrýt podle článku 109 zákona LCH, je stanoven královskou vyhláškou (v současné době královskou vyhláškou ze dne 8. března 2006).

261

(262)  Sdružení zastupující lékaře z posuzované nemocnice, a případně Université libre de Bruxelles nebo Vrije Universiteit Brussel, stále vlastní v místních sdruženích nemocnic IRIS-H méně než 20 % hlasů. Obdobně jsou od roku 2000 členy sdružení CHU Brugmann obec Jette a tamější středisko CPAS, ale vzhledem k tomu, že mají v tomto sdružení méně než 20 % hlasů, na vyrovnávací platbě schodku se nepodílejí. A konečně obec Schaerbeek a tamější středisko CPAS vlastní od účetního roku 2014 ve sdružení CHU Brugmann rovněž méně než 20 % hlasů, a proto se již na úhradě schodku této nemocnice nepodílejí. To znamená, že od roku 2014 mají povinnost pokrývat schodek nemocnice CHU Brugmann pouze město Brusel a tamější středisko CPAS.

262

(263)  Veškeré náklady vzniklé při plnění služby obecného hospodářského zájmu a příslušných doplňkových činností představují náklady na veřejnou službu včetně nákladů na tyto doplňkové činnosti.

263

(264)  Moniteur belge ze dne 30. dubna 2014, s. 35442. Použije se ode dne 10. května 2014.

264

(265)  Článek 5 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

265

(266)  Čl. 5 odst. 2 až 9 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

266

(267)  V letech 2007 až 2011 bylo tímto financováním kryto v průměru cca [...] % nákladů nemocnic IRIS-H.

267

(268)  Moniteur belge ze dne 29. června 2007, s. 35929. Použije se ode dne 9. července 2007. Tato královská vyhláška nahradila královskou vyhlášku ze dne 14. prosince 1987 týkající se ročních účetních závěrek nemocnic, která obsahuje velmi podobné požadavky.

268

(269)  V této souvislosti je třeba poznamenat, že některé účetní toky související s nemocničními činnostmi musí být rovněž zařazeny pod účetní kódy 900 až 999. Jedná se o některé toky, které nejsou zohledněny při určování financování z rozpočtu BMF (které se provádí spíše na základě účetnictví založeného na peněžních tocích než na základě akruálního účetnictví, které se používá při účtování nemocniční péče).

269

(270)  Nemocnice IRIS-H mohou teoreticky požadovat, aby jim obce vyplatily vyrovnávací platbu schodku, jakmile je znám výsledek daného účetního období. V praxi tak ovšem neučinily, protože jsou řízeny obcemi, které neměly vždy k dispozici finanční prostředky nezbytné k okamžitému provedení těchto plateb.

270

(271)  V období 1996–2014 skutečně regionální finanční prostředky poskytnuté obcím k úplnému pokrytí schodků nemocnic IRIS-H nestačily (viz rovněž poznámka pod čarou 143).

271

(272)  Z tabulky 3 je například patrné, že ačkoli nemocnice CHU Saint-Pierre vykazovala schodky každým rokem od roku 1996, první platba (ve výši 3 368 351 EUR), kterou provedla obec jako vyrovnávací platbu schodku této nemocnice, proběhla až v roce 2002. Z tabulek není zřejmé, který z ročních schodků vykázaných od roku 1996 byl touto platbou provedenou v roce 2002 uhrazen. Z podrobných informací, které Komisi poskytly belgické orgány, však vyplývá, že tato platba byla ve skutečnosti provedena za účelem pokrytí části schodku vykázaného v roce 1996.

272

(273)  Vysvětlení, proč chybí údaje za roky 1996, 1997 a 1998, viz 236. bod odůvodnění.

273

(274)  Vysvětlení, proč chybí údaje za roky 1996, 1997 a 1998, viz 236. bod odůvodnění.

274

(275)  Jedná se o částky, které byly skutečně vyplaceny a vráceny po zohlednění případných vyrovnávacích plateb schodku, které obec již provedla.

275

(276)  Rok 2014 je poslední účetní rok, pro který byly k dispozici číselné údaje.

276

(277)  Viz článek 5 směrnice Komise 80/723/EHS ze dne 25. června 1980 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky (Úř. věst. L 195, 29.7.1980, s. 35).

277

(278)  V této souvislosti viz článek 7 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005 a článek 8 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

278

(279)  Zejména jen ve čtyřech z 89 posuzovaných let pro pět nemocnic IRIS převyšovala technická nadměrná vyrovnávací platba za tyto roky pojaté izolovaně 10 % výše roční vyrovnávací platby.

279

(280)  Navíc je nutno mít na paměti, že částky vyrovnávací platby za daný schodek představují jen omezenou část celkového veřejného financování, které nemocnice IRIS obdržely za poskytovanou službu obecného hospodářského zájmu. V průběhu období 2007-2011 činily průměrné roční platby federální vlády z rozpočtu BMF poskytnuté všem nemocnicím IRIS přibližně 323 milionů EUR. V průběhu téhož období vykazovaly nemocnice IRIS jako celek průměrné účetní schodky ve výši 13,4 milionu EUR ročně, zatímco obce zaplatily za tyto schodky vyrovnávací platby v průměrné výši 16,4 milionu EUR ročně (které se týkaly rovněž schodků z předchozích let). Vyrovnávací platby za schodky tedy představovaly jen přibližně 5 % federálních prostředků z rozpočtu BMF poskytnutých nemocnicím IRIS. Kdyby tedy byly tyto významné částky veřejného financování poskytnuté prostřednictvím rozpočtu BMF zohledněny při výpočtu toho, zda nadměrná vyrovnávací platba přesahuje 10 % vyrovnávací platby vyplacené v jakémkoli daném roce (a zda ji tedy lze převést do dalšího období, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 2 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012), procento nadměrné vyrovnávací platby by pravděpodobně bylo mnohem nižší. Tento závěr je založen na relativní výši plateb z rozpočtu BMF v porovnání se schodky a na skutečnosti, že riziko nadměrné vyrovnávací platby prostřednictvím rozpočtu BMF je minimální. Rozpočet BMF je především primárně navržen jako paušální financování vypočtené na základě skutečných nákladů nemocnic z minulých let (a neimplikuje žádnou nadměrnou vyrovnávací platbu). Kromě toho federální veřejná správa veřejného zdraví provádí podrobné kontroly skutečných nákladů každé nemocnice ex post a přepočítává částku z rozpočtu BMF, na kterou má daná nemocnice nárok. A konečně je třeba připomenout, že při porovnávání vyrovnávacích plateb vyplacených obcemi a účetních schodků vykazovaných nemocnicemi IRIS nebyl zohledněn žádný přiměřený zisk.

280

(281)  Příslušný výpis z čl. 6 odst. 2 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012 zní takto: „Pokud nadměrně vyplacená částka nepřesahuje 10 % průměrné roční vyrovnávací platby, lze tuto nadměrnou částku převést do dalšího období a odečíst ji od vyrovnávací platby splatné v daném období.“ Vzhledem k neexistenci faktické nadměrné vyrovnávací platby (protože z celkového hlediska byly vyrovnávací platby poskytované nemocnici v průběhu období 1996–2014 vždy nedostatečné) k takovémuto převedení v praxi nikdy nedošlo. To platí pro všechny nemocnice IRIS [viz rovněž 240. až 243. bod odůvodnění].

281

(282)  Další řešení v případě, že by se nemocnice CHU Saint-Pierre v následujících letech stala ziskovou, by za normálních okolností spočívalo v tom, že by si své zisky ponechala a použila je na vyrovnání ztrát z minulosti. V tomto případě by obce neměly vyrovnávat zbytkový účetní schodek, případně by ho měly vyrovnávat jen částečně. Jedná se však pouze o hypotetický scénář, protože nemocnice CHU Saint-Pierre vykázala v období 1996–2014 omezený zisk pouze v jediném roce (2006).

282

(283)  Jak je vysvětleno ve 104. bodě odůvodnění, fond FRBRTC a zvláštní subvence poskytnuté regionem Brusel – hlavní město obcím představují opatření vnitrostátního financování, které jsou zdrojem financování mechanismu převodů prováděných obcemi za účelem vyrovnání schodku. Tyto částky jsou uvedeny v samostatném sloupci s cílem ilustrovat, že obce využívají tyto regionální finanční prostředky výhradně pro vyrovnávací platby schodku. Tuto prezentaci nelze vykládat jako známku toho, že dané částky byly převedeny fondem FRBRTC nebo regionem Brusel – hlavní město na nemocnice IRIS. Tyto převody byly provedeny ve prospěch obcí, které tyto finanční prostředky následně použily na financování své povinnosti poskytnout vyrovnávací platbu schodku nemocnicím IRIS.

283

(*1)  Po přidání nerozděleného zisku za období 1996 –1998, tj. 703 624 EUR.

*1

(284)  V této souvislosti viz článek 6 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2005 a čl. 6 odst. 2 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

284

(285)  Čl. 6 odst. 1 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

285

(286)  Čl. 6 odst. 2 rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu z roku 2012.

286

(287)  Moniteur belge ze dne 6. prosince 1983, s. 15009.

287

(288)  Moniteur belge ze dne 23. března 2006, s. 16710.

288

(289)  Moniteur belge ze dne 25. června 2003, s. 33692.

289

(290)  Toto období odepisování ukládá královská vyhláška ze dne 19. června 2007, která se vztahuje na všechny belgické nemocnice [viz rovněž 226. bod odůvodnění].

290

(291)  Viz poznámka pod čarou 264.

291

(292)  Jak je vysvětleno v 166. bodě odůvodnění, Komise se domnívá, že ke svěření uvedených tří dodatečných povinností by nedošlo, kdyby neexistovaly základní úkoly nemocniční péče. V této souvislosti považuje Komise za vhodné posoudit dobu trvání pověření ve vztahu k základním úkolům nemocniční péče.

292

(293)  Tj. zákon o nemocnicích ze dne 10. července 2008 (Moniteur Belge ze dne 7. listopadu 2008, s. 58624).

293

---