# Den Europæiske Unions L 262/2016

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 262 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 59. årgang29. september 2016 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 262

Dansk udgave

Retsforskrifter

59. årgang29. september 2016

---

| Indhold | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1729 af 22. september 2016 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Culurgionis d'Ogliastra (BGB)) | 1 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1730 af 22. september 2016 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Pizzoccheri della Valtellina (BGB)) | 3 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1731 af 28. september 2016 om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam og produceret af General Footwear Ltd (China), Diamond Vietnam Co Ltd og Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd og om gennemførelse af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14 | 4 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1732 af 28. september 2016 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager | 25 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1733 af 28. september 2016 om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af tillægsimporttolden for melasse, som er gældende fra den 1. oktober 2016 i sektoren for sukker | 27 |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2016/1734 af 21. september 2016 om ændring af afgørelse ECB/2013/54 om procedurer for godkendelse af producenter af fortroligt euromateriale og euromateriale (ECB/2016/25) | 30 |

Indhold

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

Side

FORORDNINGER

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1729 af 22. september 2016 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Culurgionis d'Ogliastra (BGB))

1

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1730 af 22. september 2016 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Pizzoccheri della Valtellina (BGB))

3

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1731 af 28. september 2016 om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam og produceret af General Footwear Ltd (China), Diamond Vietnam Co Ltd og Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd og om gennemførelse af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14

4

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1732 af 28. september 2016 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

25

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1733 af 28. september 2016 om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af tillægsimporttolden for melasse, som er gældende fra den 1. oktober 2016 i sektoren for sukker

27

AFGØRELSER

*

Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2016/1734 af 21. september 2016 om ændring af afgørelse ECB/2013/54 om procedurer for godkendelse af producenter af fortroligt euromateriale og euromateriale (ECB/2016/25)

30

| | | Berigtigelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF ( EUT L 211 af 14.8.2009 ) | 34 |

Berigtigelser

*

Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF ( EUT L 211 af 14.8.2009 )

( EUT L 211 af 14.8.2009 )

34

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 29.9.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 262/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 262/1

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/1729

af 22. september 2016

om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Culurgionis d'Ogliastra (BGB))

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 52, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Italiens ansøgning om registrering af betegnelsen »Culurgionis d'Ogliastra« er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, jf. artikel 50, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012 (2). |
| --- | --- |

(1)

Italiens ansøgning om registrering af betegnelsen »Culurgionis d'Ogliastra« er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, jf. artikel 50, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012 (2).

| (2) | Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EF) nr. 1151/2012, skal betegnelsen »Culurgionis d'Ogliastra« registreres — |
| --- | --- |

(2)

Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EF) nr. 1151/2012, skal betegnelsen »Culurgionis d'Ogliastra« registreres —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Betegnelsen »Culurgionis d'Ogliastra« (BGB) registreres.

Betegnelsen i stk. 1 henviser til et produkt i kategori 2.5. Pasta i bilag XI til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 (3).

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 22. september 2016.

På Kommissionens vegne

For formanden

Phil HOGAN

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

1

(2)  
  EUT C 185 af 24.5.2016, s. 3.

2

(3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 af 13. juni 2014 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT L 179 af 19.6.2014, s. 36).

3

---

| 29.9.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 262/3 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 262/3

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/1730

af 22. september 2016

om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Pizzoccheri della Valtellina (BGB))

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 52, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Italiens ansøgning om registrering af betegnelsen »Pizzoccheri della Valtellina« er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, jf. artikel 50, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012 (2). |
| --- | --- |

(1)

Italiens ansøgning om registrering af betegnelsen »Pizzoccheri della Valtellina« er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, jf. artikel 50, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012 (2).

| (2) | Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal betegnelsen »Pizzoccheri della Valtellina« registreres — |
| --- | --- |

(2)

Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal betegnelsen »Pizzoccheri della Valtellina« registreres —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Betegnelsen »Pizzoccheri della Valtellina« (BGB) registreres.

Betegnelsen i stk. 1 henviser til et produkt i kategori 2.5. Pasta i bilag XI til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 (3).

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 22. september 2016.

På Kommissionens vegne

For formanden

Phil HOGAN

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

1

(2)  
  EUT C 185 af 24.5.2016, s. 7.

2

(3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 668/2014 af 13. juni 2014 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT L 179 af 19.6.2014, s. 36).

3

---

| 29.9.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 262/4 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 262/4

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/1731

af 28. september 2016

om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam og produceret af General Footwear Ltd (China), Diamond Vietnam Co Ltd og Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd og om gennemførelse af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«), særlig artikel 266,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9 og 14, og

ud fra følgende betragtninger:

A.   SAGSFORLØB

SAGSFORLØB

| (1) | Den 23. marts 2006 vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 553/2006 (2) om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse former for fodtøj med overdel af læder (»fodtøj«) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«) og Vietnam (»forordningen om midlertidig told«). |
| --- | --- |

(1)

Den 23. marts 2006 vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 553/2006 (2) om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse former for fodtøj med overdel af læder (»fodtøj«) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«) og Vietnam (»forordningen om midlertidig told«).

2

| (2) | Ved forordning (EF) nr. 1472/2006 (3) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på mellem 9,7 % og 16,5 % på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Vietnam og Kina i en periode på to år (»forordning (EF) nr. 1472/2006« eller »den anfægtede forordning«). |
| --- | --- |

(2)

Ved forordning (EF) nr. 1472/2006 (3) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på mellem 9,7 % og 16,5 % på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Vietnam og Kina i en periode på to år (»forordning (EF) nr. 1472/2006« eller »den anfægtede forordning«).

3

| (3) | Ved Rådets forordning (EF) nr. 388/2008 (4) udvidede Rådet de endelige antidumpingforanstaltninger på importen af visse typer fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Kina til også at omfatte import afsendt fra Det Særlige Administrative Område (»SAR«) Macao, uanset om den er angivet med oprindelse i Macao SAR eller ej. |
| --- | --- |

(3)

Ved Rådets forordning (EF) nr. 388/2008 (4) udvidede Rådet de endelige antidumpingforanstaltninger på importen af visse typer fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Kina til også at omfatte import afsendt fra Det Særlige Administrative Område (»SAR«) Macao, uanset om den er angivet med oprindelse i Macao SAR eller ej.

4

| (4) | Efter en udløbsundersøgelse, som indledtes den 3. oktober 2008 (5), forlængede Rådet yderligere antidumpingforanstaltningernes gyldighed med 15 måneder ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 (6), dvs. indtil den 31. marts 2011, hvor foranstaltningerne udløb (»gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009«). |
| --- | --- |

(4)

Efter en udløbsundersøgelse, som indledtes den 3. oktober 2008 (5), forlængede Rådet yderligere antidumpingforanstaltningernes gyldighed med 15 måneder ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 (6), dvs. indtil den 31. marts 2011, hvor foranstaltningerne udløb (»gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009«).

5

6

| (5) | Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd og Risen Footwear (HK) Co Ltd samt Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (»ansøgerne«) bestred den anfægtede forordning i Retten i Første Instans (nu: Retten). Ved dom af 4. marts 2010 i sag T-401/06, Brosmann Footwear (HK) m.fl. mod Rådet, Sml. 2010 II, s. 671, og af 4. marts 2010 i de forenede sager T-407/06 og T-408/06, Zhejiang Aokang Shoes og Wenzhou Taima Shoes mod Rådet, Sml. 2010 II, s. 747 afviste Retten disse anfægtelser. |
| --- | --- |

(5)

Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd og Risen Footwear (HK) Co Ltd samt Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (»ansøgerne«) bestred den anfægtede forordning i Retten i Første Instans (nu: Retten). Ved dom af 4. marts 2010 i sag T-401/06, Brosmann Footwear (HK) m.fl. mod Rådet, Sml. 2010 II, s. 671, og af 4. marts 2010 i de forenede sager T-407/06 og T-408/06, Zhejiang Aokang Shoes og Wenzhou Taima Shoes mod Rådet, Sml. 2010 II, s. 747 afviste Retten disse anfægtelser.

| (6) | Ansøgerne appellerede disse domme. Ved dom af 2. februar 2012 i sag C-249/10 P, Brosmann m.fl., og af 15. november 2012 i sag C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (»Brosmann- og Aokang-dommene«), ophævede Domstolen disse domme. Det fremgik, at Retten begik en retlig fejl, for så vidt som den fandt, at Kommissionen ikke var forpligtet til at undersøge anmodningerne om markedsøkonomisk behandling på grundlag af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b) og c), fra operatører, der ikke indgik i stikprøven (præmis 36 i dommen i sag C-249/10 P og præmis 29 og 32 i dommen i sag C-247/10 P). |
| --- | --- |

(6)

Ansøgerne appellerede disse domme. Ved dom af 2. februar 2012 i sag C-249/10 P, Brosmann m.fl., og af 15. november 2012 i sag C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (»Brosmann- og Aokang-dommene«), ophævede Domstolen disse domme. Det fremgik, at Retten begik en retlig fejl, for så vidt som den fandt, at Kommissionen ikke var forpligtet til at undersøge anmodningerne om markedsøkonomisk behandling på grundlag af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b) og c), fra operatører, der ikke indgik i stikprøven (præmis 36 i dommen i sag C-249/10 P og præmis 29 og 32 i dommen i sag C-247/10 P).

| (7) | Domstolen afsagde derefter selv dom i sagen. Det fremgik, at: »[...] Kommissionen burde have undersøgt de velbegrundede krav, som appellanterne havde indgivet på grundlag af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b) og c), med henblik på at opnå markedsøkonomisk behandling inden for rammerne af den antidumpingprocedure, [der er] omhandlet i den anfægtede forordning. Det skal herefter fastslås, at det ikke er udelukket, at en sådan undersøgelse i forhold til appellanterne ville have ført til pålæggelse af en endelig antidumpingtold, som var forskellig fra den told på 16,5 %, som de blev pålagt i henhold til den anfægtede forordnings artikel 1, stk. 3. Det fremgår således af denne bestemmelse, at den eneste kinesiske operatør, som indgik i stikprøven, og som opnåede markedsøkonomisk behandling, blev pålagt en endelig antidumpingtold på 9,7 %. Hvis Kommissionen havde konstateret, at de markedsøkonomiske principper ligeledes var fremherskende for appellanterne, ville de, som det fremgår af denne doms præmis 38, når beregningen af en individuel dumpingmargen ikke var mulig, ligeledes have draget fordel af denne sats« (præmis 42 i dommen i sag C-249/10 P og præmis 36 i dommen i sag C-247/10 P). |
| --- | --- |

(7)

Domstolen afsagde derefter selv dom i sagen. Det fremgik, at: »[...] Kommissionen burde have undersøgt de velbegrundede krav, som appellanterne havde indgivet på grundlag af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b) og c), med henblik på at opnå markedsøkonomisk behandling inden for rammerne af den antidumpingprocedure, [der er] omhandlet i den anfægtede forordning. Det skal herefter fastslås, at det ikke er udelukket, at en sådan undersøgelse i forhold til appellanterne ville have ført til pålæggelse af en endelig antidumpingtold, som var forskellig fra den told på 16,5 %, som de blev pålagt i henhold til den anfægtede forordnings artikel 1, stk. 3. Det fremgår således af denne bestemmelse, at den eneste kinesiske operatør, som indgik i stikprøven, og som opnåede markedsøkonomisk behandling, blev pålagt en endelig antidumpingtold på 9,7 %. Hvis Kommissionen havde konstateret, at de markedsøkonomiske principper ligeledes var fremherskende for appellanterne, ville de, som det fremgår af denne doms præmis 38, når beregningen af en individuel dumpingmargen ikke var mulig, ligeledes have draget fordel af denne sats« (præmis 42 i dommen i sag C-249/10 P og præmis 36 i dommen i sag C-247/10 P).

| (8) | Domstolen annullerede således den anfægtede forordning, for så vidt som den vedrører de pågældende ansøgere. |
| --- | --- |

(8)

Domstolen annullerede således den anfægtede forordning, for så vidt som den vedrører de pågældende ansøgere.

| (9) | I oktober 2013 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (7) om, at den havde besluttet at genoptage antidumpingproceduren på det præcise tidspunkt, hvor ulovligheden indtraf, og undersøge, om der gjaldt markedsøkonomiske vilkår for ansøgerne i perioden fra 1. april 2004 til 31. marts 2005, og opfordrede alle interesserede parter til at give sig til kende. |
| --- | --- |

(9)

I oktober 2013 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (7) om, at den havde besluttet at genoptage antidumpingproceduren på det præcise tidspunkt, hvor ulovligheden indtraf, og undersøge, om der gjaldt markedsøkonomiske vilkår for ansøgerne i perioden fra 1. april 2004 til 31. marts 2005, og opfordrede alle interesserede parter til at give sig til kende.

Den Europæiske Unions Tidende

7

| (10) | I marts 2014 forkastede Rådet ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2014/149/EU (8) Kommissionens forslag til Rådets gennemførelsesforordning om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og produceret af Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd og Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd og afsluttede sagen vedrørende disse producenter. Rådet mente, at importører, der havde købt sko af disse eksporterende producenter, og som de kompetente nationale myndigheder havde ydet toldgodtgørelse på grundlag af artikel 236 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (9) (»EF-toldkodeksen«), havde opnået berettigede forventninger på grundlag af artikel 1, stk. 4, i den anfægtede forordning, hvoraf det følger, at bestemmelserne i EF-toldkodeksen (10), særlig artikel 221, finder anvendelse på opkrævningen af tolden. |
| --- | --- |

(10)

I marts 2014 forkastede Rådet ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2014/149/EU (8) Kommissionens forslag til Rådets gennemførelsesforordning om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og produceret af Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd og Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd og afsluttede sagen vedrørende disse producenter. Rådet mente, at importører, der havde købt sko af disse eksporterende producenter, og som de kompetente nationale myndigheder havde ydet toldgodtgørelse på grundlag af artikel 236 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (9) (»EF-toldkodeksen«), havde opnået berettigede forventninger på grundlag af artikel 1, stk. 4, i den anfægtede forordning, hvoraf det følger, at bestemmelserne i EF-toldkodeksen (10), særlig artikel 221, finder anvendelse på opkrævningen af tolden.

8

9

10

| (11) | Tre importører af den pågældende vare, C&J Clark International Ltd. (»Clark«), Puma SE (»Puma«) og Timberland Europe B.V. (»Timberland«) (»de berørte importører«) anfægtede antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse typer af fodtøj fra Kina og Vietnam og påberåbte sig den retspraksis, der er nævnt i betragtning 5-7, ved deres nationale domstole, som forelagde spørgsmålene for Domstolen med henblik på en præjudiciel afgørelse. |
| --- | --- |

(11)

Tre importører af den pågældende vare, C&J Clark International Ltd. (»Clark«), Puma SE (»Puma«) og Timberland Europe B.V. (»Timberland«) (»de berørte importører«) anfægtede antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse typer af fodtøj fra Kina og Vietnam og påberåbte sig den retspraksis, der er nævnt i betragtning 5-7, ved deres nationale domstole, som forelagde spørgsmålene for Domstolen med henblik på en præjudiciel afgørelse.

| (12) | I de forenede sager C-659/13 C & J Clark International Limited og C-34/14 Puma SE erklærede Domstolen forordning (EF) nr. 1472/2006 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 ugyldige, for så vidt som Europa-Kommissionen ikke undersøgte de anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling, som var indsendt af eksporterende producenter i Kina og Vietnam, der ikke indgik i stikprøven (»dommene«), hvilket er i strid med kravene i artikel 2, stk. 7, litra b), og artikel 9, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (11). |
| --- | --- |

(12)

I de forenede sager C-659/13 C & J Clark International Limited og C-34/14 Puma SE erklærede Domstolen forordning (EF) nr. 1472/2006 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 ugyldige, for så vidt som Europa-Kommissionen ikke undersøgte de anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling, som var indsendt af eksporterende producenter i Kina og Vietnam, der ikke indgik i stikprøven (»dommene«), hvilket er i strid med kravene i artikel 2, stk. 7, litra b), og artikel 9, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (11).

11

| (13) | For så vidt angår den tredje sag C-571/14, Timberland Europe B.V. mod Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond, besluttede Domstolen den 11. april 2016 at slette sagen af registret efter anmodning fra den forelæggende nationale ret. |
| --- | --- |

(13)

For så vidt angår den tredje sag C-571/14, Timberland Europe B.V. mod Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond, besluttede Domstolen den 11. april 2016 at slette sagen af registret efter anmodning fra den forelæggende nationale ret.

| (14) | I henhold til artikel 266 i TEUF skal institutionerne træffe de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af Domstolens domme. Når en retsakt vedtaget af institutionerne som led i en administrativ procedure som f.eks. en antidumpingprocedure annulleres, består gennemførelsen af Domstolens dom i at lade den annullerede retsakt afløse af en ny, hvori den ulovlighed, som Domstolen havde påpeget, ikke indgår (12). |
| --- | --- |

(14)

I henhold til artikel 266 i TEUF skal institutionerne træffe de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af Domstolens domme. Når en retsakt vedtaget af institutionerne som led i en administrativ procedure som f.eks. en antidumpingprocedure annulleres, består gennemførelsen af Domstolens dom i at lade den annullerede retsakt afløse af en ny, hvori den ulovlighed, som Domstolen havde påpeget, ikke indgår (12).

12

| (15) | I henhold til Domstolens praksis kan proceduren for at lade den annullerede retsakt afløse genoptages på det præcise tidspunkt, hvor ulovligheden indtraf (13). Dette betyder navnlig, at annullationen i en situation, hvor en retsakt, som afslutter en administrativ procedure, annulleres, ikke nødvendigvis vedrører de forberedende retsakter såsom indledningen af antidumpingproceduren. Hvis en forordning om indførelse af endelig antidumpingtold annulleres, betyder dette, at antidumpingproceduren som følge af annullationen stadig er pågående, idet den retsakt, der afsluttede antidumpingproceduren, ikke længere indgår i EU's retsorden (14), medmindre ulovligheden indtraf i forbindelse med indledningen af proceduren. |
| --- | --- |

(15)

I henhold til Domstolens praksis kan proceduren for at lade den annullerede retsakt afløse genoptages på det præcise tidspunkt, hvor ulovligheden indtraf (13). Dette betyder navnlig, at annullationen i en situation, hvor en retsakt, som afslutter en administrativ procedure, annulleres, ikke nødvendigvis vedrører de forberedende retsakter såsom indledningen af antidumpingproceduren. Hvis en forordning om indførelse af endelig antidumpingtold annulleres, betyder dette, at antidumpingproceduren som følge af annullationen stadig er pågående, idet den retsakt, der afsluttede antidumpingproceduren, ikke længere indgår i EU's retsorden (14), medmindre ulovligheden indtraf i forbindelse med indledningen af proceduren.

13

14

| (16) | Bortset fra, at institutionerne ikke har undersøgt anmodningerne om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra de eksporterende producenter i Kina og Vietnam, der ikke indgik i stikprøven, er alle øvrige konklusioner i forordning (EF) nr. 1472/2006 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 fortsat gyldige. |
| --- | --- |

(16)

Bortset fra, at institutionerne ikke har undersøgt anmodningerne om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra de eksporterende producenter i Kina og Vietnam, der ikke indgik i stikprøven, er alle øvrige konklusioner i forordning (EF) nr. 1472/2006 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 fortsat gyldige.

| (17) | I den foreliggende sag indtraf ulovligheden efter indledningen af proceduren. Kommissionen besluttede derfor at genoptage den antidumpingprocedure, der stadig pågik efter dommene, på det punkt, hvor ulovligheden indtrådte, og at undersøge, om der gjaldt markedsøkonomiske forhold for de berørte eksporterende producenter i perioden fra den 1. april 2004 til den 31. marts 2005, som udgjorde undersøgelsesperioden i den undersøgelse, der førte til indførelse af den endelige told, som er nævnt i betragtning (1) og (2) (»den oprindelige undersøgelse«). Kommissionen undersøgte også, hvor det var relevant, om de pågældende eksporterende producenter havde krav på individuel behandling i henhold til artikel 9, stk. 5, i forordning (EF) nr 1225/2009 (15) (»grundforordningen før dens ændring«) (16). |
| --- | --- |

(17)

I den foreliggende sag indtraf ulovligheden efter indledningen af proceduren. Kommissionen besluttede derfor at genoptage den antidumpingprocedure, der stadig pågik efter dommene, på det punkt, hvor ulovligheden indtrådte, og at undersøge, om der gjaldt markedsøkonomiske forhold for de berørte eksporterende producenter i perioden fra den 1. april 2004 til den 31. marts 2005, som udgjorde undersøgelsesperioden i den undersøgelse, der førte til indførelse af den endelige told, som er nævnt i betragtning (1) og (2) (»den oprindelige undersøgelse«). Kommissionen undersøgte også, hvor det var relevant, om de pågældende eksporterende producenter havde krav på individuel behandling i henhold til artikel 9, stk. 5, i forordning (EF) nr 1225/2009 (15) (»grundforordningen før dens ændring«) (16).

15

16

| (18) | Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1395 (17) genindførte Kommissionen en endelig antidumpingtold og opkrævede endeligt den midlertidige told på Clarks og Pumas import af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Kina produceret af tretten kinesiske eksporterende producenter, der indgav anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling som led i den undersøgelse, der førte til indførelsen af den endelige told (»den oprindelige undersøgelse«), men som ikke indgik i stikprøven i samme undersøgelse. |
| --- | --- |

(18)

Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1395 (17) genindførte Kommissionen en endelig antidumpingtold og opkrævede endeligt den midlertidige told på Clarks og Pumas import af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Kina produceret af tretten kinesiske eksporterende producenter, der indgav anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling som led i den undersøgelse, der førte til indførelsen af den endelige told (»den oprindelige undersøgelse«), men som ikke indgik i stikprøven i samme undersøgelse.

17

| (19) | Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1647 (18) genindførte Kommissionen en endelig antidumpingtold og en endelig opkrævning af den midlertidige told på Clarks, Pumas og Timberlands import af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Vietnam produceret af visse vietnamesiske eksporterende producenter, der indgav anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling som led i den oprindelige undersøgelse, men som ikke indgik i stikprøven i samme undersøgelse. |
| --- | --- |

(19)

Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1647 (18) genindførte Kommissionen en endelig antidumpingtold og en endelig opkrævning af den midlertidige told på Clarks, Pumas og Timberlands import af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Vietnam produceret af visse vietnamesiske eksporterende producenter, der indgav anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling som led i den oprindelige undersøgelse, men som ikke indgik i stikprøven i samme undersøgelse.

18

| (20) | Efterfølgende gav to nye leverandører af Puma i Vietnam, Diamond Vietnam Co Ltd og Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd (»Ty Hung Co Ltd«), sig til kende og indgav anmodninger om markedsøkonomisk/individuel behandling som led i den oprindelige undersøgelse. Vedrørende Ty Hung Co Ltd skal det bemærkes, at en af de vietnamesiske leverandører i Pumas dossier til den nationale domstol blev identificeret som »Lac Hung Co. Ltd«, mens de foreliggende oplysninger antydede en mulig navneændring mellem den oprindelige undersøgelse og ansøgningen til den nationale domstol. Det fremgik, at den pågældende virksomhed tidligere var benævnt »Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd« (»Ty Hung Co Ltd«). |
| --- | --- |

(20)

Efterfølgende gav to nye leverandører af Puma i Vietnam, Diamond Vietnam Co Ltd og Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd (»Ty Hung Co Ltd«), sig til kende og indgav anmodninger om markedsøkonomisk/individuel behandling som led i den oprindelige undersøgelse. Vedrørende Ty Hung Co Ltd skal det bemærkes, at en af de vietnamesiske leverandører i Pumas dossier til den nationale domstol blev identificeret som »Lac Hung Co. Ltd«, mens de foreliggende oplysninger antydede en mulig navneændring mellem den oprindelige undersøgelse og ansøgningen til den nationale domstol. Det fremgik, at den pågældende virksomhed tidligere var benævnt »Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd« (»Ty Hung Co Ltd«).

| (21) | Hvad angår Timberlands import, var en af de to kinesiske leverandører, der blev identificeret i sag C-571/14, nemlig General Shoes Ltd, faktisk etableret i Vietnam og blev undersøgt som sådan. Konklusionerne vedrørende denne virksomhed blev offentliggjort i gennemførelsesforordning (EU) 2016/1647 (betragtning 19), jf. ovenfor. Dette blev anfægtet af Federation of the European Sporting Goods Industry (»FESI«), som påstod, at General Shoes Ltd reelt var en kinesisk leverandør. FESI hævdede, at ansøgningen om markedsøkonomisk/individuel behandling fra den kinesiske virksomhed General Footwear Ltd også burde behandles. Kommissionen bemærker, at selv om det i den pågældende ansøgning om markedsøkonomisk/individuel behandling var usikkert, hvorvidt den pågældende virksomhed faktisk er kinesisk eller vietnamesisk, blev ansøgningen om markedsøkonomisk/individuel behandling fra General Footwear Ltd også behandlet for fuldstændighedens skyld. |
| --- | --- |

(21)

Hvad angår Timberlands import, var en af de to kinesiske leverandører, der blev identificeret i sag C-571/14, nemlig General Shoes Ltd, faktisk etableret i Vietnam og blev undersøgt som sådan. Konklusionerne vedrørende denne virksomhed blev offentliggjort i gennemførelsesforordning (EU) 2016/1647 (betragtning 19), jf. ovenfor. Dette blev anfægtet af Federation of the European Sporting Goods Industry (»FESI«), som påstod, at General Shoes Ltd reelt var en kinesisk leverandør. FESI hævdede, at ansøgningen om markedsøkonomisk/individuel behandling fra den kinesiske virksomhed General Footwear Ltd også burde behandles. Kommissionen bemærker, at selv om det i den pågældende ansøgning om markedsøkonomisk/individuel behandling var usikkert, hvorvidt den pågældende virksomhed faktisk er kinesisk eller vietnamesisk, blev ansøgningen om markedsøkonomisk/individuel behandling fra General Footwear Ltd også behandlet for fuldstændighedens skyld.

| (22) | For så vidt angår importen fra Kina og Vietnam foretaget af Puma og Timberland, behandlede Kommissionen anmodningerne om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra de relevante eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, og som havde fremsat sådanne anmodninger i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. |
| --- | --- |

(22)

For så vidt angår importen fra Kina og Vietnam foretaget af Puma og Timberland, behandlede Kommissionen anmodningerne om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra de relevante eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, og som havde fremsat sådanne anmodninger i forbindelse med den oprindelige undersøgelse.

B.   GENNEMFØRELSE AF DOMSTOLENS DOMME I DE FORENEDE SAGER C-659/13 OG C-34/14 VEDRØRENDE IMPORTEN FRA VIETNAM OG KINA

GENNEMFØRELSE AF DOMSTOLENS DOMME I DE FORENEDE SAGER C-659/13 OG C-34/14 VEDRØRENDE IMPORTEN FRA VIETNAM OG KINA

| (23) | Kommissionen har mulighed for at afhjælpe de aspekter af den anfægtede forordning, som førte til annullationen heraf, og samtidig lade de dele af vurderingen, som ikke blev påvirket af dommen, forblive uændrede (19). |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen har mulighed for at afhjælpe de aspekter af den anfægtede forordning, som førte til annullationen heraf, og samtidig lade de dele af vurderingen, som ikke blev påvirket af dommen, forblive uændrede (19).

19

| (24) | Nærværende forordning søger at korrigere de aspekter af den anfægtede forordning, som blev fundet i strid med grundforordningen, og som således førte til ugyldighedserklæringen, for så vidt angår visse eksporterende producenter fra Vietnam og Kina. |
| --- | --- |

(24)

Nærværende forordning søger at korrigere de aspekter af den anfægtede forordning, som blev fundet i strid med grundforordningen, og som således førte til ugyldighedserklæringen, for så vidt angår visse eksporterende producenter fra Vietnam og Kina.

| (25) | Alle andre konklusioner i den anfægtede forordning, som ikke blev erklæret ugyldige af Domstolen, er fortsat gyldige og indarbejdes hermed i nærværende forordning. |
| --- | --- |

(25)

Alle andre konklusioner i den anfægtede forordning, som ikke blev erklæret ugyldige af Domstolen, er fortsat gyldige og indarbejdes hermed i nærværende forordning.

| (26) | Følgende betragtninger er derfor begrænset til den nye vurdering, der var nødvendig for at efterkomme dommene. |
| --- | --- |

(26)

Følgende betragtninger er derfor begrænset til den nye vurdering, der var nødvendig for at efterkomme dommene.

| (27) | Kommissionen har undersøgt, om der gjaldt markedsøkonomiske og individuelle vilkår for de tre eksporterende producenter af Puma og Timberland, jf. betragtning 20 og 21, som havde indgivet anmodning om markedsøkonomisk behandling og/eller individuel behandling i forbindelse med den oprindelige undersøgelse, i perioden fra 1. april 2004 til 31. marts 2005. Formålet med dette er at fastslå, i hvilket omfang de to pågældende importører har ret til godtgørelse af den betalte antidumpingtold for så vidt angår antidumpingtold, som er betalt for eksport fra disse leverandører. |
| --- | --- |

(27)

Kommissionen har undersøgt, om der gjaldt markedsøkonomiske og individuelle vilkår for de tre eksporterende producenter af Puma og Timberland, jf. betragtning 20 og 21, som havde indgivet anmodning om markedsøkonomisk behandling og/eller individuel behandling i forbindelse med den oprindelige undersøgelse, i perioden fra 1. april 2004 til 31. marts 2005. Formålet med dette er at fastslå, i hvilket omfang de to pågældende importører har ret til godtgørelse af den betalte antidumpingtold for så vidt angår antidumpingtold, som er betalt for eksport fra disse leverandører.

| (28) | Hvis det af analysen fremgår, at der skulle indrømmes markedsøkonomisk eller individuel behandling til de kinesiske eller vietnamesiske eksporterende producenter, hvis eksport var pålagt den antidumpingtold, som blev betalt af en af de to pågældende importører, vil der skulle tildeles en individuel toldsats til den pågældende eksporterende producent, og udbetalingen af toldgodtgørelse vil blive begrænset til et beløb svarende til forskellen mellem den betalte told og den individuelle toldsats, det vil sige for Kina forskellen mellem 16,5 % og den told, der blev pålagt den eneste eksporterende virksomhed i stikprøven, som fik tildelt markedsøkonomisk behandling, Golden Step, nemlig 9,7 %, og for Vietnam forskellen mellem 10 % og den individuelle toldsats, der blev beregnet for den eventuelle eksporterende producent. |
| --- | --- |

(28)

Hvis det af analysen fremgår, at der skulle indrømmes markedsøkonomisk eller individuel behandling til de kinesiske eller vietnamesiske eksporterende producenter, hvis eksport var pålagt den antidumpingtold, som blev betalt af en af de to pågældende importører, vil der skulle tildeles en individuel toldsats til den pågældende eksporterende producent, og udbetalingen af toldgodtgørelse vil blive begrænset til et beløb svarende til forskellen mellem den betalte told og den individuelle toldsats, det vil sige for Kina forskellen mellem 16,5 % og den told, der blev pålagt den eneste eksporterende virksomhed i stikprøven, som fik tildelt markedsøkonomisk behandling, Golden Step, nemlig 9,7 %, og for Vietnam forskellen mellem 10 % og den individuelle toldsats, der blev beregnet for den eventuelle eksporterende producent.

| (29) | Skulle analysen af disse anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling derimod vise, at der hverken bør indrømmes markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, kan der ikke ydes godtgørelse af antidumpingtold. |
| --- | --- |

(29)

Skulle analysen af disse anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling derimod vise, at der hverken bør indrømmes markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, kan der ikke ydes godtgørelse af antidumpingtold.

| (30) | Som forklaret i betragtning 12 annullerede Domstolen den anfægtede forordning og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009, for så vidt angår eksport af visse typer fodtøj fra visse kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter (»de pågældende eksporterende producenter«), idet Kommissionen ikke undersøgte ansøgningerne om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra de pågældende eksporterende producenter. |
| --- | --- |

(30)

Som forklaret i betragtning 12 annullerede Domstolen den anfægtede forordning og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009, for så vidt angår eksport af visse typer fodtøj fra visse kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter (»de pågældende eksporterende producenter«), idet Kommissionen ikke undersøgte ansøgningerne om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra de pågældende eksporterende producenter.

| (31) | Kommissionen har derfor behandlet anmodningerne om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra de pågældende eksporterende producenter for at fastlægge, hvilken toldsats der finder anvendelse på deres eksport. Vurderingen viste, at de fremlagte oplysninger ikke var tilstrækkelige til at påvise, at de berørte eksporterende producenter drev virksomhed på markedsøkonomiske vilkår, eller at de havde krav på individuel behandling (en nærmere redegørelse findes i betragtning 32 ff.). |
| --- | --- |

(31)

Kommissionen har derfor behandlet anmodningerne om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling fra de pågældende eksporterende producenter for at fastlægge, hvilken toldsats der finder anvendelse på deres eksport. Vurderingen viste, at de fremlagte oplysninger ikke var tilstrækkelige til at påvise, at de berørte eksporterende producenter drev virksomhed på markedsøkonomiske vilkår, eller at de havde krav på individuel behandling (en nærmere redegørelse findes i betragtning 32 ff.).

1.   Vurdering af anmodningerne om markedsøkonomisk behandling

Vurdering af anmodningerne om markedsøkonomisk behandling

| (32) | Det skal bemærkes, at bevisbyrden påhviler den producent, som ønsker at anmode om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b). Det fremgår af artikel 2, stk. 7, litra c), første afsnit, at en sådan producents krav skal indeholde tilstrækkelige beviser, som specificeret i nævnte bestemmelse, for, at producenten driver virksomhed på markedsøkonomiske vilkår. Det påhviler således ikke EU-institutionerne at bevise, at producenten ikke opfylder betingelserne for at opnå denne status. Derimod påhviler det EU-institutionerne at vurdere, om de af den pågældende producent angivne forhold udgør tilstrækkelige beviser for, at kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), første afsnit, for at indrømme denne markedsøkonomisk behandling er opfyldt, og det påhviler Unionens retsinstanser at efterprøve, om denne vurdering er behæftet med en åbenbar fejl (præmis 32 i dommen i sag C-249/10 P og præmis 24 i dommen i sag C-247/10 P). |
| --- | --- |

(32)

Det skal bemærkes, at bevisbyrden påhviler den producent, som ønsker at anmode om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b). Det fremgår af artikel 2, stk. 7, litra c), første afsnit, at en sådan producents krav skal indeholde tilstrækkelige beviser, som specificeret i nævnte bestemmelse, for, at producenten driver virksomhed på markedsøkonomiske vilkår. Det påhviler således ikke EU-institutionerne at bevise, at producenten ikke opfylder betingelserne for at opnå denne status. Derimod påhviler det EU-institutionerne at vurdere, om de af den pågældende producent angivne forhold udgør tilstrækkelige beviser for, at kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), første afsnit, for at indrømme denne markedsøkonomisk behandling er opfyldt, og det påhviler Unionens retsinstanser at efterprøve, om denne vurdering er behæftet med en åbenbar fejl (præmis 32 i dommen i sag C-249/10 P og præmis 24 i dommen i sag C-247/10 P).

| (33) | I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), skal alle fem kriterier i denne artikel være opfyldt, for at en eksporterende producent kan indrømmes markedsøkonomisk behandling. Kommissionen mente derfor, at den manglende opfyldelse af mindst et kriterium var tilstrækkeligt til at afvise anmodningen om markedsøkonomisk behandling. |
| --- | --- |

(33)

I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), skal alle fem kriterier i denne artikel være opfyldt, for at en eksporterende producent kan indrømmes markedsøkonomisk behandling. Kommissionen mente derfor, at den manglende opfyldelse af mindst et kriterium var tilstrækkeligt til at afvise anmodningen om markedsøkonomisk behandling.

| (34) | Ingen af de pågældende eksporterende producenter kunne bevise, at de opfyldte kriterium 1 (erhvervsmæssige beslutninger). Mere specifikt var der i de oplysninger, som hver af de tre eksporterende producenter fremlagde, tegn på, at beslutningerne ikke blev truffet som reaktion på markedssignaler, der afspejler udbud og efterspørgsel uden væsentlig statslig indgriben. |
| --- | --- |

(34)

Ingen af de pågældende eksporterende producenter kunne bevise, at de opfyldte kriterium 1 (erhvervsmæssige beslutninger). Mere specifikt var der i de oplysninger, som hver af de tre eksporterende producenter fremlagde, tegn på, at beslutningerne ikke blev truffet som reaktion på markedssignaler, der afspejler udbud og efterspørgsel uden væsentlig statslig indgriben.

| (35) | Hvad angår kriterium 2 (regnskaber), opfyldte to virksomheder (virksomhed 1 og 2) ikke dette kriterium. Begge virksomheders regnskaber udviste mangler og var ikke i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder. Visse udgifter blev således fejlagtigt bogført som aktiver, hvorimod de skulle have været bogført som en udgift i den pågældende periode (virksomhed 2), mens revisorerne i et andet tilfælde bemærkede, at regnskaberne ikke var i overensstemmelse med regnskabsregler og -principper i andre lande end det pågældende land. Hvad angår virksomhed 3, fremlagde den et sæt grundlæggende regnskaber, som blev revideret i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder. |
| --- | --- |

(35)

Hvad angår kriterium 2 (regnskaber), opfyldte to virksomheder (virksomhed 1 og 2) ikke dette kriterium. Begge virksomheders regnskaber udviste mangler og var ikke i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder. Visse udgifter blev således fejlagtigt bogført som aktiver, hvorimod de skulle have været bogført som en udgift i den pågældende periode (virksomhed 2), mens revisorerne i et andet tilfælde bemærkede, at regnskaberne ikke var i overensstemmelse med regnskabsregler og -principper i andre lande end det pågældende land. Hvad angår virksomhed 3, fremlagde den et sæt grundlæggende regnskaber, som blev revideret i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder.

| (36) | Hvad angår kriterium 3 (aktiver og »overførsel«) kunne ingen af de tre pågældende eksporterende producenter godtgøre, at der ikke er overført fordrejninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system. Ingen af de eksporterende producenter fremlagde fuldstændige oplysninger (f.eks. beviser for leje- eller leasingkontrakter, oplysninger vedrørende betingelser, priser og betalinger eller rapporter om kapitalkontrol) som bevis for, at der ikke var overført fordrejninger fra det ikke-markedsøkonomiske system. |
| --- | --- |

(36)

Hvad angår kriterium 3 (aktiver og »overførsel«) kunne ingen af de tre pågældende eksporterende producenter godtgøre, at der ikke er overført fordrejninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system. Ingen af de eksporterende producenter fremlagde fuldstændige oplysninger (f.eks. beviser for leje- eller leasingkontrakter, oplysninger vedrørende betingelser, priser og betalinger eller rapporter om kapitalkontrol) som bevis for, at der ikke var overført fordrejninger fra det ikke-markedsøkonomiske system.

| (37) | Af de årsager, der er fremført i betragtning 32, og da ingen af de eksporterende producenter opfyldte kriterium 1 og 3, og da to af de eksporterende producenter ikke opfyldte kriterium 2, blev kriterium 4 (konkurs og ejerforhold) samt 5 (valutaomregninger) ikke vurderet. |
| --- | --- |

(37)

Af de årsager, der er fremført i betragtning 32, og da ingen af de eksporterende producenter opfyldte kriterium 1 og 3, og da to af de eksporterende producenter ikke opfyldte kriterium 2, blev kriterium 4 (konkurs og ejerforhold) samt 5 (valutaomregninger) ikke vurderet.

| (38) | På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen, at ingen af de tre pågældende eksporterende producenter skulle indrømmes markedsøkonomisk behandling, og underrettede de pågældende eksporterende producenter, som blev opfordret til at fremsætte bemærkninger. Der blev ikke modtaget bemærkninger fra nogen af de tre pågældende eksporterende producenter. |
| --- | --- |

(38)

På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen, at ingen af de tre pågældende eksporterende producenter skulle indrømmes markedsøkonomisk behandling, og underrettede de pågældende eksporterende producenter, som blev opfordret til at fremsætte bemærkninger. Der blev ikke modtaget bemærkninger fra nogen af de tre pågældende eksporterende producenter.

| (39) | Derfor opfyldte ingen af de tre pågældende eksporterende producenter alle betingelserne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og som følge deraf indrømmes ingen af dem markedsøkonomisk behandling. |
| --- | --- |

(39)

Derfor opfyldte ingen af de tre pågældende eksporterende producenter alle betingelserne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og som følge deraf indrømmes ingen af dem markedsøkonomisk behandling.

2.   Vurdering af anmodningerne om individuel behandling

Vurdering af anmodningerne om individuel behandling

| (40) | Ifølge artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring skal en individuel told imidlertid anføres for de eksportører, som kan påvise, at de opfylder alle kriterierne i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring, såfremt artikel 2, stk. 7, litra a), i nævnte forordning finder anvendelse. |
| --- | --- |

(40)

Ifølge artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring skal en individuel told imidlertid anføres for de eksportører, som kan påvise, at de opfylder alle kriterierne i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring, såfremt artikel 2, stk. 7, litra a), i nævnte forordning finder anvendelse.

| (41) | Som nævnt i betragtning 32 skal det bemærkes, at bevisbyrden påhviler den producent, som ønsker at anmode om individuel behandling i henhold til artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring. I den forbindelse fremgår det af artikel 9, stk. 5, første afsnit, at anmodningen skal være behørigt dokumenteret. Det påhviler således ikke EU-institutionerne at bevise, at eksportøren ikke opfylder betingelserne for at opnå denne status. Derimod påhviler det EU-institutionerne at vurdere, om de af den pågældende eksportør angivne forhold udgør tilstrækkelige beviser for, at kriterierne i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring med henblik på at indrømme individuel behandling er opfyldt. |
| --- | --- |

(41)

Som nævnt i betragtning 32 skal det bemærkes, at bevisbyrden påhviler den producent, som ønsker at anmode om individuel behandling i henhold til artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring. I den forbindelse fremgår det af artikel 9, stk. 5, første afsnit, at anmodningen skal være behørigt dokumenteret. Det påhviler således ikke EU-institutionerne at bevise, at eksportøren ikke opfylder betingelserne for at opnå denne status. Derimod påhviler det EU-institutionerne at vurdere, om de af den pågældende eksportør angivne forhold udgør tilstrækkelige beviser for, at kriterierne i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring med henblik på at indrømme individuel behandling er opfyldt.

| (42) | I henhold til artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring bør eksportører på grundlag af behørigt dokumenterede påstande påvise, at alle fem kriterier i nævnte artikel er opfyldt, så de kan indrømmes individuel behandling. |
| --- | --- |

(42)

I henhold til artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring bør eksportører på grundlag af behørigt dokumenterede påstande påvise, at alle fem kriterier i nævnte artikel er opfyldt, så de kan indrømmes individuel behandling.

| (43) | Kommissionen mente derfor, at den manglende opfyldelse af mindst et kriterium var tilstrækkeligt til at afvise anmodningen om individuel behandling. |
| --- | --- |

(43)

Kommissionen mente derfor, at den manglende opfyldelse af mindst et kriterium var tilstrækkeligt til at afvise anmodningen om individuel behandling.

| (44) | Det drejer sig om at opfylde følgende fem kriterier:






  a) | Eksportører, som er helt eller delvist udenlandsk ejede virksomheder eller joint ventures, kan frit tilbageføre kapital og fortjeneste |
| --- | --- | --- |

(44)

Det drejer sig om at opfylde følgende fem kriterier:

a)

Eksportører, som er helt eller delvist udenlandsk ejede virksomheder eller joint ventures, kan frit tilbageføre kapital og fortjeneste

| b) | eksportpriser og -mængder og salgsbetingelser fastsættes frit |
| --- | --- |

b)

eksportpriser og -mængder og salgsbetingelser fastsættes frit

| c) | størstedelen af aktierne tilhører private, statslige tjenestemænd i bestyrelsen eller i ledende managementstillinger skal være i klart mindretal, eller det skal påvises, at selskabet er tilstrækkelig uafhængigt af statslig indgriben |
| --- | --- |

c)

størstedelen af aktierne tilhører private, statslige tjenestemænd i bestyrelsen eller i ledende managementstillinger skal være i klart mindretal, eller det skal påvises, at selskabet er tilstrækkelig uafhængigt af statslig indgriben

| d) | valutaomregninger foretages til markedskursen, og |
| --- | --- |

d)

valutaomregninger foretages til markedskursen, og

| e) | statens indgriben er ikke af en sådan art, at der er mulighed for omgåelse af foranstaltningerne, hvis der fastsættes forskellige toldsatser for individuelle eksportører. |
| --- | --- |

e)

statens indgriben er ikke af en sådan art, at der er mulighed for omgåelse af foranstaltningerne, hvis der fastsættes forskellige toldsatser for individuelle eksportører.

| (45) | Alle tre pågældende eksporterende producenter, som anmodede om markedsøkonomisk behandling, anmodede også om individuel behandling, såfremt de ikke skulle blive indrømmet markedsøkonomisk behandling. |
| --- | --- |

(45)

Alle tre pågældende eksporterende producenter, som anmodede om markedsøkonomisk behandling, anmodede også om individuel behandling, såfremt de ikke skulle blive indrømmet markedsøkonomisk behandling.

| (46) | Ingen af de tre pågældende eksporterende producenter kunne bevise, at de opfyldte kriterium 2 (eksportsalg og fri fastsættelse af priser). Mere specifikt indeholdt erhvervslicensen for to af de tre pågældende eksporterende producenter (virksomhed 1 og 2) en begrænsning for salgsmængder på visse markeder, mens vedtægterne for den tredje virksomhed (virksomhed 3) indeholdt en begrænsning i produktion og for salgsmængder på visse markeder. De var således ikke i stand til at godtgøre, at virksomhedens beslutninger såsom eksportmængder fastsættes frit og træffes som reaktion på markedssignaler, der afspejler udbud og efterspørgsel. |
| --- | --- |

(46)

Ingen af de tre pågældende eksporterende producenter kunne bevise, at de opfyldte kriterium 2 (eksportsalg og fri fastsættelse af priser). Mere specifikt indeholdt erhvervslicensen for to af de tre pågældende eksporterende producenter (virksomhed 1 og 2) en begrænsning for salgsmængder på visse markeder, mens vedtægterne for den tredje virksomhed (virksomhed 3) indeholdt en begrænsning i produktion og for salgsmængder på visse markeder. De var således ikke i stand til at godtgøre, at virksomhedens beslutninger såsom eksportmængder fastsættes frit og træffes som reaktion på markedssignaler, der afspejler udbud og efterspørgsel.

| (47) | Hvad angår kriterium 3 (virksomhedens vigtigste ledende stillinger og aktier er uafhængige af statslig indgriben), kunne virksomhed 1 ikke godtgøre, at den betaler leje for brug af jord, selv om det af regnskaberne fremgik, at den var fritaget for betaling af leje i en vis periode. Hvad angår virksomhed 2, fremlagde den modstridende oplysninger, og aktionærens bidrag til fabrikken, infrastruktur og de oprindelige udgifter til jord var uklart. Endelig fremlagde virksomhed 3 ingen beviser vedrørende lejekontrakten for jord og ingen oplysninger om vilkår, priser og betalinger. Derudover blev det for alle tre virksomheder fastslået, at der var begrænsninger for deres forretningsaktiviteter. På dette grundlag godtgjorde ingen af de tre pågældende eksporterende producenter, at de var tilstrækkeligt uafhængige af statslig indgriben. |
| --- | --- |

(47)

Hvad angår kriterium 3 (virksomhedens vigtigste ledende stillinger og aktier er uafhængige af statslig indgriben), kunne virksomhed 1 ikke godtgøre, at den betaler leje for brug af jord, selv om det af regnskaberne fremgik, at den var fritaget for betaling af leje i en vis periode. Hvad angår virksomhed 2, fremlagde den modstridende oplysninger, og aktionærens bidrag til fabrikken, infrastruktur og de oprindelige udgifter til jord var uklart. Endelig fremlagde virksomhed 3 ingen beviser vedrørende lejekontrakten for jord og ingen oplysninger om vilkår, priser og betalinger. Derudover blev det for alle tre virksomheder fastslået, at der var begrænsninger for deres forretningsaktiviteter. På dette grundlag godtgjorde ingen af de tre pågældende eksporterende producenter, at de var tilstrækkeligt uafhængige af statslig indgriben.

| (48) | Derfor opfyldte ingen af de tre pågældende eksporterende producenter betingelserne i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring, og Kommissionen informerede de pågældende eksporterende producenter herom og opfordrede dem til at fremsætte bemærkninger. Der blev ikke modtaget bemærkninger fra nogen af de tre pågældende eksporterende producenter, og de blev som følge heraf nægtet individuel behandling. |
| --- | --- |

(48)

Derfor opfyldte ingen af de tre pågældende eksporterende producenter betingelserne i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring, og Kommissionen informerede de pågældende eksporterende producenter herom og opfordrede dem til at fremsætte bemærkninger. Der blev ikke modtaget bemærkninger fra nogen af de tre pågældende eksporterende producenter, og de blev som følge heraf nægtet individuel behandling.

| (49) | Restantidumpingtolden for Kina bør derfor pålægges eksporten foretaget af General Footwear Ltd, og resttolden for Vietnam pålægges eksporten foretaget af Diamond Vietnam Co Ltd og Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd (»Ty Hung Co Ltd«) i anvendelsesperioden for forordning (EF) nr. 1472/2006. Anvendelsesperioden for denne forordning var oprindeligt fra 7. oktober 2006 til 7. oktober 2008. Efter indledningen af en udløbsundersøgelse blev forordningen den 30. december 2009 forlænget til 31. marts 2011. Den ulovlighed, der blev identificeret i dommene, består i, at EU-institutionerne ikke fastslog, om varer produceret af de pågældende eksporterende producenter skulle pålægges resttolden eller en individuel told. På baggrund af den ulovlighed, som Domstolen identificerede, er der intet lovgrundlag for helt at undtage de pågældende eksporterende producenter af den pågældende vare fra at erlægge en eventuel antidumpingtold. En ny retsakt, der afhjælper den ulovlighed, som Domstolen konstaterede, skal derfor kun indeholde en ny vurdering af den gældende antidumpingtold og ikke af selve foranstaltningerne. |
| --- | --- |

(49)

Restantidumpingtolden for Kina bør derfor pålægges eksporten foretaget af General Footwear Ltd, og resttolden for Vietnam pålægges eksporten foretaget af Diamond Vietnam Co Ltd og Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd (»Ty Hung Co Ltd«) i anvendelsesperioden for forordning (EF) nr. 1472/2006. Anvendelsesperioden for denne forordning var oprindeligt fra 7. oktober 2006 til 7. oktober 2008. Efter indledningen af en udløbsundersøgelse blev forordningen den 30. december 2009 forlænget til 31. marts 2011. Den ulovlighed, der blev identificeret i dommene, består i, at EU-institutionerne ikke fastslog, om varer produceret af de pågældende eksporterende producenter skulle pålægges resttolden eller en individuel told. På baggrund af den ulovlighed, som Domstolen identificerede, er der intet lovgrundlag for helt at undtage de pågældende eksporterende producenter af den pågældende vare fra at erlægge en eventuel antidumpingtold. En ny retsakt, der afhjælper den ulovlighed, som Domstolen konstaterede, skal derfor kun indeholde en ny vurdering af den gældende antidumpingtold og ikke af selve foranstaltningerne.

| (50) | Idet det konkluderes, at resttolden bør genindføres, for så vidt angår de pågældende eksporterende producenter, med den samme sats, som oprindeligt indførtes ved den anfægtede forordning og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009, er det ikke nødvendigt at ændre forordning (EF) nr. 388/2008. Nævnte forordning er fortsat gyldig. |
| --- | --- |

(50)

Idet det konkluderes, at resttolden bør genindføres, for så vidt angår de pågældende eksporterende producenter, med den samme sats, som oprindeligt indførtes ved den anfægtede forordning og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009, er det ikke nødvendigt at ændre forordning (EF) nr. 388/2008. Nævnte forordning er fortsat gyldig.

C.   FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER

FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER

| (51) | De pågældende eksporterende producenter og alle de parter, der gav sig til kende, blev informeret om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale genindførelse af den endelige antidumpingtold på importen fra de pågældende fjorten eksporterende producenter. De blev indrømmet en periode, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger efter fremlæggelsen af oplysninger. |
| --- | --- |

(51)

De pågældende eksporterende producenter og alle de parter, der gav sig til kende, blev informeret om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale genindførelse af den endelige antidumpingtold på importen fra de pågældende fjorten eksporterende producenter. De blev indrømmet en periode, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger efter fremlæggelsen af oplysninger.

D.   DE INTERESSEREDE PARTERS BEMÆRKNINGER EFTER FREMLÆGGELSEN AF OPLYSNINGER

DE INTERESSEREDE PARTERS BEMÆRKNINGER EFTER FREMLÆGGELSEN AF OPLYSNINGER

| (52) | Ovennævnte undersøgelsesresultater og konklusioner blev fremlagt for de interesserede parter, som fik en frist til at fremsætte bemærkninger. FESI (20), Wolverine Europe BV, Wolverine Europe Limited og Damco Netherlands BV (21) samt Skechers gav sig til kende og fremsatte bemærkninger. |
| --- | --- |

(52)

Ovennævnte undersøgelsesresultater og konklusioner blev fremlagt for de interesserede parter, som fik en frist til at fremsætte bemærkninger. FESI (20), Wolverine Europe BV, Wolverine Europe Limited og Damco Netherlands BV (21) samt Skechers gav sig til kende og fremsatte bemærkninger.

20

21

Påståede uregelmæssigheder i proceduren

Påståede uregelmæssigheder i proceduren

| (53) | FESI hævdede, at der var en række procedurefejl i den nuværende gennemførelse. De påpegede det forhold, at anmodningerne om markedsøkonomisk behandling fra de tre pågældende kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter allerede var blevet undersøgt og fremlagt forud for Domstolens dom i de forenede sager C-659/13, C & J Clark International Limited, og C-34/14, Puma SE, dvs. den 3. december 2015, og Kommissionens hensigt om at genindføre en endelig antidumpingtold på importen af fodtøj på hhv. 16,5 % og 10 %. Disse vurderinger var derfor blevet foretaget uden hjemmel og foregreb dermed den kommende dom fra Domstolen. FESI påstod i sin konklusion, at på grundlag af ovennævnte procedurefejl tilsidesatte Kommissionen den grundlæggende retlige ramme for EU og misbrugte dermed sine beføjelser. |
| --- | --- |

(53)

FESI hævdede, at der var en række procedurefejl i den nuværende gennemførelse. De påpegede det forhold, at anmodningerne om markedsøkonomisk behandling fra de tre pågældende kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter allerede var blevet undersøgt og fremlagt forud for Domstolens dom i de forenede sager C-659/13, C & J Clark International Limited, og C-34/14, Puma SE, dvs. den 3. december 2015, og Kommissionens hensigt om at genindføre en endelig antidumpingtold på importen af fodtøj på hhv. 16,5 % og 10 %. Disse vurderinger var derfor blevet foretaget uden hjemmel og foregreb dermed den kommende dom fra Domstolen. FESI påstod i sin konklusion, at på grundlag af ovennævnte procedurefejl tilsidesatte Kommissionen den grundlæggende retlige ramme for EU og misbrugte dermed sine beføjelser.

| (54) | Kommissionen er ikke enig i ovenstående påstande, da den kun forberedte gennemførelsen af en mulig kommende dom. Formålet med en sådan forberedelse var at sikre god forvaltning af følgende årsager: For det første er det ubestridt, at Kommissionen burde have undersøgt anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Det eneste udestående spørgsmål i den på det tidspunkt verserende retssag var, hvorvidt en ikke forretningsmæssigt forbundet importør som Puma og Timberland kan påberåbe sig denne ulovlighed. Eftersom valget var mellem ja og nej, kunne Kommissionen undtagelsesvist forberede sig på en mulig negativ afgørelse i dette spørgsmål. For det andet var det nødvendigt med en hurtig gennemførelse for at sætte de nationale toldmyndigheder i stand til at fremskynde sagsbehandlingen af udestående anmodninger om godtgørelse og for at skabe retssikkerhed for alle operatører. Enhver indflydelse på Domstolens dom var udelukket, da dommen vedrørte en anden genstand (nemlig om importører kan påberåbe sig eksporterende producenters ret til at få vurderet anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling). |
| --- | --- |

(54)

Kommissionen er ikke enig i ovenstående påstande, da den kun forberedte gennemførelsen af en mulig kommende dom. Formålet med en sådan forberedelse var at sikre god forvaltning af følgende årsager: For det første er det ubestridt, at Kommissionen burde have undersøgt anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Det eneste udestående spørgsmål i den på det tidspunkt verserende retssag var, hvorvidt en ikke forretningsmæssigt forbundet importør som Puma og Timberland kan påberåbe sig denne ulovlighed. Eftersom valget var mellem ja og nej, kunne Kommissionen undtagelsesvist forberede sig på en mulig negativ afgørelse i dette spørgsmål. For det andet var det nødvendigt med en hurtig gennemførelse for at sætte de nationale toldmyndigheder i stand til at fremskynde sagsbehandlingen af udestående anmodninger om godtgørelse og for at skabe retssikkerhed for alle operatører. Enhver indflydelse på Domstolens dom var udelukket, da dommen vedrørte en anden genstand (nemlig om importører kan påberåbe sig eksporterende producenters ret til at få vurderet anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling).

| (55) | Som følge heraf blev alle påstande vedrørende proceduremæssige uregelmæssigheder afvist. |
| --- | --- |

(55)

Som følge heraf blev alle påstande vedrørende proceduremæssige uregelmæssigheder afvist.

Retsgrundlag for genoptagelsen af antidumpingproceduren

Retsgrundlag for genoptagelsen af antidumpingproceduren

| (56) | FESI hævdede, at der ikke var hjemmel for den aktuelle gennemførelse. FESI hævdede navnlig, at artikel 266 i TEUF ikke finder anvendelse, eftersom de endelige foranstaltninger vedrørende fodtøj udløb den 31. marts 2011, og at der derfor ikke er nogen fortsatte virkninger af ulovligheden af disse foranstaltninger. FESI fremførte, at artikel 266 i TEUF ikke har til formål at korrigere ulovligheder ved foranstaltninger, der er udløbet, med tilbagevirkende kraft. Denne opfattelse styrkes af artikel 263 og 265 i TEUF, som fastsætter frister for anlæggelse af søgsmål mod ulovlige handlinger og passivitet fra EU-institutionerne. FESI påstod desuden, at den nuværende tilgang ikke har noget fortilfælde, og at Kommissionen heller ikke har fremlagt nogen begrundelse eller tidligere retspraksis til støtte for sin fortolkning af artikel 266 i TEUF. |
| --- | --- |

(56)

FESI hævdede, at der ikke var hjemmel for den aktuelle gennemførelse. FESI hævdede navnlig, at artikel 266 i TEUF ikke finder anvendelse, eftersom de endelige foranstaltninger vedrørende fodtøj udløb den 31. marts 2011, og at der derfor ikke er nogen fortsatte virkninger af ulovligheden af disse foranstaltninger. FESI fremførte, at artikel 266 i TEUF ikke har til formål at korrigere ulovligheder ved foranstaltninger, der er udløbet, med tilbagevirkende kraft. Denne opfattelse styrkes af artikel 263 og 265 i TEUF, som fastsætter frister for anlæggelse af søgsmål mod ulovlige handlinger og passivitet fra EU-institutionerne. FESI påstod desuden, at den nuværende tilgang ikke har noget fortilfælde, og at Kommissionen heller ikke har fremlagt nogen begrundelse eller tidligere retspraksis til støtte for sin fortolkning af artikel 266 i TEUF.

| (57) | FESI påstod endvidere, at undersøgelsen i denne sag ikke kan genoptages netop på det punkt, hvor ulovligheden indtrådte, i henhold til artikel 266 i TEUF, fordi Domstolen ikke nøjedes med at konstatere en manglende begrundelse, men ulovligheden vedrørte en grundlæggende bestemmelse i grundforordningen, der påvirker hele vurderingen af dumping i forbindelse med de pågældende eksporterende producenter. |
| --- | --- |

(57)

FESI påstod endvidere, at undersøgelsen i denne sag ikke kan genoptages netop på det punkt, hvor ulovligheden indtrådte, i henhold til artikel 266 i TEUF, fordi Domstolen ikke nøjedes med at konstatere en manglende begrundelse, men ulovligheden vedrørte en grundlæggende bestemmelse i grundforordningen, der påvirker hele vurderingen af dumping i forbindelse med de pågældende eksporterende producenter.

| (58) | FESI gjorde endvidere gældende, at korrektion af foranstaltninger, der er udløbet, med tilbagevirkende kraft er i strid med princippet om beskyttelse af berettigede forventninger. FESI fremførte for det første, at parterne havde modtaget sikkerhed for, at foranstaltningerne udløb den 31. marts 2011, og at parterne i betragtning af den tid, der er gået siden den oprindelige undersøgelse, kunne have berettigede forventninger om, at den oprindelige undersøgelse ikke ville blive genoptaget eller genåbnet. For det andet gav selve den omstændighed, at anmodningerne om markedsøkonomisk behandling i den oprindelige undersøgelse ikke blev undersøgt inden for fristen på tre måneder, de vietnamesiske og kinesiske eksporterende producenter retssikkerhed for, at deres anmodninger om markedsøkonomisk behandling ikke ville blive efterprøvet. Endelig hævdede parterne, at på grund af den lange sagsbehandlingstid var genoptagelsen af undersøgelsen i strid med det universelle princip om forældelsesfrister, der anvendes i alle retlige sammenhænge. |
| --- | --- |

(58)

FESI gjorde endvidere gældende, at korrektion af foranstaltninger, der er udløbet, med tilbagevirkende kraft er i strid med princippet om beskyttelse af berettigede forventninger. FESI fremførte for det første, at parterne havde modtaget sikkerhed for, at foranstaltningerne udløb den 31. marts 2011, og at parterne i betragtning af den tid, der er gået siden den oprindelige undersøgelse, kunne have berettigede forventninger om, at den oprindelige undersøgelse ikke ville blive genoptaget eller genåbnet. For det andet gav selve den omstændighed, at anmodningerne om markedsøkonomisk behandling i den oprindelige undersøgelse ikke blev undersøgt inden for fristen på tre måneder, de vietnamesiske og kinesiske eksporterende producenter retssikkerhed for, at deres anmodninger om markedsøkonomisk behandling ikke ville blive efterprøvet. Endelig hævdede parterne, at på grund af den lange sagsbehandlingstid var genoptagelsen af undersøgelsen i strid med det universelle princip om forældelsesfrister, der anvendes i alle retlige sammenhænge.

| (59) | FESI fremførte desuden, at hverken artikel 266 i TEUF eller grundforordningen tillader genindførelse med tilbagevirkende kraft af den endelige antidumpingtold på hhv. 10 % og 16,5 % på importen fra de pågældende vietnamesiske og kinesiske eksporterende producenter. |
| --- | --- |

(59)

FESI fremførte desuden, at hverken artikel 266 i TEUF eller grundforordningen tillader genindførelse med tilbagevirkende kraft af den endelige antidumpingtold på hhv. 10 % og 16,5 % på importen fra de pågældende vietnamesiske og kinesiske eksporterende producenter.

| (60) | Hvad angår påstanden om, at de pågældende foranstaltninger udløb den 31. marts 2011, forstår Kommissionen ikke, hvorfor foranstaltningernes udløb skulle være relevant for Kommissionens mulighed for at vedtage en ny retsakt til at afløse den annullerede retsakt som følge af en dom, der annullerede den oprindelige retsakt. I henhold til den retspraksis, der er omtalt i betragtning 15, genoptages den administrative procedure netop på det tidspunkt, hvor ulovligheden indtrådte. |
| --- | --- |

(60)

Hvad angår påstanden om, at de pågældende foranstaltninger udløb den 31. marts 2011, forstår Kommissionen ikke, hvorfor foranstaltningernes udløb skulle være relevant for Kommissionens mulighed for at vedtage en ny retsakt til at afløse den annullerede retsakt som følge af en dom, der annullerede den oprindelige retsakt. I henhold til den retspraksis, der er omtalt i betragtning 15, genoptages den administrative procedure netop på det tidspunkt, hvor ulovligheden indtrådte.

| (61) | Antidumpingprocedurerne er derfor stadig igangværende som følge af annullationen af den retsakt, der afsluttede procedurerne. Kommissionen er forpligtet til at afslutte disse procedurer, da grundforordningens artikel 9 fastsætter, at en undersøgelse skal afsluttes ved en retsakt fra Kommissionen. |
| --- | --- |

(61)

Antidumpingprocedurerne er derfor stadig igangværende som følge af annullationen af den retsakt, der afsluttede procedurerne. Kommissionen er forpligtet til at afslutte disse procedurer, da grundforordningens artikel 9 fastsætter, at en undersøgelse skal afsluttes ved en retsakt fra Kommissionen.

| (62) | For så vidt angår kravet om tilbagevirkende kraft på grundlag af grundforordningens artikel 10 og artikel 10 i WTO's antidumpingaftale, hedder det i grundforordningens artikel 10, stk. 1, som overtager teksten fra artikel 10, stk. 1, i WTO's antidumpingaftale, at midlertidige foranstaltninger og endelig antidumpingtold kun finder anvendelse på varer, der overgår til fri omsætning efter det tidspunkt, hvor afgørelsen i medfør af henholdsvis grundforordningens artikel 7, stk. 1, eller artikel 9, stk. 4, træder i kraft. I den foreliggende sag anvendes den pågældende antidumpingtold kun på varer, der overgik til fri omsætning, efter at den midlertidige og den anfægtede (endelige) forordning, som blev vedtaget i medfør af henholdsvis grundforordningens artikel 7, stk. 1, og artikel 9, stk. 4, var trådt i kraft. Tilbagevirkende kraft i henhold til grundforordningens artikel 10, stk. 1, vedrører imidlertid kun situationer, hvor varerne overgik til fri omsætning, inden der blev indført foranstaltninger, som det fremgår af selve ordlyden i denne bestemmelse og af undtagelsen i henhold til grundforordningens artikel 10, stk. 4. |
| --- | --- |

(62)

For så vidt angår kravet om tilbagevirkende kraft på grundlag af grundforordningens artikel 10 og artikel 10 i WTO's antidumpingaftale, hedder det i grundforordningens artikel 10, stk. 1, som overtager teksten fra artikel 10, stk. 1, i WTO's antidumpingaftale, at midlertidige foranstaltninger og endelig antidumpingtold kun finder anvendelse på varer, der overgår til fri omsætning efter det tidspunkt, hvor afgørelsen i medfør af henholdsvis grundforordningens artikel 7, stk. 1, eller artikel 9, stk. 4, træder i kraft. I den foreliggende sag anvendes den pågældende antidumpingtold kun på varer, der overgik til fri omsætning, efter at den midlertidige og den anfægtede (endelige) forordning, som blev vedtaget i medfør af henholdsvis grundforordningens artikel 7, stk. 1, og artikel 9, stk. 4, var trådt i kraft. Tilbagevirkende kraft i henhold til grundforordningens artikel 10, stk. 1, vedrører imidlertid kun situationer, hvor varerne overgik til fri omsætning, inden der blev indført foranstaltninger, som det fremgår af selve ordlyden i denne bestemmelse og af undtagelsen i henhold til grundforordningens artikel 10, stk. 4.

| (63) | Kommissionen bemærker endvidere, at der hverken foreligger tilbagevirkende kraft eller krænkelse af retssikkerheden og de berettigede forventninger i forbindelse med den foreliggende sag. |
| --- | --- |

(63)

Kommissionen bemærker endvidere, at der hverken foreligger tilbagevirkende kraft eller krænkelse af retssikkerheden og de berettigede forventninger i forbindelse med den foreliggende sag.

| (64) | For så vidt angår tilbagevirkende kraft, sondrer Domstolens praksis ved afgørelsen af, om en foranstaltning anvendes med tilbagevirkende kraft, mellem anvendelsen af en ny regel i en situation, der er blevet endelig (også omtalt som en eksisterende eller endeligt etableret retlig situation) (22), og en situation, der startede før den nye regels ikrafttræden, men som endnu ikke er endelig (også omtalt som en midlertidig situation) (23). |
| --- | --- |

(64)

For så vidt angår tilbagevirkende kraft, sondrer Domstolens praksis ved afgørelsen af, om en foranstaltning anvendes med tilbagevirkende kraft, mellem anvendelsen af en ny regel i en situation, der er blevet endelig (også omtalt som en eksisterende eller endeligt etableret retlig situation) (22), og en situation, der startede før den nye regels ikrafttræden, men som endnu ikke er endelig (også omtalt som en midlertidig situation) (23).

22

23

| (65) | I den foreliggende sag er situationen med import af den pågældende vare, som startede i løbet af anvendelsesperioden for forordning (EF) nr. 1472/2006, endnu ikke blevet endelig, idet den gældende antidumpingtold for disse varer endnu ikke er endeligt fastlagt som følge af annullationen af den anfægtede forordning. Samtidig blev importørerne af fodtøj ved offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen (24) og forordningen om midlertidig told advaret om, at en sådan told kunne indføres. Det er almindelig praksis ved EU's domstole, at operatører ikke kan erhverve berettigede forventninger, før institutionerne har vedtaget en retsakt, der afslutter den administrative procedure, som er blevet endelig (25). |
| --- | --- |

(65)

I den foreliggende sag er situationen med import af den pågældende vare, som startede i løbet af anvendelsesperioden for forordning (EF) nr. 1472/2006, endnu ikke blevet endelig, idet den gældende antidumpingtold for disse varer endnu ikke er endeligt fastlagt som følge af annullationen af den anfægtede forordning. Samtidig blev importørerne af fodtøj ved offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen (24) og forordningen om midlertidig told advaret om, at en sådan told kunne indføres. Det er almindelig praksis ved EU's domstole, at operatører ikke kan erhverve berettigede forventninger, før institutionerne har vedtaget en retsakt, der afslutter den administrative procedure, som er blevet endelig (25).

24

25

| (66) | Denne forordning medfører øjeblikkelig anvendelse på de fremtidige virkninger af en aktuel situation, nemlig den told på fodtøj, der er blevet opkrævet af de nationale toldmyndigheder. Som følge af, at der endnu ikke er truffet endelig afgørelse om anmodningerne om godtgørelse, udgør tolden en aktuel situation. I denne forordning fastsættes den toldsats, der skal gælde for importen, og dermed regulerer forordningen de fremtidige virkninger af den aktuelle situation. |
| --- | --- |

(66)

Denne forordning medfører øjeblikkelig anvendelse på de fremtidige virkninger af en aktuel situation, nemlig den told på fodtøj, der er blevet opkrævet af de nationale toldmyndigheder. Som følge af, at der endnu ikke er truffet endelig afgørelse om anmodningerne om godtgørelse, udgør tolden en aktuel situation. I denne forordning fastsættes den toldsats, der skal gælde for importen, og dermed regulerer forordningen de fremtidige virkninger af den aktuelle situation.

| (67) | Selv hvis der var tale om tilbagevirkende kraft i EU-retlig forstand, hvilket ikke er tilfældet, ville en sådan tilbagevirkende kraft under alle omstændigheder være berettiget af følgende grund: |
| --- | --- |

(67)

Selv hvis der var tale om tilbagevirkende kraft i EU-retlig forstand, hvilket ikke er tilfældet, ville en sådan tilbagevirkende kraft under alle omstændigheder være berettiget af følgende grund:

| (68) | EU-rettens materielle regler kan anvendes på situationer, der eksisterede før deres ikrafttræden, for så vidt at det klart fremgår af betingelserne, målsætningerne eller de generelle mål, at de får en sådan virkning (26). Navnlig blev det i sag C-337/88, Società agricola fattoria alimentare (SAFA) (27), fastslået, at: [S]elv om retssikkerhedsprincippet i almindelighed er til hinder for, at en fællesskabsretsakt tillægges gyldighed fra et tidspunkt, der ligger før aktens offentliggørelse, kan dette rent undtagelsesvis tillades, når det tilstræbte formål fordrer det, og de berørtes berettigede forventning respekteres behørigt. |
| --- | --- |

(68)

EU-rettens materielle regler kan anvendes på situationer, der eksisterede før deres ikrafttræden, for så vidt at det klart fremgår af betingelserne, målsætningerne eller de generelle mål, at de får en sådan virkning (26). Navnlig blev det i sag C-337/88, Società agricola fattoria alimentare (SAFA) (27), fastslået, at: [S]elv om retssikkerhedsprincippet i almindelighed er til hinder for, at en fællesskabsretsakt tillægges gyldighed fra et tidspunkt, der ligger før aktens offentliggørelse, kan dette rent undtagelsesvis tillades, når det tilstræbte formål fordrer det, og de berørtes berettigede forventning respekteres behørigt.

26

27

| (69) | I den foreliggende sag er målet at efterkomme Kommissionens forpligtelse i henhold til artikel 266 i TEUF. Da Domstolen i de domme, der er omtalt i betragtning 12, kun konstaterede en ulovlighed vedrørende fastlæggelsen af den gældende told og ikke vedrørende indførelsen af selve foranstaltningerne (dvs. vedrørende konklusionerne om dumping, skade og Unionens interesser), kunne de pågældende eksporterende producenter ikke have haft en berettiget forventning om, at der ikke ville blive indført endelige antidumpingforanstaltninger. Det kan således ikke antages, at denne indførelse af told, selv hvis den havde tilbagevirkende kraft — hvilket den ikke havde — var et brud på de berettigede forventninger. |
| --- | --- |

(69)

I den foreliggende sag er målet at efterkomme Kommissionens forpligtelse i henhold til artikel 266 i TEUF. Da Domstolen i de domme, der er omtalt i betragtning 12, kun konstaterede en ulovlighed vedrørende fastlæggelsen af den gældende told og ikke vedrørende indførelsen af selve foranstaltningerne (dvs. vedrørende konklusionerne om dumping, skade og Unionens interesser), kunne de pågældende eksporterende producenter ikke have haft en berettiget forventning om, at der ikke ville blive indført endelige antidumpingforanstaltninger. Det kan således ikke antages, at denne indførelse af told, selv hvis den havde tilbagevirkende kraft — hvilket den ikke havde — var et brud på de berettigede forventninger.

| (70) | For så vidt angår beskyttelse af retssikkerheden og de berettigede forventninger, skal det derudover først og fremmest bemærkes, at importører ifølge retspraksis ikke kan påberåbe sig beskyttelsen af retssikkerheden og de berettigede forventninger, når de er blevet advaret om en forestående ændring i EU's handelspolitik (28). I den foreliggende sag blev importørerne ved offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen og af forordningen om midlertidig told i Den Europæiske Unions Tidende, som begge stadig indgår i Unionens retsorden, advaret om risikoen for, at den vare, der blev produceret af de pågældende eksporterende producenter, ville kunne pålægges antidumpingtold. De pågældende eksporterende producenter kunne derfor ikke påberåbe sig retssikkerheden og de berettigede forventninger. |
| --- | --- |

(70)

For så vidt angår beskyttelse af retssikkerheden og de berettigede forventninger, skal det derudover først og fremmest bemærkes, at importører ifølge retspraksis ikke kan påberåbe sig beskyttelsen af retssikkerheden og de berettigede forventninger, når de er blevet advaret om en forestående ændring i EU's handelspolitik (28). I den foreliggende sag blev importørerne ved offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen og af forordningen om midlertidig told i Den Europæiske Unions Tidende, som begge stadig indgår i Unionens retsorden, advaret om risikoen for, at den vare, der blev produceret af de pågældende eksporterende producenter, ville kunne pålægges antidumpingtold. De pågældende eksporterende producenter kunne derfor ikke påberåbe sig retssikkerheden og de berettigede forventninger.

28

| (71) | Derimod var de erhvervsdrivende fuldt ud vidende om, at import af fodtøj fra Vietnam og Kina var pålagt told. De tog denne told med i beregningen ved fastsættelsen af salgspriser og vurderingen af økonomiske risici. De erhvervede derfor ikke retssikkerhed eller berettigede forventninger, når det gælder toldfrihed på importen, og overvæltede sædvanligvis tolden på deres kunder. Det er derfor i Unionens interesse at fastsætte den gældende told nu, snarere end at skaffe de pågældende importører en ekstra fortjeneste og dermed berige dem uden grund. |
| --- | --- |

(71)

Derimod var de erhvervsdrivende fuldt ud vidende om, at import af fodtøj fra Vietnam og Kina var pålagt told. De tog denne told med i beregningen ved fastsættelsen af salgspriser og vurderingen af økonomiske risici. De erhvervede derfor ikke retssikkerhed eller berettigede forventninger, når det gælder toldfrihed på importen, og overvæltede sædvanligvis tolden på deres kunder. Det er derfor i Unionens interesse at fastsætte den gældende told nu, snarere end at skaffe de pågældende importører en ekstra fortjeneste og dermed berige dem uden grund.

| (72) | Der foreligger således hverken nogen overtrædelse af forældelsesreglerne, principperne om retssikkerhed og berettigede forventninger eller af bestemmelserne i grundforordningen og WTO's antidumpingaftale. |
| --- | --- |

(72)

Der foreligger således hverken nogen overtrædelse af forældelsesreglerne, principperne om retssikkerhed og berettigede forventninger eller af bestemmelserne i grundforordningen og WTO's antidumpingaftale.

| (73) | Hvad angår påstanden om, at afgørelsen om markedsøkonomisk behandling skulle finde sted senest tre måneder efter indledningen, skal det erindres, at grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), andet afsnit, i henhold til retspraksis ikke omfatter nogen indikation af konsekvenserne, i fald Kommissionen ikke overholder tremånedersperioden. Retten antager derfor, at en afgørelse om markedsøkonomisk behandling på et senere tidspunkt ikke påvirker gyldigheden af forordningen om indførelse af endelige foranstaltninger, så længe ansøgerne ikke har bevist, at Rådet, hvis Kommissionen ikke havde overskredet tremånedersfristen, kunne havde vedtaget en anden forordning, som var mere gunstig for deres interesser end den anfægtede forordning (29). Domstolen har desuden erkendt, at institutionerne kan ændre vurderingen vedrørende markedsøkonomisk behandling indtil vedtagelsen af de endelige foranstaltninger (30). |
| --- | --- |

(73)

Hvad angår påstanden om, at afgørelsen om markedsøkonomisk behandling skulle finde sted senest tre måneder efter indledningen, skal det erindres, at grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), andet afsnit, i henhold til retspraksis ikke omfatter nogen indikation af konsekvenserne, i fald Kommissionen ikke overholder tremånedersperioden. Retten antager derfor, at en afgørelse om markedsøkonomisk behandling på et senere tidspunkt ikke påvirker gyldigheden af forordningen om indførelse af endelige foranstaltninger, så længe ansøgerne ikke har bevist, at Rådet, hvis Kommissionen ikke havde overskredet tremånedersfristen, kunne havde vedtaget en anden forordning, som var mere gunstig for deres interesser end den anfægtede forordning (29). Domstolen har desuden erkendt, at institutionerne kan ændre vurderingen vedrørende markedsøkonomisk behandling indtil vedtagelsen af de endelige foranstaltninger (30).

29

30

| (74) | Brosmann- og Aokang-dommene, som er omtalt i betragtning 6, respekterer ovennævnte retspraksis. I Brosmann- og Aokang-dommene henholder Domstolen sig til Kommissionens forpligtelse til at gennemføre vurderingen inden for tre måneder med henblik på at vise, at forpligtelsen til denne vurdering er uafhængig af, om Kommissionen anvender stikprøver eller ej. Domstolen udtaler sig ikke om de retlige konsekvenser i tilfælde, hvor Kommissionen foretager vurderingen vedrørende markedsøkonomisk behandling på et senere tidspunkt i undersøgelsen. Domstolen fastslår blot, at institutionerne ikke helt kunne se bort fra anmodningerne om markedsøkonomisk behandling, men senest skulle behandle dem ved indførelsen af de endelige foranstaltninger. Dommene bekræfter den retspraksis, der citeres i foregående betragtning. |
| --- | --- |

(74)

Brosmann- og Aokang-dommene, som er omtalt i betragtning 6, respekterer ovennævnte retspraksis. I Brosmann- og Aokang-dommene henholder Domstolen sig til Kommissionens forpligtelse til at gennemføre vurderingen inden for tre måneder med henblik på at vise, at forpligtelsen til denne vurdering er uafhængig af, om Kommissionen anvender stikprøver eller ej. Domstolen udtaler sig ikke om de retlige konsekvenser i tilfælde, hvor Kommissionen foretager vurderingen vedrørende markedsøkonomisk behandling på et senere tidspunkt i undersøgelsen. Domstolen fastslår blot, at institutionerne ikke helt kunne se bort fra anmodningerne om markedsøkonomisk behandling, men senest skulle behandle dem ved indførelsen af de endelige foranstaltninger. Dommene bekræfter den retspraksis, der citeres i foregående betragtning.

| (75) | I den foreliggende sag har de pågældende eksporterende producenter ikke påvist, at Rådet, hvis Kommissionen havde foretaget vurderingen vedrørende markedsøkonomisk behandling senest tre måneder efter indledningen af antidumpingproceduren i 2005, kunne have vedtaget en anden forordning, der var mere gunstig for deres interesser end den anfægtede forordning. Påstanden om, at der gælder en tidsgrænse for vurderingen af anmodningen om markedsøkonomisk behandling, afvises derfor. |
| --- | --- |

(75)

I den foreliggende sag har de pågældende eksporterende producenter ikke påvist, at Rådet, hvis Kommissionen havde foretaget vurderingen vedrørende markedsøkonomisk behandling senest tre måneder efter indledningen af antidumpingproceduren i 2005, kunne have vedtaget en anden forordning, der var mere gunstig for deres interesser end den anfægtede forordning. Påstanden om, at der gælder en tidsgrænse for vurderingen af anmodningen om markedsøkonomisk behandling, afvises derfor.

| (76) | FESI henviste til Rettens dom i sag T-2/95, IPS mod Rådet, og pegede på den formelle forskel mellem en »undersøgelse« og en »procedure« og hævdede desuden, at når en procedure er afsluttet, som i det foreliggende tilfælde, kan den ikke genoptages mere. |
| --- | --- |

(76)

FESI henviste til Rettens dom i sag T-2/95, IPS mod Rådet, og pegede på den formelle forskel mellem en »undersøgelse« og en »procedure« og hævdede desuden, at når en procedure er afsluttet, som i det foreliggende tilfælde, kan den ikke genoptages mere.

| (77) | Kommissionen kan ikke se nogen væsentlig forskel mellem udtrykkene »undersøgelse« og »procedure« i forbindelse med gennemførelsen af de pågældende domme. Dommene vedrører en uregelmæssighed i forbindelse med en specifik undersøgelse som led i en procedure, som Kommissionen er forpligtet til at afhjælpe, jf. forklaringerne i betragtning 23-31. Under alle omstændigheder skal dommen i sag T-2/95 læses i lyset af den anfægtede dom i nævnte sag. |
| --- | --- |

(77)

Kommissionen kan ikke se nogen væsentlig forskel mellem udtrykkene »undersøgelse« og »procedure« i forbindelse med gennemførelsen af de pågældende domme. Dommene vedrører en uregelmæssighed i forbindelse med en specifik undersøgelse som led i en procedure, som Kommissionen er forpligtet til at afhjælpe, jf. forklaringerne i betragtning 23-31. Under alle omstændigheder skal dommen i sag T-2/95 læses i lyset af den anfægtede dom i nævnte sag.

| (78) | FESI hævdede også, at artikel 266 i TEUF ikke giver mulighed for en delvis gennemførelse af en dom fra Domstolen og i det foreliggende tilfælde omvendt bevisbyrde. FESI gjorde således gældende, at Kommissionen fejlagtigt kun vurderede anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling fra de eksporterende producenter, der var leverandører til de importører, som indgav anmodninger om godtgørelse. FESI baserede sin anmodning på den forståelse, at virkningen af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13, C & J Clark International Limited, og C-34/14, Puma SE, er erga omnes, og at det ikke kan udelukkes, at resultaterne af den igangværende vurdering af anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling også har en virkning på den resttold, der gælder for alle kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter. FESI hævdede derfor, at Kommissionen burde have vurderet alle de anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, som blev indgivet i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. |
| --- | --- |

(78)

FESI hævdede også, at artikel 266 i TEUF ikke giver mulighed for en delvis gennemførelse af en dom fra Domstolen og i det foreliggende tilfælde omvendt bevisbyrde. FESI gjorde således gældende, at Kommissionen fejlagtigt kun vurderede anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling fra de eksporterende producenter, der var leverandører til de importører, som indgav anmodninger om godtgørelse. FESI baserede sin anmodning på den forståelse, at virkningen af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13, C & J Clark International Limited, og C-34/14, Puma SE, er erga omnes, og at det ikke kan udelukkes, at resultaterne af den igangværende vurdering af anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling også har en virkning på den resttold, der gælder for alle kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter. FESI hævdede derfor, at Kommissionen burde have vurderet alle de anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, som blev indgivet i forbindelse med den oprindelige undersøgelse.

| (79) | Desuden var FESI uenig i, at bevisbyrden påhviler den producent, som ønsker at anmode om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, og hævdede, at producenterne havde løftet denne bevisbyrde i 2005 ved at indgive anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. FESI var også uenig i, at Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 C & J Clark International Limited og C-34/14 Puma SE kan gennemføres ved blot at vurdere anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling indgivet af eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, eftersom Domstolen ikke specifikt påpegede, at ugyldiggørelsen rent faktisk er begrænset til dette aspekt. |
| --- | --- |

(79)

Desuden var FESI uenig i, at bevisbyrden påhviler den producent, som ønsker at anmode om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, og hævdede, at producenterne havde løftet denne bevisbyrde i 2005 ved at indgive anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. FESI var også uenig i, at Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 C & J Clark International Limited og C-34/14 Puma SE kan gennemføres ved blot at vurdere anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling indgivet af eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, eftersom Domstolen ikke specifikt påpegede, at ugyldiggørelsen rent faktisk er begrænset til dette aspekt.

| (80) | Kommissionen er af den opfattelse, at gennemførelsen af dommen kun er nødvendig for de eksporterende producenter, for hvilke ikke alle importtransaktioner er blevet endelige. Så snart den treårige forældelsesfrist i henhold til EF-toldkodeksens artikel 236 er udløbet, er toldsatsen nemlig blevet endelig som bekræftet i dommene. En indvirkning på resttolden er udelukket, fordi anmodningen om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling fra de virksomheder, der indgik i stikprøven, er blevet vurderet, og fordi indrømmelse af markedsøkonomisk behandling/individuel behandling til en af de virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, ikke påvirker resttoldsatsen. |
| --- | --- |

(80)

Kommissionen er af den opfattelse, at gennemførelsen af dommen kun er nødvendig for de eksporterende producenter, for hvilke ikke alle importtransaktioner er blevet endelige. Så snart den treårige forældelsesfrist i henhold til EF-toldkodeksens artikel 236 er udløbet, er toldsatsen nemlig blevet endelig som bekræftet i dommene. En indvirkning på resttolden er udelukket, fordi anmodningen om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling fra de virksomheder, der indgik i stikprøven, er blevet vurderet, og fordi indrømmelse af markedsøkonomisk behandling/individuel behandling til en af de virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, ikke påvirker resttoldsatsen.

| (81) | Bevisbyrden er ikke begrænset til at indgive en anmodning. Den vedrører anmodningens indhold, som skal påvise, at alle betingelser for markedsøkonomisk behandling/individuel behandling er opfyldt. |
| --- | --- |

(81)

Bevisbyrden er ikke begrænset til at indgive en anmodning. Den vedrører anmodningens indhold, som skal påvise, at alle betingelser for markedsøkonomisk behandling/individuel behandling er opfyldt.

| (82) | Den eneste ulovlighed, der blev påpeget i dommene, består i den manglende vurdering af anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Derfor afvises disse påstande. |
| --- | --- |

(82)

Den eneste ulovlighed, der blev påpeget i dommene, består i den manglende vurdering af anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Derfor afvises disse påstande.

Retsgrundlag for genindførelsen af told

Retsgrundlag for genindførelsen af told

| (83) | FESI hævdede, at Kommissionen ikke burde have anvendt to forskellige retlige ordninger, dvs. grundforordningen før dens ændring ved vurderingen af de eksporterende producenters anmodninger om individuel behandling på den ene side (31) og den nuværende grundforordning på den anden side (32), som omfatter de ændringer, der indførtes ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1168/2012 (33), og indfører udvalgsprocedurer inden for bl.a. beskyttelse af handelen og således delegerer beslutningstagningen til Kommissionen. |
| --- | --- |

(83)

FESI hævdede, at Kommissionen ikke burde have anvendt to forskellige retlige ordninger, dvs. grundforordningen før dens ændring ved vurderingen af de eksporterende producenters anmodninger om individuel behandling på den ene side (31) og den nuværende grundforordning på den anden side (32), som omfatter de ændringer, der indførtes ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1168/2012 (33), og indfører udvalgsprocedurer inden for bl.a. beskyttelse af handelen og således delegerer beslutningstagningen til Kommissionen.

31

32

33

| (84) | FESI gentog på ny også, at artikel 266 i TEUF ikke giver mulighed for at indføre antidumpingtold med tilbagevirkende kraft, hvilket også blev bekræftet af Domstolens afgørelse i sag C-459/98 P, IPS mod Rådet, og ved Rådets forordning (EF) nr. 1515/2001 (34). FESI gjorde gældende, at Kommissionen ikke har givet nogen gyldig begrundelse for at fravige princippet om ikke-tilbagevirkende kraft og derfor har tilsidesat princippet om berettiget forventning. |
| --- | --- |

(84)

FESI gentog på ny også, at artikel 266 i TEUF ikke giver mulighed for at indføre antidumpingtold med tilbagevirkende kraft, hvilket også blev bekræftet af Domstolens afgørelse i sag C-459/98 P, IPS mod Rådet, og ved Rådets forordning (EF) nr. 1515/2001 (34). FESI gjorde gældende, at Kommissionen ikke har givet nogen gyldig begrundelse for at fravige princippet om ikke-tilbagevirkende kraft og derfor har tilsidesat princippet om berettiget forventning.

34

| (85) | FESI påstod endvidere, at en genindførelse af de endelige antidumpingforanstaltninger over for importen fra de kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter, som var berørt af den aktuelle gennemførelse, udgør i) en forskelsbehandling af de importører, der er berørt af den nuværende gennemførelse, i forhold til de importører, der er berørt af Brosmann- og Aokang-dommene i betragtning 6, og som fik tilbagebetalt told betalt på importen af fodtøj fra de fem eksporterende producenter, der var berørt af disse domme, samt ii) en forskelsbehandling af de eksporterende producenter, som er berørt af denne gennemførelse, i forhold til de fem eksporterende producenter, der er berørt af Brosmann- og Aokang-dommene, og som ikke var omfattet af told som følge af Rådets gennemførelsesafgørelse 2014/149/EU. |
| --- | --- |

(85)

FESI påstod endvidere, at en genindførelse af de endelige antidumpingforanstaltninger over for importen fra de kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter, som var berørt af den aktuelle gennemførelse, udgør i) en forskelsbehandling af de importører, der er berørt af den nuværende gennemførelse, i forhold til de importører, der er berørt af Brosmann- og Aokang-dommene i betragtning 6, og som fik tilbagebetalt told betalt på importen af fodtøj fra de fem eksporterende producenter, der var berørt af disse domme, samt ii) en forskelsbehandling af de eksporterende producenter, som er berørt af denne gennemførelse, i forhold til de fem eksporterende producenter, der er berørt af Brosmann- og Aokang-dommene, og som ikke var omfattet af told som følge af Rådets gennemførelsesafgørelse 2014/149/EU.

| (86) | Denne forskelsbehandling hævdedes at afspejle en manglende ensartet fortolkning og anvendelse af EU-retten, der krænker den grundlæggende ret til en effektiv domstolsbeskyttelse. |
| --- | --- |

(86)

Denne forskelsbehandling hævdedes at afspejle en manglende ensartet fortolkning og anvendelse af EU-retten, der krænker den grundlæggende ret til en effektiv domstolsbeskyttelse.

| (87) | For så vidt angår den påståede anvendelse af forskellige retlige ordninger, er Kommissionen af den opfattelse, at dette skyldes forskellene i de overgangsregler, der er indeholdt i de tre forordninger om ændring af den pågældende grundforordning. |
| --- | --- |

(87)

For så vidt angår den påståede anvendelse af forskellige retlige ordninger, er Kommissionen af den opfattelse, at dette skyldes forskellene i de overgangsregler, der er indeholdt i de tre forordninger om ændring af den pågældende grundforordning.

| (88) | For det første fremgår det af artikel 2 i forordning (EU) nr. 765/2012 (den såkaldte »skrueændring« vedrørende individuel behandling), at »den finder anvendelse efter denne forordnings ikrafttræden på alle undersøgelser, der indledes i henhold til forordning (EF) nr. 1225/2009.« Da den nuværende undersøgelse blev indledt før denne dato, finder nævnte forordnings ændringer til grundforordningen ikke anvendelse i det foreliggende tilfælde. |
| --- | --- |

(88)

For det første fremgår det af artikel 2 i forordning (EU) nr. 765/2012 (den såkaldte »skrueændring« vedrørende individuel behandling), at »den finder anvendelse efter denne forordnings ikrafttræden på alle undersøgelser, der indledes i henhold til forordning (EF) nr. 1225/2009.« Da den nuværende undersøgelse blev indledt før denne dato, finder nævnte forordnings ændringer til grundforordningen ikke anvendelse i det foreliggende tilfælde.

| (89) | For det andet fremgår det af artikel 2 i forordning (EU) nr. 1168/2012 (den såkaldte »Brosmann-ændring« vedrørende markedsøkonomisk behandling), at »denne forordning finder anvendelse på alle nye og på alle igangværende undersøgelser fra den 15. december 2012«. Hvis Kommissionen havde været konsekvent i sin tilgang, ville det derfor ikke engang have været nødvendigt at vurdere anmodningerne om markedsøkonomisk behandling fra de virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, da de havde mistet deres ret til at få vurderet deres anmodning om markedsøkonomisk behandling den 15. december 2012. Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at en sådan behandling vanskeligt ville kunne forenes med dens forpligtelse til at gennemføre dommene. Forordning (EU) nr. 1168/2012 synes heller ikke at indføre et fuldstændigt forbud mod at gennemgå anmodninger om markedsøkonomisk behandling fra virksomheder uden for stikprøven, eftersom den tillader en sådan undersøgelse i tilfælde af individuel behandling. I analogi hermed kunne man lade denne undtagelse finde anvendelse i den foreliggende sag. Alternativt er Kommissionen af den opfattelse, at udfaldet af at anvende forordning (EU) nr. 1168/2012 på den foreliggende sag ville være det samme, da alle anmodninger om markedsøkonomisk behandling automatisk ville blive afvist uden at blive vurderet. |
| --- | --- |

(89)

For det andet fremgår det af artikel 2 i forordning (EU) nr. 1168/2012 (den såkaldte »Brosmann-ændring« vedrørende markedsøkonomisk behandling), at »denne forordning finder anvendelse på alle nye og på alle igangværende undersøgelser fra den 15. december 2012«. Hvis Kommissionen havde været konsekvent i sin tilgang, ville det derfor ikke engang have været nødvendigt at vurdere anmodningerne om markedsøkonomisk behandling fra de virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, da de havde mistet deres ret til at få vurderet deres anmodning om markedsøkonomisk behandling den 15. december 2012. Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at en sådan behandling vanskeligt ville kunne forenes med dens forpligtelse til at gennemføre dommene. Forordning (EU) nr. 1168/2012 synes heller ikke at indføre et fuldstændigt forbud mod at gennemgå anmodninger om markedsøkonomisk behandling fra virksomheder uden for stikprøven, eftersom den tillader en sådan undersøgelse i tilfælde af individuel behandling. I analogi hermed kunne man lade denne undtagelse finde anvendelse i den foreliggende sag. Alternativt er Kommissionen af den opfattelse, at udfaldet af at anvende forordning (EU) nr. 1168/2012 på den foreliggende sag ville være det samme, da alle anmodninger om markedsøkonomisk behandling automatisk ville blive afvist uden at blive vurderet.

| (90) | For det tredje og for så vidt angår udvalgsprocedurer, fremgår det af artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 37/2014 (35), at Rådet fortsat har kompetence, når det gælder retsakter, hvor Kommissionen har vedtaget en retsakt, der er blevet indledt en høring, eller Kommissionen har vedtaget et forslag. I det foreliggende tilfælde er der ikke truffet sådanne foranstaltninger, for så vidt angår gennemførelsen af dommen forud for ikrafttrædelsen af forordning (EU) nr. 37/2014. |
| --- | --- |

(90)

For det tredje og for så vidt angår udvalgsprocedurer, fremgår det af artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 37/2014 (35), at Rådet fortsat har kompetence, når det gælder retsakter, hvor Kommissionen har vedtaget en retsakt, der er blevet indledt en høring, eller Kommissionen har vedtaget et forslag. I det foreliggende tilfælde er der ikke truffet sådanne foranstaltninger, for så vidt angår gennemførelsen af dommen forud for ikrafttrædelsen af forordning (EU) nr. 37/2014.

35

| (91) | For så vidt angår indførelse af endelig antidumpingtold med tilbagevirkende kraft, henvises der til overvejelserne i betragtning 62-69, hvor disse påstande allerede er blevet behandlet indgående. |
| --- | --- |

(91)

For så vidt angår indførelse af endelig antidumpingtold med tilbagevirkende kraft, henvises der til overvejelserne i betragtning 62-69, hvor disse påstande allerede er blevet behandlet indgående.

| (92) | For så vidt angår påstanden vedrørende forskelsbehandling, bemærker Kommissionen, at eksporterende producenter og visse importører, som er berørt af denne forordning, nyder retsbeskyttelse ved Unionens retsinstanser til prøvelse af denne forordning. Andre importører nyder godt af denne beskyttelse via de nationale domstole, der gennemfører EU-retten. |
| --- | --- |

(92)

For så vidt angår påstanden vedrørende forskelsbehandling, bemærker Kommissionen, at eksporterende producenter og visse importører, som er berørt af denne forordning, nyder retsbeskyttelse ved Unionens retsinstanser til prøvelse af denne forordning. Andre importører nyder godt af denne beskyttelse via de nationale domstole, der gennemfører EU-retten.

| (93) | Påstanden om forskelsbehandling er ligeledes ubegrundet. Importører, der har importeret fra Brosmann og de fire øvrige eksporterende producenter, er i en anden faktisk og retlig situation, fordi deres eksporterende producenter besluttede at bestride den anfægtede forordning, og fordi de fik tilbagebetalt deres told, således at de beskyttes af EF-toldkodeksens artikel 221, stk. 3. En sådan anfægtelse og en sådan tilbagebetaling har ikke fundet sted for andre. Kommissionen begyndte at forberede gennemførelsen, for så vidt angår Clarks, Pumas og Timberlands kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter; alle andre eksporterende producenter fra Kina og Vietnam, der ikke indgik i stikprøven, og deres importører vil blive behandlet på samme måde på et senere tidspunkt i henhold til den procedure, der er fastsat i nærværende forordning. |
| --- | --- |

(93)

Påstanden om forskelsbehandling er ligeledes ubegrundet. Importører, der har importeret fra Brosmann og de fire øvrige eksporterende producenter, er i en anden faktisk og retlig situation, fordi deres eksporterende producenter besluttede at bestride den anfægtede forordning, og fordi de fik tilbagebetalt deres told, således at de beskyttes af EF-toldkodeksens artikel 221, stk. 3. En sådan anfægtelse og en sådan tilbagebetaling har ikke fundet sted for andre. Kommissionen begyndte at forberede gennemførelsen, for så vidt angår Clarks, Pumas og Timberlands kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter; alle andre eksporterende producenter fra Kina og Vietnam, der ikke indgik i stikprøven, og deres importører vil blive behandlet på samme måde på et senere tidspunkt i henhold til den procedure, der er fastsat i nærværende forordning.

| (94) | FESI hævdede også, at grundforordningens artikel 14 ikke kan tjene som retsgrundlag for at gribe ind i anvendelsen af EF-toldkodeksens artikel 236, og at anvendelsen af EF-toldkodeksens artikel 236 er uafhængig af enhver beslutning truffet i henhold til grundforordningen eller Kommissionens forpligtelser i henhold til artikel 266 i TEUF. |
| --- | --- |

(94)

FESI hævdede også, at grundforordningens artikel 14 ikke kan tjene som retsgrundlag for at gribe ind i anvendelsen af EF-toldkodeksens artikel 236, og at anvendelsen af EF-toldkodeksens artikel 236 er uafhængig af enhver beslutning truffet i henhold til grundforordningen eller Kommissionens forpligtelser i henhold til artikel 266 i TEUF.

| (95) | I den forbindelse fremførte FESI, at anvendelsen af EF-toldkodeksens artikel 236 henhører under de nationale toldmyndigheders enekompetence, i henhold til hvilken sidstnævnte er forpligtet til at tilbagebetale betalt efter lovgivningen ikke skyldig told. FESI hævdede endvidere, at EF-toldkodeksens artikel 236 ikke kan under- eller sideordnes grundforordningens artikel 14, fordi begge er afledt ret, og ingen af dem derfor har forrang for den anden. Desuden vedrører anvendelsesområdet for grundforordningens artikel 14 særlige bestemmelser, der omfatter undersøgelser og procedurer i henhold til grundforordningen, og det omfatter ikke noget andet retligt instrument som f.eks. EF-toldkodeksen. |
| --- | --- |

(95)

I den forbindelse fremførte FESI, at anvendelsen af EF-toldkodeksens artikel 236 henhører under de nationale toldmyndigheders enekompetence, i henhold til hvilken sidstnævnte er forpligtet til at tilbagebetale betalt efter lovgivningen ikke skyldig told. FESI hævdede endvidere, at EF-toldkodeksens artikel 236 ikke kan under- eller sideordnes grundforordningens artikel 14, fordi begge er afledt ret, og ingen af dem derfor har forrang for den anden. Desuden vedrører anvendelsesområdet for grundforordningens artikel 14 særlige bestemmelser, der omfatter undersøgelser og procedurer i henhold til grundforordningen, og det omfatter ikke noget andet retligt instrument som f.eks. EF-toldkodeksen.

| (96) | Kommissionen bemærker, at EF-toldkodeksen ikke automatisk finder anvendelse på indførelsen af antidumpingtold, men kun i kraft af en henvisning i forordningen om indførelse af antidumpingtold. I henhold til grundforordningens artikel 14 kan Kommissionen beslutte ikke at anvende visse bestemmelser i denne kodeks og i stedet indføre særlige regler. Da EF-toldkodeksen kun finder anvendelse på grundlag af en henvisning i Rådets og Kommissionens gennemførelsesforordninger, har den ikke i forhold til grundforordningens artikel 14 samme rang i hierarkiet af normer, men er underordnet og kan fraviges eller anvendes på en anden måde. Dette argument blev derfor også tilbagevist. |
| --- | --- |

(96)

Kommissionen bemærker, at EF-toldkodeksen ikke automatisk finder anvendelse på indførelsen af antidumpingtold, men kun i kraft af en henvisning i forordningen om indførelse af antidumpingtold. I henhold til grundforordningens artikel 14 kan Kommissionen beslutte ikke at anvende visse bestemmelser i denne kodeks og i stedet indføre særlige regler. Da EF-toldkodeksen kun finder anvendelse på grundlag af en henvisning i Rådets og Kommissionens gennemførelsesforordninger, har den ikke i forhold til grundforordningens artikel 14 samme rang i hierarkiet af normer, men er underordnet og kan fraviges eller anvendes på en anden måde. Dette argument blev derfor også tilbagevist.

Tilstrækkelig begrundelse

Tilstrækkelig begrundelse

| (97) | FESI fremførte desuden, at Kommissionen i strid med artikel 296 i TEUF havde undladt at give en tilstrækkelig begrundelse og angive, på hvilket retsgrundlag tolden blev genindført med tilbagevirkende kraft, og de importører, som er berørt af den nuværende gennemførelse, derfor blev nægtet tilbagebetaling af told. |
| --- | --- |

(97)

FESI fremførte desuden, at Kommissionen i strid med artikel 296 i TEUF havde undladt at give en tilstrækkelig begrundelse og angive, på hvilket retsgrundlag tolden blev genindført med tilbagevirkende kraft, og de importører, som er berørt af den nuværende gennemførelse, derfor blev nægtet tilbagebetaling af told.

| (98) | Den utilstrækkelige begrundelse vedrørte navnlig: i) det manglende retsgrundlag og årsag til, at Kommissionen kun delvist gennemførte de pågældende domme og til, at det kun var de eksporterende producenter, hvor importørerne havde indgivet anmodninger om godtgørelse, hvis anmodninger om markedsøkonomisk/individuel behandling blev vurderet, ii) det manglende retsgrundlag for genåbning af undersøgelsen og for at vurdere anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling fra de tre pågældende kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter efter foranstaltningernes udløb i marts 2011, iii) det manglende retsgrundlag for at pålægge EU-toldmyndighederne ikke at tilbagebetale antidumpingtolden som følge af retssagen, iv) det manglende retsgrundlag for at fravige princippet om tilbagevirkende kraft, v) den manglende uddybning af anvendelsen af det passende instrument til vurdering af anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling og for at foreslå en genindførelse af antidumpingtolden, vi) den manglende respons på de retlige argumenter fra disse parter efter Kommissionens fremlæggelse af oplysninger vedrørende vurderingen af de pågældende kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenters anmodninger om markedsøkonomisk behandling af hhv. 15. december 2015 og 6. og 16. juni 2016. |
| --- | --- |

(98)

Den utilstrækkelige begrundelse vedrørte navnlig: i) det manglende retsgrundlag og årsag til, at Kommissionen kun delvist gennemførte de pågældende domme og til, at det kun var de eksporterende producenter, hvor importørerne havde indgivet anmodninger om godtgørelse, hvis anmodninger om markedsøkonomisk/individuel behandling blev vurderet, ii) det manglende retsgrundlag for genåbning af undersøgelsen og for at vurdere anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling fra de tre pågældende kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter efter foranstaltningernes udløb i marts 2011, iii) det manglende retsgrundlag for at pålægge EU-toldmyndighederne ikke at tilbagebetale antidumpingtolden som følge af retssagen, iv) det manglende retsgrundlag for at fravige princippet om tilbagevirkende kraft, v) den manglende uddybning af anvendelsen af det passende instrument til vurdering af anmodninger om markedsøkonomisk behandling og individuel behandling og for at foreslå en genindførelse af antidumpingtolden, vi) den manglende respons på de retlige argumenter fra disse parter efter Kommissionens fremlæggelse af oplysninger vedrørende vurderingen af de pågældende kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenters anmodninger om markedsøkonomisk behandling af hhv. 15. december 2015 og 6. og 16. juni 2016.

| (99) | For så vidt angår den delvise gennemførelse af dommene, afhænger det af det konkrete indhold af dommen, hvorvidt og i hvilket omfang institutionerne skal gennemføre en dom. Hvorvidt det er muligt at bekræfte indførelsen af told på import, som fandt sted forud for dommen, afhænger navnlig af, om den konstaterede skadevoldende dumping som sådan eller blot beregningen af den præcise toldsats er berørt af den ulovlighed, der er fastslået i dommen. I sidstnævnte tilfælde, som er relevant her, er der ingen begrundelse for tilbagebetaling af al told. Det er derimod tilstrækkeligt at fastslå den korrekte toldsats og tilbagebetale eventuelle forskelle (hvorimod det ikke vil være muligt at øge toldsatsen, da dette ville udgøre en indførelse af foranstaltninger med tilbagevirkende kraft). |
| --- | --- |

(99)

For så vidt angår den delvise gennemførelse af dommene, afhænger det af det konkrete indhold af dommen, hvorvidt og i hvilket omfang institutionerne skal gennemføre en dom. Hvorvidt det er muligt at bekræfte indførelsen af told på import, som fandt sted forud for dommen, afhænger navnlig af, om den konstaterede skadevoldende dumping som sådan eller blot beregningen af den præcise toldsats er berørt af den ulovlighed, der er fastslået i dommen. I sidstnævnte tilfælde, som er relevant her, er der ingen begrundelse for tilbagebetaling af al told. Det er derimod tilstrækkeligt at fastslå den korrekte toldsats og tilbagebetale eventuelle forskelle (hvorimod det ikke vil være muligt at øge toldsatsen, da dette ville udgøre en indførelse af foranstaltninger med tilbagevirkende kraft).

| (100) | De tidligere annullationer, som de interesserede parter henviser til, har vedrørt konstateringen af dumping, skade og Unionens interesser (enten i forbindelse med fastlæggelsen af de faktiske omstændigheder, i forbindelse med vurderingen af de faktiske omstændigheder eller i forbindelse med retten til forsvar). |
| --- | --- |

(100)

De tidligere annullationer, som de interesserede parter henviser til, har vedrørt konstateringen af dumping, skade og Unionens interesser (enten i forbindelse med fastlæggelsen af de faktiske omstændigheder, i forbindelse med vurderingen af de faktiske omstændigheder eller i forbindelse med retten til forsvar).

| (101) | Disse annullationer har enten været delvise eller fuldstændige. |
| --- | --- |

(101)

Disse annullationer har enten været delvise eller fuldstændige.

| (102) | Unionens retsinstanser anvender delvis annullation, når de på grundlag af oplysningerne i sagsakterne selv kan konkludere, at institutionerne burde have indrømmet en vis justering eller have anvendt en anden metode til en bestemt beregning, hvilket ville have medført indførelse af en lavere told (men der blev ikke sat spørgsmålstegn ved konklusionerne om dumping, skade og Unionens interesse). Den (lavere) told er stadig gældende, både før og efter annullationen (36). For at efterkomme dommen foretager institutionerne en fornyet beregning af tolden og foretager på det grundlag en ændring af forordningen om indførelse af told, som gælder både før og efter annulationen. De giver desuden de nationale toldmyndigheder instruks om at tilbagebetale forskellen, såfremt disse anmodninger er indgivet rettidigt (37). |
| --- | --- |

(102)

Unionens retsinstanser anvender delvis annullation, når de på grundlag af oplysningerne i sagsakterne selv kan konkludere, at institutionerne burde have indrømmet en vis justering eller have anvendt en anden metode til en bestemt beregning, hvilket ville have medført indførelse af en lavere told (men der blev ikke sat spørgsmålstegn ved konklusionerne om dumping, skade og Unionens interesse). Den (lavere) told er stadig gældende, både før og efter annullationen (36). For at efterkomme dommen foretager institutionerne en fornyet beregning af tolden og foretager på det grundlag en ændring af forordningen om indførelse af told, som gælder både før og efter annulationen. De giver desuden de nationale toldmyndigheder instruks om at tilbagebetale forskellen, såfremt disse anmodninger er indgivet rettidigt (37).

36

37

| (103) | Unionens retsinstanser annullerer domme i deres helhed, når de ikke på egen hånd på grundlag af de faktiske omstændigheder i sagen kan fastslå, hvorvidt institutionerne med rette havde lagt til grund, at der var tale om dumping, skade og Unionens interesser, eftersom institutionerne havde været nødt til at gentage en del af deres undersøgelse. Da Unionens retsinstanser ikke er kompetente til at foretage undersøgelsen i Kommissionens sted, annullerede de forordningerne om indførelse af en endelig told i deres helhed. Som følge heraf fastslog institutionerne først endeligt tilstedeværelsen af de tre nødvendige betingelser for indførelsen af foranstaltninger efter dommen om annullering af tolden. For så vidt angår import, der fandt sted forud for den endelige fastsættelse af dumping, skade og Unionens interesser, er indførelse af endelig told forbudt både i henhold til grundforordningen og WTO's antidumpingaftale. Derfor blev der ved de retsakter, som er vedtaget af institutionerne med henblik på at afslutte disse undersøgelser, kun indført fremtidig endelig told (38). |
| --- | --- |

(103)

Unionens retsinstanser annullerer domme i deres helhed, når de ikke på egen hånd på grundlag af de faktiske omstændigheder i sagen kan fastslå, hvorvidt institutionerne med rette havde lagt til grund, at der var tale om dumping, skade og Unionens interesser, eftersom institutionerne havde været nødt til at gentage en del af deres undersøgelse. Da Unionens retsinstanser ikke er kompetente til at foretage undersøgelsen i Kommissionens sted, annullerede de forordningerne om indførelse af en endelig told i deres helhed. Som følge heraf fastslog institutionerne først endeligt tilstedeværelsen af de tre nødvendige betingelser for indførelsen af foranstaltninger efter dommen om annullering af tolden. For så vidt angår import, der fandt sted forud for den endelige fastsættelse af dumping, skade og Unionens interesser, er indførelse af endelig told forbudt både i henhold til grundforordningen og WTO's antidumpingaftale. Derfor blev der ved de retsakter, som er vedtaget af institutionerne med henblik på at afslutte disse undersøgelser, kun indført fremtidig endelig told (38).

38

| (104) | Den foreliggende sag adskiller sig fra tidligere (hele eller delvise) annullationer, for så vidt som den ikke vedrører selve forekomsten af dumping, skade og Unionens interesser, men blot valget af en passende toldsats. Det er således ikke selve princippet om indførelse af told, der anfægtes, men blot toldsatsens præcise størrelse (med andre ord: et metodespørgsmål). Der kan i givet fald kun foretages en justering i nedadgående retning. |
| --- | --- |

(104)

Den foreliggende sag adskiller sig fra tidligere (hele eller delvise) annullationer, for så vidt som den ikke vedrører selve forekomsten af dumping, skade og Unionens interesser, men blot valget af en passende toldsats. Det er således ikke selve princippet om indførelse af told, der anfægtes, men blot toldsatsens præcise størrelse (med andre ord: et metodespørgsmål). Der kan i givet fald kun foretages en justering i nedadgående retning.

| (105) | I modsætning til i de tidligere sager om delvis annullation, som drøftes i betragtning 103, har Domstolen ikke kunnet træffe afgørelse om, hvorvidt der skulle indrømmes en ny (reduceret) toldsats, eftersom der inden en sådan afgørelse kræves en vurdering af anmodningen om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Vurderingen af anmodningen om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling hører under Kommissionens beføjelser. Domstolen kan derfor ikke foretage denne del af undersøgelsen i Kommissionens sted uden at overskride sine kompetencer. |
| --- | --- |

(105)

I modsætning til i de tidligere sager om delvis annullation, som drøftes i betragtning 103, har Domstolen ikke kunnet træffe afgørelse om, hvorvidt der skulle indrømmes en ny (reduceret) toldsats, eftersom der inden en sådan afgørelse kræves en vurdering af anmodningen om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Vurderingen af anmodningen om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling hører under Kommissionens beføjelser. Domstolen kan derfor ikke foretage denne del af undersøgelsen i Kommissionens sted uden at overskride sine kompetencer.

| (106) | I modsætning til de fuldstændige annullationer, som er foretaget tidligere, er konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser ikke blevet annulleret. Derfor er dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser blevet endeligt fastlagt på tidspunktet for vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1472/2006. Der er således ingen grund til at begrænse genindførelsen af en endelig antidumpingtold til fremtiden. |
| --- | --- |

(106)

I modsætning til de fuldstændige annullationer, som er foretaget tidligere, er konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser ikke blevet annulleret. Derfor er dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser blevet endeligt fastlagt på tidspunktet for vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1472/2006. Der er således ingen grund til at begrænse genindførelsen af en endelig antidumpingtold til fremtiden.

| (107) | Denne forordning afviger derfor ikke på nogen måde fra institutionernes beslutningspraksis, selv hvis spørgsmålet var relevant. |
| --- | --- |

(107)

Denne forordning afviger derfor ikke på nogen måde fra institutionernes beslutningspraksis, selv hvis spørgsmålet var relevant.

| (108) | For så vidt angår et manglende retsgrundlag for at genåbne undersøgelsen, minder Kommissionen om den i betragtning 15 nævnte retspraksis, i henhold til hvilken den kan genoptage undersøgelsen netop på det punkt, hvor ulovligheden indtrådte. |
| --- | --- |

(108)

For så vidt angår et manglende retsgrundlag for at genåbne undersøgelsen, minder Kommissionen om den i betragtning 15 nævnte retspraksis, i henhold til hvilken den kan genoptage undersøgelsen netop på det punkt, hvor ulovligheden indtrådte.

| (109) | Ifølge retspraksis skal lovligheden af en antidumpingforordning vurderes på baggrund af de objektive regler i EU-retten og ikke på baggrund af en beslutningspraksis, også selv om en sådan praksis eksisterer (hvilket ikke er tilfældet her) (39). Derfor kan det forhold, at Kommissionen muligvis tidligere i visse tilfælde har fulgt en anden praksis, ikke skabe berettigede forventninger. Dette gælder så meget desto mere, som den tidligere nævnte praksis ikke svarer til den faktiske og retlige situation i nærværende sag, og forskellene kan forklares med faktiske og retlige forskelle i forhold til nærværende sag. |
| --- | --- |

(109)

Ifølge retspraksis skal lovligheden af en antidumpingforordning vurderes på baggrund af de objektive regler i EU-retten og ikke på baggrund af en beslutningspraksis, også selv om en sådan praksis eksisterer (hvilket ikke er tilfældet her) (39). Derfor kan det forhold, at Kommissionen muligvis tidligere i visse tilfælde har fulgt en anden praksis, ikke skabe berettigede forventninger. Dette gælder så meget desto mere, som den tidligere nævnte praksis ikke svarer til den faktiske og retlige situation i nærværende sag, og forskellene kan forklares med faktiske og retlige forskelle i forhold til nærværende sag.

39

| (110) | Forskellene er som følger: Den ulovlighed, som Domstolen har konstateret, vedrører ikke konklusionerne om dumping, skade og Unionens interesser og dermed princippet om indførelse af told, men kun den præcise toldsats. De tidligere annullationer, som de interesserede parter tog udgangspunkt i, vedrørte derimod konklusionerne om dumping, skade og Unionens interesser. Institutionerne fandt det derfor mere hensigtsmæssigt at vedtage nye foranstaltninger for fremtiden. |
| --- | --- |

(110)

Forskellene er som følger: Den ulovlighed, som Domstolen har konstateret, vedrører ikke konklusionerne om dumping, skade og Unionens interesser og dermed princippet om indførelse af told, men kun den præcise toldsats. De tidligere annullationer, som de interesserede parter tog udgangspunkt i, vedrørte derimod konklusionerne om dumping, skade og Unionens interesser. Institutionerne fandt det derfor mere hensigtsmæssigt at vedtage nye foranstaltninger for fremtiden.

| (111) | Navnlig var det i den foreliggende sag ikke nødvendigt at indhente supplerende oplysninger fra interesserede parter. Derimod skulle Kommissionen vurdere oplysninger, som var blevet modtaget, men ikke vurderet før vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1472/2006. Under alle omstændigheder udgør tidligere praksis i andre tilfælde ikke nogen præcis og betingelsesløs sikkerhed i forbindelse med den foreliggende sag. |
| --- | --- |

(111)

Navnlig var det i den foreliggende sag ikke nødvendigt at indhente supplerende oplysninger fra interesserede parter. Derimod skulle Kommissionen vurdere oplysninger, som var blevet modtaget, men ikke vurderet før vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1472/2006. Under alle omstændigheder udgør tidligere praksis i andre tilfælde ikke nogen præcis og betingelsesløs sikkerhed i forbindelse med den foreliggende sag.

| (112) | Endelig er alle parter, som proceduren er rettet mod, dvs. de pågældende eksporterende producenter samt parterne i retssagerne og den sammenslutning, der repræsenterer en af disse parter, gennem fremlæggelsen af oplysninger blevet underrettet om de relevante faktiske omstændigheder, på grundlag af hvilke Kommissionen agter at vedtage nærværende vurdering af markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Dermed er deres ret til at forsvare sig sikret. I den forbindelse bemærkes navnlig, at ikke forretningsmæssigt forbundne importører ikke kan påberåbe sig ret til forsvar i en antidumpingprocedure, eftersom proceduren ikke er rettet mod dem (40). |
| --- | --- |

(112)

Endelig er alle parter, som proceduren er rettet mod, dvs. de pågældende eksporterende producenter samt parterne i retssagerne og den sammenslutning, der repræsenterer en af disse parter, gennem fremlæggelsen af oplysninger blevet underrettet om de relevante faktiske omstændigheder, på grundlag af hvilke Kommissionen agter at vedtage nærværende vurdering af markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Dermed er deres ret til at forsvare sig sikret. I den forbindelse bemærkes navnlig, at ikke forretningsmæssigt forbundne importører ikke kan påberåbe sig ret til forsvar i en antidumpingprocedure, eftersom proceduren ikke er rettet mod dem (40).

40

| (113) | For så vidt angår den påståede fravigelse af princippet om ikke-tilbagevirkende kraft, henvises der til betragtning 62-69, hvor dette blev grundigt behandlet. |
| --- | --- |

(113)

For så vidt angår den påståede fravigelse af princippet om ikke-tilbagevirkende kraft, henvises der til betragtning 62-69, hvor dette blev grundigt behandlet.

| (114) | For så vidt angår den påståede anvendelse af to forskellige retlige ordninger, henvises der til betragtning 87-90, hvor dette blev grundigt behandlet. |
| --- | --- |

(114)

For så vidt angår den påståede anvendelse af to forskellige retlige ordninger, henvises der til betragtning 87-90, hvor dette blev grundigt behandlet.

| (115) | Endelig, for så vidt angår de bemærkninger, der blev fremsat af FESI efter fremlæggelsen af vurderingen af anmodningen om markedsøkonomisk behandling fra de pågældende kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter, konkluderes det, at disse er blevet behandlet fuldt ud i den gældende forordning i betragtning 32 og 39. |
| --- | --- |

(115)

Endelig, for så vidt angår de bemærkninger, der blev fremsat af FESI efter fremlæggelsen af vurderingen af anmodningen om markedsøkonomisk behandling fra de pågældende kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter, konkluderes det, at disse er blevet behandlet fuldt ud i den gældende forordning i betragtning 32 og 39.

Andre procedurespørgsmål

Andre procedurespørgsmål

| (116) | FESI påstod, at de eksporterende producenter, der er berørt af denne gennemførelse, burde have haft samme proceduremæssige rettigheder som dem, som de eksporterende producenter i stikprøven i forbindelse med den oprindelige undersøgelse fik. FESI påstod navnlig, at de kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter ikke fik mulighed for at supplere deres anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling via mangelskrivelser, og at der kun blev foretaget skrivebordsanalyser snarere end kontrolbesøg. Endvidere påstod FESI, at Kommissionen ikke sikrede fremlæggelse af vurderingen af anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling til de pågældende eksporterende producenter. |
| --- | --- |

(116)

FESI påstod, at de eksporterende producenter, der er berørt af denne gennemførelse, burde have haft samme proceduremæssige rettigheder som dem, som de eksporterende producenter i stikprøven i forbindelse med den oprindelige undersøgelse fik. FESI påstod navnlig, at de kinesiske og vietnamesiske eksporterende producenter ikke fik mulighed for at supplere deres anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling via mangelskrivelser, og at der kun blev foretaget skrivebordsanalyser snarere end kontrolbesøg. Endvidere påstod FESI, at Kommissionen ikke sikrede fremlæggelse af vurderingen af anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling til de pågældende eksporterende producenter.

| (117) | FESI påstod endvidere, at de eksporterende producenter, der er berørt af denne gennemførelse, ikke fik de samme proceduremæssige garantier som dem, der anvendes i standardantidumpingundersøgelser, men at der blev anvendt strengere standarder. FESI påstod, at Kommissionen ikke tog højde for tidsforskydningen mellem indgivelsen af en anmodning om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling i den oprindelige undersøgelse og vurderingen af disse anmodninger. Desuden fik de eksporterende producenter i forbindelse med den oprindelige undersøgelse kun 15 dage til at udfylde anmodningerne om markedsøkonomisk/individuel behandling, i stedet for de sædvanlige 21 dage. |
| --- | --- |

(117)

FESI påstod endvidere, at de eksporterende producenter, der er berørt af denne gennemførelse, ikke fik de samme proceduremæssige garantier som dem, der anvendes i standardantidumpingundersøgelser, men at der blev anvendt strengere standarder. FESI påstod, at Kommissionen ikke tog højde for tidsforskydningen mellem indgivelsen af en anmodning om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling i den oprindelige undersøgelse og vurderingen af disse anmodninger. Desuden fik de eksporterende producenter i forbindelse med den oprindelige undersøgelse kun 15 dage til at udfylde anmodningerne om markedsøkonomisk/individuel behandling, i stedet for de sædvanlige 21 dage.

| (118) | FESI hævede desuden, at Kommissionen faktisk anvendte de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18, stk. 1, hvorimod Kommissionen tilsidesatte procedurereglerne i grundforordningens artikel 18, stk. 4. |
| --- | --- |

(118)

FESI hævede desuden, at Kommissionen faktisk anvendte de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18, stk. 1, hvorimod Kommissionen tilsidesatte procedurereglerne i grundforordningens artikel 18, stk. 4.

| (119) | Kommissionen minder om, at bevisbyrden ifølge retspraksis påhviler den producent, som ønsker at anmode om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b). Det fremgår af artikel 2, stk. 7, litra c), første afsnit, at en sådan producents krav skal indeholde tilstrækkelige beviser, som specificeret i nævnte bestemmelse, for, at producenten driver virksomhed på markedsøkonomiske vilkår. I henhold til Domstolens domme i Brosmann og Aokang påhviler det således ikke institutionerne at bevise, at producenten ikke opfylder betingelserne for at opnå denne status. Derimod påhviler det Kommissionen at vurdere, om de af den pågældende producent angivne forhold udgør tilstrækkelige beviser for, at kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), første afsnit, med henblik på at tildele producenten markedsøkonomisk/individuel behandling er opfyldt (jf. betragtning 32). Retten til at blive hørt giver parten mulighed for at give udtryk for sine synspunkter, som tages i betragtning af Kommissionen. |
| --- | --- |

(119)

Kommissionen minder om, at bevisbyrden ifølge retspraksis påhviler den producent, som ønsker at anmode om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b). Det fremgår af artikel 2, stk. 7, litra c), første afsnit, at en sådan producents krav skal indeholde tilstrækkelige beviser, som specificeret i nævnte bestemmelse, for, at producenten driver virksomhed på markedsøkonomiske vilkår. I henhold til Domstolens domme i Brosmann og Aokang påhviler det således ikke institutionerne at bevise, at producenten ikke opfylder betingelserne for at opnå denne status. Derimod påhviler det Kommissionen at vurdere, om de af den pågældende producent angivne forhold udgør tilstrækkelige beviser for, at kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), første afsnit, med henblik på at tildele producenten markedsøkonomisk/individuel behandling er opfyldt (jf. betragtning 32). Retten til at blive hørt giver parten mulighed for at give udtryk for sine synspunkter, som tages i betragtning af Kommissionen.

| (120) | Det skal i den forbindelse erindres, at Kommissionen ikke er forpligtet til at anmode den eksporterende producent om at supplere anmodningen om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Som nævnt i foregående betragtning kan Kommissionen basere sin vurdering på de oplysninger, som den eksporterende producent har indgivet. Under alle omstændigheder har de pågældende eksporterende producenter ikke anfægtet Kommissionens vurdering af deres anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, og de har ikke meddelt, hvilke dokumenter eller medarbejdere de ikke længere råder over. Påstanden er derfor så abstrakt, at Kommissionen ikke kan tage hensyn til disse vanskeligheder i forbindelse med vurderingen af anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Da denne påstand er baseret på formodninger og ikke understøttes af nøjagtige angivelser af, hvilke dokumenter og medarbejdere man ikke længere råder over, og af relevansen af disse dokumenter og medarbejdere for vurderingen af anmodningen om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, afvises denne påstand. |
| --- | --- |

(120)

Det skal i den forbindelse erindres, at Kommissionen ikke er forpligtet til at anmode den eksporterende producent om at supplere anmodningen om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Som nævnt i foregående betragtning kan Kommissionen basere sin vurdering på de oplysninger, som den eksporterende producent har indgivet. Under alle omstændigheder har de pågældende eksporterende producenter ikke anfægtet Kommissionens vurdering af deres anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, og de har ikke meddelt, hvilke dokumenter eller medarbejdere de ikke længere råder over. Påstanden er derfor så abstrakt, at Kommissionen ikke kan tage hensyn til disse vanskeligheder i forbindelse med vurderingen af anmodningerne om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling. Da denne påstand er baseret på formodninger og ikke understøttes af nøjagtige angivelser af, hvilke dokumenter og medarbejdere man ikke længere råder over, og af relevansen af disse dokumenter og medarbejdere for vurderingen af anmodningen om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, afvises denne påstand.

| (121) | Hvad angår grundforordningens artikel 18, stk. 1, acceptererede Kommissionen i det foreliggende tilfælde de oplysninger, som de pågældende eksporterende producenter havde indsendt; Kommissionen afviste således ikke de oplysninger og baserede sin vurdering herpå. Kommissionen anvendte således ikke artikel 18. Der var derfor ikke behov for at anvende proceduren i grundforordningens artikel 18, stk. 4. Proceduren i artikel 18, stk. 4, anvendes i tilfælde, hvor Kommissionen agter at afvise visse oplysninger fra en interesseret part og i stedet anvende de foreliggende faktiske oplysninger. |
| --- | --- |

(121)

Hvad angår grundforordningens artikel 18, stk. 1, acceptererede Kommissionen i det foreliggende tilfælde de oplysninger, som de pågældende eksporterende producenter havde indsendt; Kommissionen afviste således ikke de oplysninger og baserede sin vurdering herpå. Kommissionen anvendte således ikke artikel 18. Der var derfor ikke behov for at anvende proceduren i grundforordningens artikel 18, stk. 4. Proceduren i artikel 18, stk. 4, anvendes i tilfælde, hvor Kommissionen agter at afvise visse oplysninger fra en interesseret part og i stedet anvende de foreliggende faktiske oplysninger.

Åbenbare fejl i vurderingen af anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling

Åbenbare fejl i vurderingen af anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling

i)   Vurdering af anmodninger om markedsøkonomisk behandling

| (122) | For så vidt angår kriterium 1, anfægtede FESI Kommissionens vurdering af de pågældende kinesiske og vietnamesiske leverandørers anmodninger om markedsøkonomisk behandling. FESI anmodede Kommissionen om at fremlægge mere fyldestgørende oplysninger, der lå til grund for konklusionen om, at de tre kinesiske og vietnamesiske leverandørers erhvervsmæssige beslutninger ikke blev truffet i overensstemmelse med markedssignalerne og uden nogen omfattende statslig indgriben. FESI mindede i den forbindelse om, at statslig indgriben i henhold til kriterium 1 i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), skal omfatte mere end blot indflydelse. |
| --- | --- |

(122)

For så vidt angår kriterium 1, anfægtede FESI Kommissionens vurdering af de pågældende kinesiske og vietnamesiske leverandørers anmodninger om markedsøkonomisk behandling. FESI anmodede Kommissionen om at fremlægge mere fyldestgørende oplysninger, der lå til grund for konklusionen om, at de tre kinesiske og vietnamesiske leverandørers erhvervsmæssige beslutninger ikke blev truffet i overensstemmelse med markedssignalerne og uden nogen omfattende statslig indgriben. FESI mindede i den forbindelse om, at statslig indgriben i henhold til kriterium 1 i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), skal omfatte mere end blot indflydelse.

| (123) | For så vidt angår kriterium 2, bemærkede FESI, at man ikke forstod de grundlæggende begrundelser for at afvise anmodningerne om markedsøkonomisk behandling, idet Kommissionens vurdering var uklart formuleret. |
| --- | --- |

(123)

For så vidt angår kriterium 2, bemærkede FESI, at man ikke forstod de grundlæggende begrundelser for at afvise anmodningerne om markedsøkonomisk behandling, idet Kommissionens vurdering var uklart formuleret.

| (124) | For så vidt angår kriterium 3, henviste FESI til Domstolens dom i sag T-586/14, Xinyi OV mod Kommissionen, og hævdede, at skatteincitamenter eller præferenceskatteordninger ikke var udtryk for forvridning eller ikke-markedsøkonomisk adfærd. |
| --- | --- |

(124)

For så vidt angår kriterium 3, henviste FESI til Domstolens dom i sag T-586/14, Xinyi OV mod Kommissionen, og hævdede, at skatteincitamenter eller præferenceskatteordninger ikke var udtryk for forvridning eller ikke-markedsøkonomisk adfærd.

| (125) | På dette grundlag gjorde parterne gældende, at Kommissionen begik en åbenbar fejl ved at anvende grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og heller ikke gav tilstrækkelige begrundelser for at afvise de eksporterende producenters anmodninger om markedsøkonomisk behandling. |
| --- | --- |

(125)

På dette grundlag gjorde parterne gældende, at Kommissionen begik en åbenbar fejl ved at anvende grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og heller ikke gav tilstrækkelige begrundelser for at afvise de eksporterende producenters anmodninger om markedsøkonomisk behandling.

| (126) | For så vidt angår anmodningen om mere fyldestgørende oplysninger som led i de tre kinesiske og vietnamesiske leverandørers anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, som lå til grund for Kommissionens afvisning af kriterium 1, blev det bemærket, at disse oplysninger blev fremlagt for Kommissionen på fortrolig basis, da de omfattede forretningshemmeligheder. Disse oplysninger kunne derfor ikke fremlægges i deres nuværende form, og kun et ikke-fortroligt sammendrag heraf kan forelægges for de interesserede parter. |
| --- | --- |

(126)

For så vidt angår anmodningen om mere fyldestgørende oplysninger som led i de tre kinesiske og vietnamesiske leverandørers anmodninger om markedsøkonomisk behandling/individuel behandling, som lå til grund for Kommissionens afvisning af kriterium 1, blev det bemærket, at disse oplysninger blev fremlagt for Kommissionen på fortrolig basis, da de omfattede forretningshemmeligheder. Disse oplysninger kunne derfor ikke fremlægges i deres nuværende form, og kun et ikke-fortroligt sammendrag heraf kan forelægges for de interesserede parter.

| (127) | For så vidt angår kriterium 3, bekræftede Kommissionen, at eventuelle skatteincitamenter eller præferenceskatteordninger ikke blev betragtet som en grund til at afvise anmodningen om markedsøkonomisk behandling. |
| --- | --- |

(127)

For så vidt angår kriterium 3, bekræftede Kommissionen, at eventuelle skatteincitamenter eller præferenceskatteordninger ikke blev betragtet som en grund til at afvise anmodningen om markedsøkonomisk behandling.

| (128) | Endelig fremgår det klart vedrørende kriterium 2 af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), at virksomhederne skal have et sæt grundlæggende regnskaber, som revideres i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder. Ingen af de pågældende kinesiske eller vietnamesiske leverandører opfyldte disse krav. Som anført i betragtning 35 var de konstaterede mangler manglen på reviderede regnskaber eller revisionserklæringer, alvorlige problemer fremhævet af revisorer i deres erklæringer (f.eks. manglende overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder) og modsigelser mellem visse forklaringer vedrørende lån i anmodningen om markedsøkonomisk behandling og årsregnskaberne. |
| --- | --- |

(128)

Endelig fremgår det klart vedrørende kriterium 2 af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), at virksomhederne skal have et sæt grundlæggende regnskaber, som revideres i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder. Ingen af de pågældende kinesiske eller vietnamesiske leverandører opfyldte disse krav. Som anført i betragtning 35 var de konstaterede mangler manglen på reviderede regnskaber eller revisionserklæringer, alvorlige problemer fremhævet af revisorer i deres erklæringer (f.eks. manglende overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder) og modsigelser mellem visse forklaringer vedrørende lån i anmodningen om markedsøkonomisk behandling og årsregnskaberne.

| (129) | Alle påstande fra FESI blev derfor afvist, og konklusionerne i betragtning 32-39 blev bekræftet. |
| --- | --- |

(129)

Alle påstande fra FESI blev derfor afvist, og konklusionerne i betragtning 32-39 blev bekræftet.

ii)   Vurdering af anmodninger om individuel behandling

| (130) | FESI hævdede først med henvisning til kriterium 2 for individuel behandling, at Kommissionen ikke påviste, at eksportsalget ikke fastsattes frit, og at det var op til Kommissionen at afgøre, om og hvordan eksportpriser blev påvirket på grund af statslig indgriben. |
| --- | --- |

(130)

FESI hævdede først med henvisning til kriterium 2 for individuel behandling, at Kommissionen ikke påviste, at eksportsalget ikke fastsattes frit, og at det var op til Kommissionen at afgøre, om og hvordan eksportpriser blev påvirket på grund af statslig indgriben.

| (131) | Endvidere hævdede FESI, at konklusionen om, at eksportsalget ikke blev fastsat frit, er i strid med konklusionerne i den oprindelige undersøgelse vedrørende originaludstyrsfabrikanter (»OEM-salg«), hvor det blev fastslået, at importører som Puma og Timberland havde deres egen FoU og råvareleverance, når de købte hos deres leverandører (41). På dette grundlag hævdede FESI, at Puma og Timberland havde betydelig kontrol med produktionsprocessen og specifikationerne, og at der derfor ikke var nogen mulighed for statslig indgriben. |
| --- | --- |

(131)

Endvidere hævdede FESI, at konklusionen om, at eksportsalget ikke blev fastsat frit, er i strid med konklusionerne i den oprindelige undersøgelse vedrørende originaludstyrsfabrikanter (»OEM-salg«), hvor det blev fastslået, at importører som Puma og Timberland havde deres egen FoU og råvareleverance, når de købte hos deres leverandører (41). På dette grundlag hævdede FESI, at Puma og Timberland havde betydelig kontrol med produktionsprocessen og specifikationerne, og at der derfor ikke var nogen mulighed for statslig indgriben.

41

| (132) | Som allerede nævnt i betragtning 41 ovenfor påhviler bevisbyrden den producent, som ønsker at anmode om individuel behandling. Som også forklaret i betragtning 46 kunne de eksporterende producenter ikke påvise, at virksomhedernes beslutninger blev truffet uden statslig indgriben. Det skal også bemærkes, at kriterium 2 i forbindelse med individuel behandling ikke kun vedrører eksportpriser, men eksportsalg generelt, herunder at eksportpriser og -mængder og andre salgsbetingelser og -vilkår fastsættes frit uden statslig indgriben. |
| --- | --- |

(132)

Som allerede nævnt i betragtning 41 ovenfor påhviler bevisbyrden den producent, som ønsker at anmode om individuel behandling. Som også forklaret i betragtning 46 kunne de eksporterende producenter ikke påvise, at virksomhedernes beslutninger blev truffet uden statslig indgriben. Det skal også bemærkes, at kriterium 2 i forbindelse med individuel behandling ikke kun vedrører eksportpriser, men eksportsalg generelt, herunder at eksportpriser og -mængder og andre salgsbetingelser og -vilkår fastsættes frit uden statslig indgriben.

| (133) | Til støtte for argumentet om, at eksportpriser blev fastsat frit, henviste FESI til betragtning 269 i forordning (EF) nr. 553/2006 (»forordningen om midlertidig told«). Denne betragtning omhandler imidlertid videresalgspriser for importørerne i Unionen og kan derfor ikke anses for at være et passende grundlag for at fastslå pålideligheden af de eksporterende producenters eksportpriser. Ligeledes vedrører henvisningen til betragtning 132 i forordningen om midlertidig told og betragtning 135 i forordning (EF) nr. 1472/2006 (den anfægtede forordning) justeringer af den normale værdi i forhold til eksportprisen og giver ikke mulighed for at drage konklusioner om, hvorvidt de vietnamesiske virksomheders eksportsalg blev fastsat frit. |
| --- | --- |

(133)

Til støtte for argumentet om, at eksportpriser blev fastsat frit, henviste FESI til betragtning 269 i forordning (EF) nr. 553/2006 (»forordningen om midlertidig told«). Denne betragtning omhandler imidlertid videresalgspriser for importørerne i Unionen og kan derfor ikke anses for at være et passende grundlag for at fastslå pålideligheden af de eksporterende producenters eksportpriser. Ligeledes vedrører henvisningen til betragtning 132 i forordningen om midlertidig told og betragtning 135 i forordning (EF) nr. 1472/2006 (den anfægtede forordning) justeringer af den normale værdi i forhold til eksportprisen og giver ikke mulighed for at drage konklusioner om, hvorvidt de vietnamesiske virksomheders eksportsalg blev fastsat frit.

| (134) | Desuden påstod FESI, at Kommissionen heller ikke har forklaret, hvorledes den nåede frem til den konklusion, at der ville være risiko for omgåelse af antidumpingforanstaltningen, hvis de pågældende eksporterende producenter blev indrømmet en individuel toldsats, hvilket imidlertid ville være det underliggende mål med kriterierne for individuel behandling. |
| --- | --- |

(134)

Desuden påstod FESI, at Kommissionen heller ikke har forklaret, hvorledes den nåede frem til den konklusion, at der ville være risiko for omgåelse af antidumpingforanstaltningen, hvis de pågældende eksporterende producenter blev indrømmet en individuel toldsats, hvilket imidlertid ville være det underliggende mål med kriterierne for individuel behandling.

| (135) | For så vidt angår risikoen for omgåelse, er dette kun et kriterium ud af de fem, der er opført i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring. I henhold til nævnte artikel bør den eksporterende producent påvise, at alle 5 kriterier er opfyldt. Derfor er manglende opfyldelse af et eller flere kriterier tilstrækkeligt til at afvise individuel behandling uden at undersøge, om de øvrige kriterier er opfyldt. |
| --- | --- |

(135)

For så vidt angår risikoen for omgåelse, er dette kun et kriterium ud af de fem, der er opført i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen før dens ændring. I henhold til nævnte artikel bør den eksporterende producent påvise, at alle 5 kriterier er opfyldt. Derfor er manglende opfyldelse af et eller flere kriterier tilstrækkeligt til at afvise individuel behandling uden at undersøge, om de øvrige kriterier er opfyldt.

E.   KONKLUSIONER

KONKLUSIONER

| (136) | I betragtning af de fremsatte bemærkninger og analysen deraf blev det for General Footwear Ltd. konkluderet, at restantidumpingtolden for Kina, nemlig 16,5 %, og for Diamond Vietnam Co Ltd og Ty Hung Footgearmex/Footwear Co Ltd (»Ty Hung Co Ltd«), og restantidumpingtolden for Vietnam, nemlig 10 %, bør genindføres i anvendelsesperioden for den anfægtede forordning. |
| --- | --- |

(136)

I betragtning af de fremsatte bemærkninger og analysen deraf blev det for General Footwear Ltd. konkluderet, at restantidumpingtolden for Kina, nemlig 16,5 %, og for Diamond Vietnam Co Ltd og Ty Hung Footgearmex/Footwear Co Ltd (»Ty Hung Co Ltd«), og restantidumpingtolden for Vietnam, nemlig 10 %, bør genindføres i anvendelsesperioden for den anfægtede forordning.

| (137) | Denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) 2016/1036 — |
| --- | --- |

(137)

Denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) 2016/1036 —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

1.   Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af fodtøj med overdel af læder eller kunstlæder, undtagen sportsfodtøj, fodtøj, hvortil der kræves en særlig teknologi, hjemmefodtøj og andre typer af indendørs fodtøj og fodtøj med beskyttelseståkappe, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam, produceret af de eksporterende producenter, som er opført i denne forordnings artikel 1, stk. 3, og henhørende under KN-kode: 6403 20 00, ex 6403 30 00 (42), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 og ex 6405 10 00 (43), som fandt sted i anvendelsesperioden for forordning (EF) nr. 1472/2006 og gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009. Taric-koderne er anført i bilaget til nærværende forordning.

2.   I denne forordning forstås ved:

---   »sportsfodtøj«: fodtøj i henhold til definitionen i underpositionsbestemmelse 1 til kapitel 64 i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 1719/2005 (44)

---   »fodtøj, hvortil der kræves en særlig teknologi«: fodtøj, for hvilket cif-prisen pr. par er lig med eller højere end 7,5 EUR, til sportsbrug, med en støbt (dog ikke sprøjtestøbt) sål i et eller flere lag, fremstillet af syntetiske materialer, der er specielt beregnede til at afbøde stød fra vertikale eller laterale bevægelser, og med tekniske karakteristika som f.eks. hermetiske puder indeholdende luft eller væske, mekaniske stødabsorberende eller -neutraliserende dele eller materialer som polymerer med lav massefylde og henhørende under KN-kode ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96 og ex 6403 99 98

---   »fodtøj med beskyttelseståkappe«: fodtøj med en indbygget beskyttelseståkappe og en modstandsdygtighed over for stød på mindst 100 joule (45) og henhørende under KN-kode: ex 6403 30 00 (46), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 og ex 6405 10 00

---   »hjemmefodtøj og andre typer af indendørs fodtøj«: fodtøj henhørende under KN-kode ex 6405 10 00.

3.   Den endelige antidumpingtold fastsættes til 16,5 % af nettoprisen, frit EU's grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af de eksporterende producenter, som er opført i bilag II til denne forordning.

| Land | Virksomhed | Antidumpingtold | Taric-tillægskode |
| --- | --- | --- | --- |
| Kina | General Footwear Ltd | 16,5 % | A999 |
| Vietnam | Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd | 10 % | |
| Diamond Vietnam Co. Ltd | |

Land

Virksomhed

Antidumpingtold

Taric-tillægskode

Kina

General Footwear Ltd

16,5 %

A999

Vietnam

Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd

10 %

Diamond Vietnam Co. Ltd

Artikel 2

De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EF) nr. 553/2006, opkræves endeligt. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed, som ligger ud over den endelige antidumpingtold, bør frigives.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2016.

På Kommissionens vegne

Jean-Claude JUNCKER

Formand

---

(1)  
  EUT L 176 af 30.6.2016, s. 21.

1

(2)  Kommissionen forordning (EF) nr. 553/2006 af 23. marts 2006 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse former for fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam (EUT L 98 af 6.4.2006, s. 3).

2

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 1472/2006 af 5. oktober 2006 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam (EUT L 275 af 6.10.2006, s. 1).

3

(4)  Rådets forordning (EF) nr. 388/2008 af 29. april 2008 om udvidelse af de endelige antidumpingforanstaltninger, som indførtes ved forordning (EF) nr. 1472/2006, på importen af visse typer fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina til også at omfatte import af samme vare afsendt fra Macao SAR, uanset om den er angivet med oprindelse i Macao SAR eller ej (EUT L 117 af 1.5.2008, s. 1).

4

(5)  
  EUT C 251 af 3.10.2008, s. 21.

5

(6)  Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 af 22. december 2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Vietnam og i Folkerepublikken Kina som udvidet til også at omfatte import af visse typer fodtøj med overdel af læder afsendt fra Macao SAR, uanset om den er angivet med oprindelse i Macao SAR eller ej, som følge af en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (EUT L 352 af 30.12.2009, s. 1).

6

(7)  
  EUT C 295 af 11.10.2013, s. 6.

7

(8)  Rådets gennemførelsesforordning 2014/149/EU af 18. marts 2014 om forkastelse af forslaget til Rådets gennemførelsesforordning om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og produceret af Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd og Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (EUT L 82 af 20.3.2014, s. 27).

8

(9)  Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1).

9

(10)  EF-toldkodeksen afløstes pr. 1. maj 2016 af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen (»EU-toldkodeksen«) (EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1). De væsentlige bestemmelser, der finder anvendelse i denne sag, er uændrede.

10

(11)  Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1).

11

(12)  Forenede sager 97, 193, 99 og 215/86, Asteris AE m.fl. og Den Hellenske Republik mod Kommissionen, Sml. 1988, s. 2181, præmis 27 og 28.

12

(13)  Sag C-415/96, Spanien mod Kommissionen, Sml. 1998 I, s. 6993, præmis 31, sag C-458/98 P, Industrie des Poudres Sphériques mod Rådet, Sml. 2000 I, s. 8147, præmis 80-85, sag T-301/01, Alitalia mod Kommissionen, Sml. 2008 II, s. 1753, præmis 99 og 142, forenede sager T-267/08 og T-279/08, Région Nord-Pas de Calais mod Kommissionen, Sml. 2011 II, s. 1999, præmis 83.

13

(14)  Sag C-415/96 (se fodnote 13); Sag C-458/98 P (se fodnote 13).

14

(15)  Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51).

15

(16)  Forordning (EF) nr. 1225/2009 blev efterfølgende ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 765/2012 af 13. juni 2012 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 237 af 3.9.2012, s. 1-2). I henhold til artikel 2 finder de ændringer, som indføres ved nævnte ændringsforordning, kun anvendelse på undersøgelser, der indledes efter nævnte forordnings ikrafttrædelse. Den nuværende undersøgelse indledtes imidlertid den 7. juli 2005 (EUT C 166 af 7.7.2005, s. 14).

16

(17)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1395 af 18. august 2016 om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina, produceret af Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd, Buildyet Shoes Mfg, DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd, Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd, Wei Hao Shoe Co. Ltd, Wei Hua Shoe Co. Ltd og Win Profile Industries Ltd, og om gennemførelse af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14 (EUT L 225 af 19.8.2016, s. 52).

17

(18)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1647 af 13. september 2016 om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Vietnam, produceret af Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd og dennes forretningsmæssigt forbundne virksomhed Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd, Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd, Tripos Enterprise Inc. og Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, og om gennemførelse af Domstolens dom i de forenede sager C-659/13 og C-34/14 (EUT L 245 af 14.9.2016, s. 16).

18

(19)  Sag C-458/98 P, Industrie des Poudres Sphériques mod Rådet, Sml. 2000 I, s. 8147.

19

(20)  FESI's bemærkninger blev også indgivet på vegne af Puma SE og Timberland Europe BV.

20

(21)  Wolverine Europe BV, Wolverine Europe Limited og Damco Netherlands BV fremlagde ikke selv særlige bemærkninger om dokumentet med fremlæggelsen af oplysninger og henviste blot til FESI's bemærkninger af 11. august.

21

(22)  Sag 270/84, Licata mod ØSU, Sml. 1986, s. 2305, præmis 31; sag C-60/98, Butterfly Music mod CEMED, Sml. 1999 I, s. 3939, præmis 24, sag 68/69, Bundesknappschaft mod Brock, Sml. 1970, s. 171, præmis 6, sag 1/73, Westzucker GmbH mod Einfuhr und Vorratsstelle für Zucker, Sml. 1973, s. 723, præmis 5, sag 143/73 Sopad mod Forma m.fl., Sml. 1973, s. 1433, præmis 8; sag 96/77, Bauche, Sml. 1978, s. 383, præmis 48, sag 125/77, KoninklijkeScholten-Honig NV mod Floofdproduktschaap voor Akkerbouwprodukten, Sml. 1978, s. 1991, præmis 37, sag 40/79, Ρ mod Kommissionen, Sml. 1981, s. 361, præmis 12, sag T-404/05, Grækenland mod Kommissionen, Sml. 2008 II, s. 272, præmis 77, sag C-334/07 Ρ, Kommissionen mod Freistaat Sachsen, Sml. 2008 I, s. 9465, præmis 53.

22

(23)  Sag T-176/01, Ferrière Nord mod Kommissionen, Sml. 2004 II, s. 3931, præmis 139, sag C-334/07 Ρ (se fodnote 22).

23

(24)  
  EUT C 166 af 7.7.2005, s. 14.

24

(25)  Sag C-169/95, Spanien mod Kommissionen, Sml. 1997 I, s. 135, præmis 51-54, forenede sager T-116/01 og T-118/01, P&O European Ferries (Vizcaya) SA mod Kommissionen, Sml. 2003 II, s. 2957, præmis 205.

25

(26)  Sag C-34/92, GruSa Fleisch mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas, Sml. 1993-I, s. 4147, præmis 22. Samme eller lignende ordlyd kan eksempelvis findes i forenede sager 212-217/80, Meridionale Industria Salumi α.δ., Sml. 1981, s. 2735, præmis 9 og 10, sag 21/81, Bout, Sml. 1982, s. 381, præmis 13, sag T-42/96, Eyckeler & Malt mod Kommissionen, Sml. 1998 II, s. 401, præmis 53 og 55-56, sag T-180/01, Euroagri mod Kommissionen, Sml. 2004 II, s. 369, præmis 36-37.

26

(27)  Sag C-337/88, Società agricola fattoria alimentare (SAFA), Sml. 1990 I, s. 1, præmis 13.

27

(28)  Sag 245/81, Edeka mod Tyskland, Sml. 1982, s. 2746, præmis 27.

28

(29)  Sag T-299/05, Shanghai Excell M&E Enterprise og Shanghai Adeptech Precision mod Rådet, Sml. 2009 II, s. 565, præmis 116-146.

29

(30)  Sag C-141/08 P, Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd. mod Rådet, Sml. 2009 I, s. 9147, præmis 94 ff.

30

(31)  Se fodnote 11.

31

(32)  
  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.

32

(33)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1168/2012 af 12. december 2012 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 344 af 14.12.2012, s. 1).

33

(34)  Rådets forordning (EF) nr. 1515/2001 af 23. juli 2001 om de foranstaltninger, der kan træffes af EF på grundlag af en rapport vedtaget af WTO's Tvistbilæggelsesorgan vedrørende antidumping- og antisubsidieforanstaltninger (EFT L 201 af 26.7.2001, s. 10), betragtning 6.

34

(35)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 37/2014 af 15. januar 2014 om ændring af visse forordninger vedrørende den fælles handelspolitik for så vidt angår procedurerne for vedtagelse af visse foranstaltninger (EUT L 18 af 21.1.2014, s. 1).

35

(36)  Se f.eks. sag T-221/05, Huvis mod Rådet, Sml. 2008 II, s. 124, og sag T-249/06, Interpipe Nikopolsky mod Rådet, Sml. 2009 II, s. 303. For fuldstændighedens skyld kan følgende forklaring være nyttig: I sag T-107/08, ENRC mod Rådet, fastslog Retten, at der ikke forekom dumping, eller at den fastsatte dumpingmargen i hvert fald skulle have været lavere end den, der var beregnet i den anfægtede forordning, og annullerede følgelig den anfægtede rådsforordning i sin helhed (sag T-107/08, ENRC mod Rådet, Sml. 2011 II, s. 8051, præmis 67-70). Da Kommissionen anvendte den af Retten foreskrevne metode, viste det sig, at der hverken var tale om dumping eller skade. Kommissionen afholdt sig derfor fra en formel genoptagelse af undersøgelsen. I Domstolens dom i sag C-351/04, Ikea (sag C-351/04, Ikea, Sml. 2007 I, s. 7723), havde Domstolen erklæret Rådets forordning delvist ugyldig, nemlig beregningen af tolden, der var foretaget ved hjælp af metoden med såkaldt »nulstilling«. Institutionerne havde allerede tidligere i henhold til en afgørelse truffet af WTO's appelorgan genberegnet tolden uden brug af nulstilling og havde konstateret, at der ikke havde fundet dumping sted, hvorfor de afsluttede undersøgelsen uden at indføre foranstaltninger (dvs. at den nye toldsats fastsattes til nul) (Rådets forordning (EF) nr. 160/2002 af 28. januar 2002 om ændring af forordning (EF) nr. 2398/97 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af sengelinned af bomuld med oprindelse i Egypten, Indien og Pakistan og om afslutning af proceduren for import med oprindelse i Pakistan (EFT L 26 af 30.1.2002, s. 1.). I sag T-498/04, Zheijiang Xinan Chemical Group mod Rådet (sag T-498/04, Zheijiang Xinan Chemical Group mod Rådet, Sml. 2009 I, s. 1969), appellerede Rådet dommen. Derfor trådte annullationen først i kraft på datoen for Domstolens dom i appelsagen (sag C-337/09 P, Rådet mod Zheijiang Xinan Chemical Group, Sml. 2012 I, s. 471), som var den 19. juli 2012. I denne dom konstaterede Retten, hvilket blev bekræftet af Domstolen, at Kommissionen og Rådet var forpligtet til at indrømme markedsøkonomisk behandling til ansøgeren, som var den eneste kinesiske virksomhed, der havde eksporteret den pågældende vare i undersøgelsesperioden. I dette tilfælde havde Kommissionen og Rådet, i modsætning til i den foreliggende sag, faktisk foretaget en analyse af anmodningen om markedsøkonomisk behandling og havde afvist denne anmodning som ubegrundet. Unionens retsinstanser fastslog, i modsætning til det synspunkt, som Kommissionen og Rådet gav udtryk for, at anmodningen var velbegrundet, og derfor skulle den normale værdi beregnes på grundlag af oplysningerne fra Zheijiang Xinan Chemical Group. Kommissionen ville normalt have genoptaget proceduren med henblik på at foreslå Rådet at indføre en fremtidig told. Men i den foreliggende sag havde Kommissionen (Kommissionens afgørelse 2009/383/EF af 14. maj 2009 om suspension af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 1683/2004 på importen af glyphosat med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 120 af 15.5.2009, s. 20)) og Rådet (Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 126/2010 af 11. februar 2010 om forlængelse af suspensionen af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved forordning (EF) nr. 1683/2004 på importen af glyphosat med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 40 af 13.2.2010, s. 1)) i 2009 og 2010 besluttet at suspendere antidumpingtolden indtil udløbet af dens anvendelsesperiode den 30. september 2010, eftersom skaden sandsynligvis ikke ville gentage sig på grund af EU-erhvervsgrenens høje fortjeneste. Der var derfor ingen grund til at genoptage proceduren med henblik på indførelse af en fremtidig told. Der var heller ikke mulighed for at genoptage proceduren med henblik på genindførelse af den tidligere told for perioden inden dommen, eftersom der i modsætning til i den foreliggende sag ikke blev anvendt stikprøver. Faktisk var Zheijiang Xinan Chemical Group den eneste eksporterende producent, som havde salg til EU-markedet i undersøgelsesperioden. Eftersom Kommissionen og Rådet ville have været forpligtet til at indrømme Zheijiang Xinan Chemical Group markedsøkonomisk behandling, annullerede Unionens retsinstanser konklusionerne om dumping. Sag T-348/05, JSC Kirovo-Chepetsky mod Rådet (sag T-348/05, JSC Kirovo-Chepetsky mod Rådet, Sml. 2008 II, s. 159), er en meget speciel sag. Kommissionen havde indledt en delvis interimsundersøgelse efter anmodning fra EU-erhvervsgrenen og havde i den forbindelse udvidet varedækningen til at omfatte de pågældende varer og en anden vare. Retten fastslog, at denne fremgangsmåde ikke kunne anvendes, uden at der blev indledt en særskilt undersøgelse af den tilføjede vare. I henhold til EU-rettens almindelige princip om »res judicata« kunne institutionerne ikke genoptage den delvise interimsundersøgelse efter annullationen.

36

(37)  Se f.eks. Rådets forordning (EF) nr. 412/2009 af 18. maj 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 428/2005 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Saudi-Arabien, om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2852/2000 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Republikken Korea og om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af sådanne varer med oprindelse i Taiwan (EUT L 125 af 21.5.2009, s. 1) (overensstemmelse med Huvis); Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2012 af 21. juni 2012 om ændring af forordning (EF) nr. 954/2006 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør af jern eller stål med oprindelse i Kroatien, Rumænien, Rusland og Ukraine (EUT L 165 af 26.6.2012, s. 1) (overensstemmelse med Interpipe Nikopolsky).

37

(38)  Se f.eks. sag C-338/10, Grünwald Logistik Service, Sml. 2012 I, s. 158, og genindførelsen af told ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 158/2013 af 18. februar 2013 om genindførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer tilberedte eller konserverede citrusfrugter (mandariner osv.) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 49 af 22.2.2013, s. 29). Se også følgende eksempler: I sag T-158/10, Dow mod Rådet, fastslog Retten, at der ikke var sandsynlighed for fortsat dumping (sag T-158/10, Dow mod Rådet, Sml. 2012 II, s. 218, præmis 47 og 59). I sag T-107/04, Aluminium Silicon Mill Products mod Rådet, fastslog Retten, at der ikke var nogen årsagssammenhæng mellem dumping og skade (sag T-107/04, Aluminium Silicon Mill Products mod Rådet, Sml. 2007 II, s. 669, præmis 116). I henhold til EU-rettens almindelige princip om res judicata er Kommissionen og Rådet bundet af EU-retsinstansernes afgørelse, når de på grundlag af de foreliggende faktiske omstændigheder kan nå frem til en endelig konklusion om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser. Kommissionen og Rådet kan derfor ikke afvige fra EU-retsinstansernes afgørelse. I en sådan situation afsluttes undersøgelsen som følge af dommen fra Unionens retsinstanser, hvori der nås frem til en endelig konklusion om, at EU-erhvervsgrenens klage er retligt ubegrundet. Efter disse to domme var det derfor ikke muligt for Kommissionen og Rådet at genoptage undersøgelsen, hvilket er grunden til, at der ikke er taget yderligere skridt på baggrund af dommene.

38

(39)  Sag C-138/09, Todaro, Sml. 2010 I, s. 4561.

39

(40)  Sag T-167/94, Nölle mod Rådet og Kommissionen, Sml. 1995 II, s. 2589, præmis 62 og 63.

40

(41)  Forordning (EF) nr. 553/2006 (se fodnote 2).

41

(42)  I medfør af Kommissionens forordning (EF) nr. 1549/2006 af 17. oktober 2006 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EUT L 301 af 31.10.2006, s. 1) udskiftes denne KN-kode pr. 1. januar 2007 med KN-kode ex 6403 51 05, ex 6403 59 05, ex 6403 91 05 og ex 6403 99 05.

42

(43)  Som defineret i Kommissionens forordning (EF) nr. 1719/2005 af 27. oktober 2005 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EUT L 286 af 28.10.2005, s. 1). Hvilke varer, der er omfattet, bestemmes ved at kombinere varebeskrivelsen i artikel 1, stk. 1, med varebeskrivelsen for de tilsvarende KN-koder set under ét.

43

(44)  Forordning (EF) nr. 1719/2005 (se fodnote 45).

44

(45)  Modstandsdygtigheden over for stød måles efter den europæiske standard EN345 eller EN346.

45

(46)  I medfør af Kommissionens forordning (EF) nr. 1549/2006 (se fodnote 44) udskiftes denne KN-kode pr. 1. januar 2007 med KN-kode ex 6403 51 05, ex 6403 59 05, ex 6403 91 05 og ex 6403 99 05.

46

---

BILAG

Taric-koder for fodtøj med overdel af læder eller kunstlæder som omhandlet i artikel 1:

| a) | Fra 7. oktober 2006:

  6403300039, 6403300089, 6403511190, 6403511590, 6403511990, 6403519190, 6403519590, 6403519990, 6403591190, 6403593190, 6403593590, 6403593990, 6403599190, 6403599590, 6403599990, 6403911199, 6403911399, 6403911699, 6403911899, 6403919199, 6403919399, 6403919699, 6403919899, 6403991190, 6403993190, 6403993390, 6403993690, 6403993890, 6403999199, 6403999329, 6403999399, 6403999629, 6403999699, 6403999829, 6403999899 og 6405100080 |
| --- | --- |

a)

Fra 7. oktober 2006:

6403300039, 6403300089, 6403511190, 6403511590, 6403511990, 6403519190, 6403519590, 6403519990, 6403591190, 6403593190, 6403593590, 6403593990, 6403599190, 6403599590, 6403599990, 6403911199, 6403911399, 6403911699, 6403911899, 6403919199, 6403919399, 6403919699, 6403919899, 6403991190, 6403993190, 6403993390, 6403993690, 6403993890, 6403999199, 6403999329, 6403999399, 6403999629, 6403999699, 6403999829, 6403999899 og 6405100080

| b) | Fra 1. januar 2007:

  6403510519, 6403510599, 6403511190, 6403511590, 6403511990, 6403519190, 6403519590, 6403519990, 6403590519, 6403590599, 6403591190, 6403593190, 6403593590, 6403593990, 6403599190, 6403599590, 6403599990, 6403910519, 6403910599, 6403911199, 6403911399, 6403911699, 6403911899, 6403919199, 6403919399, 6403919699, 6403919899, 6403990519, 6403990599, 6403991190, 6403993190, 6403993390, 6403993690, 6403993890, 6403999199, 6403999329, 6403999399, 6403999629, 6403999699, 6403999829, 6403999899 og 6405100080 |
| --- | --- |

b)

Fra 1. januar 2007:

6403510519, 6403510599, 6403511190, 6403511590, 6403511990, 6403519190, 6403519590, 6403519990, 6403590519, 6403590599, 6403591190, 6403593190, 6403593590, 6403593990, 6403599190, 6403599590, 6403599990, 6403910519, 6403910599, 6403911199, 6403911399, 6403911699, 6403911899, 6403919199, 6403919399, 6403919699, 6403919899, 6403990519, 6403990599, 6403991190, 6403993190, 6403993390, 6403993690, 6403993890, 6403999199, 6403999329, 6403999399, 6403999629, 6403999699, 6403999829, 6403999899 og 6405100080

| c) | Fra 7. september 2007:

  6403510515, 6403510518, 6403510595, 6403510598, 6403511191, 6403511199, 6403511591, 6403511599, 6403511991, 6403511999, 6403519191, 6403519199, 6403519591, 6403519599, 6403519991, 6403519999, 6403590515, 6403590518, 6403590595, 6403590598, 6403591191, 6403591199, 6403593191, 6403593199, 6403593591, 6403593599, 6403593991, 6403593999, 6403599191, 6403599199, 6403599591, 6403599599, 6403599991, 6403599999, 6403910515, 6403910518, 6403910595, 6403910598, 6403911195, 6403911198, 6403911395, 6403911398, 6403911695, 6403911698, 6403911895, 6403911898, 6403919195, 6403919198, 6403919395, 6403919398, 6403919695, 6403919698, 6403919895, 6403919898, 6403990515, 6403990518, 6403990595, 6403990598, 6403991191, 6403991199, 6403993191, 6403993199, 6403993391, 6403993399, 6403993691, 6403993699, 6403993891, 6403993899, 6403999195, 6403999198, 6403999325, 6403999328, 6403999395, 6403999398, 6403999625, 6403999628, 6403999695, 6403999698, 6403999825, 6403999828, 6403999895, 6403999898, 6405100081 og 6405100089 |
| --- | --- |

c)

Fra 7. september 2007:

6403510515, 6403510518, 6403510595, 6403510598, 6403511191, 6403511199, 6403511591, 6403511599, 6403511991, 6403511999, 6403519191, 6403519199, 6403519591, 6403519599, 6403519991, 6403519999, 6403590515, 6403590518, 6403590595, 6403590598, 6403591191, 6403591199, 6403593191, 6403593199, 6403593591, 6403593599, 6403593991, 6403593999, 6403599191, 6403599199, 6403599591, 6403599599, 6403599991, 6403599999, 6403910515, 6403910518, 6403910595, 6403910598, 6403911195, 6403911198, 6403911395, 6403911398, 6403911695, 6403911698, 6403911895, 6403911898, 6403919195, 6403919198, 6403919395, 6403919398, 6403919695, 6403919698, 6403919895, 6403919898, 6403990515, 6403990518, 6403990595, 6403990598, 6403991191, 6403991199, 6403993191, 6403993199, 6403993391, 6403993399, 6403993691, 6403993699, 6403993891, 6403993899, 6403999195, 6403999198, 6403999325, 6403999328, 6403999395, 6403999398, 6403999625, 6403999628, 6403999695, 6403999698, 6403999825, 6403999828, 6403999895, 6403999898, 6405100081 og 6405100089

---

| 29.9.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 262/25 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 262/25

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/1732

af 28. september 2016

om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1),

under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning. |
| --- | --- |

(1)

Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.

| (2) | Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
| --- | --- |

(2)

Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2016.

På Kommissionens vegne

For formanden

Jerzy PLEWA

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  
  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.

1

(2)  
  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAG

Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kode | Tredjelandskode (1) | Fast importværdi |
| 0702 00 00 | MA | 144,4 |
| ZZ | 144,4 |
| 0707 00 05 | TR | 125,7 |
| ZZ | 125,7 |
| 0709 93 10 | AR | 162,6 |
| TR | 141,7 |
| ZZ | 152,2 |
| 0805 50 10 | AR | 94,2 |
| CL | 128,7 |
| TR | 83,4 |
| UY | 74,7 |
| ZA | 105,1 |
| ZZ | 97,2 |
| 0806 10 10 | TR | 131,4 |
| ZA | 80,3 |
| ZZ | 105,9 |
| 0808 10 80 | AR | 103,1 |
| BR | 97,9 |
| CL | 145,9 |
| NZ | 120,0 |
| US | 144,0 |
| ZA | 122,0 |
| ZZ | 122,2 |
| 0808 30 90 | CL | 126,9 |
| CN | 92,9 |
| TR | 132,1 |
| ZA | 155,4 |
| ZZ | 126,8 |
| 0809 30 10 , 0809 30 90 | TR | 128,6 |
| ZZ | 128,6 |

(EUR/100 kg)

KN-kode

Tredjelandskode (1)

Fast importværdi

0702 00 00

MA

144,4

ZZ

144,4

0707 00 05

TR

125,7

ZZ

125,7

0709 93 10

AR

162,6

TR

141,7

ZZ

152,2

0805 50 10

AR

94,2

CL

128,7

TR

83,4

UY

74,7

ZA

105,1

ZZ

97,2

0806 10 10

TR

131,4

ZA

80,3

ZZ

105,9

0808 10 80

AR

103,1

BR

97,9

CL

145,9

NZ

120,0

US

144,0

ZA

122,0

ZZ

122,2

0808 30 90

CL

126,9

CN

92,9

TR

132,1

ZA

155,4

ZZ

126,8

0809 30 10 , 0809 30 90

TR

128,6

ZZ

128,6

---

(1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1106/2012 af 27. november 2012 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 471/2009 om fællesskabsstatistikker over varehandelen med tredjelande for så vidt angår ajourføring af den statistiske lande- og områdefortegnelse (EUT L 328 af 28.11.2012, s. 7). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.

---

| 29.9.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 262/27 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 262/27

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/1733

af 28. september 2016

om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af tillægsimporttolden for melasse, som er gældende fra den 1. oktober 2016 i sektoren for sukker

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1), særlig artikel 183, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ifølge Kommissionens forordning (EF) nr. 951/2006 (2) betragtes cif-prisen ved import af melasse af den standardkvalitet, der er defineret i artikel 27 i nævnte forordning, som værende den »repræsentative pris«. |
| --- | --- |

(1)

Ifølge Kommissionens forordning (EF) nr. 951/2006 (2) betragtes cif-prisen ved import af melasse af den standardkvalitet, der er defineret i artikel 27 i nævnte forordning, som værende den »repræsentative pris«.

| (2) | Ved fastsættelsen af de repræsentative priser bør der tages hensyn til alle de oplysninger, der er omhandlet i artikel 29 i forordning (EF) nr. 951/2006, undtagen i de tilfælde, som er omhandlet i artikel 30 i nævnte forordning, og denne prisfastsættelse kan i givet fald foretages efter metoden i artikel 33 i nævnte forordning. |
| --- | --- |

(2)

Ved fastsættelsen af de repræsentative priser bør der tages hensyn til alle de oplysninger, der er omhandlet i artikel 29 i forordning (EF) nr. 951/2006, undtagen i de tilfælde, som er omhandlet i artikel 30 i nævnte forordning, og denne prisfastsættelse kan i givet fald foretages efter metoden i artikel 33 i nævnte forordning.

| (3) | Med henblik på den prisregulering, der ikke vedrører standardkvaliteten, bør priserne alt efter kvaliteten af den tilbudte melasse forhøjes eller nedsættes ved anvendelse af artikel 32 i forordning (EF) nr. 951/2006. |
| --- | --- |

(3)

Med henblik på den prisregulering, der ikke vedrører standardkvaliteten, bør priserne alt efter kvaliteten af den tilbudte melasse forhøjes eller nedsættes ved anvendelse af artikel 32 i forordning (EF) nr. 951/2006.

| (4) | Når der er forskel på udløsningsprisen for det pågældende produkt og den repræsentative pris, bør der fastsættes tillægsimporttold på betingelserne i artikel 39 i forordning (EF) nr. 951/2006. Hvis importtolden suspenderes i medfør af artikel 40 i nævnte forordning, bør der fastsættes særlige beløb for denne told. |
| --- | --- |

(4)

Når der er forskel på udløsningsprisen for det pågældende produkt og den repræsentative pris, bør der fastsættes tillægsimporttold på betingelserne i artikel 39 i forordning (EF) nr. 951/2006. Hvis importtolden suspenderes i medfør af artikel 40 i nævnte forordning, bør der fastsættes særlige beløb for denne told.

| (5) | De repræsentative priser og tillægsimporttolden bør fastsættes for melasse under KN-kode 1703 10 00 og 1703 90 00 i overensstemmelse med artikel 34 i forordning (EF) nr. 951/2006. |
| --- | --- |

(5)

De repræsentative priser og tillægsimporttolden bør fastsættes for melasse under KN-kode 1703 10 00 og 1703 90 00 i overensstemmelse med artikel 34 i forordning (EF) nr. 951/2006.

| (6) | Da det er nødvendigt at sikre, at denne foranstaltning finder anvendelse så hurtigt som muligt efter, at de ajourførte oplysninger er blevet stillet til rådighed, bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen — |
| --- | --- |

(6)

Da det er nødvendigt at sikre, at denne foranstaltning finder anvendelse så hurtigt som muligt efter, at de ajourførte oplysninger er blevet stillet til rådighed, bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De repræsentative priser og tillægsimporttolden for melasse under KN-kode 1703 10 00 og 1703 90 00 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2016.

På Kommissionens vegne

For formanden

Jerzy PLEWA

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  
  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.

1

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 951/2006 af 30. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 for så vidt angår handel med tredjelande inden for sukkersektoren (EUT L 178 af 1.7.2006, s. 24).

2

---

BILAG

De repræsentative priser og den tillægsimporttold for melasse, der er gældende fra den 1. oktober 2016 i sektoren for sukker

| (EUR) |
| --- |
| KN-kode | Repræsentativ pris pr. 100 kg netto af det pågældende produkt | Tillægstold pr. 100 kg netto af det pågældende produkt | Told, der skal opkræves ved import som følge af suspension, jf. artikel 40 i forordning (EF) nr. 951/2006, pr. 100 kg netto af det pågældende produkt (1) |
| 1703 10 00  (2) | 13,90 | — | 0 |
| 1703 90 00  (2) | 14,21 | — | 0 |

(EUR)

KN-kode

Repræsentativ pris pr. 100 kg netto af det pågældende produkt

Tillægstold pr. 100 kg netto af det pågældende produkt

Told, der skal opkræves ved import som følge af suspension, jf. artikel 40 i forordning (EF) nr. 951/2006, pr. 100 kg netto af det pågældende produkt (1)

1703 10 00  (2)

13,90

—

0

1703 90 00  (2)

14,21

—

0

---

(1)  Dette beløb erstatter i overensstemmelse med artikel 40 i forordning (EF) nr. 951/2006 toldsatsen i den fælles toldtarif fastsat for disse produkter.

(2)  Fastsættelse for standardkvaliteten som defineret i artikel 27 i forordning (EF) nr. 951/2006.

---

AFGØRELSER

| 29.9.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 262/30 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 262/30

---

DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE (EU) 2016/1734

af 21. september 2016

om ændring af afgørelse ECB/2013/54 om procedurer for godkendelse af producenter af fortroligt euromateriale og euromateriale (ECB/2016/25)

STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 128, stk. 1,

under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 12.1, 16 og 34.3, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til traktatens artikel 128, stk. 1, og artikel 16 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank har Den Europæiske Centralbank (ECB) eneret til at bemyndige udstedelse af eurosedler i Unionen. Denne ret omfatter beføjelse til at træffe foranstaltninger til beskyttelse af eurosedlers integritet som betalingsmiddel og herved have mulighed for at ændre rækkevidden af denne beføjelse fra tid til anden, således at de midler, som er til rådighed til at sikre eurosedlernes integritet, fortsat er hensigtsmæssige. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til traktatens artikel 128, stk. 1, og artikel 16 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank har Den Europæiske Centralbank (ECB) eneret til at bemyndige udstedelse af eurosedler i Unionen. Denne ret omfatter beføjelse til at træffe foranstaltninger til beskyttelse af eurosedlers integritet som betalingsmiddel og herved have mulighed for at ændre rækkevidden af denne beføjelse fra tid til anden, således at de midler, som er til rådighed til at sikre eurosedlernes integritet, fortsat er hensigtsmæssige.

| (2) | For at sikre eurosedlernes integritet er godkendte producenter derfor underlagt fortløbende forpligtelser i afgørelse ECB/2013/54 (1). Visse fortløbende forpligtelser bør ændres på baggrund af de praktiske erfaringer, der er gjort siden ikrafttrædelsen af afgørelse ECB/2013/54. |
| --- | --- |

(2)

For at sikre eurosedlernes integritet er godkendte producenter derfor underlagt fortløbende forpligtelser i afgørelse ECB/2013/54 (1). Visse fortløbende forpligtelser bør ændres på baggrund af de praktiske erfaringer, der er gjort siden ikrafttrædelsen af afgørelse ECB/2013/54.

| (3) | Foranstaltninger, der kan påvirke en godkendt producents godkendelsesstatus, herunder overførsel eller overdragelse af en eksisterende godkendelse, bør være tilladt, såfremt ECB på forhånd har givet skriftligt samtykke til en sådan foranstaltning. Forpligtelsen til at underrette ECB om ændringer i ejerstruktur bør være begrænset til tilfælde, hvor en sådan ændring i ejerstruktur direkte eller indirekte kan give en enhed, der er involveret i den påtænkte ændring i ejerstrukturen, mulighed for at få adgang til fortrolige oplysninger. |
| --- | --- |

(3)

Foranstaltninger, der kan påvirke en godkendt producents godkendelsesstatus, herunder overførsel eller overdragelse af en eksisterende godkendelse, bør være tilladt, såfremt ECB på forhånd har givet skriftligt samtykke til en sådan foranstaltning. Forpligtelsen til at underrette ECB om ændringer i ejerstruktur bør være begrænset til tilfælde, hvor en sådan ændring i ejerstruktur direkte eller indirekte kan give en enhed, der er involveret i den påtænkte ændring i ejerstrukturen, mulighed for at få adgang til fortrolige oplysninger.

| (4) | Desuden bør Direktionen bemyndiges til at gennemføre økonomiske sanktioner inden for områderne den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik samt at tage hensyn til sanktioner, som er pålagt i henhold til internationale aftaler. På samme måde kan der tages hensyn til andre relevante instrumenter, såsom FN's Sikkerhedsråds resolutioner. |
| --- | --- |

(4)

Desuden bør Direktionen bemyndiges til at gennemføre økonomiske sanktioner inden for områderne den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik samt at tage hensyn til sanktioner, som er pålagt i henhold til internationale aftaler. På samme måde kan der tages hensyn til andre relevante instrumenter, såsom FN's Sikkerhedsråds resolutioner.

| (5) | Afgørelse ECB/2013/54 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(5)

Afgørelse ECB/2013/54 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Ændring

Artikel 12 i afgørelse ECB/2013/54 affattes således:

»Artikel 12

Godkendte producenters fortløbende forpligtelser

1.   En godkendt producent skal behandle de materielle kvalitetskrav fortroligt.

2.   En godkendt producent skal vedrørende det relevante produktionssted udlevere en kopi af det i artikel 4, stk. 3, omhandlede relevante certifikat til ECB, hver gang dette certifikat fornyes eller ændres, senest tre måneder efter den relevante fornyelses- eller ændringsdato. En godkendt producent skal omgående give ECB skriftlig underretning, hvis et eller flere af de i artikel 4, stk. 3, omhandlede certifikater inddrages.

3.   En godkendt producent skal omgående give ECB skriftlig underretning, hvis producenten påtænker at foretage nogen af følgende handlinger:

| a) | ændre foranstaltningerne på det relevante produktionssted, efter at der er meddelt godkendelse, på en måde, der berører, eller kan berøre, overholdelsen af de relevante godkendelseskrav, herunder ændringer af de i artikel 5, stk. 2, litra a)-d), omhandlede oplysninger |
| --- | --- |

a)

ændre foranstaltningerne på det relevante produktionssted, efter at der er meddelt godkendelse, på en måde, der berører, eller kan berøre, overholdelsen af de relevante godkendelseskrav, herunder ændringer af de i artikel 5, stk. 2, litra a)-d), omhandlede oplysninger

| b) | overføre eller overdrage sin godkendelse til tredjemand, herunder datterselskaber og associerede virksomheder |
| --- | --- |

b)

overføre eller overdrage sin godkendelse til tredjemand, herunder datterselskaber og associerede virksomheder

| c) | ændre sin ejerstruktur, såfremt en sådan ændring i ejerstruktur direkte eller indirekte kan give en enhed, der er involveret i den påtænkte ændring i ejerstruktur, mulighed for at få adgang til fortrolige oplysninger såsom materielle kvalitetskrav, som den godkendte producent skal holde fortroligt i henhold til gældende ECB-retsakter eller i henhold til kontraktlige forpligtelser over for ECB, en eller flere nationale centralbanker eller en eller flere godkendte producenter |
| --- | --- |

c)

ændre sin ejerstruktur, såfremt en sådan ændring i ejerstruktur direkte eller indirekte kan give en enhed, der er involveret i den påtænkte ændring i ejerstruktur, mulighed for at få adgang til fortrolige oplysninger såsom materielle kvalitetskrav, som den godkendte producent skal holde fortroligt i henhold til gældende ECB-retsakter eller i henhold til kontraktlige forpligtelser over for ECB, en eller flere nationale centralbanker eller en eller flere godkendte producenter

| d) | indlede en afviklingsprocedure vedrørende sin virksomhed eller en tilsvarende procedure |
| --- | --- |

d)

indlede en afviklingsprocedure vedrørende sin virksomhed eller en tilsvarende procedure

| e) | foretage enhver form for sanering af sin virksomhed eller struktur, som kan påvirke den aktivitet, der er givet godkendelse til |
| --- | --- |

e)

foretage enhver form for sanering af sin virksomhed eller struktur, som kan påvirke den aktivitet, der er givet godkendelse til

| f) | anvende underentreprise eller inddrage tredjemand, ud over den godkendte producents ansatte, i en euromaterialevirksomhed eller fortrolig eurovirksomhed, som producenten har godkendelse til, uanset om underentreprisen eller inddragelsen af tredjemand i euromaterialevirksomhed eller fortrolig eurovirksomhed vil finde sted på det relevante produktionssted eller et andet sted |
| --- | --- |

f)

anvende underentreprise eller inddrage tredjemand, ud over den godkendte producents ansatte, i en euromaterialevirksomhed eller fortrolig eurovirksomhed, som producenten har godkendelse til, uanset om underentreprisen eller inddragelsen af tredjemand i euromaterialevirksomhed eller fortrolig eurovirksomhed vil finde sted på det relevante produktionssted eller et andet sted

| g) | udlicitere eller overføre en eller flere dele af den fortrolige eurovirksomhed eller euromaterialevirksomheden eller fortroligt euromateriale eller euromateriale til tredjemand, herunder producentens datterselskaber og associerede virksomheder. |
| --- | --- |

g)

udlicitere eller overføre en eller flere dele af den fortrolige eurovirksomhed eller euromaterialevirksomheden eller fortroligt euromateriale eller euromateriale til tredjemand, herunder producentens datterselskaber og associerede virksomheder.

4.   En godkendt producent må kun inddrage tredjemand, herunder sine datterselskaber og associerede virksomheder, i de i stk. 3, litra f) og g), omhandlede aktiviteter, på betingelse af at den pågældende tredjemand har opnået godkendelse eller foreløbig godkendelse i overensstemmelse med artikel 2. Den pågældende tredjemand skal i ansøgningen om indledning af proceduren med henblik på foreløbig godkendelse over for ECB skriftligt bekræfte, om den pågældende påtænker at udføre fortrolig eurovirksomhed eller euromaterialevirksomhed uden ændringer af nogen af de foranstaltninger på det relevante produktionssted, som ECB har indrømmet den godkendte producent, der foretager overførslen eller overdragelsen, godkendelse eller foreløbig godkendelse til. I så fald kan ECB begrænse sin vurdering af ansøgningen om indledning af proceduren til en vurdering af de oplysninger og den dokumentation, som producenten har fremlagt i den skriftlige bekræftelse, medmindre der under inspektioner af det relevante produktionssted er konstateret et alvorligt tilfælde af manglende overholdelse af de relevante materielle krav på det relevante produktionssted, og der endnu ikke er rettet op på den manglende overholdelse.

5.   ECB's skriftlige samtykke er påkrævet, før en godkendt producent kan udføre nogen af de i stk. 3 opregnede handlinger. Direktionen kan afvise at give ECB's skriftlige samtykke eller kan gøre ECB's skriftlige samtykke betinget af, at de(n) enhed(er), der har anmodet herom, overholder restriktioner af eller forpligtelser til handlinger, i følgende situationer:

| a) | såfremt Direktionen nærer begrundet tvivl med hensyn til, hvorvidt de(n) enhed(er), der har ansøgt om indledning af proceduren, opfylder alle relevante godkendelseskrav. |
| --- | --- |

a)

såfremt Direktionen nærer begrundet tvivl med hensyn til, hvorvidt de(n) enhed(er), der har ansøgt om indledning af proceduren, opfylder alle relevante godkendelseskrav.

| b) | såfremt en enhed, som er inddraget i den påtænkte aktivitet, er i) beliggende i et tredjeland, som ikke er en medlemsstat i Unionen eller en medlemsstat i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, eller ii) beliggende i en medlemsstat i Unionen eller i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, men hvis forretningsførelse, via ejerskab, delvist ejerskab eller andre former for direkte eller indirekte kontrol, kontrolleres af enheder med hjemsted uden for en medlemsstat i Unionen eller i Den Europæiske Frihandelssammenslutning. Når Direktionen træffer afgørelse om samtykke, tager den hensyn til, hvorvidt den handling, som der ønskes samtykke til, kan anses for at være i strid med sanktionsordninger, som måtte kunne påvirke den involverede enhed, f.eks.:






  i) | en afgørelse eller forordning udstedt af Rådet for Den Europæiske Union om økonomiske sanktioner inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik eller et udtrykt formål eller hensigten med en sådan afgørelse eller forordning |
| --- | --- | --- |

b)

såfremt en enhed, som er inddraget i den påtænkte aktivitet, er i) beliggende i et tredjeland, som ikke er en medlemsstat i Unionen eller en medlemsstat i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, eller ii) beliggende i en medlemsstat i Unionen eller i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, men hvis forretningsførelse, via ejerskab, delvist ejerskab eller andre former for direkte eller indirekte kontrol, kontrolleres af enheder med hjemsted uden for en medlemsstat i Unionen eller i Den Europæiske Frihandelssammenslutning. Når Direktionen træffer afgørelse om samtykke, tager den hensyn til, hvorvidt den handling, som der ønskes samtykke til, kan anses for at være i strid med sanktionsordninger, som måtte kunne påvirke den involverede enhed, f.eks.:

i)

en afgørelse eller forordning udstedt af Rådet for Den Europæiske Union om økonomiske sanktioner inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik eller et udtrykt formål eller hensigten med en sådan afgørelse eller forordning

| ii) | en forpligtelse, som medlemsstaterne er pålagt ifølge umiddelbart gældende EU-retsakter om gennemførelse af økonomiske sanktioner inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik |
| --- | --- |

ii)

en forpligtelse, som medlemsstaterne er pålagt ifølge umiddelbart gældende EU-retsakter om gennemførelse af økonomiske sanktioner inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik

| iii) | en international aftale, som er blevet godkendt af Unionens lovgivende organer eller af alle de medlemsstater, der har euroen som valuta. |
| --- | --- |

iii)

en international aftale, som er blevet godkendt af Unionens lovgivende organer eller af alle de medlemsstater, der har euroen som valuta.

Arten og rækkevidden af restriktioner af og forpligtelser til handling begrænses til det omfang, der er nødvendigt for at opnå det formål, som er anført i Direktionens afgørelse. De udformes på en sådan måde, at de griber så lidt som muligt ind i friheden til at udøve virksomhed. Styrelsesrådet underrettes omgående om enhver afgørelse fra Direktionen om afvisning af at give ECB's forudgående skriftlige samtykke eller om at gøre ECB's forudgående skriftlige samtykke betinget af, at de(n) enhed(er), der har anmodet herom, overholder restriktioner af eller forpligtelser til handlinger.

Direktionen har ret til at videredelegere beføjelsen til at tildele ECB's skriftlige samtykke til ECB's operationelle niveau i tilfælde, hvor alle de relevante godkendelseskrav er opfyldt, og ingen enheder, som er inddraget i den påtænkte aktivitet, er beliggende uden for Den Europæiske Union eller den Europæiske Frihandelssammenslutning.

6.   En godkendt producent skal omgående give ECB skriftlig underretning, hvis den pågældende foretager nogen af de i stk. 3 omhandlede handlinger, uanset om ECB på forhånd har givet skriftligt samtykke hertil, eller hvis en eller flere af følgende hændelser indtræffer:

| a) | indledning af en afviklingsprocedure vedrørende producentens virksomhed eller en tilsvarende procedure |
| --- | --- |

a)

indledning af en afviklingsprocedure vedrørende producentens virksomhed eller en tilsvarende procedure

| b) | indledning af en saneringsprocedure vedrørende producentens virksomhed på en måde, som kan påvirke den aktivitet, som godkendelsen er givet til |
| --- | --- |

b)

indledning af en saneringsprocedure vedrørende producentens virksomhed på en måde, som kan påvirke den aktivitet, som godkendelsen er givet til

| c) | udnævnelse af en likvidator, midlertidig bobestyrer, administrator eller en tilsvarende person vedrørende producentens virksomhed eller |
| --- | --- |

c)

udnævnelse af en likvidator, midlertidig bobestyrer, administrator eller en tilsvarende person vedrørende producentens virksomhed eller

| d) | hvis der er forløbet en sammenhængende periode på 34 måneder siden producentens sidste produktion. |
| --- | --- |

d)

hvis der er forløbet en sammenhængende periode på 34 måneder siden producentens sidste produktion.

7.   En godkendt producent med foreløbig godkendelse skal omgående underrette ECB, når producenten modtager en officiel produktionsordre fra en anden godkendt producent, en national centralbank eller ECB, således at de relevante inspektioner hurtigst muligt kan finde sted. Underretningen skal oplyse om den officielle produktionsordre og om, hvornår produktionen påtænkes at begynde og slutte.

8.   En godkendt producent med en foreløbig godkendelse skal udlevere de oplysninger om miljø-, sundheds- og sikkerhedsaspekter, som kræves i de relevante materielle krav, til ECB.

9.   Hvis en godkendt producent er et trykkeri, skal det sørge for, at der foretages en analyse af de kemiske stoffer i færdige eurosedler, og rapportere til ECB i overensstemmelse med de relevante miljø-, sundheds- og sikkerhedskrav.«

Artikel 2

Endelige bestemmelser

Denne afgørelse får virkning på den dato, hvor den meddeles til adressaterne.

Den finder anvendelse fra 1. november 2016.

Artikel 3

Adressater

Denne afgørelse er rettet til producenter af fortroligt euromateriale og euromateriale og de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, når de sidstnævnte udfører lagerkontrol, destruktionskontrol og transportkontrol.

Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 21. september 2016.

Mario DRAGHI

Formand for ECB

---

(1)  Afgørelse ECB/2013/54 af 20. december 2013 om procedurer for godkendelse af producenter af fortroligt euromateriale og euromateriale og om ændring af afgørelse ECB/2008/3 (EUT L 57 af 27.2.2014, s. 29).

1

---

Berigtigelser

| 29.9.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 262/34 |
| --- | --- | --- | --- |

29.9.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 262/34

---

Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF

(
  Den Europæiske Unions Tidende L 211 af 14. august 2009
  )

Side 107, artikel 10, stk. 6, andet punktum:

I stedet for:

»Kommissionen træffer afgørelse efter proceduren i artikel 3 i forordning (EF) nr. 715/2009.«

læses:

»Kommissionen handler i overensstemmelse med proceduren i artikel 3 i forordning (EF) nr. 715/2009.«

---