# Europos Sąjungos L 351/2016

| | ISSN 1977-0723 |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | L 351 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Teisės aktai | 59 metai2016m. gruodžio 22d. |

ISSN 1977-0723

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

L 351

Leidimas lietuvių kalba

Teisės aktai

59 metai2016m. gruodžio 22d.

---

| Turinys | | II   Ne teisėkūros procedūra priimami aktai | Puslapis |
| --- | --- | --- | --- |
| | | SPRENDIMAI |
| | * | 2015 m. spalio 21 d. Komisijos sprendimas (ES) 2016/2326 dėl valstybės pagalbos SA.38375 (2014/C, ex 2014/NN), kurią Liuksemburgas suteikė bendrovei Fiat
  (pranešta dokumentu Nr. C(2015) 7152)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | 2016 m. liepos 5 d. Komisijos sprendimas (ES) 2016/2327 dėl valstybės paramos SA. 19864 – 2014/C (ex 2009/NN54), kurią suteikė Belgija IRIS valstybinių ligoninių finansavimas Briuselio sostinės regione
  (pranešta dokumentu Nr. C(2016) 4051)

   (
  1
  ) | 68 |

Turinys

II   Ne teisėkūros procedūra priimami aktai

Puslapis

SPRENDIMAI

*

2015 m. spalio 21 d. Komisijos sprendimas (ES) 2016/2326 dėl valstybės pagalbos SA.38375 (2014/C, ex 2014/NN), kurią Liuksemburgas suteikė bendrovei Fiat
  (pranešta dokumentu Nr. C(2015) 7152)

   (
  1
  )

(pranešta dokumentu Nr. C(2015) 7152)

1

1

*

2016 m. liepos 5 d. Komisijos sprendimas (ES) 2016/2327 dėl valstybės paramos SA. 19864 – 2014/C (ex 2009/NN54), kurią suteikė Belgija IRIS valstybinių ligoninių finansavimas Briuselio sostinės regione
  (pranešta dokumentu Nr. C(2016) 4051)

   (
  1
  )

(pranešta dokumentu Nr. C(2016) 4051)

1

68

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Tekstas svarbus EEE |

---

(1)   Tekstas svarbus EEE

1

| LT | Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.
  Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė. |
| --- | --- |

LT

Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.

Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė.

---

II Ne teisėkūros procedūra priimami aktai

SPRENDIMAI

| 2016 12 22 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 351/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2016 12 22

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 351/1

---

KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2016/2326

2015 m. spalio 21 d.

dėl valstybės pagalbos SA.38375 (2014/C, ex 2014/NN), kurią Liuksemburgas suteikė bendrovei „Fiat“

(pranešta dokumentu Nr. C(2015) 7152)

(Tekstas autentiškas tik prancūzų kalba)

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą (1),

atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,

pakvietusi trečiąsias suinteresuotąsias šalis pateikti savo nuomonę pagal minėtus straipsnius (2) ir atsižvelgdama į jų nuomones,

kadangi:

1.   PROCEDŪRA

PROCEDŪRA

| (1) | 2013 m. birželio 19 d. laišku Komisija išsiuntė Liuksemburgui prašymą pateikti išsamią informaciją apie nacionalinę praktiką sprendimų dėl mokesčių (angl. ruling) srityje (3). |
| --- | --- |

(1)

2013 m. birželio 19 d. laišku Komisija išsiuntė Liuksemburgui prašymą pateikti išsamią informaciją apie nacionalinę praktiką sprendimų dėl mokesčių (angl. ruling) srityje (3).

ruling

3

| (2) | 2013 m. liepos 17 d. laišku Liuksemburgo valdžios institucijos pateikė bendro pobūdžio atsakymą ir dalį prašomos informacijos. Jų atsakyme daugiausia buvo aprašyti teisiniai principai ir nacionalinės taisyklės, taikomos Liuksemburgo mokesčių administratoriui (Administration des contributions directes) nuo tada, kai buvo priimtas išankstinis sprendimas dėl pelno mokesčio („sprendimas dėl mokesčių“ arba „sprendimas“ (4)), patikslinta procedūra, leidžianti priimti tokį sprendimą ir gauti mokesčių mokėtojų teikiamą informaciją, nurodant, ar mokesčių administravimo institucijos nustatyti sprendimai buvo paskelbti, ar ne. Liuksemburgo valdžios institucijos neįvykdė Komisijos prašymo jai pateikti 2010, 2011 ir 2012 m. Liuksemburgo mokesčių administratoriaus priimtų sprendimų dėl mokesčių sąrašą ir kitą naudingą informaciją, kaip antai įmonių pavadinimus, jų veiklos sritis, sprendimų datą, sprendimų galiojimo trukmę ir sandorių, kuriems yra taikomi šie sprendimai, pobūdį. |
| --- | --- |

(2)

2013 m. liepos 17 d. laišku Liuksemburgo valdžios institucijos pateikė bendro pobūdžio atsakymą ir dalį prašomos informacijos. Jų atsakyme daugiausia buvo aprašyti teisiniai principai ir nacionalinės taisyklės, taikomos Liuksemburgo mokesčių administratoriui (Administration des contributions directes) nuo tada, kai buvo priimtas išankstinis sprendimas dėl pelno mokesčio („sprendimas dėl mokesčių“ arba „sprendimas“ (4)), patikslinta procedūra, leidžianti priimti tokį sprendimą ir gauti mokesčių mokėtojų teikiamą informaciją, nurodant, ar mokesčių administravimo institucijos nustatyti sprendimai buvo paskelbti, ar ne. Liuksemburgo valdžios institucijos neįvykdė Komisijos prašymo jai pateikti 2010, 2011 ir 2012 m. Liuksemburgo mokesčių administratoriaus priimtų sprendimų dėl mokesčių sąrašą ir kitą naudingą informaciją, kaip antai įmonių pavadinimus, jų veiklos sritis, sprendimų datą, sprendimų galiojimo trukmę ir sandorių, kuriems yra taikomi šie sprendimai, pobūdį.

Administration des contributions directes

4

| (3) | 2013 m. rugpjūčio 30 d. laišku Komisija išsiuntė Liuksemburgo valdžios institucijoms priminimą pateikti 2010, 2011 ir 2012 m. priimtų sprendimų dėl mokesčių sąrašą (5). |
| --- | --- |

(3)

2013 m. rugpjūčio 30 d. laišku Komisija išsiuntė Liuksemburgo valdžios institucijoms priminimą pateikti 2010, 2011 ir 2012 m. priimtų sprendimų dėl mokesčių sąrašą (5).

5

| (4) | 2013 m. rugsėjo 20 ir 23 d. laiškais Liuksemburgo valdžios institucijos išreiškė apgailestavimą dėl to, kad tam tikra informacija, susijusi su Komisijos prašymu pateikti informaciją, pasirodė spaudoje. Be to, jos suabejojo Komisijos prašymo pateikti informaciją teisiniu pagrindu. |
| --- | --- |

(4)

2013 m. rugsėjo 20 ir 23 d. laiškais Liuksemburgo valdžios institucijos išreiškė apgailestavimą dėl to, kad tam tikra informacija, susijusi su Komisijos prašymu pateikti informaciją, pasirodė spaudoje. Be to, jos suabejojo Komisijos prašymo pateikti informaciją teisiniu pagrindu.

| (5) | 2013 m. spalio 2 d. laiške Komisija, atsakydama Liuksemburgo valdžios institucijoms, nurodė teisinį pagrindą, suteikiantį jai teisę savo iniciatyva pradėti tyrimą dėl Liuksemburgo praktikos sprendimų dėl mokesčių srityje, ir pratęsė terminą, per kurį jos turėtų pateikti prašomą sprendimų dėl mokesčių sąrašą. |
| --- | --- |

(5)

2013 m. spalio 2 d. laiške Komisija, atsakydama Liuksemburgo valdžios institucijoms, nurodė teisinį pagrindą, suteikiantį jai teisę savo iniciatyva pradėti tyrimą dėl Liuksemburgo praktikos sprendimų dėl mokesčių srityje, ir pratęsė terminą, per kurį jos turėtų pateikti prašomą sprendimų dėl mokesčių sąrašą.

| (6) | 2013 m. spalio 11 d. įvyko Liuksemburgo pareigūnų ir Komisijos tarnybų atstovų susitikimas. Vėliau, spalio 14 d., Liuksemburgo pareigūnai savo laiške nurodė, jog abejoja, kad Komisijos nurodytas teisinis pagrindas gali pagrįsti reikalavimą pateikti papildomos ir bendro pobūdžio informacijos. Į šį laišką Komisija atsakė 2013 m. spalio 15 d. laišku. |
| --- | --- |

(6)

2013 m. spalio 11 d. įvyko Liuksemburgo pareigūnų ir Komisijos tarnybų atstovų susitikimas. Vėliau, spalio 14 d., Liuksemburgo pareigūnai savo laiške nurodė, jog abejoja, kad Komisijos nurodytas teisinis pagrindas gali pagrįsti reikalavimą pateikti papildomos ir bendro pobūdžio informacijos. Į šį laišką Komisija atsakė 2013 m. spalio 15 d. laišku.

| (7) | Įvyko naujas apsikeitimas laiškais tarp Liuksemburgo pareigūnų (2013 m. lapkričio 11 d. ir gruodžio 2 d. laiškai) ir Komisijos (2013 m. lapkričio 14 d. ir gruodžio 12 d. laiškai). Laiškuose Liuksemburgo pareigūnai paaiškino, kad dėl naujos vyriausybės formavimo negalės pateikti prašomos informacijos. Todėl Komisija pratęsė atsakymo pateikimo terminą iki 2014 m. sausio 15 d., šiais dviem laiškais patikslindama, kad, jeigu nebus patenkintas jos prašymas, jai gali tekti priimti sprendimą duoti nurodymą pateikti informaciją. |
| --- | --- |

(7)

Įvyko naujas apsikeitimas laiškais tarp Liuksemburgo pareigūnų (2013 m. lapkričio 11 d. ir gruodžio 2 d. laiškai) ir Komisijos (2013 m. lapkričio 14 d. ir gruodžio 12 d. laiškai). Laiškuose Liuksemburgo pareigūnai paaiškino, kad dėl naujos vyriausybės formavimo negalės pateikti prašomos informacijos. Todėl Komisija pratęsė atsakymo pateikimo terminą iki 2014 m. sausio 15 d., šiais dviem laiškais patikslindama, kad, jeigu nebus patenkintas jos prašymas, jai gali tekti priimti sprendimą duoti nurodymą pateikti informaciją.

| (8) | 2014 m. sausio 15 d. laišku Liuksemburgo pareigūnai pateikė 22 sprendimus dėl mokesčių, susijusius su 2010–2013 m. laikotarpiu, tačiau iš šių dokumentų buvo pašalinti mokesčių mokėtojų vardai. Pasak Liuksemburgo valdžios institucijų, šie 22 sprendimai, iš kurių vienas buvo susijęs su išankstine kainodaros tvarka, skirta įmonei pavadinimu FFT (toliau – „FFT išankstinė kainodaros tvarka“ arba „ginčijamas sprendimas dėl mokesčių“), buvo tipinis Liuksemburgo praktikos sprendimų dėl mokesčių srityje pavyzdys. |
| --- | --- |

(8)

2014 m. sausio 15 d. laišku Liuksemburgo pareigūnai pateikė 22 sprendimus dėl mokesčių, susijusius su 2010–2013 m. laikotarpiu, tačiau iš šių dokumentų buvo pašalinti mokesčių mokėtojų vardai. Pasak Liuksemburgo valdžios institucijų, šie 22 sprendimai, iš kurių vienas buvo susijęs su išankstine kainodaros tvarka, skirta įmonei pavadinimu FFT (toliau – „FFT išankstinė kainodaros tvarka“ arba „ginčijamas sprendimas dėl mokesčių“), buvo tipinis Liuksemburgo praktikos sprendimų dėl mokesčių srityje pavyzdys.

| (9) | FFT išankstinę kainodaros tvarką sudaro šie dokumentai (6):






  a) | 2012 m. kovo 14 d. [mokesčių patarėjo] (*1), atstovaujančio savo klientei, laiškas, kuriame prašoma, kad Liuksemburgo mokesčių administratorius patvirtintų kainodaros tvarką; |
| --- | --- | --- |

(9)

FFT išankstinę kainodaros tvarką sudaro šie dokumentai (6):

6

a)

2012 m. kovo 14 d. [mokesčių patarėjo] (*1), atstovaujančio savo klientei, laiškas, kuriame prašoma, kad Liuksemburgo mokesčių administratorius patvirtintų kainodaros tvarką;

*1

| b) | mokesčių patarėjo ataskaita dėl sandorių kainodaros su sandorių kainodaros analize, sudaryta remiantis išankstinės kainodaros tvarkos FFT prašymu („pranešimas dėl kainodaros“); |
| --- | --- |

b)

mokesčių patarėjo ataskaita dėl sandorių kainodaros su sandorių kainodaros analize, sudaryta remiantis išankstinės kainodaros tvarkos FFT prašymu („pranešimas dėl kainodaros“);

| c) | 2012 m. rugsėjo 3 d. Liuksemburgo mokesčių administratoriaus laiškas, kuriuo jis pritarė mokesčių patarėjo pasiūlytai kainodaros tvarkai. |
| --- | --- |

c)

2012 m. rugsėjo 3 d. Liuksemburgo mokesčių administratoriaus laiškas, kuriuo jis pritarė mokesčių patarėjo pasiūlytai kainodaros tvarkai.

| (10) | 2014 m. kovo 7 d. laišku Komisija paprašė Liuksemburgo valdžios institucijų patvirtinti, kad „Fiat Finance and Trade Ltd“ buvo mokesčių mokėtojas pavadinimu FFT, kuriam buvo sudaryta FFT išankstinė kainodaros tvarka. Komisija taip pat nurodė, jog remdamasi pateikta informacija ji negali atmesti galimybės, kad FFT išankstinė kainodaros tvarka yra tokia valstybės pagalba, kuri nėra suderinama su vidaus rinka FFT atžvilgiu. Komisija paprašė Liuksemburgo valdžios institucijų pateikti papildomos informacijos, kuri būtų naudinga vertinant FFT išankstinę kainodaros tvarką. Liuksemburgo valdžios institucijoms neatsakius į šį laišką, 2014 m. balandžio 7 d. Komisija joms išsiuntė priminimą (7). |
| --- | --- |

(10)

2014 m. kovo 7 d. laišku Komisija paprašė Liuksemburgo valdžios institucijų patvirtinti, kad „Fiat Finance and Trade Ltd“ buvo mokesčių mokėtojas pavadinimu FFT, kuriam buvo sudaryta FFT išankstinė kainodaros tvarka. Komisija taip pat nurodė, jog remdamasi pateikta informacija ji negali atmesti galimybės, kad FFT išankstinė kainodaros tvarka yra tokia valstybės pagalba, kuri nėra suderinama su vidaus rinka FFT atžvilgiu. Komisija paprašė Liuksemburgo valdžios institucijų pateikti papildomos informacijos, kuri būtų naudinga vertinant FFT išankstinę kainodaros tvarką. Liuksemburgo valdžios institucijoms neatsakius į šį laišką, 2014 m. balandžio 7 d. Komisija joms išsiuntė priminimą (7).

7

| (11) | 2014 m. balandžio 24 d. Liuksemburgo valdžios institucijos atsakė į 2014 m. kovo 7 d. laišką ir patvirtino, kad neturi jokios papildomos naudingos informacijos, reikalingos FFT išankstinei kainodaros tvarkai įvertinti. Siekdamos išsiaiškinti, ar „FFT“ yra „Fiat Finance and Trade Ltd“ atitikmuo, Liuksemburgo valdžios institucijos pasirėmė Liuksemburgo teisės aktų konfidencialumo nuostatomis ir įvertino, kad šios nuostatos joms draudžia patvirtinti aptariamo mokesčių mokėtojo tapatybę. |
| --- | --- |

(11)

2014 m. balandžio 24 d. Liuksemburgo valdžios institucijos atsakė į 2014 m. kovo 7 d. laišką ir patvirtino, kad neturi jokios papildomos naudingos informacijos, reikalingos FFT išankstinei kainodaros tvarkai įvertinti. Siekdamos išsiaiškinti, ar „FFT“ yra „Fiat Finance and Trade Ltd“ atitikmuo, Liuksemburgo valdžios institucijos pasirėmė Liuksemburgo teisės aktų konfidencialumo nuostatomis ir įvertino, kad šios nuostatos joms draudžia patvirtinti aptariamo mokesčių mokėtojo tapatybę.

| (12) | 2014 m. kovo 24 d. Komisija, remdamasi Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsniu, priėmė sprendimą duoti nurodymą teikti informaciją (8) ir pareikalavo iš Liuksemburgo valdžios institucijų pateikti 2 konstatuojamojoje dalyje minėtų sprendimų dėl mokesčių sąrašą. |
| --- | --- |

(12)

2014 m. kovo 24 d. Komisija, remdamasi Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsniu, priėmė sprendimą duoti nurodymą teikti informaciją (8) ir pareikalavo iš Liuksemburgo valdžios institucijų pateikti 2 konstatuojamojoje dalyje minėtų sprendimų dėl mokesčių sąrašą.

8

| (13) | 2014 m. birželio 11 d. sprendimu Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą, numatytą SESV 108 straipsnio 2 dalyje (toliau – sprendimas pradėti tyrimą) (9), dėl FFT išankstinės kainodaros tvarkos. Po sprendimo pradėti tyrimą buvo priimtas sprendimas dėl nurodymo pateikti informaciją („sprendimas dėl nurodymo“), kuriuo Liuksemburgui buvo nurodyta per mėnesį nuo minėto sprendimo paskelbimo pateikti informaciją ir reikiamus duomenis, kuriais remdamasi Komisija galėtų nustatyti tariamos pagalbos buvimą ir, jei taikoma, tokios pagalbos suderinamumą su vidaus rinka. Komisija ypač prašė Liuksemburgo patvirtinti priemonės gavėjo tapatybę. |
| --- | --- |

(13)

2014 m. birželio 11 d. sprendimu Komisija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą, numatytą SESV 108 straipsnio 2 dalyje (toliau – sprendimas pradėti tyrimą) (9), dėl FFT išankstinės kainodaros tvarkos. Po sprendimo pradėti tyrimą buvo priimtas sprendimas dėl nurodymo pateikti informaciją („sprendimas dėl nurodymo“), kuriuo Liuksemburgui buvo nurodyta per mėnesį nuo minėto sprendimo paskelbimo pateikti informaciją ir reikiamus duomenis, kuriais remdamasi Komisija galėtų nustatyti tariamos pagalbos buvimą ir, jei taikoma, tokios pagalbos suderinamumą su vidaus rinka. Komisija ypač prašė Liuksemburgo patvirtinti priemonės gavėjo tapatybę.

9

| (14) | 2014 m. liepos 14 d. Liuksemburgas raštu pateikė pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimą. Jis taip pat nurodė, kad kadangi Komisijai nepavyko įrodyti valstybės pagalbos egzistavimo, Liuksemburgas neprivalo atsakyti nei į sprendime pradėti tyrimą, nei į sprendime dėl nurodymo pateiktus klausimus. |
| --- | --- |

(14)

2014 m. liepos 14 d. Liuksemburgas raštu pateikė pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimą. Jis taip pat nurodė, kad kadangi Komisijai nepavyko įrodyti valstybės pagalbos egzistavimo, Liuksemburgas neprivalo atsakyti nei į sprendime pradėti tyrimą, nei į sprendime dėl nurodymo pateiktus klausimus.

| (15) | 2014 m. rugpjūčio 14 d. laišku Komisija paprašė Liuksemburgo pateikti trūkstamą informaciją, nurodytą sprendime pradėti tyrimą ir sprendime dėl nurodymo suteikti trūkstamą informaciją. Komisija taip pat paprašė Liuksemburgo leidimo kreiptis tiesiogiai į bendrovę FFT, kad vadovaudamasi Reglamento (EB) Nr. 659/1999 6a straipsniu galėtų jai užduoti klausimus, kurie liko neatsakyti. |
| --- | --- |

(15)

2014 m. rugpjūčio 14 d. laišku Komisija paprašė Liuksemburgo pateikti trūkstamą informaciją, nurodytą sprendime pradėti tyrimą ir sprendime dėl nurodymo suteikti trūkstamą informaciją. Komisija taip pat paprašė Liuksemburgo leidimo kreiptis tiesiogiai į bendrovę FFT, kad vadovaudamasi Reglamento (EB) Nr. 659/1999 6a straipsniu galėtų jai užduoti klausimus, kurie liko neatsakyti.

| (16) | 2014 m. rugsėjo 3 d. Liuksemburgas iš dalies atsakė į iki tol neatsakytus klausimus ir nurodė, kad dalies prašomos informacijos neturi, nes ji yra FFT verslo paslaptis. Jis taip pat patvirtino, kad FFT iš tiesų yra „Fiat Finance and Trade Ltd.“, ir leido Komisijai užduoti klausimus tiesiogiai FFT. |
| --- | --- |

(16)

2014 m. rugsėjo 3 d. Liuksemburgas iš dalies atsakė į iki tol neatsakytus klausimus ir nurodė, kad dalies prašomos informacijos neturi, nes ji yra FFT verslo paslaptis. Jis taip pat patvirtino, kad FFT iš tiesų yra „Fiat Finance and Trade Ltd.“, ir leido Komisijai užduoti klausimus tiesiogiai FFT.

| (17) | 2014 m. spalio 17 d. sprendimas pradėti tyrimą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (10). Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas apie minėtas paramos priemones. 2014 m. spalio 30 d. laišku Komisija gavo FFT pastabas. |
| --- | --- |

(17)

2014 m. spalio 17 d. sprendimas pradėti tyrimą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (10). Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas apie minėtas paramos priemones. 2014 m. spalio 30 d. laišku Komisija gavo FFT pastabas.

Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje

10

| (18) | 2014 m. gruodžio 22 d., vykdydamas 2013 m. birželio 19 d. Komisijos laiške išdėstytą prašymą, Liuksemburgas pateikė sprendimų dėl mokesčių gavėjų sąrašą. Šiame sąraše nurodomi 2010, 2011 ir 2012 m. Liuksemburgo mokesčių administratoriaus priimti sprendimai. |
| --- | --- |

(18)

2014 m. gruodžio 22 d., vykdydamas 2013 m. birželio 19 d. Komisijos laiške išdėstytą prašymą, Liuksemburgas pateikė sprendimų dėl mokesčių gavėjų sąrašą. Šiame sąraše nurodomi 2010, 2011 ir 2012 m. Liuksemburgo mokesčių administratoriaus priimti sprendimai.

| (19) | 2015 m. sausio 5 d. Liuksemburgas raštu pateikė pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimą. |
| --- | --- |

(19)

2015 m. sausio 5 d. Liuksemburgas raštu pateikė pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimą.

| (20) | 2015 m. vasario 12 d. Komisija priėmė sprendimą, kuriuo Liuksemburgą informavo, jog remdamasi Reglamento (EB) Nr. 659/1999 6a straipsniu Komisija nustatė, kad oficiali tyrimo dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių procedūra iki šiol buvo neveiksminga. Tuo remdamasi ir turėdama Liuksemburgo sutikimą (11), Komisija galėjo užduoti savo klausimus tiesiogiai FFT. |
| --- | --- |

(20)

2015 m. vasario 12 d. Komisija priėmė sprendimą, kuriuo Liuksemburgą informavo, jog remdamasi Reglamento (EB) Nr. 659/1999 6a straipsniu Komisija nustatė, kad oficiali tyrimo dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių procedūra iki šiol buvo neveiksminga. Tuo remdamasi ir turėdama Liuksemburgo sutikimą (11), Komisija galėjo užduoti savo klausimus tiesiogiai FFT.

11

| (21) | 2015 m. vasario 20 d. laiškais Komisija nusiuntė prašymą pateikti informaciją Liuksemburgui ir FFT. FFT skirtas prašymas pateikti informaciją buvo pagrįstas Reglamento (EB) Nr. 659/1999 6a straipsnio 6 dalimi. |
| --- | --- |

(21)

2015 m. vasario 20 d. laiškais Komisija nusiuntė prašymą pateikti informaciją Liuksemburgui ir FFT. FFT skirtas prašymas pateikti informaciją buvo pagrįstas Reglamento (EB) Nr. 659/1999 6a straipsnio 6 dalimi.

| (22) | 2015 m. vasario 24 d. laišku Liuksemburgas pateikė atsakymą į 2015 m. vasario 12 d. Komisijos sprendimą, išreikšdamas nuostabą dėl procedūros eigos šioje byloje ir abejonę dėl to, ar yra pagrįsta teigti, kad procedūra neveiksminga, atsižvelgiant į tai, jog vykstant tyrimui Liuksemburgas Komisijai suteikė daug informacijos. |
| --- | --- |

(22)

2015 m. vasario 24 d. laišku Liuksemburgas pateikė atsakymą į 2015 m. vasario 12 d. Komisijos sprendimą, išreikšdamas nuostabą dėl procedūros eigos šioje byloje ir abejonę dėl to, ar yra pagrįsta teigti, kad procedūra neveiksminga, atsižvelgiant į tai, jog vykstant tyrimui Liuksemburgas Komisijai suteikė daug informacijos.

| (23) | 2015 m. vasario 26 d. ir kovo 3 d. FFT paprašė patikslinti prašymą pateikti informaciją ir pratęsti 2015 m. kovo 5 d. Komisijos elektroniniame laiške nustatytą atsakymo terminą. |
| --- | --- |

(23)

2015 m. vasario 26 d. ir kovo 3 d. FFT paprašė patikslinti prašymą pateikti informaciją ir pratęsti 2015 m. kovo 5 d. Komisijos elektroniniame laiške nustatytą atsakymo terminą.

| (24) | 2015 m. kovo 5 d. laišku Komisija atsakė į 2015 m. vasario 24 d. Liuksemburgo laišką. |
| --- | --- |

(24)

2015 m. kovo 5 d. laišku Komisija atsakė į 2015 m. vasario 24 d. Liuksemburgo laišką.

| (25) | 2015 m. kovo 23 d. (12) Komisija, atsakydama į 2014 m. gruodžio 22 d. Liuksemburgo perduotą sprendimų dėl mokesčių sąrašą, paprašė jo pateikti papildomos informacijos apie minėtus sprendimus, susijusius su 2010, 2011 ir 2012 m. Komisija ypač prašė Liuksemburgo patikslinti, kurie sprendimai buvo susiję su iždo funkcija, o kurie – su nepriklausomomis ar autonominėmis bendrovėmis. Komisija taip pat paprašė Liuksemburgo pateikti tam tikrą skaičių sprendimų, susijusių su kai kuriomis konkrečiomis bendrovių grupėmis. |
| --- | --- |

(25)

2015 m. kovo 23 d. (12) Komisija, atsakydama į 2014 m. gruodžio 22 d. Liuksemburgo perduotą sprendimų dėl mokesčių sąrašą, paprašė jo pateikti papildomos informacijos apie minėtus sprendimus, susijusius su 2010, 2011 ir 2012 m. Komisija ypač prašė Liuksemburgo patikslinti, kurie sprendimai buvo susiję su iždo funkcija, o kurie – su nepriklausomomis ar autonominėmis bendrovėmis. Komisija taip pat paprašė Liuksemburgo pateikti tam tikrą skaičių sprendimų, susijusių su kai kuriomis konkrečiomis bendrovių grupėmis.

12

| (26) | 2015 m. kovo 24 d. Liuksemburgas atsakė į Komisijos 2015 m. vasario 20 d. prašymą pateikti informaciją (13). |
| --- | --- |

(26)

2015 m. kovo 24 d. Liuksemburgas atsakė į Komisijos 2015 m. vasario 20 d. prašymą pateikti informaciją (13).

13

| (27) | 2015 m. kovo 31 d. FFT atsakė į Komisijos 2015 m. vasario 20 d. prašymą pateikti informaciją. Jos atsakyme, be kita ko, buvo „Fiat“ grupės gairės dėl sandorių kainodaros. |
| --- | --- |

(27)

2015 m. kovo 31 d. FFT atsakė į Komisijos 2015 m. vasario 20 d. prašymą pateikti informaciją. Jos atsakyme, be kita ko, buvo „Fiat“ grupės gairės dėl sandorių kainodaros.

| (28) | 2015 m. balandžio 23 d. Liuksemburgas pateikė papildomos informacijos apie 1 900 sprendimų, tarp kurių buvo ir nurodytieji jo 2014 m. gruodžio 22 d. atsakyme. Jis nurodė, kad trys išvardyti sprendimai buvo susiję su iždo funkcija: du buvo priimti 2010 m., vienas – 2011 m. 2015 m. kovo 23 d. Komisija paprašė pateikti du iš šių sprendimų, nes jie buvo susiję su 2015 m. kovo 23 d. prašyme minėtomis bendrovėmis. |
| --- | --- |

(28)

2015 m. balandžio 23 d. Liuksemburgas pateikė papildomos informacijos apie 1 900 sprendimų, tarp kurių buvo ir nurodytieji jo 2014 m. gruodžio 22 d. atsakyme. Jis nurodė, kad trys išvardyti sprendimai buvo susiję su iždo funkcija: du buvo priimti 2010 m., vienas – 2011 m. 2015 m. kovo 23 d. Komisija paprašė pateikti du iš šių sprendimų, nes jie buvo susiję su 2015 m. kovo 23 d. prašyme minėtomis bendrovėmis.

| (29) | 2015 m. balandžio 27 d. įvyko FFT, Liuksemburgo valdžios institucijų ir Komisijos atstovų susitikimas. |
| --- | --- |

(29)

2015 m. balandžio 27 d. įvyko FFT, Liuksemburgo valdžios institucijų ir Komisijos atstovų susitikimas.

| (30) | 2015 m. birželio 4 d. Liuksemburgas pateikė papildomos 2015 m. kovo 23 d. Komisijos paprašytos informacijos apie 5 327 sprendimus, tarp kurių buvo sprendimai, nurodyti jo 2014 m. gruodžio 22 d. atsakyme. Jis ypač pabrėžė, kad dešimt kitų sprendimų yra susiję su iždo funkcijomis [...]. Be to, sprendimas dėl G bendrovės Komisijai buvo pateiktas 2015 m. birželio 25 d. |
| --- | --- |

(30)

2015 m. birželio 4 d. Liuksemburgas pateikė papildomos 2015 m. kovo 23 d. Komisijos paprašytos informacijos apie 5 327 sprendimus, tarp kurių buvo sprendimai, nurodyti jo 2014 m. gruodžio 22 d. atsakyme. Jis ypač pabrėžė, kad dešimt kitų sprendimų yra susiję su iždo funkcijomis [...]. Be to, sprendimas dėl G bendrovės Komisijai buvo pateiktas 2015 m. birželio 25 d.

| (31) | 2015 m. birželio 18 d. Liuksemburgas pateikė sprendimą dėl E bendrovės (2011 m. sprendimas). |
| --- | --- |

(31)

2015 m. birželio 18 d. Liuksemburgas pateikė sprendimą dėl E bendrovės (2011 m. sprendimas).

| (32) | 2015 m. liepos 10 d. raštu Liuksemburgas pateikė argumentus, kuriais remdamasi galutinio neigiamo sprendimo atveju Komisija turėtų negalėti susigrąžinti pagalbos iš gavėjo atgaline data, t. y. nuo sprendimo dėl mokesčių datos. |
| --- | --- |

(32)

2015 m. liepos 10 d. raštu Liuksemburgas pateikė argumentus, kuriais remdamasi galutinio neigiamo sprendimo atveju Komisija turėtų negalėti susigrąžinti pagalbos iš gavėjo atgaline data, t. y. nuo sprendimo dėl mokesčių datos.

| (33) | 2015 m. liepos 15 d. įvyko „Fiat Chrysler Automobiles N.V.“ – „Fiat S.p.A.“ bendrovės perėmėjos – vadovo, Liuksemburgo valdžios institucijų ir Komisijos susitikimas. |
| --- | --- |

(33)

2015 m. liepos 15 d. įvyko „Fiat Chrysler Automobiles N.V.“ – „Fiat S.p.A.“ bendrovės perėmėjos – vadovo, Liuksemburgo valdžios institucijų ir Komisijos susitikimas.

2.   PRIEMONĖS APRAŠYMAS

PRIEMONĖS APRAŠYMAS

2.1.   Gavėjo aprašymas

Gavėjo aprašymas

| (34) | FFT priklauso „Fiat“ grupei. Tuo metu, kai buvo priimamas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, „Fiat“ grupę sudarė Italijoje registruota bendrovė „Fiat S.p.A.“, kurios pagrindinė buveinė yra Turine, ir visos „Fiat S.p.A.“ kontroliuojamos bendrovės (šiame sprendime bendrai vadinamos „Fiat“ arba „Fiat“ grupe). Po „Fiat S.p.A.“ susijungimo su „Fiat Investments N.V.“2014 m. spalio 12 d.„Fiat S.p.A.“ perėmė „Fiat Chrysler Automobiles N.V.“ (14). |
| --- | --- |

(34)

FFT priklauso „Fiat“ grupei. Tuo metu, kai buvo priimamas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, „Fiat“ grupę sudarė Italijoje registruota bendrovė „Fiat S.p.A.“, kurios pagrindinė buveinė yra Turine, ir visos „Fiat S.p.A.“ kontroliuojamos bendrovės (šiame sprendime bendrai vadinamos „Fiat“ arba „Fiat“ grupe). Po „Fiat S.p.A.“ susijungimo su „Fiat Investments N.V.“2014 m. spalio 12 d.„Fiat S.p.A.“ perėmė „Fiat Chrysler Automobiles N.V.“ (14).

14

| (35) | „Fiat“ užsiima pramonine veikla ir teikia finansines paslaugas automobilių sektoriuje. Komisija nurodo, kad tikslesnis „Fiat“ veiklos aprašymas pateiktas sprendimo pradėti tyrimą 20 ir 21 konstatuojamosiose dalyse. |
| --- | --- |

(35)

„Fiat“ užsiima pramonine veikla ir teikia finansines paslaugas automobilių sektoriuje. Komisija nurodo, kad tikslesnis „Fiat“ veiklos aprašymas pateiktas sprendimo pradėti tyrimą 20 ir 21 konstatuojamosiose dalyse.

| (36) | FFT teikia lėšų teikimo ir finansavimo paslaugas (daugiausia) Europoje (išskyrus Italiją) įsikūrusioms „Fiat“ grupės bendrovėms. Ji taip pat valdo keletą „Fiat“ grupės įmonių, įsikūrusių Jungtinėje Karalystėje, Danijoje, Belgijoje, Nyderlanduose, Šveicarijoje, Austrijoje, Vokietijoje ir Ispanijoje, centrinio iždo valdymo struktūrų. FFT veikia iš Liuksemburgo, kur yra įsikūrusi jos buveinė, ir per du filialus, iš kurių vienas yra įsikūręs Londone (Jungtinė Karalystė), o kitas Madride (Ispanija). |
| --- | --- |

(36)

FFT teikia lėšų teikimo ir finansavimo paslaugas (daugiausia) Europoje (išskyrus Italiją) įsikūrusioms „Fiat“ grupės bendrovėms. Ji taip pat valdo keletą „Fiat“ grupės įmonių, įsikūrusių Jungtinėje Karalystėje, Danijoje, Belgijoje, Nyderlanduose, Šveicarijoje, Austrijoje, Vokietijoje ir Ispanijoje, centrinio iždo valdymo struktūrų. FFT veikia iš Liuksemburgo, kur yra įsikūrusi jos buveinė, ir per du filialus, iš kurių vienas yra įsikūręs Londone (Jungtinė Karalystė), o kitas Madride (Ispanija).

| (37) | 2014 m. sausio 15 d. Liuksemburgo Komisijai pateiktoje ataskaitoje dėl sandorių kainodaros yra informacijos apie FFT, trumpai pateiktos 38–51 konstatuojamosiose dalyse (15). |
| --- | --- |

(37)

2014 m. sausio 15 d. Liuksemburgo Komisijai pateiktoje ataskaitoje dėl sandorių kainodaros yra informacijos apie FFT, trumpai pateiktos 38–51 konstatuojamosiose dalyse (15).

15

| (38) | „Fiat“ nusprendė centralizuoti finansines ir iždo funkcijas taip, kad visą finansavimo, finansinių paslaugų bendrovėms, ryšių su bankais, užsienio valiutos kursų rizikos valdymo, centrinio iždo valdymo, operacijų pinigų rinkoje, iždo valdymo, pinigų surinkimo ir mokėjimų inicijavimo veiklą vykdytų „iždo bendrovės“. |
| --- | --- |

(38)

„Fiat“ nusprendė centralizuoti finansines ir iždo funkcijas taip, kad visą finansavimo, finansinių paslaugų bendrovėms, ryšių su bankais, užsienio valiutos kursų rizikos valdymo, centrinio iždo valdymo, operacijų pinigų rinkoje, iždo valdymo, pinigų surinkimo ir mokėjimų inicijavimo veiklą vykdytų „iždo bendrovės“.

| (39) | Iždo bendrovės yra organizuojamos taip:






  — | „Fiat Finance S.p.A.“ (FF) yra Italijoje įsikūrusi iždo bendrovė, atsakinga už Italijoje įsikūrusių „Fiat“ grupės bendrovių finansavimo operacijų koordinavimą; |
| --- | --- | --- |

(39)

Iždo bendrovės yra organizuojamos taip:

—

„Fiat Finance S.p.A.“ (FF) yra Italijoje įsikūrusi iždo bendrovė, atsakinga už Italijoje įsikūrusių „Fiat“ grupės bendrovių finansavimo operacijų koordinavimą;

| — | FFT atlieka iždo funkcijas Europoje (išskyrus Italiją) įsikūrusioms „Fiat“ grupės įmonėms, |
| --- | --- |

—

FFT atlieka iždo funkcijas Europoje (išskyrus Italiją) įsikūrusioms „Fiat“ grupės įmonėms,

| — | „Fiat Finance North America, Inc.“ (FFNA) vykdo iždo funkcijas JAV įsikūrusioms „Fiat“ grupės bendrovėms, |
| --- | --- |

—

„Fiat Finance North America, Inc.“ (FFNA) vykdo iždo funkcijas JAV įsikūrusioms „Fiat“ grupės bendrovėms,

| — | „Fiat Finance Canada Ltd.“ (FFC) vykdo iždo funkcijas Kanadoje įsikūrusioms „Fiat“ grupės bendrovėms, |
| --- | --- |

—

„Fiat Finance Canada Ltd.“ (FFC) vykdo iždo funkcijas Kanadoje įsikūrusioms „Fiat“ grupės bendrovėms,

| — | „Fiat Finanças Brasil Ltda“ (FFB) vykdo iždo funkcijas Brazilijoje įsikūrusioms „Fiat“ grupės bendrovėms. |
| --- | --- |

—

„Fiat Finanças Brasil Ltda“ (FFB) vykdo iždo funkcijas Brazilijoje įsikūrusioms „Fiat“ grupės bendrovėms.

| (40) | Tarpvalstybiniai sandoriai tarp grupės viduje esančių bendrovių, kurioms priklauso ir FFT, gali būti suskirstyti į dvi pagrindines kategorijas:






  — | Sandoriai tarp iždo bendrovių (tarpsektoriniai):






  — | T1 – paskolos tarp bendrovių nuo FFT iki FF: FFT finansavimo šaltiniai yra pagrįsti obligacijomis, banko kreditų linijomis ir grupės bendrovių indėliais, |
| --- | --- | --- | --- |

(40)

Tarpvalstybiniai sandoriai tarp grupės viduje esančių bendrovių, kurioms priklauso ir FFT, gali būti suskirstyti į dvi pagrindines kategorijas:

—

Sandoriai tarp iždo bendrovių (tarpsektoriniai):

—

T1 – paskolos tarp bendrovių nuo FFT iki FF: FFT finansavimo šaltiniai yra pagrįsti obligacijomis, banko kreditų linijomis ir grupės bendrovių indėliais,

| — | T2 – paskolos tarp bendrovių nuo FFNA iki FFT: pagrindinis FFNA finansavimo šaltinis yra su garantijomis išleistos obligacijos. |
| --- | --- |

—

T2 – paskolos tarp bendrovių nuo FFNA iki FFT: pagrindinis FFNA finansavimo šaltinis yra su garantijomis išleistos obligacijos.

| — | Sandoriai tarp iždo bendrovių ir „Fiat“ grupės bendrovių (grupės viduje):






  — | T3 – sandoriai (paskolos / indėliai) tarp FFT ir kitose šalyse (daugiausia Europoje) įsikūrusių grupės bendrovių, |
| --- | --- | --- |

—

Sandoriai tarp iždo bendrovių ir „Fiat“ grupės bendrovių (grupės viduje):

—

T3 – sandoriai (paskolos / indėliai) tarp FFT ir kitose šalyse (daugiausia Europoje) įsikūrusių grupės bendrovių,

| — | T4 – „Fiat S.p.A.“ suteiktos garantijos (16) FFT ir FFNA išleistoms obligacijoms, obligacijoms dvišalėms kreditų linijoms ir ad hoc finansavimo programoms (konkrečiai – Prancūzijoje FFT skirti komerciniai vekseliai). |
| --- | --- |

—

T4 – „Fiat S.p.A.“ suteiktos garantijos (16) FFT ir FFNA išleistoms obligacijoms, obligacijoms dvišalėms kreditų linijoms ir ad hoc finansavimo programoms (konkrečiai – Prancūzijoje FFT skirti komerciniai vekseliai).

16

ad hoc

| (41) | Iliustracijoje apibūdintos finansavimo operacijos (nuo T1 iki T3).

  Pagrindiniai tarpvalstybiniai sandoriai grupės viduje




  Trumpalaikis skolinimasis
  Ilgalaikis skolinimasis
  FF
  Indėliai
  FF&T
  Rinka
  FFNA |
| --- | --- |

(41)

Iliustracijoje apibūdintos finansavimo operacijos (nuo T1 iki T3).

Pagrindiniai tarpvalstybiniai sandoriai grupės viduje

Pagrindiniai tarpvalstybiniai sandoriai grupės viduje

Trumpalaikis skolinimasis

Ilgalaikis skolinimasis

FF

Indėliai

FF&T

Rinka

FFNA

| (42) | Kalbant apie įvykdytas funkcijas, FFT aktyviai dalyvauja rinkos finansavimo veikloje ir investuoja grynuosius pinigus, palaiko santykius su finansų rinkos veikėjais, teikia koordinavimo paslaugas ir patarimus finansų klausimais bei iždo valdymo paslaugas grupės bendrovėms, teikia trumpalaikį ir vidutinės trukmės finansavimą ir koordinuoja ryšius su kitomis finansų bendrovėmis. |
| --- | --- |

(42)

Kalbant apie įvykdytas funkcijas, FFT aktyviai dalyvauja rinkos finansavimo veikloje ir investuoja grynuosius pinigus, palaiko santykius su finansų rinkos veikėjais, teikia koordinavimo paslaugas ir patarimus finansų klausimais bei iždo valdymo paslaugas grupės bendrovėms, teikia trumpalaikį ir vidutinės trukmės finansavimą ir koordinuoja ryšius su kitomis finansų bendrovėmis.

| (43) | FFT, finansuodama rinkoje ir vykdydama grynųjų pinigų investavimą, sutelkia lėšas grupės bendrovių augimui, kad paskui jas galėtų investuoti. Finansinės rizikos valdymo požiūriu FFT laikosi atitinkamų grupės vidaus politikos nustatytų gairių dėl valiutų kursų rizikos. FFT yra finansuojama tokiomis priemonėmis kaip obligacijų emisija (per Global Medium Term Note (GMTN) programą, kurioje FFT kartu su FFNA ir FFC yra obligacijų emitentė), terminuotos bankų paskolos, paveiktos ir nepaveiktos kredito linijos ir t. t. Grynųjų pinigų valdymo atžvilgiu FFT investuoja perteklines lėšas į pirmaujančias bankų institucijas ir likvidumo fondus. |
| --- | --- |

(43)

FFT, finansuodama rinkoje ir vykdydama grynųjų pinigų investavimą, sutelkia lėšas grupės bendrovių augimui, kad paskui jas galėtų investuoti. Finansinės rizikos valdymo požiūriu FFT laikosi atitinkamų grupės vidaus politikos nustatytų gairių dėl valiutų kursų rizikos. FFT yra finansuojama tokiomis priemonėmis kaip obligacijų emisija (per Global Medium Term Note (GMTN) programą, kurioje FFT kartu su FFNA ir FFC yra obligacijų emitentė), terminuotos bankų paskolos, paveiktos ir nepaveiktos kredito linijos ir t. t. Grynųjų pinigų valdymo atžvilgiu FFT investuoja perteklines lėšas į pirmaujančias bankų institucijas ir likvidumo fondus.

Global Medium Term Note

| (44) | Kalbant apie valiutų kursų riziką, FFT daugiausia taiko išankstinius valiutos keitimo ir valiutos apsikeitimo sandorius. Valiutų kursų rizika labiausiai yra susijusi su skirtinga turto ir įsipareigojimų trukme bei valdymu. FFT daugiausia naudoja palūkanų normos apsikeitimo sandorius (IRS) ir išankstinius palūkanų normos sandorius (FRA). |
| --- | --- |

(44)

Kalbant apie valiutų kursų riziką, FFT daugiausia taiko išankstinius valiutos keitimo ir valiutos apsikeitimo sandorius. Valiutų kursų rizika labiausiai yra susijusi su skirtinga turto ir įsipareigojimų trukme bei valdymu. FFT daugiausia naudoja palūkanų normos apsikeitimo sandorius (IRS) ir išankstinius palūkanų normos sandorius (FRA).

| (45) | Kalbant apie santykius su kitais rinkos veikėjais, FFT kartu su FF bendradarbiauja su finansų rinkomis ir įstaigomis joms teikdama informaciją ir duomenis apie grupę, remdamasi jos mokumu ir finansine padėtimi. |
| --- | --- |

(45)

Kalbant apie santykius su kitais rinkos veikėjais, FFT kartu su FF bendradarbiauja su finansų rinkomis ir įstaigomis joms teikdama informaciją ir duomenis apie grupę, remdamasi jos mokumu ir finansine padėtimi.

| (46) | Koordinavimo paslaugų ir finansinių patarimų grupės bendrovėms atžvilgiu FFT yra patikėta joms suteikti finansinę pagalbą, išnagrinėti jų finansų poreikius ir kontroliuoti finansinių produktų veiklos rezultatus grupės bendrovių poreikių kontekste. |
| --- | --- |

(46)

Koordinavimo paslaugų ir finansinių patarimų grupės bendrovėms atžvilgiu FFT yra patikėta joms suteikti finansinę pagalbą, išnagrinėti jų finansų poreikius ir kontroliuoti finansinių produktų veiklos rezultatus grupės bendrovių poreikių kontekste.

| (47) | FFT stebi grupės bendrovių pinigų srautus, finansavimo poreikius ir likvidumą, siekdama optimizuoti grupės nuosavų lėšų naudingumą ir veiksmingumą. FFT prižiūri Jungtinės Karalystės, Danijos, Belgijos, Nyderlandų, Šveicarijos, Austrijos, Vokietijos ir Ispanijos iždų centrinio valdymo struktūras. Kiekvieną dieną atskirų šalių pardavimas yra centralizuojamas centrinėje FFT sąskaitoje, siekiant valdyti visą finansinę padėtį. Kalbant konkrečiau, grupės įmonių bankuose laikomose sąskaitose, vykdant įprastą veiklą, visą dieną gaunami ir atliekami mokėjimai. Dienos pabaigoje grupės bendrovių sąskaitų likučiai būna teigiami arba neigiami. Abiem atvejais jie yra automatiškai padengiami iš kiekvienoje šalyje atidarytos centrinės FFT sąskaitos. Tada, vykdant pavedimus rankiniu būdu, įplaukiančios arba išplaukiančios sumos iš skirtingų centrinių nacionalinių sąskaitų yra nukreipiamos į vieną centrinę sąskaitą. Todėl kiekvieną dieną grupės einamosios sąskaitos yra prilyginamos nuliui. Atsižvelgiant į dienos einamųjų sąskaitų poziciją, grupės bendrovės, dalyvaujančios iždo centralizavimo režime, pagal tarp bendrovių galiojančią įkainių struktūrą gauna arba išmoka palūkanas. |
| --- | --- |

(47)

FFT stebi grupės bendrovių pinigų srautus, finansavimo poreikius ir likvidumą, siekdama optimizuoti grupės nuosavų lėšų naudingumą ir veiksmingumą. FFT prižiūri Jungtinės Karalystės, Danijos, Belgijos, Nyderlandų, Šveicarijos, Austrijos, Vokietijos ir Ispanijos iždų centrinio valdymo struktūras. Kiekvieną dieną atskirų šalių pardavimas yra centralizuojamas centrinėje FFT sąskaitoje, siekiant valdyti visą finansinę padėtį. Kalbant konkrečiau, grupės įmonių bankuose laikomose sąskaitose, vykdant įprastą veiklą, visą dieną gaunami ir atliekami mokėjimai. Dienos pabaigoje grupės bendrovių sąskaitų likučiai būna teigiami arba neigiami. Abiem atvejais jie yra automatiškai padengiami iš kiekvienoje šalyje atidarytos centrinės FFT sąskaitos. Tada, vykdant pavedimus rankiniu būdu, įplaukiančios arba išplaukiančios sumos iš skirtingų centrinių nacionalinių sąskaitų yra nukreipiamos į vieną centrinę sąskaitą. Todėl kiekvieną dieną grupės einamosios sąskaitos yra prilyginamos nuliui. Atsižvelgiant į dienos einamųjų sąskaitų poziciją, grupės bendrovės, dalyvaujančios iždo centralizavimo režime, pagal tarp bendrovių galiojančią įkainių struktūrą gauna arba išmoka palūkanas.

| (48) | Grupės viduje paskolų palūkanų norma yra fiksuojama kaip grupės vidutinė svertinė kapitalo vertė, prie kurios pridedamas skirtumas. Indėlių palūkanų norma fiksuojama ties grupės likvidumo politikos nustatyta nerizikinga terminuotų indėlių bankuose palūkanų norma. |
| --- | --- |

(48)

Grupės viduje paskolų palūkanų norma yra fiksuojama kaip grupės vidutinė svertinė kapitalo vertė, prie kurios pridedamas skirtumas. Indėlių palūkanų norma fiksuojama ties grupės likvidumo politikos nustatyta nerizikinga terminuotų indėlių bankuose palūkanų norma.

| (49) | Grupės bendrovių trumpalaikio ir vidutinės trukmės finansavimo bei koordinavimo su kitomis finansų bendrovėmis atžvilgiu FFT veikia taip: trumpalaikio finansavimo atveju FFT grupės bendrovėms suteikia lėšas, kurios dideliais kiekiais buvo skiriamos didmeninės reguliuojamos rinkos (obligacijų rinkos) sąlygomis arba vedant derybas su finansų įstaigomis; vidutinės trukmės finansavimo atveju lėšos yra vis iš naujo pervedamos tarp finansų įstaigų siekiant patenkinti grupės bendrovių poreikius nesinaudojant rinka tol, kol bendra grupės finansinė padėtis teigiama. |
| --- | --- |

(49)

Grupės bendrovių trumpalaikio ir vidutinės trukmės finansavimo bei koordinavimo su kitomis finansų bendrovėmis atžvilgiu FFT veikia taip: trumpalaikio finansavimo atveju FFT grupės bendrovėms suteikia lėšas, kurios dideliais kiekiais buvo skiriamos didmeninės reguliuojamos rinkos (obligacijų rinkos) sąlygomis arba vedant derybas su finansų įstaigomis; vidutinės trukmės finansavimo atveju lėšos yra vis iš naujo pervedamos tarp finansų įstaigų siekiant patenkinti grupės bendrovių poreikius nesinaudojant rinka tol, kol bendra grupės finansinė padėtis teigiama.

| (50) | Pagrindinė rizika, akcentuojama ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, su kuria paprastai susiduria iždo bendrovės, yra tokia:






  — | Rinkos rizika: FFT reguliariai įvertina savo patiriamą valiutų kursų riziką, kad ji būtų visiškai padengta, ir apsisaugo nuo tokios rizikos naudodama grupės rizikos valdymo politikos sukurtas finansines priemones. Priemonės, naudojamos šiai rizikai padengti, yra įprastinis valiutos apsikeitimas, išankstiniai užsienio valiutos keitimo ir palūkanų normos apsikeitimo sandoriai. |
| --- | --- | --- |

(50)

Pagrindinė rizika, akcentuojama ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, su kuria paprastai susiduria iždo bendrovės, yra tokia:

—

Rinkos rizika: FFT reguliariai įvertina savo patiriamą valiutų kursų riziką, kad ji būtų visiškai padengta, ir apsisaugo nuo tokios rizikos naudodama grupės rizikos valdymo politikos sukurtas finansines priemones. Priemonės, naudojamos šiai rizikai padengti, yra įprastinis valiutos apsikeitimas, išankstiniai užsienio valiutos keitimo ir palūkanų normos apsikeitimo sandoriai.

| — | Kredito rizika, susijusi su indėliais bankuose arba kitomis panašiomis trumpalaikėmis investicijomis: ataskaitoje dėl sandorių kainodaros teigiama, jog rizika yra sumažėjusi dėl to, kad FFT veda derybas tik su didelėmis finansų įstaigomis ir diferencijuoja grynųjų pinigų paskirstymą. Grupės turtui tokia rizika negresia, nes grupė yra suinteresuota finansiškai palaikyti visas grupės bendroves (17); iki šiol grupėje nepasitaikė nemokumo atvejų; grupės bendrovės nėra užregistravusios atidėjinių dėl blogų paskolų grupės įsiskolinimui. |
| --- | --- |

—

Kredito rizika, susijusi su indėliais bankuose arba kitomis panašiomis trumpalaikėmis investicijomis: ataskaitoje dėl sandorių kainodaros teigiama, jog rizika yra sumažėjusi dėl to, kad FFT veda derybas tik su didelėmis finansų įstaigomis ir diferencijuoja grynųjų pinigų paskirstymą. Grupės turtui tokia rizika negresia, nes grupė yra suinteresuota finansiškai palaikyti visas grupės bendroves (17); iki šiol grupėje nepasitaikė nemokumo atvejų; grupės bendrovės nėra užregistravusios atidėjinių dėl blogų paskolų grupės įsiskolinimui.

17

| — | Sandorio šalies rizika, susijusi su išvestinių finansinių priemonių turtu, laikomu trečiosiose šalyse (bankuose): ši rizika yra sumažėjusi, nes FFT veda derybas tik su didelėmis finansų įstaigomis ir išvestinių finansinių priemonių turto operacijos yra paskirstytos po daug įstaigų. Dėl minėtų priežasčių grupės turtui rizika negresia. |
| --- | --- |

—

Sandorio šalies rizika, susijusi su išvestinių finansinių priemonių turtu, laikomu trečiosiose šalyse (bankuose): ši rizika yra sumažėjusi, nes FFT veda derybas tik su didelėmis finansų įstaigomis ir išvestinių finansinių priemonių turto operacijos yra paskirstytos po daug įstaigų. Dėl minėtų priežasčių grupės turtui rizika negresia.

| — | Operacinė rizika: FFT finansines operacijas vykdo remdamasi „Fiat S.p.A.“ nustatytomis gairėmis. Siekiant išvengti bet kokių pažeidimų kasdieniuose procesuose, finansinė veikla nuolat stebima ir jai taikomos rizikos valdymo kontrolės procedūros. |
| --- | --- |

—

Operacinė rizika: FFT finansines operacijas vykdo remdamasi „Fiat S.p.A.“ nustatytomis gairėmis. Siekiant išvengti bet kokių pažeidimų kasdieniuose procesuose, finansinė veikla nuolat stebima ir jai taikomos rizikos valdymo kontrolės procedūros.

| (51) | FFT valdo didelę dalį finansinio turto, kuris daugiausia yra susijęs su paskolomis tarp grupės bendrovių, su grupės bendrovių įsipareigojimais ir (mažesniu mastu) su bankų indėliais. FFT naudoja informacines sistemas, būtinas kasdienei veiklai vykdyti ir finansinių rinkų rezultatams stebėti. |
| --- | --- |

(51)

FFT valdo didelę dalį finansinio turto, kuris daugiausia yra susijęs su paskolomis tarp grupės bendrovių, su grupės bendrovių įsipareigojimais ir (mažesniu mastu) su bankų indėliais. FFT naudoja informacines sistemas, būtinas kasdienei veiklai vykdyti ir finansinių rinkų rezultatams stebėti.

2.2.   Ginčijamas sprendimas dėl mokesčių

Ginčijamas sprendimas dėl mokesčių

| (52) | Šis sprendimas yra susijęs su FFT išankstine kainodaros tvarka, sprendimu dėl mokesčių dėl sandorių kainodaros, kurią Liuksemburgas pritaikė FFT 2012 m. rugsėjo 3 d. laiške. Ginčijamas sprendimas dėl mokesčių patvirtina „Fiat“ grupės mokesčių patarėjo pasiūlytą FFT pelno paskirstymo metodą „Fiat“ grupės viduje ir leidžia FFT kiekvienais metais nustatyti, kokio dydžio pelno mokestį pervesti Liuksemburgui. |
| --- | --- |

(52)

Šis sprendimas yra susijęs su FFT išankstine kainodaros tvarka, sprendimu dėl mokesčių dėl sandorių kainodaros, kurią Liuksemburgas pritaikė FFT 2012 m. rugsėjo 3 d. laiške. Ginčijamas sprendimas dėl mokesčių patvirtina „Fiat“ grupės mokesčių patarėjo pasiūlytą FFT pelno paskirstymo metodą „Fiat“ grupės viduje ir leidžia FFT kiekvienais metais nustatyti, kokio dydžio pelno mokestį pervesti Liuksemburgui.

2.2.1.   FFT išankstinė kainodaros tvarka

FFT išankstinė kainodaros tvarka

| (53) | Dokumentus, kuriuos Liuksemburgas pateikė Komisijai kaip būtinus remiantis ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, sudaro du laiškai ir 9 konstatuojamojoje dalyje numatyta ataskaita dėl sandorių kainos. |
| --- | --- |

(53)

Dokumentus, kuriuos Liuksemburgas pateikė Komisijai kaip būtinus remiantis ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, sudaro du laiškai ir 9 konstatuojamojoje dalyje numatyta ataskaita dėl sandorių kainos.

| (54) | 2012 m. rugsėjo 3 d. laišku Liuksemburgo mokesčių administratorius patvirtino, kad „sandorių kainos analizė buvo atlikta remiantis 2011 m. sausio 28 d. aplinkraščiu 164/2 ir neprieštarauja įprastinių rinkos sąlygų principui“ (sic). Kitaip tariant, Liuksemburgo mokesčių administratorius pripažino, jog finansų patarėjo atlikta sandorių kainų analizė, pateikta ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, rodo, kad yra reikalingas atlygis įprastomis rinkos sąlygomis už FFT vykdomas funkcijas ir prisiimamą riziką. Ataskaitoje dėl sandorių kainodaros ir ginčijamame sprendime dėl mokesčių numatytas FFT „atlygis įprastomis rinkos sąlygomis“ yra toks: „Sandorių kainodaros tyrime numatomas tinkamas atlygis už nuosavas lėšas, kurios gali patirti riziką, siekiant atlyginti už bendrovės vykdytas 2,542 milijono EUR vertės funkcijas, kurioms yra numatytas +/- 10 % nuokrypis.“ Remiantis šiuo atlygiu, FFT grynajam pelnui taikomas įprastas 28,80 % Liuksemburgo įmonių apmokestinimo tarifas. Laiške, be kita ko, nurodoma, kad mokesčių administratoriaus priimto sprendimo privaloma laikytis 5 metus (t. y. nuo 2012 iki 2016 m.) (18). |
| --- | --- |

(54)

2012 m. rugsėjo 3 d. laišku Liuksemburgo mokesčių administratorius patvirtino, kad „sandorių kainos analizė buvo atlikta remiantis 2011 m. sausio 28 d. aplinkraščiu 164/2 ir neprieštarauja įprastinių rinkos sąlygų principui“ (sic). Kitaip tariant, Liuksemburgo mokesčių administratorius pripažino, jog finansų patarėjo atlikta sandorių kainų analizė, pateikta ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, rodo, kad yra reikalingas atlygis įprastomis rinkos sąlygomis už FFT vykdomas funkcijas ir prisiimamą riziką. Ataskaitoje dėl sandorių kainodaros ir ginčijamame sprendime dėl mokesčių numatytas FFT „atlygis įprastomis rinkos sąlygomis“ yra toks: „Sandorių kainodaros tyrime numatomas tinkamas atlygis už nuosavas lėšas, kurios gali patirti riziką, siekiant atlyginti už bendrovės vykdytas 2,542 milijono EUR vertės funkcijas, kurioms yra numatytas +/- 10 % nuokrypis.“ Remiantis šiuo atlygiu, FFT grynajam pelnui taikomas įprastas 28,80 % Liuksemburgo įmonių apmokestinimo tarifas. Laiške, be kita ko, nurodoma, kad mokesčių administratoriaus priimto sprendimo privaloma laikytis 5 metus (t. y. nuo 2012 iki 2016 m.) (18).

sandorių kainos analizė buvo atlikta remiantis 2011 m. sausio 28 d. aplinkraščiu 164/2 ir neprieštarauja įprastinių rinkos sąlygų principui

Sandorių kainodaros tyrime numatomas tinkamas atlygis už nuosavas lėšas, kurios gali patirti riziką, siekiant atlyginti už bendrovės vykdytas 2,542 milijono EUR vertės funkcijas, kurioms yra numatytas +/- 10 % nuokrypis

18

2.2.2.   Ataskaita dėl sandorių kainodaros

Ataskaita dėl sandorių kainodaros

| (55) | Remiantis ataskaita dėl sandorių kainodaros, pats tinkamiausias metodas FFT apmokestinamajam pelnui „Fiat“ grupės viduje nustatyti yra sandorio kainų skirtumo perviršio metodas (pranc. MTMN). Pasak mokesčių patarėjo, MTMN yra ypač tinkamas, nes sandorio metu viena šalis neteikia vienodų ir vertingų įnašų. Kadangi, pasak mokesčių patarėjo, FFT teikia tik finansines paslaugas, šis metodas yra pats tinkamiausias siekiant nustatyti kainas, įprastomis rinkos sąlygomis atitinkančias sandorių kainodarai taikomus EBPO principus. Be to, kadangi FFT savo funkcijas vykdo tik „Fiat“ grupės bendrovėms, kurios negauna jokių panašaus pobūdžio paslaugų iš trečiųjų šalių, neįmanoma atlikti vidinio palyginimo. Todėl mokesčių patarėjas mano, kad tinkamiau vykdyti išorinį palyginimą nustatant kainų skirtumo perviršį, susidariusį nepriklausomoms bendrovėms vykdant palyginamus sandorius (19). |
| --- | --- |

(55)

Remiantis ataskaita dėl sandorių kainodaros, pats tinkamiausias metodas FFT apmokestinamajam pelnui „Fiat“ grupės viduje nustatyti yra sandorio kainų skirtumo perviršio metodas (pranc. MTMN). Pasak mokesčių patarėjo, MTMN yra ypač tinkamas, nes sandorio metu viena šalis neteikia vienodų ir vertingų įnašų. Kadangi, pasak mokesčių patarėjo, FFT teikia tik finansines paslaugas, šis metodas yra pats tinkamiausias siekiant nustatyti kainas, įprastomis rinkos sąlygomis atitinkančias sandorių kainodarai taikomus EBPO principus. Be to, kadangi FFT savo funkcijas vykdo tik „Fiat“ grupės bendrovėms, kurios negauna jokių panašaus pobūdžio paslaugų iš trečiųjų šalių, neįmanoma atlikti vidinio palyginimo. Todėl mokesčių patarėjas mano, kad tinkamiau vykdyti išorinį palyginimą nustatant kainų skirtumo perviršį, susidariusį nepriklausomoms bendrovėms vykdant palyginamus sandorius (19).

19

| (56) | Ataskaitoje dėl sandorių kainodaros mokesčių patarėjas nustato FFT mokėtiną atlyginimą, kurį sudaro apmokestinamasis pelnas FFT reikalingo kapitalo atžvilgiu, kad ji galėtų vykdyti savo funkcijas ir prisiimti su naudojamu turtu susijusią riziką (20). |
| --- | --- |

(56)

Ataskaitoje dėl sandorių kainodaros mokesčių patarėjas nustato FFT mokėtiną atlyginimą, kurį sudaro apmokestinamasis pelnas FFT reikalingo kapitalo atžvilgiu, kad ji galėtų vykdyti savo funkcijas ir prisiimti su naudojamu turtu susijusią riziką (20).

20

| (57) | Šis atlyginimas yra nustatomas taip: i) įvertinant FFT „nuosavas lėšas, kurios gali patirti riziką“; ii) nustatant, kokios FFT priklausančios lėšos yra naudojamos jos funkcijoms vykdyti ir finansinėms investicijoms remti; iii) įvertinant numatomą atlyginimą už FFT „lėšas, kurios gali patirti riziką“ kapitalo įkainojimo modeliu (angl. CAPM) (21) ir nustatant grąžą, skirtą nuosavoms lėšoms, panaudotoms vykdant funkcijas, kompensuoti; ir iv) apskaičiuojant bendrą FFT leistiną grąžą, kuria būtų atlyginama už prisiimamą riziką ir vykdomas funkcijas, derinant i ir iii etapų rezultatus. |
| --- | --- |

(57)

Šis atlyginimas yra nustatomas taip: i) įvertinant FFT „nuosavas lėšas, kurios gali patirti riziką“; ii) nustatant, kokios FFT priklausančios lėšos yra naudojamos jos funkcijoms vykdyti ir finansinėms investicijoms remti; iii) įvertinant numatomą atlyginimą už FFT „lėšas, kurios gali patirti riziką“ kapitalo įkainojimo modeliu (angl. CAPM) (21) ir nustatant grąžą, skirtą nuosavoms lėšoms, panaudotoms vykdant funkcijas, kompensuoti; ir iv) apskaičiuojant bendrą FFT leistiną grąžą, kuria būtų atlyginama už prisiimamą riziką ir vykdomas funkcijas, derinant i ir iii etapų rezultatus.

21

| (58) | Remdamasis ataskaitoje dėl sandorių kainodaros pateikta funkcine analize, mokesčių patarėjas mano, kad i etape FFT prisiima operacinę riziką, kredito ir sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo riziką, tačiau FFT patiriama valiutų rizika yra lygi nuliui. Taikydamas Bazelio II sistemą (22) pagal analogiją (23), mokesčių patarėjas numatė minimalius FFT nuosavų lėšų reikalavimus, kad būtų galima padengti operacinę riziką, sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo riziką, kredito riziką ir valiutų riziką taip, kaip nurodyta toliau:






  — | operacinė rizika: 15 %* (indėlių bankuose kredito palūkanos – indėlių bankuose skolos palūkanos), |
| --- | --- | --- |

(58)

Remdamasis ataskaitoje dėl sandorių kainodaros pateikta funkcine analize, mokesčių patarėjas mano, kad i etape FFT prisiima operacinę riziką, kredito ir sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo riziką, tačiau FFT patiriama valiutų rizika yra lygi nuliui. Taikydamas Bazelio II sistemą (22) pagal analogiją (23), mokesčių patarėjas numatė minimalius FFT nuosavų lėšų reikalavimus, kad būtų galima padengti operacinę riziką, sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo riziką, kredito riziką ir valiutų riziką taip, kaip nurodyta toliau:

22

23

—

operacinė rizika: 15 %* (indėlių bankuose kredito palūkanos – indėlių bankuose skolos palūkanos),

| — | sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo rizika: 20 %* 6 %* (rizika ateityje + išvestinių finansinių priemonių tikroji teigiama vertė), |
| --- | --- |

—

sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo rizika: 20 %* 6 %* (rizika ateityje + išvestinių finansinių priemonių tikroji teigiama vertė),

| — | kredito rizika: 20 %* 6 %* įsiskolinimai trečiosioms šalims (metinis vidurkis). |
| --- | --- |

—

kredito rizika: 20 %* 6 %* įsiskolinimai trečiosioms šalims (metinis vidurkis).

| (59) | Šie skaičiai rodo tai, ką finansų patarėjas vadina „nuosavomis FFT lėšomis, kurios gali patirti riziką“, kurios pagal FFT finansų patarėjo taikomą Bazelio II sistemą atitinka FFT hipotetines reguliuojamas nuosavas lėšas, apibendrintas 1 lentelėje.

  1 lentelė


  Minimalūs FFT nuosavų lėšų reikalavimai







  (tūkstančiais EUR) |
| --- | --- |
| Minimalūs nuosavų lėšų reikalavimai | 2011 |
| Operacinė rizika | 938 |
| Sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymo rizika | 2 603 |
| Valiutos rizika | 0 |
| Kredito rizika | 24 982 |
| Minimalūs nuosavų lėšų reikalavimai pagal Bazelio II sistemą | 28 523 |

(59)

Šie skaičiai rodo tai, ką finansų patarėjas vadina „nuosavomis FFT lėšomis, kurios gali patirti riziką“, kurios pagal FFT finansų patarėjo taikomą Bazelio II sistemą atitinka FFT hipotetines reguliuojamas nuosavas lėšas, apibendrintas 1 lentelėje.

1 lentelė

1 lentelė

Minimalūs FFT nuosavų lėšų reikalavimai

Minimalūs FFT nuosavų lėšų reikalavimai

(tūkstančiais EUR)

Minimalūs nuosavų lėšų reikalavimai

2011

Operacinė rizika

938

Sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymo rizika

2 603

Valiutos rizika

0

Kredito rizika

24 982

Minimalūs nuosavų lėšų reikalavimai pagal Bazelio II sistemą

28 523

| (60) | Tai, kas ataskaitoje dėl sandorių kainodaros vadinama „nuosavomis lėšomis, skirtomis funkcijoms vykdyti“ (24), ii etape yra apskaičiuojama iš visų FFT nuosavų lėšų, pagal Bazelio II sistemos nuostatas atimant minimalių reikalaujamų nuosavų lėšų dalį, numatytą mokesčių patarėjo, ir nuosavų FFT lėšų dalį, naudojamą finansinėms investicijoms į FFNA ir FFC remti. |
| --- | --- |

(60)

Tai, kas ataskaitoje dėl sandorių kainodaros vadinama „nuosavomis lėšomis, skirtomis funkcijoms vykdyti“ (24), ii etape yra apskaičiuojama iš visų FFT nuosavų lėšų, pagal Bazelio II sistemos nuostatas atimant minimalių reikalaujamų nuosavų lėšų dalį, numatytą mokesčių patarėjo, ir nuosavų FFT lėšų dalį, naudojamą finansinėms investicijoms į FFNA ir FFC remti.

24

| (61) | Pasak FFT mokesčių patarėjo, 2011 m. FFT nuosavas kapitalas siekė 287,5 milijono EUR, iš kurių:






  — | 28,5 milijono EUR yra minimalūs nuosavų lėšų reikalavimai pagal Bazelio II sistemos nuostatas, skirti FFT prisiimamai rizikai padengti („minimalios lėšos, kurios gali patirti riziką“
   (25)), |
| --- | --- | --- |

(61)

Pasak FFT mokesčių patarėjo, 2011 m. FFT nuosavas kapitalas siekė 287,5 milijono EUR, iš kurių:

—

28,5 milijono EUR yra minimalūs nuosavų lėšų reikalavimai pagal Bazelio II sistemos nuostatas, skirti FFT prisiimamai rizikai padengti („minimalios lėšos, kurios gali patirti riziką“
   (25)),

25

| — | 165,2 milijono EUR yra sunaudojami FFT dalyvavimui FFNA kompensuoti (26) („nuosavos lėšos, padengiančios finansines investicijas į FFNA ir FFC“), ir |
| --- | --- |

—

165,2 milijono EUR yra sunaudojami FFT dalyvavimui FFNA kompensuoti (26) („nuosavos lėšos, padengiančios finansines investicijas į FFNA ir FFC“), ir

26

| — | nuosavos lėšos, naudojamos funkcijoms vykdyti, sudaro 93,7 milijono EUR („nuosavos lėšos, padengiančios vykdomų funkcijų išlaidas“
   (27)). |
| --- | --- |

—

nuosavos lėšos, naudojamos funkcijoms vykdyti, sudaro 93,7 milijono EUR („nuosavos lėšos, padengiančios vykdomų funkcijų išlaidas“
   (27)).

27

| (62) | 2 lentelėje nurodoma, kaip yra paskirstytas bendras FFT nuosavas kapitalas, kaip nurodyta mokesčių patarėjo ataskaitoje dėl sandorių kainodaros.

  2 lentelė


  FFT nuosavo kapitalo paskirstymas







  (tūkstančiais EUR) |
| --- | --- |
| Mokesčių patarėjo FFT nuosavo kapitalo paskirstymas | Nuosavas kapitalas 2011 m. |
| Minimalios nuosavos lėšos, kurios gali patirti riziką | 28 523 |
| Nuosavos lėšos, padengiančios finansines investicijas į FFNA ir FFC | 165 244 |
| Nuosavos lėšos, padengiančios vykdomas funkcijas | 93 710 |
| Iš viso nuosavo kapitalo | 287 477 |

(62)

2 lentelėje nurodoma, kaip yra paskirstytas bendras FFT nuosavas kapitalas, kaip nurodyta mokesčių patarėjo ataskaitoje dėl sandorių kainodaros.

2 lentelė

2 lentelė

FFT nuosavo kapitalo paskirstymas

FFT nuosavo kapitalo paskirstymas

(tūkstančiais EUR)

Mokesčių patarėjo FFT nuosavo kapitalo paskirstymas

Nuosavas kapitalas 2011 m.

Minimalios nuosavos lėšos, kurios gali patirti riziką

28 523

Nuosavos lėšos, padengiančios finansines investicijas į FFNA ir FFC

165 244

Nuosavos lėšos, padengiančios vykdomas funkcijas

93 710

Iš viso nuosavo kapitalo

Iš viso nuosavo kapitalo

287 477

287 477

| (63) | iii etape mokesčių patarėjas visų pirma siūlo grąžinti FFT nuosavo kapitalo dalį, kurią jis apibrėžia kaip „minimalų nuosavą kapitalą, kuris gali patirti riziką“. Šis kapitalas atitinka FFT reguliuojamas hipotetines lėšas, kaip mokesčių patarėjas jas apibūdina i etape, įvertindamas nuosavo kapitalo grąžą, kurią investuotojai tikėjosi gauti („tikėtina kapitalo grąža prieš mokesčius“) pagal kapitalo įkainojimo modelį, arba:
  tikėtina kapitalo grąža prieš mokesčius = (nerizikinga palūkanų norma + β × nuosavų lėšų rizikos priemoka) / (1 – mokesčių tarifas) |
| --- | --- |

(63)

iii etape mokesčių patarėjas visų pirma siūlo grąžinti FFT nuosavo kapitalo dalį, kurią jis apibrėžia kaip „minimalų nuosavą kapitalą, kuris gali patirti riziką“. Šis kapitalas atitinka FFT reguliuojamas hipotetines lėšas, kaip mokesčių patarėjas jas apibūdina i etape, įvertindamas nuosavo kapitalo grąžą, kurią investuotojai tikėjosi gauti („tikėtina kapitalo grąža prieš mokesčius“) pagal kapitalo įkainojimo modelį, arba:

tikėtina kapitalo grąža prieš mokesčius = (nerizikinga palūkanų norma + β × nuosavų lėšų rizikos priemoka) / (1 – mokesčių tarifas)

| (64) | Taikydamas kapitalo įkainojimo modelį, FFT mokesčių patarėjas naudojo šiuos kintamuosius:






  — | nerizikinga palūkanų norma – 2,85 % (Vokietijos federalinės dešimties metų trukmės „Bund“ paskolos 2011 m. metinis vidurkis), |
| --- | --- | --- |

(64)

Taikydamas kapitalo įkainojimo modelį, FFT mokesčių patarėjas naudojo šiuos kintamuosius:

—

nerizikinga palūkanų norma – 2,85 % (Vokietijos federalinės dešimties metų trukmės „Bund“ paskolos 2011 m. metinis vidurkis),

| — | beta (β) kintamasis, lygus 0,29, numatytas (28) remiantis informacija apie 66 palyginamas bendroves, vykdančias finansų veiklą, pateikta A. Damoradan svetainėje (29), |
| --- | --- |

—

beta (β) kintamasis, lygus 0,29, numatytas (28) remiantis informacija apie 66 palyginamas bendroves, vykdančias finansų veiklą, pateikta A. Damoradan svetainėje (29),

28

29

| — | 5 % nuosavo kapitalo rizikos priemoka Liuksemburgui, nurodyta A. Damoradan svetainėje (atnaujinta 2011 m. liepą), |
| --- | --- |

—

5 % nuosavo kapitalo rizikos priemoka Liuksemburgui, nurodyta A. Damoradan svetainėje (atnaujinta 2011 m. liepą),

| — | 28,80 % Liuksemburgo mokesčių tarifas. |
| --- | --- |

—

28,80 % Liuksemburgo mokesčių tarifas.

| (65) | Taikydamas šiuos kintamuosius 63 konstatuojamojoje dalyje nurodytoje formulėje, FFT mokesčių patarėjas apskaičiavo 6,05 % „nuosavo kapitalo grąžą, kurią investuotojai tikėjosi gauti“. |
| --- | --- |

(65)

Taikydamas šiuos kintamuosius 63 konstatuojamojoje dalyje nurodytoje formulėje, FFT mokesčių patarėjas apskaičiavo 6,05 % „nuosavo kapitalo grąžą, kurią investuotojai tikėjosi gauti“.

nuosavo kapitalo grąžą, kurią investuotojai tikėjosi gauti

| (66) | 3 lentelėje pateikiamas FFT mokesčių patarėjo atrinktų bendrovių sąrašas pagal tai, kaip palyginamos bendrovės nepriklausomai veikė finansų sektoriuje, ir jų beta kintamųjų, panaudotų apskaičiuojant beta koeficientus, naudotinus kapitalo įkainojimo modelyje, sąrašas.

  3 lentelė


  Palyginamų bendrovių, teikiančių finansines paslaugas, sąrašas







  Bendrovės pavadinimas | Beta kintamasis |
| --- | --- | --- |
| „ING Groep NV“ (EXTAM:INGA) | 3,00 |
| „UBS AG“ (SWX:UBSN) | 1,80 |
| „Wüstenrot & Württembergische AG“ (XTRA:WUW) | 0,41 |
| „Deutsche Börse AG“ (XTRA:DB1) | 1,28 |
| „Oslo Bors VPS Holding ASA“ (OTCNO:OSLO) | 0,13 |
| „London Stock Exchange Group“ (LSE:LSE) | 1,24 |
| „Fimalac SA“ (ENXTPA:FIM) | 0,68 |
| „International Personal FinancePlc“ (LSE:IPF) | 1,92 |
| „GrenkeLeasing AG“ (XTRA:GLJ) | 0,55 |
| „Mittel S.p.A“ (CM:MIT) | 0,93 |
| „GlobeOp Financial Services SA“ (LSE:GO) | 0,56 |
| „KBC Ancora“ (ENXTBR:KBCA) | 3,61 |
| „Aktiv Kapital ASA“ (OB:AIK) | 0,25 |
| „IG Group Holdings Plc“ (LSE:IGG) | 0,75 |
| „IFG Group plc“ (LSE: IFP) | 1,11 |
| „Conafi Prestito S.p.A.“ (CM:CNP) | 0,74 |
| „NEOVIA Financial Plc“ (AIM:NEC) | 0,60 |
| „H&T Group Plc“ (AIM:HAT) | – 0,11 |
| „Hesse Newman Capital AG“ (XTRA:RTM) | 0,29 |
| „Acta Holding ASA“ (OB:ACTA) | 1,70 |
| „Manx Financial Group PLC“ (AIM:MFX) | 0,30 |
| „PLUS Markets Group plc“ (AIM:PMK) | – 0,05 |
| „Law Debenture Corp. Plc“ (LSE:LVVDB) | 0,95 |
| „Hypoport AG“ (DB:HYQ) | 0,70 |
| „Perrot Duval Holding SA“ (SWX:PEDP) | 0,16 |
| „Albemarie & Bond Holdings plc“ (AIM:ABM) | 0,21 |
| „MCB Finance Group plc“ (AIM:MCRB) | Netaikoma |
| „Brightside Group plc“ (AIM:BRT) | 0,11 |
| „DF Deutsche Forfait AG“ (DB:DE6) | 0,83 |
| „Autobank AG“ (DB:AW2) | Netaikoma |
| „Ambrian capital plc“ (AIM:AMBR) | 0,83 |
| „Gruppo MutuiOnline S.p.A“ (CM:MOL) | 0,77 |
| „Park Group plc“ (AIM:PKG) | 0,09 |
| „OVB Holding AG“ (XTRA:O4B) | – 0,19 |
| „Albis Leasing AG“ (DB:ALG) | 0,57 |
| „Hellenic Exchanges SA“ (ATSE:EXAE) | 1,42 |
| „FORIS AG“ (XTRA:FRS) | 0,20 |
| „Creon Corporation Plc“ (AIM:CRO) | 2,03 |
| „Investeringsselskabet Luxor A/S“ (CPSE:LUXOR B) | 0,50 |
| „Univerma AG“ | Netaikoma |
| „OFL AnlagenLeasing AG“ (DB:OFL) | 0,86 |
| „Ideal GroupSA“ (ATSE:INTEK) | Netaikoma |
| „Nøtterø SpareBank“ (OB:NTSG) | 0,20 |
| „Apulia Prontoprestitio S.p.A.“ (CM:APP) | 1,07 |
| „Ultimate Finance Group plc“ (AIM:UFG) | 0,54 |
| „Dresdner Factoring AG“ (XTRA:D2F) | 0,42 |
| „Heidelberger Beteiligungsholding AG“ (DB:IPO) | 0,14 |
| „ABC Arbitrage SA“ (ENXTPA:ABCA) | 0,48 |
| „Baydonhill plc“ (AIM:BHL) | 0,04 |
| „London Capital Group Holdings plc“ (AIM:LCG) | 0,72 |
| „Imarex ASA“ (OB:IMAREX) | 0,48 |
| „Toscana Finanza S.p.A.“ (CM:TF) | 0,49 |
| „Banca Finnat Euramerica S.p.A.“ (CM:BFE) | 0,79 |
| „S&U plc“ (LSE:SUS) | 0,27 |
| „Bolsas y Mercados Españoles SA“ (CATS:BME) | 0,97 |
| „Banca IFIS S.p.A.“ (CM:IF) | 0,69 |
| „Paris Orleans SA“ (ENXTPA:PAOR) | 0,60 |
| „SNS Reaal NV“ (ENXTAM:SR) | 2,37 |
| „Close Brothers Group plc“ (LSE:CBG) | 0,94 |
| „Provident Fiancial plc“ (LSE:PFG) | 0,35 |
| „Pohola Bank plc“ (HLSE:POH1S) | 1,43 |
| „Investec plc“ (LSE:INVP) | 1,73 |
| „Banque Nationale de Belgique SA“ (ENXTBR:BNB) | 0,49 |
| „Credit Suisse Group“ (SWX:CSGN) | 1,43 |
| „Deutsche Bank AG“ (DB:DBK) | 1,98 |
| „Schweizerische Nationalbank“ (SWX:SNBN) | 0,22 |
| Šaltinis: Damodaran |

(66)

3 lentelėje pateikiamas FFT mokesčių patarėjo atrinktų bendrovių sąrašas pagal tai, kaip palyginamos bendrovės nepriklausomai veikė finansų sektoriuje, ir jų beta kintamųjų, panaudotų apskaičiuojant beta koeficientus, naudotinus kapitalo įkainojimo modelyje, sąrašas.

3 lentelė

3 lentelė

Palyginamų bendrovių, teikiančių finansines paslaugas, sąrašas

Palyginamų bendrovių, teikiančių finansines paslaugas, sąrašas

Bendrovės pavadinimas

Beta kintamasis

„ING Groep NV“ (EXTAM:INGA)

3,00

„UBS AG“ (SWX:UBSN)

1,80

„Wüstenrot & Württembergische AG“ (XTRA:WUW)

0,41

„Deutsche Börse AG“ (XTRA:DB1)

1,28

„Oslo Bors VPS Holding ASA“ (OTCNO:OSLO)

0,13

„London Stock Exchange Group“ (LSE:LSE)

1,24

„Fimalac SA“ (ENXTPA:FIM)

0,68

„International Personal FinancePlc“ (LSE:IPF)

1,92

„GrenkeLeasing AG“ (XTRA:GLJ)

0,55

„Mittel S.p.A“ (CM:MIT)

0,93

„GlobeOp Financial Services SA“ (LSE:GO)

0,56

„KBC Ancora“ (ENXTBR:KBCA)

3,61

„Aktiv Kapital ASA“ (OB:AIK)

0,25

„IG Group Holdings Plc“ (LSE:IGG)

0,75

„IFG Group plc“ (LSE: IFP)

1,11

„Conafi Prestito S.p.A.“ (CM:CNP)

0,74

„NEOVIA Financial Plc“ (AIM:NEC)

0,60

„H&T Group Plc“ (AIM:HAT)

– 0,11

„Hesse Newman Capital AG“ (XTRA:RTM)

0,29

„Acta Holding ASA“ (OB:ACTA)

1,70

„Manx Financial Group PLC“ (AIM:MFX)

0,30

„PLUS Markets Group plc“ (AIM:PMK)

– 0,05

„Law Debenture Corp. Plc“ (LSE:LVVDB)

0,95

„Hypoport AG“ (DB:HYQ)

0,70

„Perrot Duval Holding SA“ (SWX:PEDP)

0,16

„Albemarie & Bond Holdings plc“ (AIM:ABM)

0,21

„MCB Finance Group plc“ (AIM:MCRB)

Netaikoma

„Brightside Group plc“ (AIM:BRT)

0,11

„DF Deutsche Forfait AG“ (DB:DE6)

0,83

„Autobank AG“ (DB:AW2)

Netaikoma

„Ambrian capital plc“ (AIM:AMBR)

0,83

„Gruppo MutuiOnline S.p.A“ (CM:MOL)

0,77

„Park Group plc“ (AIM:PKG)

0,09

„OVB Holding AG“ (XTRA:O4B)

– 0,19

„Albis Leasing AG“ (DB:ALG)

0,57

„Hellenic Exchanges SA“ (ATSE:EXAE)

1,42

„FORIS AG“ (XTRA:FRS)

0,20

„Creon Corporation Plc“ (AIM:CRO)

2,03

„Investeringsselskabet Luxor A/S“ (CPSE:LUXOR B)

0,50

„Univerma AG“

Netaikoma

„OFL AnlagenLeasing AG“ (DB:OFL)

0,86

„Ideal GroupSA“ (ATSE:INTEK)

Netaikoma

„Nøtterø SpareBank“ (OB:NTSG)

0,20

„Apulia Prontoprestitio S.p.A.“ (CM:APP)

1,07

„Ultimate Finance Group plc“ (AIM:UFG)

0,54

„Dresdner Factoring AG“ (XTRA:D2F)

0,42

„Heidelberger Beteiligungsholding AG“ (DB:IPO)

0,14

„ABC Arbitrage SA“ (ENXTPA:ABCA)

0,48

„Baydonhill plc“ (AIM:BHL)

0,04

„London Capital Group Holdings plc“ (AIM:LCG)

0,72

„Imarex ASA“ (OB:IMAREX)

0,48

„Toscana Finanza S.p.A.“ (CM:TF)

0,49

„Banca Finnat Euramerica S.p.A.“ (CM:BFE)

0,79

„S&U plc“ (LSE:SUS)

0,27

„Bolsas y Mercados Españoles SA“ (CATS:BME)

0,97

„Banca IFIS S.p.A.“ (CM:IF)

0,69

„Paris Orleans SA“ (ENXTPA:PAOR)

0,60

„SNS Reaal NV“ (ENXTAM:SR)

2,37

„Close Brothers Group plc“ (LSE:CBG)

0,94

„Provident Fiancial plc“ (LSE:PFG)

0,35

„Pohola Bank plc“ (HLSE:POH1S)

1,43

„Investec plc“ (LSE:INVP)

1,73

„Banque Nationale de Belgique SA“ (ENXTBR:BNB)

0,49

„Credit Suisse Group“ (SWX:CSGN)

1,43

„Deutsche Bank AG“ (DB:DBK)

1,98

„Schweizerische Nationalbank“ (SWX:SNBN)

0,22

Šaltinis: Damodaran

Šaltinis:

| (67) | 4 lentelėje parodomas FFT mokesčių patarėjo atrinktų palyginamų bendrovių beta kintamųjų „intervalas įprastomis rinkos sąlygomis“.

  4 lentelė


  Palyginamų bendrovių beta kintamųjų intervalas įprastomis rinkos sąlygomis







  Intervalas įprastomis rinkos sąlygomis | Beta kintamieji |
| --- | --- | --- |
| Bendrovių skaičius | 66 |
| Maksimalus | 3,61 |
| 90-as procentilis | 1,79 |
| 75-as procentilis | 1,04 |
| Mediana | 0,64 |
| 25-as procentilis | 0,29 |
| 10-as procentilis | 0,13 |
| Minimalus | 0,19 |

(67)

4 lentelėje parodomas FFT mokesčių patarėjo atrinktų palyginamų bendrovių beta kintamųjų „intervalas įprastomis rinkos sąlygomis“.

4 lentelė

4 lentelė

Palyginamų bendrovių beta kintamųjų intervalas įprastomis rinkos sąlygomis

Palyginamų bendrovių beta kintamųjų intervalas įprastomis rinkos sąlygomis

Intervalas įprastomis rinkos sąlygomis

Beta kintamieji

Bendrovių skaičius

66

Maksimalus

3,61

90-as procentilis

1,79

75-as procentilis

1,04

Mediana

0,64

25-as procentilis

0,29

10-as procentilis

0,13

Minimalus

0,19

| (68) | Tuomet FFT mokesčių patarėjas siūlo atlyginti FFT nuosavo kapitalo dalį, kurią jis 2 lentelėje vadina „nuosavomis lėšomis, padengiančiomis vykdomų funkcijų išlaidas“ ir kuri atitinka ii etape nurodytą „nuosavą kapitalą, skirtą funkcijoms vykdyti“, naudojant trumpalaikiams indėliams taikomą rinkos palūkanų normą (30), kuri, pasak mokesčių patarėjo, būtų lygi 0,87 %. |
| --- | --- |

(68)

Tuomet FFT mokesčių patarėjas siūlo atlyginti FFT nuosavo kapitalo dalį, kurią jis 2 lentelėje vadina „nuosavomis lėšomis, padengiančiomis vykdomų funkcijų išlaidas“ ir kuri atitinka ii etape nurodytą „nuosavą kapitalą, skirtą funkcijoms vykdyti“, naudojant trumpalaikiams indėliams taikomą rinkos palūkanų normą (30), kuri, pasak mokesčių patarėjo, būtų lygi 0,87 %.

30

| (69) | FFT mokesčių patarėjas siūlo neatlyginti FFT nuosavo kapitalo dalies, kurią jis apibrėžia kaip padengiančią FFT finansines investicijas į FFNA ir FFC ir kuri 2 lentelėje vadinama „nuosavu kapitalu, padengiančiu finansines investicijas į FFNA ir FFC“, t. y. kad apmokestinimo tikslais tos dalies atlyginimas būtų lygus nuliui. |
| --- | --- |

(69)

FFT mokesčių patarėjas siūlo neatlyginti FFT nuosavo kapitalo dalies, kurią jis apibrėžia kaip padengiančią FFT finansines investicijas į FFNA ir FFC ir kuri 2 lentelėje vadinama „nuosavu kapitalu, padengiančiu finansines investicijas į FFNA ir FFC“, t. y. kad apmokestinimo tikslais tos dalies atlyginimas būtų lygus nuliui.

| (70) | Galiausiai iv etape mokesčių patarėjas suskaičiuoja bendrą FFT atlygintiną sumą už jos iždo ir finansavimo veiklą bei prisiimamą riziką. Ši suma susideda iš šių elementų, išdėstytų pirmiau nurodytuose i–iii etapuose:






  — | „rizikos atlyginimo“, apskaičiuojamo reglamentuojamas hipotetines nuosavas lėšas, kurios, mokesčių patarėjo vertinimu, analogiškai ii etapui pritaikius Bazelio II sistemą, yra lygios 28 500 000 EUR, padauginus iš tikėtinos grąžos prieš mokesčius, kuri, mokesčių patarėjo vertinimu, analogiškai iii etapui pritaikius kapitalo įkainojimo modelį, yra lygi 6,05 %, ir |
| --- | --- | --- |

(70)

Galiausiai iv etape mokesčių patarėjas suskaičiuoja bendrą FFT atlygintiną sumą už jos iždo ir finansavimo veiklą bei prisiimamą riziką. Ši suma susideda iš šių elementų, išdėstytų pirmiau nurodytuose i–iii etapuose:

—

„rizikos atlyginimo“, apskaičiuojamo reglamentuojamas hipotetines nuosavas lėšas, kurios, mokesčių patarėjo vertinimu, analogiškai ii etapui pritaikius Bazelio II sistemą, yra lygios 28 500 000 EUR, padauginus iš tikėtinos grąžos prieš mokesčius, kuri, mokesčių patarėjo vertinimu, analogiškai iii etapui pritaikius kapitalo įkainojimo modelį, yra lygi 6,05 %, ir

| — | „atlyginimo už vykdomas funkcijas“, kuris apskaičiuojamas sumą, kurią mokesčių patarėjas laiko FFT nuosavomis lėšomis, naudojamomis savo funkcijoms vykdyti, ir kuri ii etape yra įvertinta 93 710 000 EUR, padauginus iš trumpalaikiams indėliams taikomos rinkos palūkanų normos, kuri, pasak FFT mokesčių patarėjo, iii etape yra lygi 0,87 %. |
| --- | --- |

—

„atlyginimo už vykdomas funkcijas“, kuris apskaičiuojamas sumą, kurią mokesčių patarėjas laiko FFT nuosavomis lėšomis, naudojamomis savo funkcijoms vykdyti, ir kuri ii etape yra įvertinta 93 710 000 EUR, padauginus iš trumpalaikiams indėliams taikomos rinkos palūkanų normos, kuri, pasak FFT mokesčių patarėjo, iii etape yra lygi 0,87 %.

| (71) | 5 lentelėje parodomas mokesčio patarėjo numatomas bendras FFT leidžiamas pajamingumas Liuksemburgui mokėtinų mokesčių atžvilgiu.

  5 lentelė


  Numatoma FFT mokesčio bazė







  (tūkstančiais EUR) |
| --- | --- |
| Nuosavo kapitalo grąža | 2011 m. pelnas neatskaičius mokesčių |
| Rizikos atlygis | 1 726 |
| Atlygis už vykdomas funkcijas | 816 |
| Atlygis už nuosavas lėšas, padengiančias finansines investicijas į FFNA ir FFC (31) | 0 |
| Bendras pelnas neatskaičius mokesčių | 2 542 |

(71)

5 lentelėje parodomas mokesčio patarėjo numatomas bendras FFT leidžiamas pajamingumas Liuksemburgui mokėtinų mokesčių atžvilgiu.

5 lentelė

5 lentelė

Numatoma FFT mokesčio bazė

Numatoma FFT mokesčio bazė

(tūkstančiais EUR)

Nuosavo kapitalo grąža

2011 m. pelnas neatskaičius mokesčių

Rizikos atlygis

1 726

Atlygis už vykdomas funkcijas

816

Atlygis už nuosavas lėšas, padengiančias finansines investicijas į FFNA ir FFC (31)

31

0

Bendras pelnas neatskaičius mokesčių

Bendras pelnas neatskaičius mokesčių

2 542

2 542

| (72) | 2,542 milijono EUR suma atitinka ginčijamame sprendime dėl mokesčių numatytą sumą, kurią Liuksemburgo mokesčių administratorius laiko atlygiu įprastomis rinkos sąlygomis (32). |
| --- | --- |

(72)

2,542 milijono EUR suma atitinka ginčijamame sprendime dėl mokesčių numatytą sumą, kurią Liuksemburgo mokesčių administratorius laiko atlygiu įprastomis rinkos sąlygomis (32).

32

| (73) | 6 lentelėje apibendrinamos 58–72 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos FFT mokesčių patarėjo išvados po minėtų i–iv etapų.

  6 lentelė


  Minimalių reikalaujamų FFT nuosavų lėšų ir įtakos pelnui iki mokesčių apskaičiavimas








  Minimalūs nuosavų lėšų reikalavimai | FFT | |
| --- | --- | --- | --- |
| | 2011 | |
| (tūkst. EUR) | |
| Operacinė rizika | 938 | a |
| Sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymo rizika | 2 603 | b |
| Valiutos rizika | 0 | c |
| Kredito rizika | 24 982 | d |
| Minimalūs nuosavų lėšų reikalavimai | 28 523 | e = a + b + c + d |
| Nuosavos lėšos, kompensuojamos dalyvavimo palūkanomis | 165 244 | x |
| Perviršinės nuosavos lėšos | 93 710 | f = g – e – x |
| Nuosavas kapitalas | 287 477 | g |
| Grynojo pelno rodiklis | | |
| Tikėtina nuosavo kapitalo grąža | 6,05 % | h |
| Trumpalaikių palūkanų norma | 0,87 % | i |
| Nuosavo kapitalo grąža | | |
| Rizikos atlygis | 1 726 | k = h * e |
| Atlygis už vykdomas funkcijas | 816 | j = i * f |
| Bendras pelnas neatskaičius mokesčių | 2 542 | l = k + j |
| a | = | 15 %* (finansinės pajamos iš indėlių bankuose – bankų paskolų finansavimo išlaidos) |
| b | = | 20 %* 6 %* (rizika ateityje + išvestinių finansinių priemonių, laikomų trečiosiose šalyse, tikroji teigiama vertė) |
| c | = | 100 % padengta išvestinėmis priemonėmis |
| d | = | 20 %* 6 %* įsiskolinimai trečiosioms šalims (metinis vidurkis). |
| h | = | numatytas naudojant kapitalo įkainojimo modelį |
| i | = | 2011 m. EONIA (euro vienos nakties palūkanų vidurkio indekso) metinis vidurkis |

(73)

6 lentelėje apibendrinamos 58–72 konstatuojamosiose dalyse išdėstytos FFT mokesčių patarėjo išvados po minėtų i–iv etapų.

6 lentelė

6 lentelė

Minimalių reikalaujamų FFT nuosavų lėšų ir įtakos pelnui iki mokesčių apskaičiavimas

Minimalių reikalaujamų FFT nuosavų lėšų ir įtakos pelnui iki mokesčių apskaičiavimas

Minimalūs nuosavų lėšų reikalavimai

FFT

2011

(tūkst. EUR)

(tūkst. EUR)

Operacinė rizika

938

a

Sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymo rizika

2 603

b

Valiutos rizika

0

c

Kredito rizika

24 982

d

Minimalūs nuosavų lėšų reikalavimai

28 523

e = a + b + c + d

Nuosavos lėšos, kompensuojamos dalyvavimo palūkanomis

165 244

x

Perviršinės nuosavos lėšos

93 710

f = g – e – x

Nuosavas kapitalas

287 477

g

Grynojo pelno rodiklis

Tikėtina nuosavo kapitalo grąža

6,05 %

h

Trumpalaikių palūkanų norma

0,87 %

i

Nuosavo kapitalo grąža

Rizikos atlygis

1 726

k = h * e

Atlygis už vykdomas funkcijas

816

j = i * f

Bendras pelnas neatskaičius mokesčių

2 542

l = k + j

a

=

15 %* (finansinės pajamos iš indėlių bankuose – bankų paskolų finansavimo išlaidos)

b

=

20 %* 6 %* (rizika ateityje + išvestinių finansinių priemonių, laikomų trečiosiose šalyse, tikroji teigiama vertė)

c

=

100 % padengta išvestinėmis priemonėmis

d

=

20 %* 6 %* įsiskolinimai trečiosioms šalims (metinis vidurkis).

h

=

numatytas naudojant kapitalo įkainojimo modelį

i

=

2011 m. EONIA (euro vienos nakties palūkanų vidurkio indekso) metinis vidurkis

Pastaba: pagrindinė prielaida yra tai, kad nėra kredito rizikos / sandorio šalies įsipareigojimo nevykdymo rizikos grupės bendrovių vykdomoms operacijoms.

2.3.   Liuksemburgo gairių dėl sandorių kainodaros aprašymas

Liuksemburgo gairių dėl sandorių kainodaros aprašymas

| (74) | Sprendimas dėl mokesčių FFT buvo priimtas remiantis Liuksemburgo pajamų mokesčio kodekso 164 straipsnio 3 dalimi (iš dalies pakeistas 1967 m. gruodžio 4 d. Įstatymas dėl pajamų mokesčio (L. I. R.)) ir 2011 m. sausio 28 d. L. I. R. aplinkraščiu Nr. 164/2 (toliau – „aplinkraštis“) (33). |
| --- | --- |

(74)

Sprendimas dėl mokesčių FFT buvo priimtas remiantis Liuksemburgo pajamų mokesčio kodekso 164 straipsnio 3 dalimi (iš dalies pakeistas 1967 m. gruodžio 4 d. Įstatymas dėl pajamų mokesčio (L. I. R.)) ir 2011 m. sausio 28 d. L. I. R. aplinkraščiu Nr. 164/2 (toliau – „aplinkraštis“) (33).

33

2.3.1.   Liuksemburgo pajamų mokesčio kodekso 164 straipsnis

Liuksemburgo pajamų mokesčio kodekso 164 straipsnis

| (75) | L. I. R. 164 straipsnio 3 dalyje numatoma, kad „[a]pmokestinamosios pajamos apima ir paslėpto pelno paskirstymą. Paslėpto pelno paskirstymas vyksta ypač tada, kai bendrovės dalininkas, akcininkas ar suinteresuotoji šalis tiesiogiai ar netiesiogiai gauna naudos iš bendrovės ar asociacijos, kurios nebūdamas bendrovės dalininku, akcininku ar suinteresuotąja šalimi jis negautų“. Šia nuostata Liuksemburgo mokesčių teisėje pritaikomas įprastų rinkos sąlygų principas, pagal kurį sandoriai tarp tos pačios grupės bendrovių turi būti atlyginami taip pat kaip ir sandoriai tarp nepriklausomų bendrovių, panašiomis aplinkybėmis veikiančių įprastomis rinkos sąlygomis. |
| --- | --- |

(75)

L. I. R. 164 straipsnio 3 dalyje numatoma, kad „[a]pmokestinamosios pajamos apima ir paslėpto pelno paskirstymą. Paslėpto pelno paskirstymas vyksta ypač tada, kai bendrovės dalininkas, akcininkas ar suinteresuotoji šalis tiesiogiai ar netiesiogiai gauna naudos iš bendrovės ar asociacijos, kurios nebūdamas bendrovės dalininku, akcininku ar suinteresuotąja šalimi jis negautų“. Šia nuostata Liuksemburgo mokesčių teisėje pritaikomas įprastų rinkos sąlygų principas, pagal kurį sandoriai tarp tos pačios grupės bendrovių turi būti atlyginami taip pat kaip ir sandoriai tarp nepriklausomų bendrovių, panašiomis aplinkybėmis veikiančių įprastomis rinkos sąlygomis.

[a]pmokestinamosios pajamos apima ir paslėpto pelno paskirstymą. Paslėpto pelno paskirstymas vyksta ypač tada, kai bendrovės dalininkas, akcininkas ar suinteresuotoji šalis tiesiogiai ar netiesiogiai gauna naudos iš bendrovės ar asociacijos, kurios nebūdamas bendrovės dalininku, akcininku ar suinteresuotąja šalimi jis negautų

2.3.2.   L. I. R. aplinkraštis Nr. 164/2

L. I. R. aplinkraštis Nr. 164/2

| (76) | L. I. R. 164 straipsnio 3 dalis yra patikslinta aplinkraščiu, kurio 1 skirsnyje yra apibrėžiamos sąvokos „grupės finansų bendrovės“ (34), „sandorių finansavimas grupės viduje“ (35) ir „susijusios įmonės“ (36). |
| --- | --- |

(76)

L. I. R. 164 straipsnio 3 dalis yra patikslinta aplinkraščiu, kurio 1 skirsnyje yra apibrėžiamos sąvokos „grupės finansų bendrovės“ (34), „sandorių finansavimas grupės viduje“ (35) ir „susijusios įmonės“ (36).

34

35

36

| (77) | 2 skirsnio „Bendrosios nuostatos“ pradžioje aprašomos paslaugos grupės viduje, kurioms yra taikomas aplinkraštis: „Paslauga grupės viduje (įskaitant sandorių finansavimą grupės viduje) buvo suteikta, jeigu panašiomis aplinkybėmis nepriklausoma įmonė buvo pasirengusi mokėti kitai nepriklausomai įmonei už tokios veiklos vykdymą arba jeigu ji pati įvykdė tą veiklą.“ Aplinkraščio 2 skirsnyje taip pat aprašomas įprastų rinkos sąlygų principas taip, kaip jis yra apibrėžtas EBPO principuose, taikomuose sandorių kainodaros srityje ir perkeltuose į nacionalinę teisę. Šiuo klausimu aplinkraštyje nurodoma, kad „[j]eigu buvo suteikta paslauga grupės viduje ar atlikti kitokie perdavimai grupės viduje, reikia nustatyti, ar sutartas atlygis neprieštarauja įprastų rinkos sąlygų principui, t. y. ar atitinka nepriklausomų įmonių panašiomis aplinkybėmis taikomą ir priimtą kainą“ (37). |
| --- | --- |

(77)

2 skirsnio „Bendrosios nuostatos“ pradžioje aprašomos paslaugos grupės viduje, kurioms yra taikomas aplinkraštis: „Paslauga grupės viduje (įskaitant sandorių finansavimą grupės viduje) buvo suteikta, jeigu panašiomis aplinkybėmis nepriklausoma įmonė buvo pasirengusi mokėti kitai nepriklausomai įmonei už tokios veiklos vykdymą arba jeigu ji pati įvykdė tą veiklą.“ Aplinkraščio 2 skirsnyje taip pat aprašomas įprastų rinkos sąlygų principas taip, kaip jis yra apibrėžtas EBPO principuose, taikomuose sandorių kainodaros srityje ir perkeltuose į nacionalinę teisę. Šiuo klausimu aplinkraštyje nurodoma, kad „[j]eigu buvo suteikta paslauga grupės viduje ar atlikti kitokie perdavimai grupės viduje, reikia nustatyti, ar sutartas atlygis neprieštarauja įprastų rinkos sąlygų principui, t. y. ar atitinka nepriklausomų įmonių panašiomis aplinkybėmis taikomą ir priimtą kainą“ (37).

Paslauga grupės viduje (įskaitant sandorių finansavimą grupės viduje) buvo suteikta, jeigu panašiomis aplinkybėmis nepriklausoma įmonė buvo pasirengusi mokėti kitai nepriklausomai įmonei už tokios veiklos vykdymą arba jeigu ji pati įvykdė tą veiklą.

[j]eigu buvo suteikta paslauga grupės viduje ar atlikti kitokie perdavimai grupės viduje, reikia nustatyti, ar sutartas atlygis neprieštarauja įprastų rinkos sąlygų principui, t. y. ar atitinka nepriklausomų įmonių panašiomis aplinkybėmis taikomą ir priimtą kainą

37

| (78) | Nagrinėjant nuorodą į „panašias aplinkybes“ aplinkraštyje patikslinama, kad palyginamumo analizėje turi būti tokie elementai kaip „suteiktų prekių ar paslaugų charakteristikos, šalių atliekamos funkcijos, sutarties sąlygos, šalių ekonominės aplinkybės ir jų taikomos pramoninės ar komercinės strategijos“ (38). |
| --- | --- |

(78)

Nagrinėjant nuorodą į „panašias aplinkybes“ aplinkraštyje patikslinama, kad palyginamumo analizėje turi būti tokie elementai kaip „suteiktų prekių ar paslaugų charakteristikos, šalių atliekamos funkcijos, sutarties sąlygos, šalių ekonominės aplinkybės ir jų taikomos pramoninės ar komercinės strategijos“ (38).

panašias aplinkybes

38

| (79) | Aplinkraščio 3 skirsnyje paaiškinama, kaip apibrėžti atlygį įprastomis rinkos sąlygomis, ypač kai kalbama apie grupės finansų bendroves. Bendrovių vykdomos funkcijos, nuo kurių priklauso kiekvienos bendrovės atlygis, remiantis aplinkraščiu, turi būti palyginamos su nepriklausomų finansų įstaigų, kurias prižiūri Finansų sektoriaus priežiūros komisija, atliekamomis funkcijomis. Be to, atlygis už vykdomas funkcijas įprastomis rinkos sąlygomis (atsižvelgiant į naudojamą turtą ir prisiimamą riziką) „turėtų būti pagrįstas šių įstaigų prašomu atlygiu už panašias kredito operacijas“ (39). |
| --- | --- |

(79)

Aplinkraščio 3 skirsnyje paaiškinama, kaip apibrėžti atlygį įprastomis rinkos sąlygomis, ypač kai kalbama apie grupės finansų bendroves. Bendrovių vykdomos funkcijos, nuo kurių priklauso kiekvienos bendrovės atlygis, remiantis aplinkraščiu, turi būti palyginamos su nepriklausomų finansų įstaigų, kurias prižiūri Finansų sektoriaus priežiūros komisija, atliekamomis funkcijomis. Be to, atlygis už vykdomas funkcijas įprastomis rinkos sąlygomis (atsižvelgiant į naudojamą turtą ir prisiimamą riziką) „turėtų būti pagrįstas šių įstaigų prašomu atlygiu už panašias kredito operacijas“ (39).

turėtų būti pagrįstas šių įstaigų prašomu atlygiu už panašias kredito operacijas

39

| (80) | Be to, finansų įstaigos, prieš suteikdamos kreditą arba išankstinį finansavimą, atlieka rizikos analizę, įvertindamos su sandoriu susijusią finansinę riziką, paskolą gaunančiai įmonei gresiančią riziką ir struktūrinę riziką. Su paskolų teikimu susijusių išlaidų atžvilgiu į papildomas išlaidas, be kita ko, turi būti įtrauktos „papildomos išlaidos, patiriamos siekiant laikytis mokumo reikalavimų, papildomos išlaidos, susijusios su kredito rizika, aptarnavimo mokesčiai ar papildomos išlaidos, susijusios su valiutų kursu“ (40). Kredito rizika nustatoma remiantis kredito sutarties sąlygomis ir rizikos analizės rezultatais. |
| --- | --- |

(80)

Be to, finansų įstaigos, prieš suteikdamos kreditą arba išankstinį finansavimą, atlieka rizikos analizę, įvertindamos su sandoriu susijusią finansinę riziką, paskolą gaunančiai įmonei gresiančią riziką ir struktūrinę riziką. Su paskolų teikimu susijusių išlaidų atžvilgiu į papildomas išlaidas, be kita ko, turi būti įtrauktos „papildomos išlaidos, patiriamos siekiant laikytis mokumo reikalavimų, papildomos išlaidos, susijusios su kredito rizika, aptarnavimo mokesčiai ar papildomos išlaidos, susijusios su valiutų kursu“ (40). Kredito rizika nustatoma remiantis kredito sutarties sąlygomis ir rizikos analizės rezultatais.

papildomos išlaidos, patiriamos siekiant laikytis mokumo reikalavimų, papildomos išlaidos, susijusios su kredito rizika, aptarnavimo mokesčiai ar papildomos išlaidos, susijusios su valiutų kursu

40

| (81) | Galiausiai, remiantis aplinkraščiu, nepriklausomi finansinių paslaugų teikėjai savo atlygio dydį paprastai nustato pagal skolinamų pinigų sumą arba pagal realią valdomų lėšų vertę. Taip pat, sekdamos nepriklausomų paslaugų teikėjų pavyzdžiu, „grupės finansų bendrovės, vykdančios kredito operacijas grupės viduje, taip pat prieš teikdamos kreditą susijusiai įmonei, turėtų atlikti rizikos analizę ir atsižvelgti į visus kitus veiksnius, kurie gali turėti įtakos nustatant sandorių kainą“ (41). |
| --- | --- |

(81)

Galiausiai, remiantis aplinkraščiu, nepriklausomi finansinių paslaugų teikėjai savo atlygio dydį paprastai nustato pagal skolinamų pinigų sumą arba pagal realią valdomų lėšų vertę. Taip pat, sekdamos nepriklausomų paslaugų teikėjų pavyzdžiu, „grupės finansų bendrovės, vykdančios kredito operacijas grupės viduje, taip pat prieš teikdamos kreditą susijusiai įmonei, turėtų atlikti rizikos analizę ir atsižvelgti į visus kitus veiksnius, kurie gali turėti įtakos nustatant sandorių kainą“ (41).

grupės finansų bendrovės, vykdančios kredito operacijas grupės viduje, taip pat prieš teikdamos kreditą susijusiai įmonei, turėtų atlikti rizikos analizę ir atsižvelgti į visus kitus veiksnius, kurie gali turėti įtakos nustatant sandorių kainą

41

| (82) | Aplinkraščio 4 skirsnyje patikslinama, kad mokesčių įstaigos pateikia jas siejančią informaciją tik tuomet, jei atitinkama bendrovė iš tiesų yra Liuksemburge. Jame taip pat išvardijamos įvairios sąlygos, kurias turi įvykdyti grupės finansų bendrovė, kad ji būtų laikoma iš tiesų esančia šalyje. Ypač bendrovės nuosavas kapitalas turi būti adekvatus vykdomoms funkcijoms (atsižvelgiant į naudojamą turtą ir prisiimamą riziką), o nuosavo kapitalo suma turi sudaryti mažiausiai 1 % nominalios suteikto (-ų) kredito (-ų) sumos arba 2 milijonus EUR. |
| --- | --- |

(82)

Aplinkraščio 4 skirsnyje patikslinama, kad mokesčių įstaigos pateikia jas siejančią informaciją tik tuomet, jei atitinkama bendrovė iš tiesų yra Liuksemburge. Jame taip pat išvardijamos įvairios sąlygos, kurias turi įvykdyti grupės finansų bendrovė, kad ji būtų laikoma iš tiesų esančia šalyje. Ypač bendrovės nuosavas kapitalas turi būti adekvatus vykdomoms funkcijoms (atsižvelgiant į naudojamą turtą ir prisiimamą riziką), o nuosavo kapitalo suma turi sudaryti mažiausiai 1 % nominalios suteikto (-ų) kredito (-ų) sumos arba 2 milijonus EUR.

| (83) | Taip pat aplinkraštyje nurodoma, kokią informaciją ir dokumentus reikia pateikti, norint gauti informaciją, kuria būtų įpareigojamas mokesčių administratorius. Įpareigojančiame prašyme pateikti informaciją, be kita ko, turi būti „sandorių kainų tyrimas, atitinkantis EBPO paskelbtus principus šioje srityje, kartu su išsamiu siūlomo metodo aprašymu bei detalia šiuo metodu grindžiama informacija ir analizėmis, pavyzdžiui, palyginamųjų dydžių nustatymas ir rezultatų, kurių norima pasiekti, spektras“ (42). Galiausiai aplinkraštyje pažymima, kad sandorių kainodaros trukmė paprastai yra penkeri metai, nebent pasikeičia faktai ir aplinkybės, pakeičiami teisiniai reikalavimai, kuriais buvo pagrįstas sprendimas, arba pakeičiama viena iš pagrindinių sandorio charakteristikų (43). |
| --- | --- |

(83)

Taip pat aplinkraštyje nurodoma, kokią informaciją ir dokumentus reikia pateikti, norint gauti informaciją, kuria būtų įpareigojamas mokesčių administratorius. Įpareigojančiame prašyme pateikti informaciją, be kita ko, turi būti „sandorių kainų tyrimas, atitinkantis EBPO paskelbtus principus šioje srityje, kartu su išsamiu siūlomo metodo aprašymu bei detalia šiuo metodu grindžiama informacija ir analizėmis, pavyzdžiui, palyginamųjų dydžių nustatymas ir rezultatų, kurių norima pasiekti, spektras“ (42). Galiausiai aplinkraštyje pažymima, kad sandorių kainodaros trukmė paprastai yra penkeri metai, nebent pasikeičia faktai ir aplinkybės, pakeičiami teisiniai reikalavimai, kuriais buvo pagrįstas sprendimas, arba pakeičiama viena iš pagrindinių sandorio charakteristikų (43).

sandorių kainų tyrimas, atitinkantis EBPO paskelbtus principus šioje srityje, kartu su išsamiu siūlomo metodo aprašymu bei detalia šiuo metodu grindžiama informacija ir analizėmis, pavyzdžiui, palyginamųjų dydžių nustatymas ir rezultatų, kurių norima pasiekti, spektras

42

43

2.4.   EBPO gairių dėl sandorių kainodaros aprašymas

EBPO gairių dėl sandorių kainodaros aprašymas

| (84) | Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija (EBPO) teikia savo valstybėms narėms gaires mokesčių srityje, išdėstytas jos „sandorių kainodaros gairėse“ (EBPO sandorių kainodaros gairės). Tai yra neprivalomas teisės aktas, kuriame pateikiamos sandorių kainodaros gairės (44). |
| --- | --- |

(84)

Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija (EBPO) teikia savo valstybėms narėms gaires mokesčių srityje, išdėstytas jos „sandorių kainodaros gairėse“ (EBPO sandorių kainodaros gairės). Tai yra neprivalomas teisės aktas, kuriame pateikiamos sandorių kainodaros gairės (44).

44

| (85) | Sandorių kainodara reiškia komerciniams sandoriams tarp skirtingų tos pačios grupės bendrovių taikomas kainas. Daugiašalės bendrovės turi finansinę paskatą skirti kuo mažiau pelno teritorijoms, kuriose tokiam pelnui taikomi didesni mokesčiai. Dėl to gali pernelyg padidėti sandorių kainos ir tai neturi būti laikoma apmokestinamųjų pajamų apskaičiavimo pagrindu. Siekiant išvengti šios problemos, mokesčių administratoriai turėtų pritarti sandorių kainodarai tarp tos pačios grupės bendrovių tik tuomet, jei už tuos sandorius yra atlyginama taip, tarsi jie būtų vykdomi tarp nepriklausomų bendrovių, veikiančių panašiomis įprastomis rinkos sąlygomis (45). Tai vadinama „įprastų rinkos sąlygų principu“. |
| --- | --- |

(85)

Sandorių kainodara reiškia komerciniams sandoriams tarp skirtingų tos pačios grupės bendrovių taikomas kainas. Daugiašalės bendrovės turi finansinę paskatą skirti kuo mažiau pelno teritorijoms, kuriose tokiam pelnui taikomi didesni mokesčiai. Dėl to gali pernelyg padidėti sandorių kainos ir tai neturi būti laikoma apmokestinamųjų pajamų apskaičiavimo pagrindu. Siekiant išvengti šios problemos, mokesčių administratoriai turėtų pritarti sandorių kainodarai tarp tos pačios grupės bendrovių tik tuomet, jei už tuos sandorius yra atlyginama taip, tarsi jie būtų vykdomi tarp nepriklausomų bendrovių, veikiančių panašiomis įprastomis rinkos sąlygomis (45). Tai vadinama „įprastų rinkos sąlygų principu“.

45

| (86) | Įprastų rinkos sąlygų principas yra įtvirtintas EBPO pavyzdinės mokesčių konvencijos 9 straipsnio 1 dalyje, kuri yra dvišalių mokesčių sutarčių, kuriose dalyvauja EBPO valstybės narės ir vis daugiau ne valstybių narių, pagrindas. 9 straipsnyje nurodyta, kad, „[k]adangi kiekvienu atveju tarp šių dviejų įmonių jų komerciniams ar finansiniams santykiams yra sudaromos ar nustatomos tokios sąlygos, kurios skiriasi nuo tų, kurios būtų sudarytos tarp dviejų nepriklausomų įmonių, tada visas pelnas, kuris, jei nebūtų šių sąlygų, būtų gautas vienoje iš šių įmonių, bet dėl šių sąlygų nebuvo gautas, gali būti įskaitytas į tos įmonės pelną ir atitinkamai apmokestinamas“. |
| --- | --- |

(86)

Įprastų rinkos sąlygų principas yra įtvirtintas EBPO pavyzdinės mokesčių konvencijos 9 straipsnio 1 dalyje, kuri yra dvišalių mokesčių sutarčių, kuriose dalyvauja EBPO valstybės narės ir vis daugiau ne valstybių narių, pagrindas. 9 straipsnyje nurodyta, kad, „[k]adangi kiekvienu atveju tarp šių dviejų įmonių jų komerciniams ar finansiniams santykiams yra sudaromos ar nustatomos tokios sąlygos, kurios skiriasi nuo tų, kurios būtų sudarytos tarp dviejų nepriklausomų įmonių, tada visas pelnas, kuris, jei nebūtų šių sąlygų, būtų gautas vienoje iš šių įmonių, bet dėl šių sąlygų nebuvo gautas, gali būti įskaitytas į tos įmonės pelną ir atitinkamai apmokestinamas“.

[k]adangi kiekvienu atveju tarp šių dviejų įmonių jų komerciniams ar finansiniams santykiams yra sudaromos ar nustatomos tokios sąlygos, kurios skiriasi nuo tų, kurios būtų sudarytos tarp dviejų nepriklausomų įmonių, tada visas pelnas, kuris, jei nebūtų šių sąlygų, būtų gautas vienoje iš šių įmonių, bet dėl šių sąlygų nebuvo gautas, gali būti įskaitytas į tos įmonės pelną ir atitinkamai apmokestinamas

| (87) | 1995 m. birželio 27 d. EBPO mokesčių komitetas patvirtino pirminę sandorių kainodaros gairių versiją (46). Ji vėliau buvo labai pataisyta 2010 m. liepos mėnesį (47). Kadangi gairės neprivalomos, EBPO valstybių narių mokesčių administratoriai yra tiesiog raginami jų laikytis. Tačiau apskritai jos laikomos pagrindu ir turi didelę įtaką EBPO valstybių narių (ir netgi ne narių) mokesčių praktikai. Be to, daugelyje EBPO valstybių narių šios gairės yra įgavusios įstatymo galią arba naudojamos kaip orientyras interpretuojant nacionalinius mokesčių teisės aktus. Komisija šiame sprendime EBPO sandorių kainodaros gaires mini todėl, kad šioje srityje jomis vadovaujamasi kaip pagrindu, atsiradusiu vykstant EBPO ekspertų diskusijoms. Šiomis gairėmis patikslinami būdai, kuriais siekiama spręsti bendras problemas, kylančias konkrečiose situacijose taikant įprastų rinkos sąlygų principą. Sandorių kainodaroje taikomi EBPO principai suteikia mokesčių administratoriams ir daugiašalėms įmonėms naudingas įprastų rinkos sąlygų principo taikymo gaires. Šiais principais taip pat akcentuojamas tarptautinis sutarimas dėl sandorių kainodaros. |
| --- | --- |

(87)

1995 m. birželio 27 d. EBPO mokesčių komitetas patvirtino pirminę sandorių kainodaros gairių versiją (46). Ji vėliau buvo labai pataisyta 2010 m. liepos mėnesį (47). Kadangi gairės neprivalomos, EBPO valstybių narių mokesčių administratoriai yra tiesiog raginami jų laikytis. Tačiau apskritai jos laikomos pagrindu ir turi didelę įtaką EBPO valstybių narių (ir netgi ne narių) mokesčių praktikai. Be to, daugelyje EBPO valstybių narių šios gairės yra įgavusios įstatymo galią arba naudojamos kaip orientyras interpretuojant nacionalinius mokesčių teisės aktus. Komisija šiame sprendime EBPO sandorių kainodaros gaires mini todėl, kad šioje srityje jomis vadovaujamasi kaip pagrindu, atsiradusiu vykstant EBPO ekspertų diskusijoms. Šiomis gairėmis patikslinami būdai, kuriais siekiama spręsti bendras problemas, kylančias konkrečiose situacijose taikant įprastų rinkos sąlygų principą. Sandorių kainodaroje taikomi EBPO principai suteikia mokesčių administratoriams ir daugiašalėms įmonėms naudingas įprastų rinkos sąlygų principo taikymo gaires. Šiais principais taip pat akcentuojamas tarptautinis sutarimas dėl sandorių kainodaros.

46

47

| (88) | EBPO gairėse, taikomose sandorių kainodaros srityje, išvardijami penki būdai, kaip apytikriai apskaičiuoti sandorių kainas įprastomis rinkos sąlygomis ir kaip paskirstyti pelną tos pačios grupės bendrovėms: i) palyginamosios kainos metodas laisvojoje rinkoje (CUP metodas); ii) padidintų išlaidų metodas; iii) perpardavimo kainos metodas; iv) MTMN ir v) sandorio pelno paskirstymo metodas. Gairėse numatomas skirtumas tarp tradicinių, sandoriais pagrįstų metodų (trijų pirmųjų) ir sandorio pelno paskirstymo metodų (dviejų paskutiniųjų). Daugiašalės įmonės, nustatydamos sandorių kainą, gali laisvai taikyti gairėse neaprašytus metodus su sąlyga, kad tos kainos neprieštaraus įprastų rinkos sąlygų principui. |
| --- | --- |

(88)

EBPO gairėse, taikomose sandorių kainodaros srityje, išvardijami penki būdai, kaip apytikriai apskaičiuoti sandorių kainas įprastomis rinkos sąlygomis ir kaip paskirstyti pelną tos pačios grupės bendrovėms: i) palyginamosios kainos metodas laisvojoje rinkoje (CUP metodas); ii) padidintų išlaidų metodas; iii) perpardavimo kainos metodas; iv) MTMN ir v) sandorio pelno paskirstymo metodas. Gairėse numatomas skirtumas tarp tradicinių, sandoriais pagrįstų metodų (trijų pirmųjų) ir sandorio pelno paskirstymo metodų (dviejų paskutiniųjų). Daugiašalės įmonės, nustatydamos sandorių kainą, gali laisvai taikyti gairėse neaprašytus metodus su sąlyga, kad tos kainos neprieštaraus įprastų rinkos sąlygų principui.

| (89) | CUP ir MTMN metodai yra labiausiai susiję su šiuo sprendimu, todėl išsamiau pristatyti 90–92 konstatuojamosiose dalyse. |
| --- | --- |

(89)

CUP ir MTMN metodai yra labiausiai susiję su šiuo sprendimu, todėl išsamiau pristatyti 90–92 konstatuojamosiose dalyse.

| (90) | CUP metodu nustatytos prekių arba paslaugų pardavimo kainos vykdant kontroliuojamus sandorius (sandorius tarp dviejų viena su kita susijusių įmonių) palyginamos su kainomis, nustatytomis prekių ir paslaugų pardavimui, panašų sandorį vykdant panašioms aplinkybėms laisvojoje rinkoje (sandoriai tarp dviejų viena nuo kitos nepriklausomų įmonių). |
| --- | --- |

(90)

CUP metodu nustatytos prekių arba paslaugų pardavimo kainos vykdant kontroliuojamus sandorius (sandorius tarp dviejų viena su kita susijusių įmonių) palyginamos su kainomis, nustatytomis prekių ir paslaugų pardavimui, panašų sandorį vykdant panašioms aplinkybėms laisvojoje rinkoje (sandoriai tarp dviejų viena nuo kitos nepriklausomų įmonių).

| (91) | MTMN yra vienas iš „netiesioginių metodų“, naudojamų siekiant apytikriai apskaičiuoti sandorių kainas įprastomis rinkos sąlygomis ir paskirstyti pelną tos pačios grupės bendrovėms. Šis metodas labiau padeda numatyti galimą pelną taikant įprastų rinkos sąlygų principą, gaunamą iš visos veiklos bendrai, o ne iš atskirų sandorių. Jo tikslas yra ne nustatyti parduodamų prekių kainas, o numatyti, kokį pelną nepriklausomos bendrovės galėtų gauti iš veiklos, tokios kaip prekių pardavimas. Šiuo tikslu, taikant metodą, pasirenkamas tinkamas pagrindas („pelno lygio rodiklis“), toks kaip išlaidos, apyvarta arba fiksuotos investicijos, ir jam pritaikoma pelno norma, atitinkanti normą, pastebimą panašiuose laisvojoje rinkoje įvykdytuose sandoriuose. |
| --- | --- |

(91)

MTMN yra vienas iš „netiesioginių metodų“, naudojamų siekiant apytikriai apskaičiuoti sandorių kainas įprastomis rinkos sąlygomis ir paskirstyti pelną tos pačios grupės bendrovėms. Šis metodas labiau padeda numatyti galimą pelną taikant įprastų rinkos sąlygų principą, gaunamą iš visos veiklos bendrai, o ne iš atskirų sandorių. Jo tikslas yra ne nustatyti parduodamų prekių kainas, o numatyti, kokį pelną nepriklausomos bendrovės galėtų gauti iš veiklos, tokios kaip prekių pardavimas. Šiuo tikslu, taikant metodą, pasirenkamas tinkamas pagrindas („pelno lygio rodiklis“), toks kaip išlaidos, apyvarta arba fiksuotos investicijos, ir jam pritaikoma pelno norma, atitinkanti normą, pastebimą panašiuose laisvojoje rinkoje įvykdytuose sandoriuose.

| (92) | Kadangi MTMN metodu nenustatomos atskirų sandorių kainos, subjekto, kuriam taikomas šis metodas, apmokestinamosios pajamos gali neturėti tiesioginės įtakos kito tai pačiai grupei priklausančio subjekto apmokestinamosioms pajamoms. Todėl šis metodas skiriasi nuo CUP metodo, kuriuo sandorių kaina nustatoma kaip tam tikrų prekių ir paslaugų kaina, kurios tokį patį dydį tiek atitinkamas prekes ar paslaugas parduodanti bendrovė, tiek jas perkanti bendrovė vėliau įtraukia į apmokestinamąsias pajamas. |
| --- | --- |

(92)

Kadangi MTMN metodu nenustatomos atskirų sandorių kainos, subjekto, kuriam taikomas šis metodas, apmokestinamosios pajamos gali neturėti tiesioginės įtakos kito tai pačiai grupei priklausančio subjekto apmokestinamosioms pajamoms. Todėl šis metodas skiriasi nuo CUP metodo, kuriuo sandorių kaina nustatoma kaip tam tikrų prekių ir paslaugų kaina, kurios tokį patį dydį tiek atitinkamas prekes ar paslaugas parduodanti bendrovė, tiek jas perkanti bendrovė vėliau įtraukia į apmokestinamąsias pajamas.

2.5.   Papildoma informacija, pateikta pradėjus oficialią tyrimo procedūrą

Papildoma informacija, pateikta pradėjus oficialią tyrimo procedūrą

2.5.1.   
  2014 m. rugsėjo 3 d. Liuksemburgo laiškas

2014 m. rugsėjo 3 d. Liuksemburgo laiškas

| (93) | Atsakydamas į sprendime pradėti tyrimą išdėstytus klausimus, Liuksemburgas informavo Komisiją, kad „Fiat“ grupėje teikiami kreditai nėra ribojami. |
| --- | --- |

(93)

Atsakydamas į sprendime pradėti tyrimą išdėstytus klausimus, Liuksemburgas informavo Komisiją, kad „Fiat“ grupėje teikiami kreditai nėra ribojami.

| (94) | Liuksemburgas taip pateikė patikslinimus dėl vidutinių paskolų ir įsiskolinimų grupės viduje kainų 2011–2013 m. FFT teikiamoms paskoloms taikoma palūkanų norma yra [...]. 2011 m. pabaigoje ji atitiko „Euribor“ ir [6–9 %] maržą. Vidutinė palūkanų norma, gauta iš grupės bendrovių einamųjų sąskaitų likučių 2012 ir 2013 m., buvo atitinkamai [6–9 %] ir [6–9 %]. 2011, 2012 ir 2013 m. vidutinė FFT mokama palūkanų norma už indėlius grupės viduje siekė atitinkamai [0–3 %], [0–3 %] ir [0–3 %] (vidutinės nustatyto dydžio sumos). |
| --- | --- |

(94)

Liuksemburgas taip pateikė patikslinimus dėl vidutinių paskolų ir įsiskolinimų grupės viduje kainų 2011–2013 m. FFT teikiamoms paskoloms taikoma palūkanų norma yra [...]. 2011 m. pabaigoje ji atitiko „Euribor“ ir [6–9 %] maržą. Vidutinė palūkanų norma, gauta iš grupės bendrovių einamųjų sąskaitų likučių 2012 ir 2013 m., buvo atitinkamai [6–9 %] ir [6–9 %]. 2011, 2012 ir 2013 m. vidutinė FFT mokama palūkanų norma už indėlius grupės viduje siekė atitinkamai [0–3 %], [0–3 %] ir [0–3 %] (vidutinės nustatyto dydžio sumos).

| (95) | Liuksemburgas taip pateikė savo poziciją dėl ginčijamame sprendime dėl mokesčių leistinos kapitalo grąžos. Jis ypač nurodė, kad už į akcijas investuotą kapitalą buvo atlyginta paskirstant dividendus ir kad pastarieji dėl savo pobūdžio nėra analizuojami iš sandorių kainodaros pozicijos, nes juos bendrovė gauna tik kaip akcininkė. Todėl į dividendus nėra atsižvelgiama siekiant nustatyti vykdomų funkcijų ir prisiimamos rizikos svarbą. |
| --- | --- |

(95)

Liuksemburgas taip pateikė savo poziciją dėl ginčijamame sprendime dėl mokesčių leistinos kapitalo grąžos. Jis ypač nurodė, kad už į akcijas investuotą kapitalą buvo atlyginta paskirstant dividendus ir kad pastarieji dėl savo pobūdžio nėra analizuojami iš sandorių kainodaros pozicijos, nes juos bendrovė gauna tik kaip akcininkė. Todėl į dividendus nėra atsižvelgiama siekiant nustatyti vykdomų funkcijų ir prisiimamos rizikos svarbą.

| (96) | Liuksemburgas taip pat paaiškino, kad visų FFT akcijų įsigijimas buvo finansuojamas iš nuosavų lėšų ir kad toks finansavimo būdas savaime reiškia, jog šios lėšos nebegali būti naudojamos kitai FFT patiriamai rizikai padengti. |
| --- | --- |

(96)

Liuksemburgas taip pat paaiškino, kad visų FFT akcijų įsigijimas buvo finansuojamas iš nuosavų lėšų ir kad toks finansavimo būdas savaime reiškia, jog šios lėšos nebegali būti naudojamos kitai FFT patiriamai rizikai padengti.

| (97) | Liuksemburgas taip pat nurodė Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/48/EB 57 straipsnį (48), kuriuo remiantis į kredito įstaigų nekonsoliduotas nuosavas lėšas nėra įtraukiamos akcijos, esančios kitose kredito įstaigose, kurių kapitalas 10 % viršija pirmiau minėtų kredito įstaigų kapitalą. |
| --- | --- |

(97)

Liuksemburgas taip pat nurodė Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/48/EB 57 straipsnį (48), kuriuo remiantis į kredito įstaigų nekonsoliduotas nuosavas lėšas nėra įtraukiamos akcijos, esančios kitose kredito įstaigose, kurių kapitalas 10 % viršija pirmiau minėtų kredito įstaigų kapitalą.

48

| (98) | Taip pat Liuksemburgas pateikė nuorodą į Bazelio II sistemoje numatytą bazinio indikatoriaus metodą, pagal kurį trijų laikotarpių teigiamų metinių bendrųjų pajamų vidurkiui turi būti taikomas 15 % tarifas. |
| --- | --- |

(98)

Taip pat Liuksemburgas pateikė nuorodą į Bazelio II sistemoje numatytą bazinio indikatoriaus metodą, pagal kurį trijų laikotarpių teigiamų metinių bendrųjų pajamų vidurkiui turi būti taikomas 15 % tarifas.

2.5.2.   
  2015 m. kovo 24 d. Liuksemburgo laiškas

2015 m. kovo 24 d. Liuksemburgo laiškas

| (99) | Atsakydamas į Komisijos prašymą pateikti sprendimų, skirtų mokesčių mokėtojams, esantiems panašioje situacijoje kaip FFT, pavyzdžių, Liuksemburgas 2015 m. kovo 24 d. laiške nurodė, kad FFT situacija yra labai specifiška. Pasak Liuksemburgo, taip yra todėl, kad, priešingai nei dauguma Liuksemburgo finansų įstaigų, kurios su marža skolina pinigus, gautus iš kitų grupės, kuriai jos priklauso, bendrovių, FFT yra lėšas rinkoje kaupianti finansų įstaiga. |
| --- | --- |

(99)

Atsakydamas į Komisijos prašymą pateikti sprendimų, skirtų mokesčių mokėtojams, esantiems panašioje situacijoje kaip FFT, pavyzdžių, Liuksemburgas 2015 m. kovo 24 d. laiške nurodė, kad FFT situacija yra labai specifiška. Pasak Liuksemburgo, taip yra todėl, kad, priešingai nei dauguma Liuksemburgo finansų įstaigų, kurios su marža skolina pinigus, gautus iš kitų grupės, kuriai jos priklauso, bendrovių, FFT yra lėšas rinkoje kaupianti finansų įstaiga.

| (100) | Be to, pasak Liuksemburgo mokesčių administratoriaus, kiekvieno mokesčių mokėtojo situacija yra pakankamai specifinė, todėl neįmanoma jo palyginti su kitais mokesčių mokėtojais. Todėl Liuksemburgo nacionalinėje teisėje yra tik viena sandorių kainodaros nuostata (t. y. L. I. R. 164 straipsnis), suteikianti mokesčių administratoriui galimybę kiekvienu atveju kiek įmanoma tiksliau nustatyti ekonominę padėtį, neatsižvelgiant į tai, ar yra, ar nėra priimtas sprendimas dėl mokesčių. |
| --- | --- |

(100)

Be to, pasak Liuksemburgo mokesčių administratoriaus, kiekvieno mokesčių mokėtojo situacija yra pakankamai specifinė, todėl neįmanoma jo palyginti su kitais mokesčių mokėtojais. Todėl Liuksemburgo nacionalinėje teisėje yra tik viena sandorių kainodaros nuostata (t. y. L. I. R. 164 straipsnis), suteikianti mokesčių administratoriui galimybę kiekvienu atveju kiek įmanoma tiksliau nustatyti ekonominę padėtį, neatsižvelgiant į tai, ar yra, ar nėra priimtas sprendimas dėl mokesčių.

| (101) | Remdamasis FFT mokesčių deklaracijomis, Liuksemburgas taip pat pateikė bendrovės 2009–2013 m. mokesčio bazę (49), nurodytą 7 lentelėje.

  7 lentelė


  FFT mokesčio bazė 2009–2013 m. laikotarpiu







  (EUR) |
| --- | --- |
| 2009 | 2 643 424 |
| 2010 | 2 424 869 |
| 2011 | 2 600 416 |
| 2012 | 1 684 103 |
| 2013 | 2 095 969 |

(101)

Remdamasis FFT mokesčių deklaracijomis, Liuksemburgas taip pat pateikė bendrovės 2009–2013 m. mokesčio bazę (49), nurodytą 7 lentelėje.

49

7 lentelė

7 lentelė

FFT mokesčio bazė 2009–2013 m. laikotarpiu

FFT mokesčio bazė 2009–2013 m. laikotarpiu

(EUR)

2009

2 643 424

2010

2 424 869

2011

2 600 416

2012

1 684 103

2013

2 095 969

| (102) | Liuksemburgo teigimu, iš 2013 m. FFT mokesčių deklaracijos paaiškėjo, jog sprendimo pradėti tyrimą 64 konstatuojamojoje dalyje pareikšti būgštavimai, kad mokesčio bazė nustatyta pagal intervalą nuo 2 288 000 EUR iki 2 796 000 EUR, neturi jokio pagrindo. Aišku, kad ginčijamas sprendimas dėl mokesčių leidžia naudoti tik pasirinktą metodą ir kad rinkos parametrai yra skirtingi. |
| --- | --- |

(102)

Liuksemburgo teigimu, iš 2013 m. FFT mokesčių deklaracijos paaiškėjo, jog sprendimo pradėti tyrimą 64 konstatuojamojoje dalyje pareikšti būgštavimai, kad mokesčio bazė nustatyta pagal intervalą nuo 2 288 000 EUR iki 2 796 000 EUR, neturi jokio pagrindo. Aišku, kad ginčijamas sprendimas dėl mokesčių leidžia naudoti tik pasirinktą metodą ir kad rinkos parametrai yra skirtingi.

| (103) | Galiausiai Komisijos prašymu Liuksemburgas taip pat pateikė visus ankstesnius sprendimus dėl mokesčių, kuriuos Liuksemburgo mokesčių administratorius taikė „Fiat“ grupės bendrovėms. |
| --- | --- |

(103)

Galiausiai Komisijos prašymu Liuksemburgas taip pat pateikė visus ankstesnius sprendimus dėl mokesčių, kuriuos Liuksemburgo mokesčių administratorius taikė „Fiat“ grupės bendrovėms.

| (104) | Visų pirma, Liuksemburgo mokesčių administratoriaus patvirtintame 2009 m. gruodžio 9 d. prašyme dėl sprendimo buvo prašoma pritarimo FFT mokesčio bazei [...]. |
| --- | --- |

(104)

Visų pirma, Liuksemburgo mokesčių administratoriaus patvirtintame 2009 m. gruodžio 9 d. prašyme dėl sprendimo buvo prašoma pritarimo FFT mokesčio bazei [...].

| (105) | Antra, Liuksemburgo mokesčių administratorius 2012 m. rugsėjo 3 d. išsiuntė du laiškus. Pirmasis laiškas buvo ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, pagrįstas 2012 m. kovo 14 d. prašymu priimti sprendimą, kaip nurodyta 9 konstatuojamojoje dalyje. Visas prašymas priimti sprendimą dar kartą buvo pateiktas Komisijai 2015 m. kovo 24 d. Liuksemburgo laiške. Šiame laiške taip pat buvo informacija, kurią Liuksemburgas buvo pateikęs užtušuotą, pirmą kartą perduodamas šį sprendimą Komisijai. |
| --- | --- |

(105)

Antra, Liuksemburgo mokesčių administratorius 2012 m. rugsėjo 3 d. išsiuntė du laiškus. Pirmasis laiškas buvo ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, pagrįstas 2012 m. kovo 14 d. prašymu priimti sprendimą, kaip nurodyta 9 konstatuojamojoje dalyje. Visas prašymas priimti sprendimą dar kartą buvo pateiktas Komisijai 2015 m. kovo 24 d. Liuksemburgo laiške. Šiame laiške taip pat buvo informacija, kurią Liuksemburgas buvo pateikęs užtušuotą, pirmą kartą perduodamas šį sprendimą Komisijai.

| (106) | Antras beveik identiškas laiškas buvo išsiųstas atsakant į lygiagrečiai 2012 m. balandžio 18 d. Liuksemburgo mokesčių administratoriui pateiktą prašymą dėl sprendimo [...], susijusio su bendrove [F], kuri, kaip atrodo, kitoje grupės finansų bendrovių struktūroje atitinka FFT. Antrajame prašyme dėl sprendimo [F bendrovės] funkcijų aprašymas visiškai atitinka FFT funkcijas, aprašytas 2012 m. kovo 14 d. prašyme. Vienintelis šios kitos struktūros skirtumas buvo tas, kad bendrovė turėjo tik vieną skyrių Jungtinėje Karalystėje, neturėjo nė vieno skyriaus Ispanijoje ir kad [F bendrovė] neturėjo [nė vieno filialo]. |
| --- | --- |

(106)

Antras beveik identiškas laiškas buvo išsiųstas atsakant į lygiagrečiai 2012 m. balandžio 18 d. Liuksemburgo mokesčių administratoriui pateiktą prašymą dėl sprendimo [...], susijusio su bendrove [F], kuri, kaip atrodo, kitoje grupės finansų bendrovių struktūroje atitinka FFT. Antrajame prašyme dėl sprendimo [F bendrovės] funkcijų aprašymas visiškai atitinka FFT funkcijas, aprašytas 2012 m. kovo 14 d. prašyme. Vienintelis šios kitos struktūros skirtumas buvo tas, kad bendrovė turėjo tik vieną skyrių Jungtinėje Karalystėje, neturėjo nė vieno skyriaus Ispanijoje ir kad [F bendrovė] neturėjo [nė vieno filialo].

| (107) | Antrajame prašyme priimti sprendimą, kurio pagrindą sudaro ataskaita dėl sandorių kainodaros, yra išvada, pateikiama lygiai taip pat kaip ir FFT prašyme priimti sprendimą [pakartotame 54 konstatuojamojoje dalyje]. Tačiau sandorių kainų analizės rezultatai akivaizdžiai skiriasi. [F bendrovės] atlygis įprastomis rinkos sąlygomis, kaip nurodyta ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, yra toks: „Sandorių kainodaros tyrime numatomas tinkamas atlygis, grindžiamas i) rizikos kapitalu, siekiančiu 44,6 mln. EUR, ir ii) kapitalu, leidžiančiu atlyginti už bendrovės vykdytas funkcijas, siekiančiu 8,8 milijono EUR su +/- 10 % paklaida“. |
| --- | --- |

(107)

Antrajame prašyme priimti sprendimą, kurio pagrindą sudaro ataskaita dėl sandorių kainodaros, yra išvada, pateikiama lygiai taip pat kaip ir FFT prašyme priimti sprendimą [pakartotame 54 konstatuojamojoje dalyje]. Tačiau sandorių kainų analizės rezultatai akivaizdžiai skiriasi. [F bendrovės] atlygis įprastomis rinkos sąlygomis, kaip nurodyta ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, yra toks: „Sandorių kainodaros tyrime numatomas tinkamas atlygis, grindžiamas i) rizikos kapitalu, siekiančiu 44,6 mln. EUR, ir ii) kapitalu, leidžiančiu atlyginti už bendrovės vykdytas funkcijas, siekiančiu 8,8 milijono EUR su +/- 10 % paklaida“.

Sandorių kainodaros tyrime numatomas tinkamas atlygis, grindžiamas i) rizikos kapitalu, siekiančiu 44,6 mln. EUR, ir ii) kapitalu, leidžiančiu atlyginti už bendrovės vykdytas funkcijas, siekiančiu 8,8 milijono EUR su +/- 10 % paklaida

| (108) | Šie du sprendimai buvo 2015 m. birželio 4 d. Liuksemburgo Komisijai pateiktame sprendimų dėl mokesčių, kuriuose kalbama apie iždo funkciją [žr. 29 konstatuojamąją dalį], sąraše. |
| --- | --- |

(108)

Šie du sprendimai buvo 2015 m. birželio 4 d. Liuksemburgo Komisijai pateiktame sprendimų dėl mokesčių, kuriuose kalbama apie iždo funkciją [žr. 29 konstatuojamąją dalį], sąraše.

| (109) | Trečia, Komisijai taip pat buvo perduoti Liuksemburgo mokesčių administratoriaus priimti kiti du prašymai priimti sprendimus [...]. Šiuose 2002 ir 2012 m. prašymuose priimti sprendimus minimi ir kiti Liuksemburgo „Fiat“ grupės struktūros aspektai. Šiame sprendime minėti sprendimai nėra nagrinėjami. |
| --- | --- |

(109)

Trečia, Komisijai taip pat buvo perduoti Liuksemburgo mokesčių administratoriaus priimti kiti du prašymai priimti sprendimus [...]. Šiuose 2002 ir 2012 m. prašymuose priimti sprendimus minimi ir kiti Liuksemburgo „Fiat“ grupės struktūros aspektai. Šiame sprendime minėti sprendimai nėra nagrinėjami.

2.5.3.   
  2015 m. kovo 31 d.
  „Fiat“ pateikta informacija

2015 m. kovo 31 d.
  „Fiat“ pateikta informacija

2.5.3.1.   Informacija apie „Fiat“ grupės bendroves, tiesiogiai susijusias su FFT

Informacija apie „Fiat“ grupės bendroves, tiesiogiai susijusias su FFT

| (110) | „Fiat“ primena, kad 40 % FFT priklauso „Fiat S.p.A.“ ir apie 60 % – FF, kuri yra šimtaprocentinis „Fiat S.p.A“ filialas (50). FFNA ir FFC šimtu procentu priklauso FFT (51). Taip pat „Fiat“ primena, kad FFT yra viena iš 39 konstatuojamojoje dalyje išvardytų „Fiat“ grupės finansų bendrovių. |
| --- | --- |

(110)

„Fiat“ primena, kad 40 % FFT priklauso „Fiat S.p.A.“ ir apie 60 % – FF, kuri yra šimtaprocentinis „Fiat S.p.A“ filialas (50). FFNA ir FFC šimtu procentu priklauso FFT (51). Taip pat „Fiat“ primena, kad FFT yra viena iš 39 konstatuojamojoje dalyje išvardytų „Fiat“ grupės finansų bendrovių.

50

51

| (111) | Komisijos prašymu „Fiat“ pateikė išsamią finansinę informaciją apie grupės finansų bendroves. Ji taip pat pateikė FFT, FF, FFNA, FFC ir FFB bendrovių 2011–2013 m. metines ataskaitas ir bendrovių vykdomų funkcijų aprašymus. Remiantis šia informacija, FF turi 52 darbuotojus, iš kurių [20–30] dirba „finansų“, o [10–20] „buhalterijos“ skyriuje. FFT turi 14 darbuotojų: direktorių, [0–10] darbuotojų, dirbančių tiesiogiai su klientais (Jungtinėje Karalystėje), [0–10] už administravimą atsakingų darbuotojų ir [0–10] buhalterija ir kontrole užsiimančių darbuotojų. FFNA dirba penki žmonės, o FFC vykdo ribotą veiklą. |
| --- | --- |

(111)

Komisijos prašymu „Fiat“ pateikė išsamią finansinę informaciją apie grupės finansų bendroves. Ji taip pat pateikė FFT, FF, FFNA, FFC ir FFB bendrovių 2011–2013 m. metines ataskaitas ir bendrovių vykdomų funkcijų aprašymus. Remiantis šia informacija, FF turi 52 darbuotojus, iš kurių [20–30] dirba „finansų“, o [10–20] „buhalterijos“ skyriuje. FFT turi 14 darbuotojų: direktorių, [0–10] darbuotojų, dirbančių tiesiogiai su klientais (Jungtinėje Karalystėje), [0–10] už administravimą atsakingų darbuotojų ir [0–10] buhalterija ir kontrole užsiimančių darbuotojų. FFNA dirba penki žmonės, o FFC vykdo ribotą veiklą.

| (112) | Pagal „Fiat“ pateiktą informaciją, FFT filialų (FFNA ir FFC) balansinė vertė yra [...]. Metinėje FFT ataskaitoje nurodoma, kad FFNA ir FFC 2011 m. buvo išpirktos iš „Fiat S.p.A.“ ir iš FF. Nuo 2011 m. FFT Liuksemburge teikė konsoliduotas finansines ataskaitas. |
| --- | --- |

(112)

Pagal „Fiat“ pateiktą informaciją, FFT filialų (FFNA ir FFC) balansinė vertė yra [...]. Metinėje FFT ataskaitoje nurodoma, kad FFNA ir FFC 2011 m. buvo išpirktos iš „Fiat S.p.A.“ ir iš FF. Nuo 2011 m. FFT Liuksemburge teikė konsoliduotas finansines ataskaitas.

| (113) | FF ir FFT yra euro zonos finansų bendrovės. 8 ir 9 lentelėse (52) pateikiami šių įmonių finansiniai duomenys, pagrįsti 2010–2013 m. metinėmis ataskaitomis.

  8 lentelė


  2010–2013 m. laikotarpio FFT finansiniai duomenys










  (tūkstančiais EUR) |
| --- | --- |
| | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| | | | | |
| Palūkanos ir panašios pajamos | 613 561 | 650 641 | 664 707 | 736 561 |
| Iš jų – gaunamos iš grupės bendrovių | 605 880 | 626 806 | 648 497 | 731 462 |
| Kitos pajamos | 72 292 | 76 910 | 29 185 | 10 125 |
| VISOS PAJAMOS | 685 853 | 727 551 | 693 892 | 746 686 |
| | | | | |
| Veiklos ir nusidėvėjimo išlaidos | 3 419 | 3 655 | 2 926 | 2 499 |
| Mokėtinos palūkanos ir kitos finansinės išlaidos | 625 078 | 640 207 | 631 854 | 666 246 |
| Iš jų – mokėtinos grupės bendrovėms | 59 409 | 55 520 | 38 041 | 20 268 |
| Iš kurių – obligacinės skolos ir kiti skolos vertybiniai popieriai | 551 229 | 574 561 | 592 099 | 643 853 |
| Komisinis atlyginimas už garantiją, susijusią su įmonei „Fiat S.p.A.“ mokamomis obligacijomis (53) | 3 161 | 2 851 | 2 702 | 3 006 |
| Kitos išlaidos | 51 709 | 78 211 | 54 702 | 72 805 |
| VISOS IŠLAIDOS (išskyrus pelno mokestį) | 683 367 | 724 924 | 692 185 | 745 032 |
| Pajamos prieš pelno mokestį | 2 485 | 2 627 | 1 707 | 1 652 |
| Mokesčiai | 748 | 776 | 491 | 508 |
| Grynosios pajamos | 1 737 | 1 851 | 1 217 | 1 146 |
| | | | | |
| Nuosavas kapitalas | 285 625 | 287 477 | 288 693 | 289 839 |
| Grupės bendrovėms skirtos sumos | 4 354 692 | 2 275 578 | 1 530 146 | 1 661 930 |
| Išleisti skolos vertybiniai popieriai | 7 716 844 | 7 746 301 | 9 116 345 | 11 030 180 |
| Kiti įsipareigojimai (įsiskolinimai bankams, mokėtini mokesčiai ir t. t.) | 2 470 513 | 446 444 | 144 671 | 158 865 |
| VISAS NUOSAVAS KAPITALAS IR ĮSIPAREIGOJIMAI | 14 827 674 | 10 755 800 | 11 079 855 | 13 140 814 |
| | | | | |
| Įsiskolinimai grupės bendrovėms | 11 869 312 | 7 387 279 | 7 950 092 | 9 637 038 |
| Grynieji pinigai ir kilnojamasis turtas | 2 705 622 | 3 028 255 | 2 853 245 | 3 221 203 |
| Investicijos į susijusias įmones | 0 | 165 244 | 164 244 | 165 244 |
| Kitas turtas (ilgalaikis turtas, sukauptos pajamos ir t. t.) | 252 740 | 175 022 | 112 274 | 117 329 |
| VISAS TURTAS | 14 827 674 | 10 755 800 | 11 079 855 | 13 140 814 |

(113)

FF ir FFT yra euro zonos finansų bendrovės. 8 ir 9 lentelėse (52) pateikiami šių įmonių finansiniai duomenys, pagrįsti 2010–2013 m. metinėmis ataskaitomis.

52

8 lentelė

8 lentelė

2010–2013 m. laikotarpio FFT finansiniai duomenys

2010–2013 m. laikotarpio FFT finansiniai duomenys

(tūkstančiais EUR)

2010

2011

2012

2013

Palūkanos ir panašios pajamos

613 561

650 641

664 707

736 561

Iš jų – gaunamos iš grupės bendrovių

605 880

626 806

648 497

731 462

Kitos pajamos

72 292

76 910

29 185

10 125

VISOS PAJAMOS

685 853

727 551

693 892

746 686

Veiklos ir nusidėvėjimo išlaidos

3 419

3 655

2 926

2 499

Mokėtinos palūkanos ir kitos finansinės išlaidos

625 078

640 207

631 854

666 246

Iš jų – mokėtinos grupės bendrovėms

59 409

55 520

38 041

20 268

Iš kurių – obligacinės skolos ir kiti skolos vertybiniai popieriai

551 229

574 561

592 099

643 853

Komisinis atlyginimas už garantiją, susijusią su įmonei „Fiat S.p.A.“ mokamomis obligacijomis (53)

53

3 161

2 851

2 702

3 006

Kitos išlaidos

51 709

78 211

54 702

72 805

VISOS IŠLAIDOS (išskyrus pelno mokestį)

683 367

724 924

692 185

745 032

Pajamos prieš pelno mokestį

2 485

2 627

1 707

1 652

Mokesčiai

748

776

491

508

Grynosios pajamos

1 737

1 851

1 217

1 146

Nuosavas kapitalas

285 625

287 477

288 693

289 839

Grupės bendrovėms skirtos sumos

4 354 692

2 275 578

1 530 146

1 661 930

Išleisti skolos vertybiniai popieriai

7 716 844

7 746 301

9 116 345

11 030 180

Kiti įsipareigojimai (įsiskolinimai bankams, mokėtini mokesčiai ir t. t.)

2 470 513

446 444

144 671

158 865

VISAS NUOSAVAS KAPITALAS IR ĮSIPAREIGOJIMAI

14 827 674

10 755 800

11 079 855

13 140 814

Įsiskolinimai grupės bendrovėms

11 869 312

7 387 279

7 950 092

9 637 038

Grynieji pinigai ir kilnojamasis turtas

2 705 622

3 028 255

2 853 245

3 221 203

Investicijos į susijusias įmones

0

165 244

164 244

165 244

Kitas turtas (ilgalaikis turtas, sukauptos pajamos ir t. t.)

252 740

175 022

112 274

117 329

VISAS TURTAS

14 827 674

10 755 800

11 079 855

13 140 814

| (114) | 2011, 2012 ir 2013 m. FFT įvairiuose bankuose suteikė grupės bendrovėms atitinkamai 2 560 802 EUR, 10 772 314 EUR ir 10 155 339 EUR garantijas.

  9 lentelė


  2010–2013 m. laikotarpio FF finansiniai duomenys










  (tūkstančiais EUR) |
| --- | --- |
| | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| | | | | |
| Finansinės įplaukos | 552 090 | 752 007 | 676 177 | 722 610 |
| Iš jų – gaunamos iš grupės bendrovių | 528 267 | 672 225 | 655 576 | 711 218 |
| Kitos pajamos (dividendai, įplaukos už išvestines finansines priemones, valiutų kursus ir t. t.) | 29 708 | 18 962 | 18 117 | 8 935 |
| Pajamos, gautos iš grupei suteiktų paslaugų | 6 410 | 7 616 | 2 336 | 2 027 |
| Veiklos išlaidos | 14 616 | 13 332 | 8 594 | 9 280 |
| Finansinio pobūdžio mokesčiai | 550 331 | 729 851 | 654 763 | 706 825 |
| Iš jų – grupės bendrovėms | 523 123 | 698 009 | 625 216 | 687 712 |
| Pajamos prieš pelno mokestį | 23 261 | 35 402 | 33 273 | 17 466 |
| Mokesčiai | 5 968 | 10 112 | 8 822 | 6 952 |
| Grynosios pajamos | 17 292 | 25 290 | 24 450 | 10 514 |
| | | | | |
| Nuosavas kapitalas | 271 047 | 268 610 | 268 837 | 256 053 |
| Įsipareigojimai | 14 878 871 | 12 567 582 | 11 277 171 | 12 758 761 |
| | | | | |
| Finansinis turtas | 9 267 614 | 8 201 011 | 9 164 768 | 9 905 386 |
| Grynieji pinigai ir kilnojamasis turtas | 5 519 622 | 4 349 837 | 2 201 190 | 2 928 409 |
| Investicijos į susijusias įmones | 358 362 | 264 116 | 160 833 | 160 833 |
| Kitas turtas (ilgalaikis turtas, sukauptos pajamos ir t. t.) | 4 320 | 21 228 | 19 217 | 20 186 |
| VISAS TURTAS | 15 149 918 | 12 836 192 | 11 546 008 | 13 014 814 |

(114)

2011, 2012 ir 2013 m. FFT įvairiuose bankuose suteikė grupės bendrovėms atitinkamai 2 560 802 EUR, 10 772 314 EUR ir 10 155 339 EUR garantijas.

9 lentelė

9 lentelė

2010–2013 m. laikotarpio FF finansiniai duomenys

2010–

(tūkstančiais EUR)

2010

2011

2012

2013

Finansinės įplaukos

552 090

752 007

676 177

722 610

Iš jų – gaunamos iš grupės bendrovių

528 267

672 225

655 576

711 218

Kitos pajamos (dividendai, įplaukos už išvestines finansines priemones, valiutų kursus ir t. t.)

29 708

18 962

18 117

8 935

Pajamos, gautos iš grupei suteiktų paslaugų

6 410

7 616

2 336

2 027

Veiklos išlaidos

14 616

13 332

8 594

9 280

Finansinio pobūdžio mokesčiai

550 331

729 851

654 763

706 825

Iš jų – grupės bendrovėms

523 123

698 009

625 216

687 712

Pajamos prieš pelno mokestį

23 261

35 402

33 273

17 466

Mokesčiai

5 968

10 112

8 822

6 952

Grynosios pajamos

17 292

25 290

24 450

10 514

Nuosavas kapitalas

271 047

268 610

268 837

256 053

Įsipareigojimai

14 878 871

12 567 582

11 277 171

12 758 761

Finansinis turtas

9 267 614

8 201 011

9 164 768

9 905 386

Grynieji pinigai ir kilnojamasis turtas

5 519 622

4 349 837

2 201 190

2 928 409

Investicijos į susijusias įmones

358 362

264 116

160 833

160 833

Kitas turtas (ilgalaikis turtas, sukauptos pajamos ir t. t.)

4 320

21 228

19 217

20 186

VISAS TURTAS

15 149 918

12 836 192

11 546 008

13 014 814

| (115) | 2013 m. pabaigoje (ir 2012 m. pabaigoje) FF dalį susijusių įmonių kapitale sudarė investicijos į FFT, kurios siekė 157 269 000 EUR (arba 60 % FFT įstatinio kapitalo) ir į FFB, kurios siekė 2 013 000 EUR, bei nekontroliniai akcijų paketai kitose grupės įmonėse, siekiantys 725 000 EUR. 2011 m. pabaigoje 100 % FF akcijų, kurių suma – 262 102 000 EUR, priklausė FFT. 2010 m. pabaigoje, prieš tai, kai 2011 m. FFNA ir FFC buvo parduotos FFT, FF turėjo 7 213 000 EUR vertės FFC akcijų, 262 077 000 EUR vertės FFT akcijų, 87 055 EUR vertės FFNA akcijų ir 2 013 000 EUR vertės FFB akcijų. Kaip nurodyta 8 lentelėje, bendra akcijų vertė 100 % kontroliuojamuose „Fiat“ filialuose siekė 358 000 000 EUR. |
| --- | --- |

(115)

2013 m. pabaigoje (ir 2012 m. pabaigoje) FF dalį susijusių įmonių kapitale sudarė investicijos į FFT, kurios siekė 157 269 000 EUR (arba 60 % FFT įstatinio kapitalo) ir į FFB, kurios siekė 2 013 000 EUR, bei nekontroliniai akcijų paketai kitose grupės įmonėse, siekiantys 725 000 EUR. 2011 m. pabaigoje 100 % FF akcijų, kurių suma – 262 102 000 EUR, priklausė FFT. 2010 m. pabaigoje, prieš tai, kai 2011 m. FFNA ir FFC buvo parduotos FFT, FF turėjo 7 213 000 EUR vertės FFC akcijų, 262 077 000 EUR vertės FFT akcijų, 87 055 EUR vertės FFNA akcijų ir 2 013 000 EUR vertės FFB akcijų. Kaip nurodyta 8 lentelėje, bendra akcijų vertė 100 % kontroliuojamuose „Fiat“ filialuose siekė 358 000 000 EUR.

2.5.3.2.   Išsami informacija apie FFT turtą ir įsipareigojimus

Išsami informacija apie FFT turtą ir įsipareigojimus

| (116) | „Fiat“ paskelbė 61 sandorio šalies, su kuriomis FFT buvo sudariusi sandorius 2011–2013 m. laikotarpiu, pavadinimus. Ji nurodė, kokios yra vidutinės neapmokėtos sumos tarp FFT ir jos sandorio šalių šešiems didžiausiems kreditoriams ir skolininkams 2011, 2012 ir 2013 m. Informacija apie 2013 m. pateikta 10 lentelėje (stulpelį, skirtą palūkanoms už vidutinį balansą, pridėjo Komisija).

  10 lentelė


  FFT sandorio šalys 2013 m.









  (tūkstančiais EUR) |
| --- | --- |
| Turtas | Vidutinė neapmokėta suma | Gautos palūkanos | Palūkanos, padalytos iš vidutinės neapmokėtos sumos |
| „Fiat“ grupės 1 sandorio šalis | [10 000 000 ] | [500 000 ] | [...] |
| „Fiat“ grupės 2 sandorio šalis | [150 000 ] | [10 000 ] | [...] |
| „Fiat“ grupės 3 sandorio šalis | [150 000 ] | [10 000 ] | [...] |
| „Fiat“ grupės 4 sandorio šalis | [100 000 ] | [5 000 ] | [...] |
| „Fiat“ grupės 5 sandorio šalis | [50 000 ] | [4 000 ] | [...] |
| „Fiat“ grupės 6 sandorio šalis | [20 000 ] | [3 000 ] | [...] |
| Įsipareigojimai | Vidutinė neapmokėta suma | Sumokėtos palūkanos | Palūkanos, padalytos iš vidutinės neapmokėtos sumos |
| „Fiat“ grupės 7 sandorio šalis | [450 000 ] | [10 000 ] | [...] |
| „Fiat“ grupės 8 sandorio šalis | [250 000 ] | [400] | [...] |
| „Fiat“ grupės 9 sandorio šalis | [200 000 ] | [1 000 ] | [...] |
| „Fiat“ grupės 10 sandorio šalis | [50 000 ] | [200] | [...] |
| „Fiat“ grupės 11 sandorio šalis | [50 000 ] | [150] | [...] |
| „Fiat“ grupės 12 sandorio šalis | [50 000 ] | [150] | [...] |

(116)

„Fiat“ paskelbė 61 sandorio šalies, su kuriomis FFT buvo sudariusi sandorius 2011–2013 m. laikotarpiu, pavadinimus. Ji nurodė, kokios yra vidutinės neapmokėtos sumos tarp FFT ir jos sandorio šalių šešiems didžiausiems kreditoriams ir skolininkams 2011, 2012 ir 2013 m. Informacija apie 2013 m. pateikta 10 lentelėje (stulpelį, skirtą palūkanoms už vidutinį balansą, pridėjo Komisija).

10 lentelė

10 lentelė

FFT sandorio šalys 2013 m.

FFT sandorio šalys 2013 m.

(tūkstančiais EUR)

Turtas

Vidutinė neapmokėta suma

Gautos palūkanos

Palūkanos, padalytos iš vidutinės neapmokėtos sumos

„Fiat“ grupės 1 sandorio šalis

[10 000 000 ]

[500 000 ]

[...]

„Fiat“ grupės 2 sandorio šalis

[150 000 ]

[10 000 ]

[...]

„Fiat“ grupės 3 sandorio šalis

[150 000 ]

[10 000 ]

[...]

„Fiat“ grupės 4 sandorio šalis

[100 000 ]

[5 000 ]

[...]

„Fiat“ grupės 5 sandorio šalis

[50 000 ]

[4 000 ]

[...]

„Fiat“ grupės 6 sandorio šalis

[20 000 ]

[3 000 ]

[...]

Įsipareigojimai

Vidutinė neapmokėta suma

Sumokėtos palūkanos

Palūkanos, padalytos iš vidutinės neapmokėtos sumos

„Fiat“ grupės 7 sandorio šalis

[450 000 ]

[10 000 ]

[...]

„Fiat“ grupės 8 sandorio šalis

[250 000 ]

[400]

[...]

„Fiat“ grupės 9 sandorio šalis

[200 000 ]

[1 000 ]

[...]

„Fiat“ grupės 10 sandorio šalis

[50 000 ]

[200]

[...]

„Fiat“ grupės 11 sandorio šalis

[50 000 ]

[150]

[...]

„Fiat“ grupės 12 sandorio šalis

[50 000 ]

[150]

[...]

| (117) | „Fiat“ taip pat pateikė informaciją apie FFT skolos vertybinių popierių emisiją nuo 2009 m. taikant Europos vidutinės trukmės skolos vertybinių popierių programą (angl. EMTN) (54), kuri yra pagrindinis FFT finansavimo šaltinis, bei savo emisijos prospektą. Per šį laikotarpį FFT išleido ne trumpesnio nei 7 metų termino 14 emisijų. Ji išleido euro obligacijų, kurių kuponai siekė nuo 5,75 % iki 7,75 % (išskyrus vieną 9 % emisiją), ir obligacijų Šveicarijos frankais, kurių kuponai siekė nuo 4 % iki 5 %. |
| --- | --- |

(117)

„Fiat“ taip pat pateikė informaciją apie FFT skolos vertybinių popierių emisiją nuo 2009 m. taikant Europos vidutinės trukmės skolos vertybinių popierių programą (angl. EMTN) (54), kuri yra pagrindinis FFT finansavimo šaltinis, bei savo emisijos prospektą. Per šį laikotarpį FFT išleido ne trumpesnio nei 7 metų termino 14 emisijų. Ji išleido euro obligacijų, kurių kuponai siekė nuo 5,75 % iki 7,75 % (išskyrus vieną 9 % emisiją), ir obligacijų Šveicarijos frankais, kurių kuponai siekė nuo 4 % iki 5 %.

54

| (118) | „Fiat“ pateiktoje informacijoje nurodomas finansavimo operacijų grupės viduje terminas. 2013 m. pabaigoje 12 613 000 EUR įsiskolinimui iš bendros 12 858 000 EUR sumos pagal sutartį buvo taikomas trumpesnis nei vienų metų terminas (grupės grynieji pinigai ir paskolos nurodyti 9 lentelėje). |
| --- | --- |

(118)

„Fiat“ pateiktoje informacijoje nurodomas finansavimo operacijų grupės viduje terminas. 2013 m. pabaigoje 12 613 000 EUR įsiskolinimui iš bendros 12 858 000 EUR sumos pagal sutartį buvo taikomas trumpesnis nei vienų metų terminas (grupės grynieji pinigai ir paskolos nurodyti 9 lentelėje).

| (119) | Iš pateiktos informacijos apie įvairius sandorius grupės viduje matyti, kad daug sandorių sudaro per vieną naktį atliktos operacijos. Tačiau FFT taip pat vykdo sandorius taikydama skirtingus terminus [...]. FFT paskolas grupei teikia įvairiais būdais [...]. 2013 m. beveik visi indėliai buvo terminuoti [...]. Obligacijų emisijoms buvo numatyti skirtingi terminai [...]. |
| --- | --- |

(119)

Iš pateiktos informacijos apie įvairius sandorius grupės viduje matyti, kad daug sandorių sudaro per vieną naktį atliktos operacijos. Tačiau FFT taip pat vykdo sandorius taikydama skirtingus terminus [...]. FFT paskolas grupei teikia įvairiais būdais [...]. 2013 m. beveik visi indėliai buvo terminuoti [...]. Obligacijų emisijoms buvo numatyti skirtingi terminai [...].

| (120) | „Fiat“ taip pat pateikė grupės pinigų politikos dokumentą, minimą ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, kuria yra pagrįstas prašymas priimti sprendimą. Šiame dokumente pateikiamos vidaus taisyklės, taikomos grupės grynųjų pinigų investicijoms. [...] |
| --- | --- |

(120)

„Fiat“ taip pat pateikė grupės pinigų politikos dokumentą, minimą ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, kuria yra pagrįstas prašymas priimti sprendimą. Šiame dokumente pateikiamos vidaus taisyklės, taikomos grupės grynųjų pinigų investicijoms. [...]

2.5.3.3.   Informacija apie „Fiat“ grupės sandorių kainodaros politiką

Informacija apie „Fiat“ grupės sandorių kainodaros politiką

| (121) | 2015 m. vasario 20 d. laiške Komisija paprašė „Fiat“ paaiškinti mechanizmą, kaip jai pavyko pasiekti, kad grynasis pelnas būtų lygus stabiliai stabilaus nuosavo kapitalo proporcijai 2009, 2010 ir 2011 m. [kaip tai matoma 4 lentelėje, esančioje sprendimo pradėti tyrimą 51 konstatuojamojoje dalyje], nepaisant didelių turto, įsipareigojimų, finansinių išlaidų ir pajamų svyravimų. |
| --- | --- |

(121)

2015 m. vasario 20 d. laiške Komisija paprašė „Fiat“ paaiškinti mechanizmą, kaip jai pavyko pasiekti, kad grynasis pelnas būtų lygus stabiliai stabilaus nuosavo kapitalo proporcijai 2009, 2010 ir 2011 m. [kaip tai matoma 4 lentelėje, esančioje sprendimo pradėti tyrimą 51 konstatuojamojoje dalyje], nepaisant didelių turto, įsipareigojimų, finansinių išlaidų ir pajamų svyravimų.

| (122) | Atsakydama į šį prašymą, raginantį paaiškinti paskolų ir indėlių kainų nustatymą grupės viduje, „Fiat“ pateikė dokumentą pavadinimu „Transfer Pricing Policy“ („Sandorių kainodaros politika“). Šiame dokumente paaiškinama, jog „Fiat“ fiksuoja indėlių iš grupės finansų bendrovių kainas grupės viduje taip, kad šios bendrovės gautų iš anksto nustatytą grąžą. |
| --- | --- |

(122)

Atsakydama į šį prašymą, raginantį paaiškinti paskolų ir indėlių kainų nustatymą grupės viduje, „Fiat“ pateikė dokumentą pavadinimu „Transfer Pricing Policy“ („Sandorių kainodaros politika“). Šiame dokumente paaiškinama, jog „Fiat“ fiksuoja indėlių iš grupės finansų bendrovių kainas grupės viduje taip, kad šios bendrovės gautų iš anksto nustatytą grąžą.

| (123) | Funkcijos, aprašomos kaip FFT atliekamos funkcijos, ir prisiimama rizika yra tokios pačios, kaip aprašyta ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, kurios santrauka, išskyrus tam tikrą informaciją, yra pateikta 38–51 konstatuojamosiose dalyse. [...] dokumente apie sandorių kainodaros politiką kalbama apie kredito riziką ir sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo riziką. Prašyme priimti sprendimą teigiama, kad tokios rizikos grupės turtui nėra, o šiame dokumente tokia rizika yra apibūdinama kaip „ribota“. |
| --- | --- |

(123)

Funkcijos, aprašomos kaip FFT atliekamos funkcijos, ir prisiimama rizika yra tokios pačios, kaip aprašyta ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, kurios santrauka, išskyrus tam tikrą informaciją, yra pateikta 38–51 konstatuojamosiose dalyse. [...] dokumente apie sandorių kainodaros politiką kalbama apie kredito riziką ir sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo riziką. Prašyme priimti sprendimą teigiama, kad tokios rizikos grupės turtui nėra, o šiame dokumente tokia rizika yra apibūdinama kaip „ribota“.

ribota

| (124) | Dokumente dėl sandorių kainodaros politikos paaiškinama, kad nustatant sandorių kainas grupės viduje imtasi tokių veiksmų: [...] yra nustatyta finansuojamų paskolų grupės viduje suma; [...] tuo remiantis, numatyta taikyti maržą grupės paskoloms, padalijant siekiamos grąžos sumą (prie jos pridėjus veiklos išlaidas) iš visos finansinių paskolų sumos. Galiausiai, siekiant numatyti paskolų kainas grupės viduje, ši marža pridedama prie finansų bendrovių finansavimo išlaidų. |
| --- | --- |

(124)

Dokumente dėl sandorių kainodaros politikos paaiškinama, kad nustatant sandorių kainas grupės viduje imtasi tokių veiksmų: [...] yra nustatyta finansuojamų paskolų grupės viduje suma; [...] tuo remiantis, numatyta taikyti maržą grupės paskoloms, padalijant siekiamos grąžos sumą (prie jos pridėjus veiklos išlaidas) iš visos finansinių paskolų sumos. Galiausiai, siekiant numatyti paskolų kainas grupės viduje, ši marža pridedama prie finansų bendrovių finansavimo išlaidų.

| (125) | Šis kainų nustatymo grupės viduje metodas, remiantis 2012 m. duomenimis, yra aprašytas dokumente dėl sandorių kainodaros politikos. Tikėtina FF ir FFT nuosavo kapitalo grąža konsoliduotu pagrindu 2012 m. sieks [4–7 %]. Dokumente pateikiami Europos Sąjungai numatomi 2012 m. beta kintamieji ir atskirai pateikta nerizikinga palūkanų norma Italijai ir Liuksemburgui. Remiantis šiais duomenimis skaičiuojama tokia tikėtina grąža:

  11 lentelė


  Vidaus dokumente apie sandorių kainodaros politiką pateikta informacija







  Intervalas įprastomis rinkos sąlygomis | Beta kintamieji |
| --- | --- | --- |
| Bendrovių skaičius | 75 |
| 75-as procentilis | 1,22 |
| Mediana | 0,80 |
| 25-as procentilis | 0,34 |

(125)

Šis kainų nustatymo grupės viduje metodas, remiantis 2012 m. duomenimis, yra aprašytas dokumente dėl sandorių kainodaros politikos. Tikėtina FF ir FFT nuosavo kapitalo grąža konsoliduotu pagrindu 2012 m. sieks [4–7 %]. Dokumente pateikiami Europos Sąjungai numatomi 2012 m. beta kintamieji ir atskirai pateikta nerizikinga palūkanų norma Italijai ir Liuksemburgui. Remiantis šiais duomenimis skaičiuojama tokia tikėtina grąža:

11 lentelė

11 lentelė

Vidaus dokumente apie sandorių kainodaros politiką pateikta informacija

Vidaus dokumente apie sandorių kainodaros politiką pateikta informacija

Intervalas įprastomis rinkos sąlygomis

Beta kintamieji

Bendrovių skaičius

75

75-as procentilis

1,22

Mediana

0,80

25-as procentilis

0,34

| (%) |
| --- |
| Kintanti ir tikėtina nuosavo kapitalo grąža (55) | Italija | Liuksemburgas |
| Nerizikinga palūkanų norma | 1,57 % | 1,57 % |
| Mokesčio norma | 31,4 % | 28,8 % |
| Nuosavo kapitalo rizikos priemoka | 7,73 % | 6,00 % |
| Nuosavo kapitalo grąža – 75-as procentilis | 16,09 % | 12,52 % |
| Nuosavo kapitalo grąža – mediana | 11,27 % | 8,92 % |
| Nuosavo kapitalo grąža – 25-as procentilis | 6,16 % | 5,10 % |

(%)

Kintanti ir tikėtina nuosavo kapitalo grąža (55)

55

Italija

Liuksemburgas

Nerizikinga palūkanų norma

1,57 %

1,57 %

Mokesčio norma

31,4 %

28,8 %

Nuosavo kapitalo rizikos priemoka

7,73 %

6,00 %

Nuosavo kapitalo grąža – 75-as procentilis

16,09 %

12,52 %

Nuosavo kapitalo grąža – mediana

11,27 %

8,92 %

Nuosavo kapitalo grąža – 25-as procentilis

6,16 %

5,10 %

| (126) | Dokumente taip pat atskiriamos praeityje nustatytos iš anksto numatytos trukmės paskolos, kurių kainodaros sąlygų pakeisti neįmanoma, ir koreguojamos kintamosios palūkanų normos paskolos grupės viduje. [...] |
| --- | --- |

(126)

Dokumente taip pat atskiriamos praeityje nustatytos iš anksto numatytos trukmės paskolos, kurių kainodaros sąlygų pakeisti neįmanoma, ir koreguojamos kintamosios palūkanų normos paskolos grupės viduje. [...]

2.5.4.   
  2015 m. liepos 10 d. Liuksemburgo laiškas

2015 m. liepos 10 d. Liuksemburgo laiškas

| (127) | 2015 m. liepos 10 d. laiške Liuksemburgas teigia, kad sprendime užbaigti oficialią tyrimo procedūrą nurodydama išieškoti tariamą pagalbą iš gavėjo Komisija pažeistų teisinio saugumo principą. Jis nurodo ankstesnius Komisijos sprendimus dėl fiskalinės pagalbos schemų, kuriuose Komisija pripažino, kad šis principas gali trukdyti pagalbos išieškojimui (56), ir patvirtino teisėtais lūkesčiais pagrįstą pereinamąjį laikotarpį (57). |
| --- | --- |

(127)

2015 m. liepos 10 d. laiške Liuksemburgas teigia, kad sprendime užbaigti oficialią tyrimo procedūrą nurodydama išieškoti tariamą pagalbą iš gavėjo Komisija pažeistų teisinio saugumo principą. Jis nurodo ankstesnius Komisijos sprendimus dėl fiskalinės pagalbos schemų, kuriuose Komisija pripažino, kad šis principas gali trukdyti pagalbos išieškojimui (56), ir patvirtino teisėtais lūkesčiais pagrįstą pereinamąjį laikotarpį (57).

56

57

| (128) | Be to, Liuksemburgas teigia, kad kadangi nustatant sandorio kainą, remiantis EBPO principais, negali būti nustatyta tiksli kaina įprastomis rinkos sąlygomis, neįmanoma nurodyti išieškoti tikslią pagalbos sumą. Liuksemburgas taip pat nurodo, kad atsižvelgdama į naują pagalbos priemonės pobūdį ir remdamasi ankstesniais sprendimais bei laikydamasi teisėtų apsaugos lūkesčių principo Komisija neturėtų nurodyti išieškoti suteiktą pagalbą (58). |
| --- | --- |

(128)

Be to, Liuksemburgas teigia, kad kadangi nustatant sandorio kainą, remiantis EBPO principais, negali būti nustatyta tiksli kaina įprastomis rinkos sąlygomis, neįmanoma nurodyti išieškoti tikslią pagalbos sumą. Liuksemburgas taip pat nurodo, kad atsižvelgdama į naują pagalbos priemonės pobūdį ir remdamasi ankstesniais sprendimais bei laikydamasi teisėtų apsaugos lūkesčių principo Komisija neturėtų nurodyti išieškoti suteiktą pagalbą (58).

58

3.   PRIEŽASTYS PRADĖTI PROCEDŪRĄ

PRIEŽASTYS PRADĖTI PROCEDŪRĄ

| (129) | Komisija nusprendė pradėti oficialią tyrimo procedūrą, nes laikosi išankstinės nuomonės, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį FFT yra suteikiama su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba. |
| --- | --- |

(129)

Komisija nusprendė pradėti oficialią tyrimo procedūrą, nes laikosi išankstinės nuomonės, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį FFT yra suteikiama su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba.

| (130) | Komisija būtent išreiškė abejonių dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių suderinamumo su įprastomis rinkos sąlygomis. Jos abejonės buvo pagrįstos 131–137 konstatuojamosiose dalyse išdėstytais teiginiais. |
| --- | --- |

(130)

Komisija būtent išreiškė abejonių dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių suderinamumo su įprastomis rinkos sąlygomis. Jos abejonės buvo pagrįstos 131–137 konstatuojamosiose dalyse išdėstytais teiginiais.

| (131) | Visų pirma, atrodo, kad sprendime priimta 2,542 milijono EUR dydžio (+/- 10 %) fiksuota mokesčio bazė FFT veiklai Liuksemburge. Mokesčio bazė galėjo tik šiek tiek svyruoti ir liko stabili net jei, pavyzdžiui, FFT veikla, kuria remiantis nustatyta mokesčio bazė, labai išsiplėstų. |
| --- | --- |

(131)

Visų pirma, atrodo, kad sprendime priimta 2,542 milijono EUR dydžio (+/- 10 %) fiksuota mokesčio bazė FFT veiklai Liuksemburge. Mokesčio bazė galėjo tik šiek tiek svyruoti ir liko stabili net jei, pavyzdžiui, FFT veikla, kuria remiantis nustatyta mokesčio bazė, labai išsiplėstų.

| (132) | Antra, Komisija išreiškė abejonių dėl FFT mokesčių patarėjo pasirinkto metodo, kuriuo būtų įvertinamas FFT atlygis už jos vykdomas funkcijas, tinkamumo. Sandorių kainodaros analizėje šiam atlygiui apskaičiuoti mokesčių patarėjas taikė netiesioginį MTMN metodą, tačiau Komisija mano, kad tais atvejais, kai rinkoje galima pastebėti panašių atvejų, reikėtų teikti pirmenybę tiesioginiams metodams, ypač CUP metodui. Šiuo atveju Komisija pažymėjo, kad „Fiat“ grupės amerikiečių bendrovė „Chrysler“ savo operacijoms finansuoti tiesiogiai naudojasi finansų rinkomis ir kad kai kurie jos sandoriai yra panašūs į FFT vykdomus sandorius. |
| --- | --- |

(132)

Antra, Komisija išreiškė abejonių dėl FFT mokesčių patarėjo pasirinkto metodo, kuriuo būtų įvertinamas FFT atlygis už jos vykdomas funkcijas, tinkamumo. Sandorių kainodaros analizėje šiam atlygiui apskaičiuoti mokesčių patarėjas taikė netiesioginį MTMN metodą, tačiau Komisija mano, kad tais atvejais, kai rinkoje galima pastebėti panašių atvejų, reikėtų teikti pirmenybę tiesioginiams metodams, ypač CUP metodui. Šiuo atveju Komisija pažymėjo, kad „Fiat“ grupės amerikiečių bendrovė „Chrysler“ savo operacijoms finansuoti tiesiogiai naudojasi finansų rinkomis ir kad kai kurie jos sandoriai yra panašūs į FFT vykdomus sandorius.

| (133) | Trečia, kapitalo įkainojimo modelio, naudojamo siekiant apskaičiuoti reikalaujamą nuosavo kapitalo grąžą, atžvilgiu Komisija išreiškė abejonę dėl to, ar FFT mokesčių patarėjas teisingai taikė šį modelį. Komisija pabrėžė, kad buvo nustatytas per žemas dviejų FFT atlyginimo, apskaičiuojamo pagal kapitalo įkainojimo modelį, sudedamųjų dalių – atlyginamo nuosavo kapitalo sumos ir šio nuosavo kapitalo sumai taikomo atlyginimo lygmens – lygmuo. |
| --- | --- |

(133)

Trečia, kapitalo įkainojimo modelio, naudojamo siekiant apskaičiuoti reikalaujamą nuosavo kapitalo grąžą, atžvilgiu Komisija išreiškė abejonę dėl to, ar FFT mokesčių patarėjas teisingai taikė šį modelį. Komisija pabrėžė, kad buvo nustatytas per žemas dviejų FFT atlyginimo, apskaičiuojamo pagal kapitalo įkainojimo modelį, sudedamųjų dalių – atlyginamo nuosavo kapitalo sumos ir šio nuosavo kapitalo sumai taikomo atlyginimo lygmens – lygmuo.

| (134) | Atlyginamo nuosavo kapitalo sumos atžvilgiu sprendime dėl mokesčių buvo pripažinta, kad kapitalo įkainojimo modelis buvo taikomas tik nuosavo kapitalo daliai, pavadintai „nuosavomis lėšomis, kurios gali patirti riziką“, o FFNA ir FFC skirtas nuosavas kapitalas be tinkamo paaiškinimo buvo išskaičiuotas iš nuosavo kapitalo, kuris turi būti atlygintas (59). Be to, paaiškėjo, kad apskaičiavus „nuosavas lėšas, kurios gali patirti riziką“ mokesčio bazė buvo per maža, nes į ją vėl be įtikinamų priežasčių nebuvo įtrauktas grupės viduje esantis turtas. Sprendime pradėti procedūrą Komisija svarstė prielaidą, kuria remiantis sandoriuose su grupės bendrovėmis kredito rizikos nėra. Komisija taip pat išreiškė abejonių dėl minimalių nuosavų lėšų, skirtų įsipareigojimų nevykdymo ir kredito rizikai padengti, reikalavimų apskaičiavimo. Ypač nepasiteisino palyginti mažas 20 % sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo rizikos koeficientas, be to, niekur nebuvo numatyta, kas atsitiktų, jeigu būtų labai pakeista reguliavimo sistema. Mokesčių patarėjo ataskaitoje dėl sandorių kainodaros nepaaiškinama, kodėl „skirtumas tarp kreditoriaus sukauptų palūkanų už banko indėlius ir skolininko sukauptų palūkanų už banko paskolas“ laikomas aiškiu operacinės rizikos ženklu, ir nėra papildomai paaiškinama, kodėl jam taikomas 15 % rizikos koeficientas. Taip pat nepaaiškinama, kodėl priešingos sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo rizika dauginama iš 6 %, o ne iš 8 %, nors Bazelio II sistemoje numatyti būtiniausi nuosavų lėšų reikalavimai priešingos šalies įsipareigojimų nevykdymo rizikai padengti, apie kuriuos aiškiai kalbama ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, yra 8 %. |
| --- | --- |

(134)

Atlyginamo nuosavo kapitalo sumos atžvilgiu sprendime dėl mokesčių buvo pripažinta, kad kapitalo įkainojimo modelis buvo taikomas tik nuosavo kapitalo daliai, pavadintai „nuosavomis lėšomis, kurios gali patirti riziką“, o FFNA ir FFC skirtas nuosavas kapitalas be tinkamo paaiškinimo buvo išskaičiuotas iš nuosavo kapitalo, kuris turi būti atlygintas (59). Be to, paaiškėjo, kad apskaičiavus „nuosavas lėšas, kurios gali patirti riziką“ mokesčio bazė buvo per maža, nes į ją vėl be įtikinamų priežasčių nebuvo įtrauktas grupės viduje esantis turtas. Sprendime pradėti procedūrą Komisija svarstė prielaidą, kuria remiantis sandoriuose su grupės bendrovėmis kredito rizikos nėra. Komisija taip pat išreiškė abejonių dėl minimalių nuosavų lėšų, skirtų įsipareigojimų nevykdymo ir kredito rizikai padengti, reikalavimų apskaičiavimo. Ypač nepasiteisino palyginti mažas 20 % sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo rizikos koeficientas, be to, niekur nebuvo numatyta, kas atsitiktų, jeigu būtų labai pakeista reguliavimo sistema. Mokesčių patarėjo ataskaitoje dėl sandorių kainodaros nepaaiškinama, kodėl „skirtumas tarp kreditoriaus sukauptų palūkanų už banko indėlius ir skolininko sukauptų palūkanų už banko paskolas“ laikomas aiškiu operacinės rizikos ženklu, ir nėra papildomai paaiškinama, kodėl jam taikomas 15 % rizikos koeficientas. Taip pat nepaaiškinama, kodėl priešingos sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo rizika dauginama iš 6 %, o ne iš 8 %, nors Bazelio II sistemoje numatyti būtiniausi nuosavų lėšų reikalavimai priešingos šalies įsipareigojimų nevykdymo rizikai padengti, apie kuriuos aiškiai kalbama ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, yra 8 %.

59

skirtumas tarp kreditoriaus sukauptų palūkanų už banko indėlius ir skolininko sukauptų palūkanų už banko paskolas

| (135) | Šiam kapitalui taikomo atlyginimo atžvilgiu Komisija išreiškė abejonių dėl nustatyto beta kintamojo, nes, palyginti su kitų finansines paslaugas teikiančių bendrovių beta koeficientais, jis pasirodė esąs per mažas. Ji taip pat suabejojo mokesčių patarėjo pasirinktu 25-u procentiliu vietoje beta kintamojo medianos. |
| --- | --- |

(135)

Šiam kapitalui taikomo atlyginimo atžvilgiu Komisija išreiškė abejonių dėl nustatyto beta kintamojo, nes, palyginti su kitų finansines paslaugas teikiančių bendrovių beta koeficientais, jis pasirodė esąs per mažas. Ji taip pat suabejojo mokesčių patarėjo pasirinktu 25-u procentiliu vietoje beta kintamojo medianos.

| (136) | Ketvirta, nagrinėdama tikėtiną nuosavo kapitalo grąžą, kuri prašyme pateikti sprendimą laikoma perviršine, Komisija išreiškė abejonių dėl to, kad ginčijamame sprendime dėl mokesčių be jokio paaiškinimo buvo leista naudoti labai nedidelį 0,87 % koeficientą. |
| --- | --- |

(136)

Ketvirta, nagrinėdama tikėtiną nuosavo kapitalo grąžą, kuri prašyme pateikti sprendimą laikoma perviršine, Komisija išreiškė abejonių dėl to, kad ginčijamame sprendime dėl mokesčių be jokio paaiškinimo buvo leista naudoti labai nedidelį 0,87 % koeficientą.

| (137) | Kadangi atrodo, jog sprendime dėl mokesčių patvirtintoje sandorių kainodaros analizėje nebuvo laikomasi įprastų rinkos sąlygų principo, Komisija padarė preliminarią išvadą, kad šiuo sprendimu FFT yra suteikiama nauda. Nustatyta, kad tokią naudą FFT gaudavo kiekvienais metais kaskart, kai Liuksemburgo mokesčių administratorius, remdamasis šiuo sprendimu, apskaičiuodavo mokėtinus mokesčius. Pasak Komisijos, tokia nauda taip pat buvo teikiama atrankiai, nes taip buvo nukrypstama nuo administracinės praktikos suteikiant FFT pranašumą kitų bendrovių, kurių faktinė ir teisinė padėtis yra panaši, atžvilgiu. |
| --- | --- |

(137)

Kadangi atrodo, jog sprendime dėl mokesčių patvirtintoje sandorių kainodaros analizėje nebuvo laikomasi įprastų rinkos sąlygų principo, Komisija padarė preliminarią išvadą, kad šiuo sprendimu FFT yra suteikiama nauda. Nustatyta, kad tokią naudą FFT gaudavo kiekvienais metais kaskart, kai Liuksemburgo mokesčių administratorius, remdamasis šiuo sprendimu, apskaičiuodavo mokėtinus mokesčius. Pasak Komisijos, tokia nauda taip pat buvo teikiama atrankiai, nes taip buvo nukrypstama nuo administracinės praktikos suteikiant FFT pranašumą kitų bendrovių, kurių faktinė ir teisinė padėtis yra panaši, atžvilgiu.

| (138) | Kadangi visos kitos SESV 107 straipsnio 1 dalies nuostatos buvo įgyvendintos ir kito aiškaus suderinamumo pagrindo nebuvo, Komisija padarė preliminarią išvadą, kad ginčijamas sprendimas dėl mokesčių yra su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba. Todėl Komisija nusprendė pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl sprendimo dėl mokesčių. |
| --- | --- |

(138)

Kadangi visos kitos SESV 107 straipsnio 1 dalies nuostatos buvo įgyvendintos ir kito aiškaus suderinamumo pagrindo nebuvo, Komisija padarė preliminarią išvadą, kad ginčijamas sprendimas dėl mokesčių yra su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba. Todėl Komisija nusprendė pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl sprendimo dėl mokesčių.

| (139) | Savo sprendime pradėti tyrimą Komisija, remdamasi Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalimi, paragino Liuksemburgą pateikti visus su ginčijama priemone susijusius dokumentus, informaciją ir duomenis, kuriais remdamasi prireikus Komisija galėtų nustatyti valstybės pagalbos buvimą ir jos suderinamumą su vidaus rinka. Jei Liuksemburgas nepateiktų visos prašomos informacijos, Komisija paragino jį pritarti jos prašymui pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 6a straipsnio 2 dalies b punktą, kad ginčijamos priemonės gavėjas, šiuo atveju FFT, pateiktų prašomą informaciją. |
| --- | --- |

(139)

Savo sprendime pradėti tyrimą Komisija, remdamasi Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnio 3 dalimi, paragino Liuksemburgą pateikti visus su ginčijama priemone susijusius dokumentus, informaciją ir duomenis, kuriais remdamasi prireikus Komisija galėtų nustatyti valstybės pagalbos buvimą ir jos suderinamumą su vidaus rinka. Jei Liuksemburgas nepateiktų visos prašomos informacijos, Komisija paragino jį pritarti jos prašymui pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 6a straipsnio 2 dalies b punktą, kad ginčijamos priemonės gavėjas, šiuo atveju FFT, pateiktų prašomą informaciją.

4.   LIUKSEMBURGO PASTABOS

LIUKSEMBURGO PASTABOS

| (140) | 2014 m. liepos 19 d. Liuksemburgas pateikė savo pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą. Visų pirma jis tvirtina, kad procedūra yra nepagrįsta ir kad Komisija sprendime pradėti procedūrą padarė klaidų. |
| --- | --- |

(140)

2014 m. liepos 19 d. Liuksemburgas pateikė savo pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą. Visų pirma jis tvirtina, kad procedūra yra nepagrįsta ir kad Komisija sprendime pradėti procedūrą padarė klaidų.

4.1.   Liuksemburgo pastabos dėl Komisijos procedūros

Liuksemburgo pastabos dėl Komisijos procedūros

| (141) | Procedūros atžvilgiu Liuksemburgas daro prielaidą, kad nurodymo pateikti informaciją procedūra nebuvo tinkamai vykdoma, nes Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 nesuteikia Komisijai teisės duoti nurodymus dėl sprendimo pradėti tyrimą. Prieš duodant tokį nurodymą, turėjo būti laikomasi Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnyje numatytos procedūros. |
| --- | --- |

(141)

Procedūros atžvilgiu Liuksemburgas daro prielaidą, kad nurodymo pateikti informaciją procedūra nebuvo tinkamai vykdoma, nes Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 nesuteikia Komisijai teisės duoti nurodymus dėl sprendimo pradėti tyrimą. Prieš duodant tokį nurodymą, turėjo būti laikomasi Reglamento (EB) Nr. 659/1999 10 straipsnyje numatytos procedūros.

| (142) | Be to, Liuksemburgas teigia, kad Komisija, sprendime dėl nurodymo prašydama pateikti informaciją, nepaaiškino, kodėl siekiant įvertinti priemonę valstybės pagalbos taisyklių atžvilgiu reikėjo atskleisti pagalbos gavėjo tapatybę. Dėl dažno informacijos nutekėjimo ir neatsargių Komisijos pareiškimų viešumoje Liuksemburgas šiame etape negalėjo atskleisti pagalbos gavėjo tapatybės. Be to, nurodyme nebuvo patikslinta, kokią konkrečiai informaciją reikia pateikti, nors Komisijos procedūrų vadove teigiama, kad nurodyme turi būti aiškiai paaiškinta, kokią informaciją būtina pateikti nagrinėjamai procedūrai. |
| --- | --- |

(142)

Be to, Liuksemburgas teigia, kad Komisija, sprendime dėl nurodymo prašydama pateikti informaciją, nepaaiškino, kodėl siekiant įvertinti priemonę valstybės pagalbos taisyklių atžvilgiu reikėjo atskleisti pagalbos gavėjo tapatybę. Dėl dažno informacijos nutekėjimo ir neatsargių Komisijos pareiškimų viešumoje Liuksemburgas šiame etape negalėjo atskleisti pagalbos gavėjo tapatybės. Be to, nurodyme nebuvo patikslinta, kokią konkrečiai informaciją reikia pateikti, nors Komisijos procedūrų vadove teigiama, kad nurodyme turi būti aiškiai paaiškinta, kokią informaciją būtina pateikti nagrinėjamai procedūrai.

| (143) | Be to, Liuksemburgas teigia, kad kadangi sprendime pradėti procedūrą nėra paaiškinama, kodėl ginčijamas sprendimas dėl mokesčių yra laikomas pagalba, jis negali vykdyti įsipareigojimo nesiimti veiksmų. FFT turi pateikti mokesčių deklaraciją, o kadangi Komisija sprendime pradėti procedūrą nepatikslino, kokiu būdu turi būti apskaičiuojami mokėtini mokesčiai, Liuksemburgo mokesčių administratorius taikys sprendime dėl mokesčių numatytą metodą. |
| --- | --- |

(143)

Be to, Liuksemburgas teigia, kad kadangi sprendime pradėti procedūrą nėra paaiškinama, kodėl ginčijamas sprendimas dėl mokesčių yra laikomas pagalba, jis negali vykdyti įsipareigojimo nesiimti veiksmų. FFT turi pateikti mokesčių deklaraciją, o kadangi Komisija sprendime pradėti procedūrą nepatikslino, kokiu būdu turi būti apskaičiuojami mokėtini mokesčiai, Liuksemburgo mokesčių administratorius taikys sprendime dėl mokesčių numatytą metodą.

| (144) | Be to, Liuksemburgas teigia, kad Komisija pažeidė lojalaus bendradarbiavimo, nešališkumo ir gero administravimo principus, būtent neatsakydama į jo susitikimų pasiūlymus, kurie būtų suteikę Liuksemburgo valdžios institucijoms galimybę paaiškinti ginčijamame sprendime dėl mokesčių naudotą metodą. |
| --- | --- |

(144)

Be to, Liuksemburgas teigia, kad Komisija pažeidė lojalaus bendradarbiavimo, nešališkumo ir gero administravimo principus, būtent neatsakydama į jo susitikimų pasiūlymus, kurie būtų suteikę Liuksemburgo valdžios institucijoms galimybę paaiškinti ginčijamame sprendime dėl mokesčių naudotą metodą.

| (145) | Liuksemburgas prieštarauja Komisijos sprendimui pradėti procedūrą dėl FFT (su nauju bylos numeriu SA.38375) atskirai nuo bendros Liuksemburgo praktikos sprendimų dėl mokesčių srityje procedūros, kurios bylos numeris – SA.37267. Kadangi Liuksemburgas pateikė skundą teismui dėl Komisijos nurodymo pateikti informaciją pagal bylą SA.37267, Komisija turėjo galimybę dirbtinai sutrukdyti anuliuoti minėtą nurodymą, pradėdama naują bylą. |
| --- | --- |

(145)

Liuksemburgas prieštarauja Komisijos sprendimui pradėti procedūrą dėl FFT (su nauju bylos numeriu SA.38375) atskirai nuo bendros Liuksemburgo praktikos sprendimų dėl mokesčių srityje procedūros, kurios bylos numeris – SA.37267. Kadangi Liuksemburgas pateikė skundą teismui dėl Komisijos nurodymo pateikti informaciją pagal bylą SA.37267, Komisija turėjo galimybę dirbtinai sutrukdyti anuliuoti minėtą nurodymą, pradėdama naują bylą.

| (146) | Galiausiai Liuksemburgas teigia, kad Komisija viršijo savo įgaliojimus supainiodama veikimą savo nuožiūra su paprastu bendrosios teisės taisyklių interpretavimu. Visų pirma, sprendimo dėl mokesčių priėmimas nėra Liuksemburgo mokesčių administratoriaus veiksmas savo nuožiūra ir neprieštarauja L. I. R. 164 straipsnio 3 daliai ir aplinkraščiui. Pasak Liuksemburgo, taikant šias nuostatas neišvengiama, kad jos bus interpretuojamos atsižvelgiant į kiekvieno atvejo faktus, siekiant priimti konkrečiomis aplinkybėmis pagrįstus sprendimus, kuriuos sąlygoja būtent šios aplinkybės. Komisija nepripažįsta, kad yra skirtumas tarp veiksmų laisvės ir bendrų teisinių taisyklių, kurias sudaro nagrinėjamai bylai taikytini abstraktūs teisiniai terminai, interpretavimo. Be to, interpretuodama Liuksemburgo teisės aktus vietoj Liuksemburgo valdžios institucijų, Komisija nepripažįsta valstybių narių kompetencijos tiesioginio apmokestinimo srityje. |
| --- | --- |

(146)

Galiausiai Liuksemburgas teigia, kad Komisija viršijo savo įgaliojimus supainiodama veikimą savo nuožiūra su paprastu bendrosios teisės taisyklių interpretavimu. Visų pirma, sprendimo dėl mokesčių priėmimas nėra Liuksemburgo mokesčių administratoriaus veiksmas savo nuožiūra ir neprieštarauja L. I. R. 164 straipsnio 3 daliai ir aplinkraščiui. Pasak Liuksemburgo, taikant šias nuostatas neišvengiama, kad jos bus interpretuojamos atsižvelgiant į kiekvieno atvejo faktus, siekiant priimti konkrečiomis aplinkybėmis pagrįstus sprendimus, kuriuos sąlygoja būtent šios aplinkybės. Komisija nepripažįsta, kad yra skirtumas tarp veiksmų laisvės ir bendrų teisinių taisyklių, kurias sudaro nagrinėjamai bylai taikytini abstraktūs teisiniai terminai, interpretavimo. Be to, interpretuodama Liuksemburgo teisės aktus vietoj Liuksemburgo valdžios institucijų, Komisija nepripažįsta valstybių narių kompetencijos tiesioginio apmokestinimo srityje.

| (147) | Pasak Liuksemburgo, kadangi jo mokesčių administratorius FFT atveju nepasinaudojo veiksmų laisve, Komisija negalėjo įrodyti, kad sprendimas dėl mokesčių pažeidžia įprastą administracinę praktiką. Liuksemburgas aiškina, kad jo administraciniai veiksmai grindžiami teisėtumo ir lygybės principais, todėl visi tokioje pat situacijoje esantys mokesčių mokėtojai vertinami vienodai. Liuksemburgas tvirtina, kad sprendimas pradėti procedūrą buvo išnagrinėtas tik remiantis EBPO gairėmis, taikomomis sandorių kainodaros srityje, bet neatsižvelgiant į Liuksemburgo administracinę praktiką. |
| --- | --- |

(147)

Pasak Liuksemburgo, kadangi jo mokesčių administratorius FFT atveju nepasinaudojo veiksmų laisve, Komisija negalėjo įrodyti, kad sprendimas dėl mokesčių pažeidžia įprastą administracinę praktiką. Liuksemburgas aiškina, kad jo administraciniai veiksmai grindžiami teisėtumo ir lygybės principais, todėl visi tokioje pat situacijoje esantys mokesčių mokėtojai vertinami vienodai. Liuksemburgas tvirtina, kad sprendimas pradėti procedūrą buvo išnagrinėtas tik remiantis EBPO gairėmis, taikomomis sandorių kainodaros srityje, bet neatsižvelgiant į Liuksemburgo administracinę praktiką.

4.2.   Liuksemburgo pastabos dėl sprendime pradėti procedūrą esančių klaidų

Liuksemburgo pastabos dėl sprendime pradėti procedūrą esančių klaidų

| (148) | Apskritai Liuksemburgas teigia, jog Komisija padarė esminę klaidą, kai, siekdama nustatyti atrankųjį pranašumą, bazine sistema laikė įprastų rinkos sąlygų principą, numatytą EBPO principuose, taikomuose sandorių kainodaros srityje, o ne nacionalinės teisės aktuose ir praktikoje. |
| --- | --- |

(148)

Apskritai Liuksemburgas teigia, jog Komisija padarė esminę klaidą, kai, siekdama nustatyti atrankųjį pranašumą, bazine sistema laikė įprastų rinkos sąlygų principą, numatytą EBPO principuose, taikomuose sandorių kainodaros srityje, o ne nacionalinės teisės aktuose ir praktikoje.

| (149) | Be to, Liuksemburgas teigia, kad Komisija netinkamai interpretavo EBPO principus, taikomus sandorių kainodaros srityje. Atrodo, kad sprendimo pradėti procedūrą (65) konstatuojamojoje dalyje Komisija sudarė sandorių kainodaros nustatymo metodų hierarchiją teigdama, kad pirmenybę reikėtų skirti tiesioginiams metodams, ypač CUP metodui, o ne netiesioginiams metodams, tokiems kaip MTMN. Komisija neatsižvelgia į tai, kad nuo 2010 m. EBPO sandorių kainodaros srities principuose nebetaikoma tik viena metodų hierarchija, o tai atitinka dabartinius reikalavimus ir praktiką. Atsižvelgdamas į minėtų principų 1.13 dalį, Liuksemburgas nurodo, jog principuose pripažįstama, kad „sandorio kainų nustatymas nėra tikslusis mokslas“ ir kad „kai kuriais atvejais nebus visiškai aišku, kaip nustatyti kainą įprastomis rinkos sąlygomis“. Kadangi FFT mokesčių patarėjas mano, jog MTMN metodas buvo pasirinktas pagrįstai ir kadangi jis pritaikė L. I. R. 164 straipsnį, Liuksemburgo mokesčių administratorius tiesiog patvirtino analizės tikslumą. |
| --- | --- |

(149)

Be to, Liuksemburgas teigia, kad Komisija netinkamai interpretavo EBPO principus, taikomus sandorių kainodaros srityje. Atrodo, kad sprendimo pradėti procedūrą (65) konstatuojamojoje dalyje Komisija sudarė sandorių kainodaros nustatymo metodų hierarchiją teigdama, kad pirmenybę reikėtų skirti tiesioginiams metodams, ypač CUP metodui, o ne netiesioginiams metodams, tokiems kaip MTMN. Komisija neatsižvelgia į tai, kad nuo 2010 m. EBPO sandorių kainodaros srities principuose nebetaikoma tik viena metodų hierarchija, o tai atitinka dabartinius reikalavimus ir praktiką. Atsižvelgdamas į minėtų principų 1.13 dalį, Liuksemburgas nurodo, jog principuose pripažįstama, kad „sandorio kainų nustatymas nėra tikslusis mokslas“ ir kad „kai kuriais atvejais nebus visiškai aišku, kaip nustatyti kainą įprastomis rinkos sąlygomis“. Kadangi FFT mokesčių patarėjas mano, jog MTMN metodas buvo pasirinktas pagrįstai ir kadangi jis pritaikė L. I. R. 164 straipsnį, Liuksemburgo mokesčių administratorius tiesiog patvirtino analizės tikslumą.

sandorio kainų nustatymas nėra tikslusis mokslas

kai kuriais atvejais nebus visiškai aišku, kaip nustatyti kainą įprastomis rinkos sąlygomis

| (150) | Pasak Liuksemburgo, Komisija pripažįsta, kad skirtingai interpretuoja ir įprastų rinkos sąlygų principą skirtingai taiko ne tik kiekvienas mokesčių administratorius atskirai, bet ir tas pats mokesčių administratorius įvairioms bendrovėms (60); todėl, viena vertus, ji negali leisti, kad įprastų rinkos sąlygų principas būtų skirtingai interpretuojamas ir taikomas, kita vertus, ji negali teigti, kad egzistuoja vienintelis tinkamas metodas, kuriuo remdamasis Liuksemburgas turėjo taikyti įprastų rinkos sąlygų principą. |
| --- | --- |

(150)

Pasak Liuksemburgo, Komisija pripažįsta, kad skirtingai interpretuoja ir įprastų rinkos sąlygų principą skirtingai taiko ne tik kiekvienas mokesčių administratorius atskirai, bet ir tas pats mokesčių administratorius įvairioms bendrovėms (60); todėl, viena vertus, ji negali leisti, kad įprastų rinkos sąlygų principas būtų skirtingai interpretuojamas ir taikomas, kita vertus, ji negali teigti, kad egzistuoja vienintelis tinkamas metodas, kuriuo remdamasis Liuksemburgas turėjo taikyti įprastų rinkos sąlygų principą.

60

| (151) | Be to, Liuksemburgas priekaištauja Komisijai dėl to, kad šiuo atveju ji nepritaikė atitinkamų nacionalinių teisės aktų, konkrečiai L. I. R. 164 straipsnio 3 dalies ir iš jų išplaukiančios administracinės praktikos, o rėmėsi tik EBPO principais, taikomais sandorių kainodaros srityje. Taip pat Komisija nustatė tokį skaičiavimo metodą, kuris jai pasirodė tinkamiausias, nors Liuksemburgo teisės aktai nenumato konkrečių sandorių kainodaros nustatymo metodų. Taigi Komisija visiškai nepaiso Liuksemburgo teisės ir administracinės praktikos šioje srityje. Be to, siekdama atlikti atrankumo analizę, Komisija nelygina FFT apmokestinimo tvarkos su kitų panašioje faktinėje ir teisinėje padėtyje esančių Liuksemburgo bendrovių apmokestinimo tvarka. |
| --- | --- |

(151)

Be to, Liuksemburgas priekaištauja Komisijai dėl to, kad šiuo atveju ji nepritaikė atitinkamų nacionalinių teisės aktų, konkrečiai L. I. R. 164 straipsnio 3 dalies ir iš jų išplaukiančios administracinės praktikos, o rėmėsi tik EBPO principais, taikomais sandorių kainodaros srityje. Taip pat Komisija nustatė tokį skaičiavimo metodą, kuris jai pasirodė tinkamiausias, nors Liuksemburgo teisės aktai nenumato konkrečių sandorių kainodaros nustatymo metodų. Taigi Komisija visiškai nepaiso Liuksemburgo teisės ir administracinės praktikos šioje srityje. Be to, siekdama atlikti atrankumo analizę, Komisija nelygina FFT apmokestinimo tvarkos su kitų panašioje faktinėje ir teisinėje padėtyje esančių Liuksemburgo bendrovių apmokestinimo tvarka.

| (152) | Nagrinėdamas sprendime pradėti procedūrą Komisijos išreikštas abejones, Liuksemburgas priekaištauja Komisijai dėl to, kad ši per daug ir labai vienašališkai koncentruojasi į numatytą „Fiat“ mokesčių strategiją grupės lygmeniu, neatsižvelgdama į tai, jog „Fiat“, būdama grupė, galėjo turėti kitokių priežasčių pasirinkti būtent tokią struktūrą. |
| --- | --- |

(152)

Nagrinėdamas sprendime pradėti procedūrą Komisijos išreikštas abejones, Liuksemburgas priekaištauja Komisijai dėl to, kad ši per daug ir labai vienašališkai koncentruojasi į numatytą „Fiat“ mokesčių strategiją grupės lygmeniu, neatsižvelgdama į tai, jog „Fiat“, būdama grupė, galėjo turėti kitokių priežasčių pasirinkti būtent tokią struktūrą.

| (153) | Visų pirma Liuksemburgo mokesčių institucijos tikrai nesusitarė dėl „fiksuotos mokesčio bazės“, kaip yra teigiama sprendimo pradėti procedūrą 64 konstatuojamojoje dalyje. FFT apmokestinamosios pajamos priklauso nuo suteiktų paskolų apimties, o ataskaitoje dėl sandorių kainodaros yra tik viena bazinių punktų, skirtų maržai pasiekti, grupė. |
| --- | --- |

(153)

Visų pirma Liuksemburgo mokesčių institucijos tikrai nesusitarė dėl „fiksuotos mokesčio bazės“, kaip yra teigiama sprendimo pradėti procedūrą 64 konstatuojamojoje dalyje. FFT apmokestinamosios pajamos priklauso nuo suteiktų paskolų apimties, o ataskaitoje dėl sandorių kainodaros yra tik viena bazinių punktų, skirtų maržai pasiekti, grupė.

fiksuotos mokesčio bazės

| (154) | Antra, nagrinėdamas reikalaujamų nuosavų lėšų sumą ir Komisijos šiuo klausimu išreikštas abejones, Liuksemburgas mano, kad Bazelio II sistemos nuostatų pasirinkimas yra pagrįstas, kaip ir pasirinkimas neįtraukti akcijų. Liuksemburgas teigia, jog buvo logiška į skaičiavimus neįtraukti finansinių akcijų, nes jos nėra susijusios su veikla, kuri apsiriboja grupės viduje teikiamų paskolų sandorių kainodara. Be to, remiantis ataskaita dėl sandorių kainodaros, akcijų finansavimui naudojama suma siekia 165 244 000 EUR, kuri yra lygi FFT turimų akcijų įsigijimo kainai, todėl, pasak Liuksemburgo, ji negali būti kritikuojama. Be to, negali būti išskaičiuotos pagal Liuksemburgo teisę neapmokestinamos akcijos, su jomis susiję mokesčiai, pvz., palūkanų mokestis. Galiausiai už akcijas yra gaunami dividendai iš filialų. Šių dividendų suma gali kisti atsižvelgiant į filialų rezultatus ir į jų reinvestavimo poreikius, o pajamų srautui taikoma marža komerciniu požiūriu netenka prasmės. |
| --- | --- |

(154)

Antra, nagrinėdamas reikalaujamų nuosavų lėšų sumą ir Komisijos šiuo klausimu išreikštas abejones, Liuksemburgas mano, kad Bazelio II sistemos nuostatų pasirinkimas yra pagrįstas, kaip ir pasirinkimas neįtraukti akcijų. Liuksemburgas teigia, jog buvo logiška į skaičiavimus neįtraukti finansinių akcijų, nes jos nėra susijusios su veikla, kuri apsiriboja grupės viduje teikiamų paskolų sandorių kainodara. Be to, remiantis ataskaita dėl sandorių kainodaros, akcijų finansavimui naudojama suma siekia 165 244 000 EUR, kuri yra lygi FFT turimų akcijų įsigijimo kainai, todėl, pasak Liuksemburgo, ji negali būti kritikuojama. Be to, negali būti išskaičiuotos pagal Liuksemburgo teisę neapmokestinamos akcijos, su jomis susiję mokesčiai, pvz., palūkanų mokestis. Galiausiai už akcijas yra gaunami dividendai iš filialų. Šių dividendų suma gali kisti atsižvelgiant į filialų rezultatus ir į jų reinvestavimo poreikius, o pajamų srautui taikoma marža komerciniu požiūriu netenka prasmės.

| (155) | Trečia, Liuksemburgas teigia, jog paskolų grupės viduje neįtraukimą į skaičiavimus pateisina tai, kad FFT skoloms yra taikoma tiesioginė garantija, suteikiama FFT skolintojams. Atsižvelgiant į pramonės strategiją, į ekonominius interesus ir galimo bankroto riziką bendrovės reputacijai, tikėtino FFT įsipareigojimų nevykdymo rizika yra labai maža, o „laisvos“93 710 000 EUR sumos visiškai pakanka rizikai padengti. |
| --- | --- |

(155)

Trečia, Liuksemburgas teigia, jog paskolų grupės viduje neįtraukimą į skaičiavimus pateisina tai, kad FFT skoloms yra taikoma tiesioginė garantija, suteikiama FFT skolintojams. Atsižvelgiant į pramonės strategiją, į ekonominius interesus ir galimo bankroto riziką bendrovės reputacijai, tikėtino FFT įsipareigojimų nevykdymo rizika yra labai maža, o „laisvos“93 710 000 EUR sumos visiškai pakanka rizikai padengti.

| (156) | Ketvirta, Liuksemburgas kritikuoja Komisiją dėl išreikštos abejonės, susijusios su tuo, kaip buvo apskaičiuotas beta kintamasis rizikos priemokai nustatyti. Visų pirma, tokie skaičiavimai nėra visiškai matematiniai ir gali pasiteisinti įvairūs rezultatai, todėl ataskaitoje dėl sandorių kainodaros gauti rezultatai visiškai pateisinami ir patikimi. Antra, net darant prielaidą, kad Komisija gaus kitokius rezultatus, vis tiek reikės išnagrinėti, ar FFT turi pranašumą kitų Liuksemburge įsisteigusių įmonių atžvilgiu. Trečia, net atliekant alternatyvų vertinimą, kurio metu palyginama FFT suskaičiuota rizikos priemoka su atlygiu, pervedamu bendrovės, kurios akcijomis prekiaujama biržoje, akcininkams, ir nustatytas dydis siekia nuo 3,5 % iki 4 %, t. y. gerokai mažiau nei FFT suskaičiuota 6,05 % rizikos priemoka, atlikus palyginimą nustatyta, kad 6,05 % rizikos priemoka yra visiškai pateisinama ir visiškai atitinka L. I. R. 164 straipsnio reikalavimus. |
| --- | --- |

(156)

Ketvirta, Liuksemburgas kritikuoja Komisiją dėl išreikštos abejonės, susijusios su tuo, kaip buvo apskaičiuotas beta kintamasis rizikos priemokai nustatyti. Visų pirma, tokie skaičiavimai nėra visiškai matematiniai ir gali pasiteisinti įvairūs rezultatai, todėl ataskaitoje dėl sandorių kainodaros gauti rezultatai visiškai pateisinami ir patikimi. Antra, net darant prielaidą, kad Komisija gaus kitokius rezultatus, vis tiek reikės išnagrinėti, ar FFT turi pranašumą kitų Liuksemburge įsisteigusių įmonių atžvilgiu. Trečia, net atliekant alternatyvų vertinimą, kurio metu palyginama FFT suskaičiuota rizikos priemoka su atlygiu, pervedamu bendrovės, kurios akcijomis prekiaujama biržoje, akcininkams, ir nustatytas dydis siekia nuo 3,5 % iki 4 %, t. y. gerokai mažiau nei FFT suskaičiuota 6,05 % rizikos priemoka, atlikus palyginimą nustatyta, kad 6,05 % rizikos priemoka yra visiškai pateisinama ir visiškai atitinka L. I. R. 164 straipsnio reikalavimus.

| (157) | Galiausiai Liuksemburgas teigia, kad kadangi Verslo apmokestinimo elgesio kodekso grupė aiškiai patvirtino, jog Liuksemburge taikoma sprendimų dėl mokesčių praktika neprieštarauja EBPO elgesio kodeksui ir principams, pagal teisėtų lūkesčių principą FFT turėtų galėti remtis 2012 m. rugsėjo 3 d. sprendimu dėl mokesčių visą jo galiojimo laikotarpį, t. y. penkerius metus. |
| --- | --- |

(157)

Galiausiai Liuksemburgas teigia, kad kadangi Verslo apmokestinimo elgesio kodekso grupė aiškiai patvirtino, jog Liuksemburge taikoma sprendimų dėl mokesčių praktika neprieštarauja EBPO elgesio kodeksui ir principams, pagal teisėtų lūkesčių principą FFT turėtų galėti remtis 2012 m. rugsėjo 3 d. sprendimu dėl mokesčių visą jo galiojimo laikotarpį, t. y. penkerius metus.

5.   SUINTERESUOTŲ TREČIŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

SUINTERESUOTŲ TREČIŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

| (158) | 2014 m. spalio 30 d. FFT pateikė savo pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą. Šios pastabos gautos dviejuose atskiruose dokumentuose. |
| --- | --- |

(158)

2014 m. spalio 30 d. FFT pateikė savo pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą. Šios pastabos gautos dviejuose atskiruose dokumentuose.

5.1.   Pirmas FFT pastabų dokumentas

Pirmas FFT pastabų dokumentas

| (159) | Pirmas FFT pastabų dokumentas yra suskirstytas į dvi dalis. Pirmojoje dalyje paaiškinama, kodėl FFT mano, kad Komisija netinkamai pritaikė EBPO principus FFT sandorių kainodaros išankstinėje kainodaros tvarkoje. Antrojoje dalyje aprašoma, kaip sprendimas pradėti procedūrą pažeidžia Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje numatytą teisinę normą dėl atrankumo taikymo. |
| --- | --- |

(159)

Pirmas FFT pastabų dokumentas yra suskirstytas į dvi dalis. Pirmojoje dalyje paaiškinama, kodėl FFT mano, kad Komisija netinkamai pritaikė EBPO principus FFT sandorių kainodaros išankstinėje kainodaros tvarkoje. Antrojoje dalyje aprašoma, kaip sprendimas pradėti procedūrą pažeidžia Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje numatytą teisinę normą dėl atrankumo taikymo.

5.1.1.   Netinkamas EBPO principų taikymas

Netinkamas EBPO principų taikymas

| (160) | Visų pirma, priešingai, nei teigiama Komisijos sprendime pradėti procedūrą, FFT teigia, kad ji nebuvo sudariusi susitarimo su Liuksemburgo mokesčių administratoriumi dėl fiksuotų apmokestinamųjų pajamų. Susitarta buvo tik dėl atlyginimo už FFT vykdomų iždo funkcijų metodo. Nuo 2011 m. kiekvienais metais FFT atnaujina visus rodiklius, naudojamus siekiant įvertinti, kokiai jų nuosavo kapitalo daliai gresia rizika, ir numatyti nuosavo kapitalo grąžą tiksliniam pelnui apskaičiuoti. Be to, FFT išankstinė kainodaros tvarka galioja tik penkerių metų laikotarpiui, jeigu nesikeičia aplinkybės ir faktai, kuriais yra pagrįsta išankstinė kainodaros tvarka. Tokia trukmė sutampa su kitose valstybėse narėse taikoma sprendimų dėl mokesčių praktika. |
| --- | --- |

(160)

Visų pirma, priešingai, nei teigiama Komisijos sprendime pradėti procedūrą, FFT teigia, kad ji nebuvo sudariusi susitarimo su Liuksemburgo mokesčių administratoriumi dėl fiksuotų apmokestinamųjų pajamų. Susitarta buvo tik dėl atlyginimo už FFT vykdomų iždo funkcijų metodo. Nuo 2011 m. kiekvienais metais FFT atnaujina visus rodiklius, naudojamus siekiant įvertinti, kokiai jų nuosavo kapitalo daliai gresia rizika, ir numatyti nuosavo kapitalo grąžą tiksliniam pelnui apskaičiuoti. Be to, FFT išankstinė kainodaros tvarka galioja tik penkerių metų laikotarpiui, jeigu nesikeičia aplinkybės ir faktai, kuriais yra pagrįsta išankstinė kainodaros tvarka. Tokia trukmė sutampa su kitose valstybėse narėse taikoma sprendimų dėl mokesčių praktika.

| (161) | Antra, niekas neprieštarauja tam, kad mokesčių patarėjas rinktųsi MTMN metodą, nes nėra jokio vidinio lyginamojo elemento FFT sandorių atžvilgiu, kurį būtų galima naudoti CUP metodui. Taip yra todėl, kad i) FFT neteikia paskolų trečiosioms šalims ir kad ii) „Fiat“ grupės bendrovės negauna panašių paskolų iš trečiųjų šalių. FFT nurodo EBPO principų, taikomų sandorių kainodaros srityje, 2.2 straipsnį, kuriame teigiama, kad taikant atrankos metodą visada siekiama rasti konkrečiam atvejui tinkamiausią metodą. Taip pat FFT pamini tų pačių principų 2.4 straipsnį, kuriame teigiama, kad būna situacijų, kuriose FFT sandorio pelno paskirstymo metodai pasirodo esą tinkamesni nei tradiciniai sandoriais pagrįsti metodai. |
| --- | --- |

(161)

Antra, niekas neprieštarauja tam, kad mokesčių patarėjas rinktųsi MTMN metodą, nes nėra jokio vidinio lyginamojo elemento FFT sandorių atžvilgiu, kurį būtų galima naudoti CUP metodui. Taip yra todėl, kad i) FFT neteikia paskolų trečiosioms šalims ir kad ii) „Fiat“ grupės bendrovės negauna panašių paskolų iš trečiųjų šalių. FFT nurodo EBPO principų, taikomų sandorių kainodaros srityje, 2.2 straipsnį, kuriame teigiama, kad taikant atrankos metodą visada siekiama rasti konkrečiam atvejui tinkamiausią metodą. Taip pat FFT pamini tų pačių principų 2.4 straipsnį, kuriame teigiama, kad būna situacijų, kuriose FFT sandorio pelno paskirstymo metodai pasirodo esą tinkamesni nei tradiciniai sandoriais pagrįsti metodai.

| (162) | Pasak FFT, jeigu mokesčių patarėjas pagal CUP metodą būtų taikęs šių obligacijų įvertinimą nustatydamas sandorių kainą, taikomą grupės bendrovėms skiriamoms paskoloms, FFT būtų patyrusi nuostolių, nes ji nebūtų atgavusi likvidumo išlaidų, reikalingų grupės finansiniams poreikiams padengti. FFT yra mažiau sudėtingas subjektas nei kitos grupės bendrovės, kurių maržos galėtų būti patikrintos naudojant MTMN metodą. Šis metodas vis dažniau naudojamas analizuojant sandorių rinkodarą, o 2010 m. EBPO principuose, taikomuose sandorių kainodaros srityje, nenustatoma jokia metodų hierarchija. |
| --- | --- |

(162)

Pasak FFT, jeigu mokesčių patarėjas pagal CUP metodą būtų taikęs šių obligacijų įvertinimą nustatydamas sandorių kainą, taikomą grupės bendrovėms skiriamoms paskoloms, FFT būtų patyrusi nuostolių, nes ji nebūtų atgavusi likvidumo išlaidų, reikalingų grupės finansiniams poreikiams padengti. FFT yra mažiau sudėtingas subjektas nei kitos grupės bendrovės, kurių maržos galėtų būti patikrintos naudojant MTMN metodą. Šis metodas vis dažniau naudojamas analizuojant sandorių rinkodarą, o 2010 m. EBPO principuose, taikomuose sandorių kainodaros srityje, nenustatoma jokia metodų hierarchija.

| (163) | Be to, pasak FFT, nuosavas kapitalas dažnai gali būti praeityje priimtų sprendimų dėl bendrovės veiklos rezultatas ir neturėti jokio tiesioginio ryšio su nuosavo kapitalo dydžiu, reikalingu prisiimant riziką, susijusią su bendrovės veikla. |
| --- | --- |

(163)

Be to, pasak FFT, nuosavas kapitalas dažnai gali būti praeityje priimtų sprendimų dėl bendrovės veiklos rezultatas ir neturėti jokio tiesioginio ryšio su nuosavo kapitalo dydžiu, reikalingu prisiimant riziką, susijusią su bendrovės veikla.

| (164) | Galiausiai FFT pažymi, kad EBPO principuose, taikomuose sandorių kainodarai, pripažįstama, jog sandorių kainodaros nustatymas nėra tikslusis mokslas. Todėl ji nurodo šių principų 1.13 dalį, tiksliau, šią konstatuojamąją dalį: „[S]varbu nepamiršti tikslo, remiantis patikima informacija apytikriai, bet racionaliai įvertinti rezultatą įprastomis rinkos sąlygomis. Taip pat reikia priminti, kad sandorių kainų nustatymas nėra tikslusis mokslas ir jam atlikti reikia tiek mokesčių administratoriaus, tiek mokesčių mokėtojo vertinimo.“ FFT nurodo, kad ji visomis galimomis priemonėmis stengėsi įvertinti atlygį už savo veiklą įprastomis rinkos sąlygomis. |
| --- | --- |

(164)

Galiausiai FFT pažymi, kad EBPO principuose, taikomuose sandorių kainodarai, pripažįstama, jog sandorių kainodaros nustatymas nėra tikslusis mokslas. Todėl ji nurodo šių principų 1.13 dalį, tiksliau, šią konstatuojamąją dalį: „[S]varbu nepamiršti tikslo, remiantis patikima informacija apytikriai, bet racionaliai įvertinti rezultatą įprastomis rinkos sąlygomis. Taip pat reikia priminti, kad sandorių kainų nustatymas nėra tikslusis mokslas ir jam atlikti reikia tiek mokesčių administratoriaus, tiek mokesčių mokėtojo vertinimo.“ FFT nurodo, kad ji visomis galimomis priemonėmis stengėsi įvertinti atlygį už savo veiklą įprastomis rinkos sąlygomis.

[S]varbu nepamiršti tikslo, remiantis patikima informacija apytikriai, bet racionaliai įvertinti rezultatą įprastomis rinkos sąlygomis. Taip pat reikia priminti, kad sandorių kainų nustatymas nėra tikslusis mokslas ir jam atlikti reikia tiek mokesčių administratoriaus, tiek mokesčių mokėtojo vertinimo.

| (165) | Trečia, kalbant apie FFT nuosavo kapitalo pakankamumą, ji turi įrodyti, kad jos nuosavo kapitalo pakanka su jos finansavimo veikla susijusiai rizikai padengti. Aplinkraštyje nėra jokių specialių nurodymų, kurių reikėtų laikytis siekiant nustatyti tinkamą nuosavų lėšų, kurios gali patirti riziką, kiekį. Todėl FFT nusprendė išanalizuoti savo nuosavą kapitalą, kad galėtų įvertinti, kokia dalis jos nuosavo kapitalo yra būtina veiklai vykdyti ir rizikai prisiimti pagal Bazelio II sistemą. Be to, aplinkraštyje palyginamos bendrovės, užsiimančios finansų tarpininko veikla, su nepriklausomomis finansų įstaigomis. Aplinkraštyje taip pat nurodoma, jog mokesčių mokėtojai, vykdantys sandorius grupės viduje, turi turėti pakankamai nuosavų lėšų, kad galėtų padengti su savo sandoriais susijusią finansavimo riziką. Priešingai – su akcijomis susijusi veikla nėra įtraukta į FFT išankstinę kainodaros tvarką, todėl FFT akcijų neįtraukimas į nuosavą kapitalą, kuris gali patirti riziką, laikomas teisėtu. Be to, nebuvo atsižvelgta į nuosavo kapitalo, investuoto į FFT filialus, sumą, nes jis apima investicijas į filialus, už kurias atlyginama dividendais ir kurios neįeina į investicijų portfelį. Tačiau dividendams netaikoma sandorio kainodaros analizė, nes nuo jų nepriklauso nei vykdomos funkcijos, nei prisiimama rizika. Toks išskaitymas taip pat atitinka Bazelio II sistemos (61) bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/48/EB (KRD III) 57 straipsnio nuostatas (62). |
| --- | --- |

(165)

Trečia, kalbant apie FFT nuosavo kapitalo pakankamumą, ji turi įrodyti, kad jos nuosavo kapitalo pakanka su jos finansavimo veikla susijusiai rizikai padengti. Aplinkraštyje nėra jokių specialių nurodymų, kurių reikėtų laikytis siekiant nustatyti tinkamą nuosavų lėšų, kurios gali patirti riziką, kiekį. Todėl FFT nusprendė išanalizuoti savo nuosavą kapitalą, kad galėtų įvertinti, kokia dalis jos nuosavo kapitalo yra būtina veiklai vykdyti ir rizikai prisiimti pagal Bazelio II sistemą. Be to, aplinkraštyje palyginamos bendrovės, užsiimančios finansų tarpininko veikla, su nepriklausomomis finansų įstaigomis. Aplinkraštyje taip pat nurodoma, jog mokesčių mokėtojai, vykdantys sandorius grupės viduje, turi turėti pakankamai nuosavų lėšų, kad galėtų padengti su savo sandoriais susijusią finansavimo riziką. Priešingai – su akcijomis susijusi veikla nėra įtraukta į FFT išankstinę kainodaros tvarką, todėl FFT akcijų neįtraukimas į nuosavą kapitalą, kuris gali patirti riziką, laikomas teisėtu. Be to, nebuvo atsižvelgta į nuosavo kapitalo, investuoto į FFT filialus, sumą, nes jis apima investicijas į filialus, už kurias atlyginama dividendais ir kurios neįeina į investicijų portfelį. Tačiau dividendams netaikoma sandorio kainodaros analizė, nes nuo jų nepriklauso nei vykdomos funkcijos, nei prisiimama rizika. Toks išskaitymas taip pat atitinka Bazelio II sistemos (61) bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/48/EB (KRD III) 57 straipsnio nuostatas (62).

61

62

| (166) | Ketvirta, atsižvelgiant į Komisijos vykdomą grupės viduje esančių skolų tvarkymo analizę ir tai, kad FFT išankstinėje kainodaros tvarkoje neatsižvelgiama į turtą, kuris nėra trečiosios šalies turtas, FFT teigia, jog grupės kredito reitingas jau yra įtrauktas į FFT grupės finansavimo išlaidas. Kadangi FFT ir visų grupės asocijuotųjų bendrovių kredito reitingas yra toks pat kaip ir „Fiat S.p.A.“ (63), FFT, teikdama paskolas asocijuotosioms bendrovėms grupės viduje, nesusiduria su papildoma kreditavimo rizika. Todėl FFT prašoma palūkanų norma iš asocijuotųjų bendrovių grupės viduje atitinka šias sumas: i) grupės finansavimo išlaidų; ii) įmonei „Fiat S.p.A.“ pervedamų garantijos mokesčių; iii) veiklos išlaidų, patiriamų teikiant savo paslaugas kitoms grupės bendrovėms; iv) „neigiamo perkėlimo“, atsirandančio dėl to, kad didelės FFT paskolos turi būti trumpalaikės ir su mažesnėmis palūkanomis, siekiant patenkinti trumpalaikius grupės grynųjų pinigų poreikius; ir v) kapitalo grąžos už patirtą riziką, susijusią su FFT vykdomomis grupės iždo valdymo funkcijomis. |
| --- | --- |

(166)

Ketvirta, atsižvelgiant į Komisijos vykdomą grupės viduje esančių skolų tvarkymo analizę ir tai, kad FFT išankstinėje kainodaros tvarkoje neatsižvelgiama į turtą, kuris nėra trečiosios šalies turtas, FFT teigia, jog grupės kredito reitingas jau yra įtrauktas į FFT grupės finansavimo išlaidas. Kadangi FFT ir visų grupės asocijuotųjų bendrovių kredito reitingas yra toks pat kaip ir „Fiat S.p.A.“ (63), FFT, teikdama paskolas asocijuotosioms bendrovėms grupės viduje, nesusiduria su papildoma kreditavimo rizika. Todėl FFT prašoma palūkanų norma iš asocijuotųjų bendrovių grupės viduje atitinka šias sumas: i) grupės finansavimo išlaidų; ii) įmonei „Fiat S.p.A.“ pervedamų garantijos mokesčių; iii) veiklos išlaidų, patiriamų teikiant savo paslaugas kitoms grupės bendrovėms; iv) „neigiamo perkėlimo“, atsirandančio dėl to, kad didelės FFT paskolos turi būti trumpalaikės ir su mažesnėmis palūkanomis, siekiant patenkinti trumpalaikius grupės grynųjų pinigų poreikius; ir v) kapitalo grąžos už patirtą riziką, susijusią su FFT vykdomomis grupės iždo valdymo funkcijomis.

63

| (167) | Penkta, pasak FFT, 6 % koeficiento taikymas pagal riziką įvertintam turtui (PRĮT) pasiteisino todėl, kad tai atitiko FFT Bazelio II sistemos nuostatų principus, kuriuos vietos reguliavimo institucijos, remdamosi KRD, pritaikė kai kuriose ES teritorijose (pavyzdžiui, Italijoje) veikiančioms ne bankų finansų įstaigoms. Be to, kadangi FFT turtas trečiųjų šalių atžvilgiu panaudojamas tik per bankų indėlius, buvo pritaikytas 20 % rizikos koeficientas, atitinkantis standartinį Bazelio II sistemoje numatytą principą (64). Lygiai taip pat operacinės rizikos 15 % rizikos koeficiento atžvilgiu FFT nurodo Komisijai pagrindinio rodiklio principą, kuriuo remiantis, atsižvelgiant į Bazelio II sistemos 649 punktą, reikia taikyti tokį koeficientą. Be to, pagal tą patį principą bendrosios pajamos yra skaičiuojamos prie grynųjų už palūkanas gaunamų pajamų pridedant grynąsias pajamas ne už palūkanas: įtraukiant išmokas ir veiklos išlaidas, tačiau neįtraukiant išskirtinių pajamų. Kadangi FFT negauna pajamų ne už palūkanas, tinkamiausias būdas nustatyti apytikrę FFT operacinę riziką yra remtis kreditorių gaunamomis palūkanomis iš indėlių bankuose, neįskaitant indėlių bankuose skolos palūkanų. Nagrinėdama galimus reguliavimo sistemos pakeitimus, FFT teigia, kad pagal Bazelio III sistemą (65) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/36/EB (66) dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros (KRD IV) atitinkami kriterijai vis dar galioja. |
| --- | --- |

(167)

Penkta, pasak FFT, 6 % koeficiento taikymas pagal riziką įvertintam turtui (PRĮT) pasiteisino todėl, kad tai atitiko FFT Bazelio II sistemos nuostatų principus, kuriuos vietos reguliavimo institucijos, remdamosi KRD, pritaikė kai kuriose ES teritorijose (pavyzdžiui, Italijoje) veikiančioms ne bankų finansų įstaigoms. Be to, kadangi FFT turtas trečiųjų šalių atžvilgiu panaudojamas tik per bankų indėlius, buvo pritaikytas 20 % rizikos koeficientas, atitinkantis standartinį Bazelio II sistemoje numatytą principą (64). Lygiai taip pat operacinės rizikos 15 % rizikos koeficiento atžvilgiu FFT nurodo Komisijai pagrindinio rodiklio principą, kuriuo remiantis, atsižvelgiant į Bazelio II sistemos 649 punktą, reikia taikyti tokį koeficientą. Be to, pagal tą patį principą bendrosios pajamos yra skaičiuojamos prie grynųjų už palūkanas gaunamų pajamų pridedant grynąsias pajamas ne už palūkanas: įtraukiant išmokas ir veiklos išlaidas, tačiau neįtraukiant išskirtinių pajamų. Kadangi FFT negauna pajamų ne už palūkanas, tinkamiausias būdas nustatyti apytikrę FFT operacinę riziką yra remtis kreditorių gaunamomis palūkanomis iš indėlių bankuose, neįskaitant indėlių bankuose skolos palūkanų. Nagrinėdama galimus reguliavimo sistemos pakeitimus, FFT teigia, kad pagal Bazelio III sistemą (65) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2013/36/EB (66) dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros (KRD IV) atitinkami kriterijai vis dar galioja.

64

65

66

| (168) | Šešta, kalbant apie Komisijos išsakytas abejones dėl naudojamo beta kintamojo, FFT tvirtina, kad net į palyginimą neįtraukiant tam tikrų elementų (pavyzdžiui, nacionalinių bankų) įprastų rinkos sąlygų intervalas išlieka beveik toks pat. Kadangi FFT veikia kaip finansų bendrovė ir negali būti prilyginta bankui, finansų bendrovių beta kintamuosius, kaip pačius tinkamiausius palyginimo elementus, nustato FFT ir [mokesčių patarėjas]. Be to, aplinkraštyje aiškiai nurodoma į finansinių paslaugų teikėjus. Todėl, nustatant atitinkamą beta kintamąjį, galima pagrįstai atsižvelgti į visas finansinių paslaugų sektoriuje aktyvias bendroves. Vertinant 25-o procentilio taikymą įprastų rinkos sąlygų intervalui, jis atitinka EBPO principus, taikomus sandorių kainodaroje, pagal kuriuos visuose įprastų rinkos sąlygų intervalo taškuose kainos / pelnas yra nustatomi įprastomis rinkos sąlygomis. Be to, kadangi FFT dirba tik su integruotomis grupės bendrovėmis, grupės veikla tvirtai integruota ir patronuojančioji bendrovė yra visiškai suinteresuota palaikyti filialų veiklą, manoma, kad FFT patiria nedidelę riziką. |
| --- | --- |

(168)

Šešta, kalbant apie Komisijos išsakytas abejones dėl naudojamo beta kintamojo, FFT tvirtina, kad net į palyginimą neįtraukiant tam tikrų elementų (pavyzdžiui, nacionalinių bankų) įprastų rinkos sąlygų intervalas išlieka beveik toks pat. Kadangi FFT veikia kaip finansų bendrovė ir negali būti prilyginta bankui, finansų bendrovių beta kintamuosius, kaip pačius tinkamiausius palyginimo elementus, nustato FFT ir [mokesčių patarėjas]. Be to, aplinkraštyje aiškiai nurodoma į finansinių paslaugų teikėjus. Todėl, nustatant atitinkamą beta kintamąjį, galima pagrįstai atsižvelgti į visas finansinių paslaugų sektoriuje aktyvias bendroves. Vertinant 25-o procentilio taikymą įprastų rinkos sąlygų intervalui, jis atitinka EBPO principus, taikomus sandorių kainodaroje, pagal kuriuos visuose įprastų rinkos sąlygų intervalo taškuose kainos / pelnas yra nustatomi įprastomis rinkos sąlygomis. Be to, kadangi FFT dirba tik su integruotomis grupės bendrovėmis, grupės veikla tvirtai integruota ir patronuojančioji bendrovė yra visiškai suinteresuota palaikyti filialų veiklą, manoma, kad FFT patiria nedidelę riziką.

| (169) | Septinta, FFT nepritaria Komisijos abejonėms dėl to, kad 0,87 % nuosavo kapitalo grąža yra per maža. Perviršinis nuosavas kapitalas, t. y. kapitalas, kuris nėra būtinas FFT patiriamai rizikai finansavimo veikloje padengti, yra arba skolinamas kitai grupės bendrovei, kuriai reikalingas papildomas finansavimas, arba naudojamas FFT veiklos išlaidoms, patiriamoms teikiant finansines paslaugas, padengti. Todėl jų atlyginimas turi būti pritaikytas prie trumpalaikių grynųjų pinigų investicijų. |
| --- | --- |

(169)

Septinta, FFT nepritaria Komisijos abejonėms dėl to, kad 0,87 % nuosavo kapitalo grąža yra per maža. Perviršinis nuosavas kapitalas, t. y. kapitalas, kuris nėra būtinas FFT patiriamai rizikai finansavimo veikloje padengti, yra arba skolinamas kitai grupės bendrovei, kuriai reikalingas papildomas finansavimas, arba naudojamas FFT veiklos išlaidoms, patiriamoms teikiant finansines paslaugas, padengti. Todėl jų atlyginimas turi būti pritaikytas prie trumpalaikių grynųjų pinigų investicijų.

5.1.2.   Komisijos vykdoma atrankumo analizė

Komisijos vykdoma atrankumo analizė

| (170) | FFT teigia, jog net jeigu Komisijos analizė dėl įprastų rinkos sąlygų principo laikymosi yra teisinga, sprendimas pradėti procedūrą niekaip neįrodo, kad FFT buvo vertinama palankiau nei bet kuris kitas panašioje teisinėje ir faktinėje padėtyje esantis Liuksemburgo mokesčių mokėtojas. Sprendime pradėti procedūrą nėra jokio FFT palyginimo su kitais Liuksemburgo mokesčių mokėtojais, pavyzdžiui, su 21 kitu mokesčių mokėtoju, kurio išankstinę kainodaros tvarką tyrė Komisija. |
| --- | --- |

(170)

FFT teigia, jog net jeigu Komisijos analizė dėl įprastų rinkos sąlygų principo laikymosi yra teisinga, sprendimas pradėti procedūrą niekaip neįrodo, kad FFT buvo vertinama palankiau nei bet kuris kitas panašioje teisinėje ir faktinėje padėtyje esantis Liuksemburgo mokesčių mokėtojas. Sprendime pradėti procedūrą nėra jokio FFT palyginimo su kitais Liuksemburgo mokesčių mokėtojais, pavyzdžiui, su 21 kitu mokesčių mokėtoju, kurio išankstinę kainodaros tvarką tyrė Komisija.

| (171) | FFT Liuksemburgo mokesčių administratorius leido taikyti išankstinę mokesčių tvarką taip, kaip ir visiems kitiems Liuksemburge realiai veikiantiems mokesčių mokėtojams. |
| --- | --- |

(171)

FFT Liuksemburgo mokesčių administratorius leido taikyti išankstinę mokesčių tvarką taip, kaip ir visiems kitiems Liuksemburge realiai veikiantiems mokesčių mokėtojams.

| (172) | Be to, bendras FFT pelno mokesčio dydis Liuksemburge 2011 m. buvo 28,8 %, o Italijoje pagrindinis pelno mokestis yra 33 %. Vadinasi, Italijoje nuo didesnio FFT pelno būtų atskaičiuoti didesni mokesčiai, nes didžiąją dalį paskolų FFT skiria „Fiat Finance S.p.A“. Todėl nėra aišku, kokio tipo „pagalbą“ gavo visa grupė, jeigu FFT deklaravo mažesnį pelną Liuksemburge ir todėl pasinaudojo mažesniais palūkanų atskaitymais Italijoje. |
| --- | --- |

(172)

Be to, bendras FFT pelno mokesčio dydis Liuksemburge 2011 m. buvo 28,8 %, o Italijoje pagrindinis pelno mokestis yra 33 %. Vadinasi, Italijoje nuo didesnio FFT pelno būtų atskaičiuoti didesni mokesčiai, nes didžiąją dalį paskolų FFT skiria „Fiat Finance S.p.A“. Todėl nėra aišku, kokio tipo „pagalbą“ gavo visa grupė, jeigu FFT deklaravo mažesnį pelną Liuksemburge ir todėl pasinaudojo mažesniais palūkanų atskaitymais Italijoje.

5.2.   Antras FFT pastabų sąrašas

Antras FFT pastabų sąrašas

5.2.1.   Išankstinė kainodaros tvarka nesuteikia „pranašumo“

Išankstinė kainodaros tvarka nesuteikia „pranašumo“

| (173) | Antras FFT suformuluotų pastabų sąrašas pradedamas bendru išankstinės kainodaros tvarkos paaiškinimu. Ji laikoma bendros mokesčių sistemos dalimi ir yra įtraukta į Liuksemburgo mokesčių sistemą. FFT išankstinėje mokesčių tvarkoje laikomasi aplinkraštyje nustatytų gairių ir nenukrypstama nuo bendros Liuksemburgo mokesčių sistemos. FFT išankstinės mokesčių tvarkos trukmė yra penkeri metai. Tai standartinė išankstinės mokesčių tvarkos trukmė valstybėse narėse. |
| --- | --- |

(173)

Antras FFT suformuluotų pastabų sąrašas pradedamas bendru išankstinės kainodaros tvarkos paaiškinimu. Ji laikoma bendros mokesčių sistemos dalimi ir yra įtraukta į Liuksemburgo mokesčių sistemą. FFT išankstinėje mokesčių tvarkoje laikomasi aplinkraštyje nustatytų gairių ir nenukrypstama nuo bendros Liuksemburgo mokesčių sistemos. FFT išankstinės mokesčių tvarkos trukmė yra penkeri metai. Tai standartinė išankstinės mokesčių tvarkos trukmė valstybėse narėse.

| (174) | Aplinkraščio pagrindą sudarančios Liuksemburgo taisyklės mokesčių kainodaros srityje yra bendros mokesčių sistemos dalis, nes jos taikomos grupės viduje susijusioms bendrovėms, kurios tarpusavyje vykdo sandorius. Liuksemburgo sandorių kainodaros taisyklės nenukrypsta nuo bendros mokesčių sistemos, nes praktikoje yra laikomasi sandorių kainodarai taikomų EBPO principų ir šiomis taisyklėmis siekiama nustatyti įprastomis rinkos sąlygomis gaunamą pelną. |
| --- | --- |

(174)

Aplinkraščio pagrindą sudarančios Liuksemburgo taisyklės mokesčių kainodaros srityje yra bendros mokesčių sistemos dalis, nes jos taikomos grupės viduje susijusioms bendrovėms, kurios tarpusavyje vykdo sandorius. Liuksemburgo sandorių kainodaros taisyklės nenukrypsta nuo bendros mokesčių sistemos, nes praktikoje yra laikomasi sandorių kainodarai taikomų EBPO principų ir šiomis taisyklėmis siekiama nustatyti įprastomis rinkos sąlygomis gaunamą pelną.

| (175) | Nagrinėdama sprendime pradėti procedūrą Komisijos išreikštas abejones dėl sandorių kainodaros nustatymo metodo pasirinkimo, FFT teigia, kad MTMN yra bendrai priimtas ir EBPO patvirtintas metodas, neprieštaraujantis bendrai Liuksemburgo mokesčių sistemai. Komisija pripažino paplitusį MTMN metodo taikymą ir tai, kad jo taikymas gali sukelti sunkumų (67). Kai kurių detalesnių aspektų gairės yra nepakankamos, tačiau Komisija suteikia sau teisę spręsti prieštaringus sandorių kainodaros klausimus, remdamasi savo pačios nuomone apie tai, kaip MTMN metodas turėtų būti taikomas konkrečiu atveju. Be to, FFT mokestinio laikotarpio pelnas atitinka įstatymu nustatytą pelną, o tai dar kartą patvirtina, kad naudojant MTMN metodą FFT negavo jokios ekonominės naudos. |
| --- | --- |

(175)

Nagrinėdama sprendime pradėti procedūrą Komisijos išreikštas abejones dėl sandorių kainodaros nustatymo metodo pasirinkimo, FFT teigia, kad MTMN yra bendrai priimtas ir EBPO patvirtintas metodas, neprieštaraujantis bendrai Liuksemburgo mokesčių sistemai. Komisija pripažino paplitusį MTMN metodo taikymą ir tai, kad jo taikymas gali sukelti sunkumų (67). Kai kurių detalesnių aspektų gairės yra nepakankamos, tačiau Komisija suteikia sau teisę spręsti prieštaringus sandorių kainodaros klausimus, remdamasi savo pačios nuomone apie tai, kaip MTMN metodas turėtų būti taikomas konkrečiu atveju. Be to, FFT mokestinio laikotarpio pelnas atitinka įstatymu nustatytą pelną, o tai dar kartą patvirtina, kad naudojant MTMN metodą FFT negavo jokios ekonominės naudos.

67

| (176) | Pasak FFT, mokesčių institucijos, naudodamos MTMN metodą, turėtų turėti tam tikrą veiksmų laisvę, nes taikant šį metodą gaunamas ne vienas rezultatas, o galiojančių rezultatų serija. Todėl skirtumas tarp FFT gautų apmokestinamųjų pajamų (kurias patvirtino Liuksemburgo mokesčių institucijos) ir Komisijos apskaičiuotų apmokestinamųjų pajamų, remiantis valstybės pagalbos taisyklėmis, neturėtų būti laikomas nauda. Tokia nauda atsiranda tik tada, jeigu taikoma priemonė akivaizdžiai nukrypsta nuo standartinių sandorių kainodaros taisyklių ir peržengia mokesčių administratoriaus diskreciją (68). Priešingu atveju tai būtų Komisijos kišimasis į valstybės narės įgaliojimus mokesčių srityje. |
| --- | --- |

(176)

Pasak FFT, mokesčių institucijos, naudodamos MTMN metodą, turėtų turėti tam tikrą veiksmų laisvę, nes taikant šį metodą gaunamas ne vienas rezultatas, o galiojančių rezultatų serija. Todėl skirtumas tarp FFT gautų apmokestinamųjų pajamų (kurias patvirtino Liuksemburgo mokesčių institucijos) ir Komisijos apskaičiuotų apmokestinamųjų pajamų, remiantis valstybės pagalbos taisyklėmis, neturėtų būti laikomas nauda. Tokia nauda atsiranda tik tada, jeigu taikoma priemonė akivaizdžiai nukrypsta nuo standartinių sandorių kainodaros taisyklių ir peržengia mokesčių administratoriaus diskreciją (68). Priešingu atveju tai būtų Komisijos kišimasis į valstybės narės įgaliojimus mokesčių srityje.

68

| (177) | Galiausiai FFT mano, kad kadangi Komisija įvertino naudos buvimą, ji turėjo numatyti bendrą poveikį „grupei“. Dėl to „Fiat“ grupė negauna jokios naudos, nes bet koks mokesčio bazės padidėjimas Liuksemburge yra kompensuojamas didesniais mokestiniais išskaitymais kitose valstybėse narėse (pastaraisiais metais daugiausia Italijoje). Pasak FFT, Komisija tai yra pripažinusi įvairiuose sprendimuose. (69) |
| --- | --- |

(177)

Galiausiai FFT mano, kad kadangi Komisija įvertino naudos buvimą, ji turėjo numatyti bendrą poveikį „grupei“. Dėl to „Fiat“ grupė negauna jokios naudos, nes bet koks mokesčio bazės padidėjimas Liuksemburge yra kompensuojamas didesniais mokestiniais išskaitymais kitose valstybėse narėse (pastaraisiais metais daugiausia Italijoje). Pasak FFT, Komisija tai yra pripažinusi įvairiuose sprendimuose. (69)

69

5.2.2.   Priemonė nėra „atrankinė“

Priemonė nėra „atrankinė“

| (178) | Pasak FFT, į bazinę sistemą, naudojamą atrankumui įvertinti, gali būti įtrauktos tik tos bendrovės, kurioms taikomos sandorių kainodaros taisyklės, t. y. bendradarbiaujančios tik su susijusiomis trečiosiomis šalimis. Tai pripažinta Komisijos sprendime dėl groepsrentebox schemos (70), kuriame teigiama, kad atsižvelgiant į skolų finansavimo veiklą susijusios įmonės yra tokioje faktinėje ir teisinėje situacijoje, kuri negali būti palyginama su nesusijusių bendrovių situacija. Be to, siekdama įrodyti atrankumą, Komisija turėtų įrodyti, kad FFT išankstinė kainodaros tvarka buvo taikoma kitokiomis sąlygomis nei kitiems Liuksemburgo grupės subjektams, vykdantiems finansavimo veiklą. Tačiau aplinkraštyje paaiškinama, kad išankstinė kainodaros tvarka taikoma visoms finansų grupių bendrovėms. Todėl atrankumo čia nėra. |
| --- | --- |

(178)

Pasak FFT, į bazinę sistemą, naudojamą atrankumui įvertinti, gali būti įtrauktos tik tos bendrovės, kurioms taikomos sandorių kainodaros taisyklės, t. y. bendradarbiaujančios tik su susijusiomis trečiosiomis šalimis. Tai pripažinta Komisijos sprendime dėl groepsrentebox schemos (70), kuriame teigiama, kad atsižvelgiant į skolų finansavimo veiklą susijusios įmonės yra tokioje faktinėje ir teisinėje situacijoje, kuri negali būti palyginama su nesusijusių bendrovių situacija. Be to, siekdama įrodyti atrankumą, Komisija turėtų įrodyti, kad FFT išankstinė kainodaros tvarka buvo taikoma kitokiomis sąlygomis nei kitiems Liuksemburgo grupės subjektams, vykdantiems finansavimo veiklą. Tačiau aplinkraštyje paaiškinama, kad išankstinė kainodaros tvarka taikoma visoms finansų grupių bendrovėms. Todėl atrankumo čia nėra.

groepsrentebox

70

| (179) | Bendru atveju Komisija į sprendimus dėl mokesčių žiūri kaip į priemonę, suteikiančią mokesčių mokėtojui teisinį tikrumą ir nuspėjamumą jo mokesčių statuso atžvilgiu. Liuksemburgo mokesčių administratoriaus taikomi sprendimai dėl mokesčių nėra diskretiški, nes juos taikant laikomasi principų, numatytų aplinkraštyje, kuriame ypač pabrėžiamas įprastų rinkos sąlygų principas, apibrėžtas EBPO pavyzdinės mokesčių konvencijos 9 straipsnyje, pateikiamos gairės bei patikslinimai dėl minimalių nuosavo kapitalo reikalavimų, taip pat sandorių kainodaros, kurios turi laikytis Liuksemburgo bendrovė, vykdanti finansinę veiklą grupės viduje, analizė. Todėl Liuksemburgo mokesčių administratoriaus nustatyta diskrecija, jei tokia yra, apsiriboja aplinkraščio gairėmis. Be to, ši mokesčių administratoriui palikta ribota diskrecija yra būdinga taikant EBPO principus sandorių kainodaros srityje. Šis paprastas elementas pats savaime negali reikšti, kad yra suteikta valstybės pagalba. Be to, FFT teigia, kad išankstinė kainodaros tvarka FFT yra periodiškai tikrinama ir galioja ne ilgiau kaip penkerius metus. |
| --- | --- |

(179)

Bendru atveju Komisija į sprendimus dėl mokesčių žiūri kaip į priemonę, suteikiančią mokesčių mokėtojui teisinį tikrumą ir nuspėjamumą jo mokesčių statuso atžvilgiu. Liuksemburgo mokesčių administratoriaus taikomi sprendimai dėl mokesčių nėra diskretiški, nes juos taikant laikomasi principų, numatytų aplinkraštyje, kuriame ypač pabrėžiamas įprastų rinkos sąlygų principas, apibrėžtas EBPO pavyzdinės mokesčių konvencijos 9 straipsnyje, pateikiamos gairės bei patikslinimai dėl minimalių nuosavo kapitalo reikalavimų, taip pat sandorių kainodaros, kurios turi laikytis Liuksemburgo bendrovė, vykdanti finansinę veiklą grupės viduje, analizė. Todėl Liuksemburgo mokesčių administratoriaus nustatyta diskrecija, jei tokia yra, apsiriboja aplinkraščio gairėmis. Be to, ši mokesčių administratoriui palikta ribota diskrecija yra būdinga taikant EBPO principus sandorių kainodaros srityje. Šis paprastas elementas pats savaime negali reikšti, kad yra suteikta valstybės pagalba. Be to, FFT teigia, kad išankstinė kainodaros tvarka FFT yra periodiškai tikrinama ir galioja ne ilgiau kaip penkerius metus.

| (180) | FFT taip pat teigia, jog Komisija neįrodė, kad išankstinei kainodaros tvarkai FFT taikant MTMN metodą buvo nukrypta nuo kitų susitarimų dėl mokesčių, kuriuos sudarė bendrovės, esančios panašioje situacijoje kaip ir FFT. Pasak FFT, nekyla abejonių, kad panaši bendrovė, būdama panašioje situacijoje kaip FFT, galėtų prašyti sprendimo dėl mokesčių ir nustatyti savo apmokestinamąsias pajamas remdamasi MTMN metodu. Kadangi FFT ir panašioms mokesčių bendrovėms taikoma ta pati mokesčių sistema, nėra prasmės nustatyti, ar FFT taikytas mokesčių kainodaros nustatytas metodas atitiko EBPO principus, taikomus mokesčių kainodaros srityje (nes jis juos šiaip ar taip atitiko). |
| --- | --- |

(180)

FFT taip pat teigia, jog Komisija neįrodė, kad išankstinei kainodaros tvarkai FFT taikant MTMN metodą buvo nukrypta nuo kitų susitarimų dėl mokesčių, kuriuos sudarė bendrovės, esančios panašioje situacijoje kaip ir FFT. Pasak FFT, nekyla abejonių, kad panaši bendrovė, būdama panašioje situacijoje kaip FFT, galėtų prašyti sprendimo dėl mokesčių ir nustatyti savo apmokestinamąsias pajamas remdamasi MTMN metodu. Kadangi FFT ir panašioms mokesčių bendrovėms taikoma ta pati mokesčių sistema, nėra prasmės nustatyti, ar FFT taikytas mokesčių kainodaros nustatytas metodas atitiko EBPO principus, taikomus mokesčių kainodaros srityje (nes jis juos šiaip ar taip atitiko).

5.2.3.   Faktinė FFT situacija labai skiriasi nuo sprendimuose dėl koordinavimo centrų pastebėtos situacijos

Faktinė FFT situacija labai skiriasi nuo sprendimuose dėl koordinavimo centrų pastebėtos situacijos

| (181) | Pasak FFT, sprendime pradėti procedūrą yra daug pastebimų skirtumų, palyginti su ankstesniais sprendimais, kuriuose Komisija kėlė klausimą, ar sandorių kainodaros nustatymo metodas (tiksliau – padidintų išlaidų metodas), taikomas kaip mokesčių priemonė, suteikia atrankinį pranašumą (71). Remiantis šiais sprendimais, sistema galėjo naudotis tik tie mokesčių mokėtojai, kurie laikėsi tam tikrų reikalavimų. Tačiau sprendime pradėti procedūrą Komisijai abejonių kelia tik MTMN metodo taikymas, tiksliau – konkretus apmokestinamųjų pajamų nustatymas išankstinės kainodaros tvarkos, kuria gali naudotis visi Liuksemburgo mokesčių mokėtojai, vykdantys finansinę veiklą su susijusiomis šalimis, kontekste. |
| --- | --- |

(181)

Pasak FFT, sprendime pradėti procedūrą yra daug pastebimų skirtumų, palyginti su ankstesniais sprendimais, kuriuose Komisija kėlė klausimą, ar sandorių kainodaros nustatymo metodas (tiksliau – padidintų išlaidų metodas), taikomas kaip mokesčių priemonė, suteikia atrankinį pranašumą (71). Remiantis šiais sprendimais, sistema galėjo naudotis tik tie mokesčių mokėtojai, kurie laikėsi tam tikrų reikalavimų. Tačiau sprendime pradėti procedūrą Komisijai abejonių kelia tik MTMN metodo taikymas, tiksliau – konkretus apmokestinamųjų pajamų nustatymas išankstinės kainodaros tvarkos, kuria gali naudotis visi Liuksemburgo mokesčių mokėtojai, vykdantys finansinę veiklą su susijusiomis šalimis, kontekste.

71

| (182) | Be to, šiuose sprendimuose pajamos, nustatomos taikant padidintų išlaidų metodą, gali iš esmės nesutapti su įstatymu nustatytomis pajamomis. Taip nėra FFT, kurios pajamos nustatytos taikant MTMN metodą sutampa su pačios bendrovės apskaitos rezultatu. Be to, ankstesniuose sprendimuose taikant sandorių kainodaros nustatymo metodą nebuvo aiškiai laikomasi EBPO principų, taikomų sandorių kainodaros srityje. Šiuo atveju šie principai nėra pažeidžiami. Tačiau skirtingai nuo to, kas buvo pastebėta sprendimuose dėl koordinavimo centrų, EBPO principuose, kurie taikomi sandorių kainodaros srityje, taip pat nėra aiškių sandorių kainodaros nustatymo gairių kai kuriai FFT vykdomai veiklai (pavyzdžiui, finansavimo ir iždo). |
| --- | --- |

(182)

Be to, šiuose sprendimuose pajamos, nustatomos taikant padidintų išlaidų metodą, gali iš esmės nesutapti su įstatymu nustatytomis pajamomis. Taip nėra FFT, kurios pajamos nustatytos taikant MTMN metodą sutampa su pačios bendrovės apskaitos rezultatu. Be to, ankstesniuose sprendimuose taikant sandorių kainodaros nustatymo metodą nebuvo aiškiai laikomasi EBPO principų, taikomų sandorių kainodaros srityje. Šiuo atveju šie principai nėra pažeidžiami. Tačiau skirtingai nuo to, kas buvo pastebėta sprendimuose dėl koordinavimo centrų, EBPO principuose, kurie taikomi sandorių kainodaros srityje, taip pat nėra aiškių sandorių kainodaros nustatymo gairių kai kuriai FFT vykdomai veiklai (pavyzdžiui, finansavimo ir iždo).

| (183) | Be to, FFT mano, jog Komisija taip pat neatsižvelgė į tai, kad FFT išankstinė kainodaros tvarka buvo pagrįsta ekonominiu tyrimu, atitinkančiu EBPO principus, kurie yra taikomi sandorių kainodaros srityje. Tai įrodo, kad pelno nustatymas nebuvo nepagrįstas ir kad Liuksemburgo mokesčių institucijos nepriėmė sprendimų savo nuožiūra. |
| --- | --- |

(183)

Be to, FFT mano, jog Komisija taip pat neatsižvelgė į tai, kad FFT išankstinė kainodaros tvarka buvo pagrįsta ekonominiu tyrimu, atitinkančiu EBPO principus, kurie yra taikomi sandorių kainodaros srityje. Tai įrodo, kad pelno nustatymas nebuvo nepagrįstas ir kad Liuksemburgo mokesčių institucijos nepriėmė sprendimų savo nuožiūra.

6.   LIUKSEMBURGO ATSAKYMAS Į TREČIOSIOS ŠALIES PASTABAS

LIUKSEMBURGO ATSAKYMAS Į TREČIOSIOS ŠALIES PASTABAS

| (184) | 2015 m. sausio 5 d. laišku Liuksemburgas nurodė, kad jis visiškai pritaria „Fiat“ pateiktiems pastebėjimams. |
| --- | --- |

(184)

2015 m. sausio 5 d. laišku Liuksemburgas nurodė, kad jis visiškai pritaria „Fiat“ pateiktiems pastebėjimams.

7.   GINČIJAMOS PRIEMONĖS ĮVERTINIMAS

GINČIJAMOS PRIEMONĖS ĮVERTINIMAS

7.1.   Pagalbos buvimas

Pagalbos buvimas

| (185) | Pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, dėl kurios, palaikant tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipoma arba gali būti iškraipyta konkurencija, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. |
| --- | --- |

(185)

Pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, dėl kurios, palaikant tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipoma arba gali būti iškraipyta konkurencija, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.

| (186) | Pagal nusistovėjusią teismų praktiką, norint priemonę pripažinti pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, reikalaujama, kad būtų tenkinamos visos šioje nuostatoje įtvirtintos sąlygos (72). Taigi nustatyta, jog tam, kad priemonė būtų pripažinta valstybės pagalba pagal šią nuostatą, pirma, tai turi būti valstybės priemonė arba priemonė panaudojant valstybinius išteklius, antra, šia priemone turi būti galima daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai, trečia, bendrovei, kuriai ši priemonė taikoma, ja turi būti suteiktas atrankinis pranašumas ir, ketvirta, ja iškraipoma arba gali būti iškraipyta konkurencija (73). |
| --- | --- |

(186)

Pagal nusistovėjusią teismų praktiką, norint priemonę pripažinti pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, reikalaujama, kad būtų tenkinamos visos šioje nuostatoje įtvirtintos sąlygos (72). Taigi nustatyta, jog tam, kad priemonė būtų pripažinta valstybės pagalba pagal šią nuostatą, pirma, tai turi būti valstybės priemonė arba priemonė panaudojant valstybinius išteklius, antra, šia priemone turi būti galima daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai, trečia, bendrovei, kuriai ši priemonė taikoma, ja turi būti suteiktas atrankinis pranašumas ir, ketvirta, ja iškraipoma arba gali būti iškraipyta konkurencija (73).

72

73

| (187) | Kalbant apie pirmąją valstybės pagalbos buvimo sąlygą, ginčijamą sprendimą dėl mokesčių priėmė Tiesioginių mokesčių administracija (pranc. Administration des contributions directes), kuri yra Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės finansų administratoriaus dalis. Šiame sprendime dėl mokesčių Liuksemburgo mokesčių administratorius patvirtina „Fiat“ grupės pelno priskyrimo įmonei FFT metodą, kurį pasiūlė įmonės FFT finansų patarėjas. Šį metodą Liuksemburgo mokesčių administratorius įsipareigoja taikyti penkerius metus ir juo remdamasi FFT kiekvienais metais apskaičiuoja Liuksemburgui mokėtiną pajamų mokestį. Taigi ginčijamas sprendimas dėl mokesčių yra taikomas Liuksemburgui. |
| --- | --- |

(187)

Kalbant apie pirmąją valstybės pagalbos buvimo sąlygą, ginčijamą sprendimą dėl mokesčių priėmė Tiesioginių mokesčių administracija (pranc. Administration des contributions directes), kuri yra Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės finansų administratoriaus dalis. Šiame sprendime dėl mokesčių Liuksemburgo mokesčių administratorius patvirtina „Fiat“ grupės pelno priskyrimo įmonei FFT metodą, kurį pasiūlė įmonės FFT finansų patarėjas. Šį metodą Liuksemburgo mokesčių administratorius įsipareigoja taikyti penkerius metus ir juo remdamasi FFT kiekvienais metais apskaičiuoja Liuksemburgui mokėtiną pajamų mokestį. Taigi ginčijamas sprendimas dėl mokesčių yra taikomas Liuksemburgui.

Administration des contributions directes

| (188) | Kalbant apie priemonės finansavimą iš valstybės lėšų, pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką priemonė, kuria valdžios institucijos tam tikras bendroves atleidžia nuo mokesčių ir dėl kurios jos, net ir negaudamos valstybės lėšų, patenka į palankesnę finansinę situaciją nei kiti mokesčių mokėtojai, yra laikoma valstybės pagalba (74). 7.2 skirsnyje Komisija įrodys, kad dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių sumažėja FFT mokesčių įsipareigojimai Liuksemburgui ir taip susidaro skirtumas, palyginti su mokesčiais, kuriuos priešingu atveju FFT būtų priversta mokėti pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą. Todėl turėtų būti laikoma, kad dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių valstybė praranda lėšų, nes dėl bet kokio FFT mokesčių sumažinimo yra prarandama mokestinių įmokų, kurias Liuksemburgas būtų gavęs, jei mokesčių įsipareigojimas nebūtų sumažintas. |
| --- | --- |

(188)

Kalbant apie priemonės finansavimą iš valstybės lėšų, pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką priemonė, kuria valdžios institucijos tam tikras bendroves atleidžia nuo mokesčių ir dėl kurios jos, net ir negaudamos valstybės lėšų, patenka į palankesnę finansinę situaciją nei kiti mokesčių mokėtojai, yra laikoma valstybės pagalba (74). 7.2 skirsnyje Komisija įrodys, kad dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių sumažėja FFT mokesčių įsipareigojimai Liuksemburgui ir taip susidaro skirtumas, palyginti su mokesčiais, kuriuos priešingu atveju FFT būtų priversta mokėti pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą. Todėl turėtų būti laikoma, kad dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių valstybė praranda lėšų, nes dėl bet kokio FFT mokesčių sumažinimo yra prarandama mokestinių įmokų, kurias Liuksemburgas būtų gavęs, jei mokesčių įsipareigojimas nebūtų sumažintas.

74

| (189) | Vertinant antrą valstybės pagalbos buvimo sąlygą, FFT priklauso „Fiat“ grupei, kuri yra pasaulinio lygio subjektas, vykdantis veiklą visose Sąjungos valstybėse narėse, todėl bet kokia jai skiriama pagalba gali turėti įtakos prekybai Sąjungoje. Valstybės taikoma priemonė laikoma iškraipančia konkurenciją arba galinčia ją iškraipyti, jeigu dėl jos gavėjo konkurencinė padėtis gali pagerėti, palyginti su kitomis įmonėmis, su kuriomis jis konkuruoja (75). Kadangi ginčijamas sprendimas atleidžia FFT nuo mokestinio įsiskolinimo, kurį ji įprastai būtų priversta mokėti pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, šiuo sprendimu yra iškraipoma arba gali būti iškraipoma konkurencija, sustiprinant FFT ir „Fiat“ grupės finansinę padėtį. Todėl šiuo atveju taip pat yra įvykdyta ir ketvirtoji valstybės pagalbos buvimo sąlyga. |
| --- | --- |

(189)

Vertinant antrą valstybės pagalbos buvimo sąlygą, FFT priklauso „Fiat“ grupei, kuri yra pasaulinio lygio subjektas, vykdantis veiklą visose Sąjungos valstybėse narėse, todėl bet kokia jai skiriama pagalba gali turėti įtakos prekybai Sąjungoje. Valstybės taikoma priemonė laikoma iškraipančia konkurenciją arba galinčia ją iškraipyti, jeigu dėl jos gavėjo konkurencinė padėtis gali pagerėti, palyginti su kitomis įmonėmis, su kuriomis jis konkuruoja (75). Kadangi ginčijamas sprendimas atleidžia FFT nuo mokestinio įsiskolinimo, kurį ji įprastai būtų priversta mokėti pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, šiuo sprendimu yra iškraipoma arba gali būti iškraipoma konkurencija, sustiprinant FFT ir „Fiat“ grupės finansinę padėtį. Todėl šiuo atveju taip pat yra įvykdyta ir ketvirtoji valstybės pagalbos buvimo sąlyga.

75

| (190) | Kalbant apie trečią valstybės pagalbos sąlygą, Komisija 7.2 skirsnyje paaiškins priežastis, kodėl ji mano, kad ginčijamu sprendimu FFT suteikiamas atrankinis pranašumas, nes dėl jo sumažėja suinteresuotos šalies mokesčių įsipareigojimai Liuksemburgui, atsirandant skirtumui, palyginti su mokesčiais, kuriuos FFT įprastai būtų priversta mokėti pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą. Todėl yra įvykdytos visos valstybės pagalbos buvimo sąlygos, numatytos SESV 107 straipsnio 1 dalyje. |
| --- | --- |

(190)

Kalbant apie trečią valstybės pagalbos sąlygą, Komisija 7.2 skirsnyje paaiškins priežastis, kodėl ji mano, kad ginčijamu sprendimu FFT suteikiamas atrankinis pranašumas, nes dėl jo sumažėja suinteresuotos šalies mokesčių įsipareigojimai Liuksemburgui, atsirandant skirtumui, palyginti su mokesčiais, kuriuos FFT įprastai būtų priversta mokėti pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą. Todėl yra įvykdytos visos valstybės pagalbos buvimo sąlygos, numatytos SESV 107 straipsnio 1 dalyje.

7.2.   Atrankusis pranašumas

Atrankusis pranašumas

| (191) | Pagal nusistovėjusią teismo praktiką„Sutarties 107 straipsnio 1 dalis numato, kad turi būti nustatyta, ar tam tikros teisės sistemos valstybinė priemonė suteikia pranašumą„tam tikroms įmonėms ar tam tikrai gamybai“, palyginti su kitomis, kurios, atsižvelgiant į šia tvarka siekiamą tikslą, yra panašioje faktinėje ir teisinėje situacijoje. Teigiamo atsakymo atveju aptariama priemonė atitiktų atrankos sąlygą“ (76). |
| --- | --- |

(191)

Pagal nusistovėjusią teismo praktiką„Sutarties 107 straipsnio 1 dalis numato, kad turi būti nustatyta, ar tam tikros teisės sistemos valstybinė priemonė suteikia pranašumą„tam tikroms įmonėms ar tam tikrai gamybai“, palyginti su kitomis, kurios, atsižvelgiant į šia tvarka siekiamą tikslą, yra panašioje faktinėje ir teisinėje situacijoje. Teigiamo atsakymo atveju aptariama priemonė atitiktų atrankos sąlygą“ (76).

Pagal nusistovėjusią teismo praktiką

Sutarties 107 straipsnio 1 dalis numato, kad turi būti nustatyta, ar tam tikros teisės sistemos valstybinė priemonė suteikia pranašumą

tam tikroms įmonėms ar tam tikrai gamybai

, palyginti su kitomis, kurios, atsižvelgiant į šia tvarka siekiamą tikslą, yra panašioje faktinėje ir teisinėje situacijoje. Teigiamo atsakymo atveju aptariama priemonė atitiktų atrankos sąlygą

76

| (192) | Su mokesčiais susijusiose bylose Teisingumo Teismas trimis etapais atliko analizę, kad nustatytų, ar konkreti mokestinė priemonė yra atranki (77). Visų pirma, nustatoma, kokia yra bendra ar įprasta mokesčių sistema valstybėje narėje, t. y. „bazinė sistema“. Antra, turėtų būti nustatyta, ar konkrečia priemone nukrypstama nuo tos sistemos, nes pagal ją diferencijuojami ekonominės veiklos vykdytojai, kurių faktinė ir teisinė padėtis, atsižvelgiant į tai sistemai būdingus tikslus, yra panaši. Trečia, jei priemonė nukrypsta nuo bazinės sistemos, reikia nustatyti, ar ta priemonė yra pagrįsta, atsižvelgiant į bazinės sistemos pobūdį ir bendrą struktūrą. Priemonę, kuri nukrypsta nuo bazinės sistemos, galima pagrįsti, jeigu atitinkama valstybė narė gali įrodyti, kad tokia priemonė sukurta tiesiogiai remiantis pagrindiniais arba svarbiausiais jos mokesčių sistemos principais (78). Tokiu atveju mokesčių priemonė nėra atranki. Šiame trečiajame etape valstybei narei tenka pareiga pateikti įrodymus. |
| --- | --- |

(192)

Su mokesčiais susijusiose bylose Teisingumo Teismas trimis etapais atliko analizę, kad nustatytų, ar konkreti mokestinė priemonė yra atranki (77). Visų pirma, nustatoma, kokia yra bendra ar įprasta mokesčių sistema valstybėje narėje, t. y. „bazinė sistema“. Antra, turėtų būti nustatyta, ar konkrečia priemone nukrypstama nuo tos sistemos, nes pagal ją diferencijuojami ekonominės veiklos vykdytojai, kurių faktinė ir teisinė padėtis, atsižvelgiant į tai sistemai būdingus tikslus, yra panaši. Trečia, jei priemonė nukrypsta nuo bazinės sistemos, reikia nustatyti, ar ta priemonė yra pagrįsta, atsižvelgiant į bazinės sistemos pobūdį ir bendrą struktūrą. Priemonę, kuri nukrypsta nuo bazinės sistemos, galima pagrįsti, jeigu atitinkama valstybė narė gali įrodyti, kad tokia priemonė sukurta tiesiogiai remiantis pagrindiniais arba svarbiausiais jos mokesčių sistemos principais (78). Tokiu atveju mokesčių priemonė nėra atranki. Šiame trečiajame etape valstybei narei tenka pareiga pateikti įrodymus.

77

78

7.2.1.   Bazinės sistemos nustatymas

Bazinės sistemos nustatymas

7.2.1.1.   Bazinę sistemą sudaro bendra Liuksemburgo pelno mokesčio sistema

Bazinę sistemą sudaro bendra Liuksemburgo pelno mokesčio sistema

| (193) | Paprastai, siekiant atlikti pagalbos priemonės atrankumo analizę, bazinę sistemą sudaro nuoseklus taisyklių rinkinys, kuris, remiantis objektyviais kriterijais, paprastai taikomas visoms į jo taikymo sritį, kuri apibrėžta atsižvelgiant į jo tikslą, patenkančioms įmonėms. |
| --- | --- |

(193)

Paprastai, siekiant atlikti pagalbos priemonės atrankumo analizę, bazinę sistemą sudaro nuoseklus taisyklių rinkinys, kuris, remiantis objektyviais kriterijais, paprastai taikomas visoms į jo taikymo sritį, kuri apibrėžta atsižvelgiant į jo tikslą, patenkančioms įmonėms.

| (194) | Šiuo atveju Komisija mano, kad bazinė sistema yra bendra Liuksemburgo pelno mokesčio sistema, kurios tikslas – visų bendrovių, mokančių mokesčius Liuksemburgui, pelno mokestis (79). Liuksemburgo pelno mokesčio sistema taikoma vietinėms bendrovėms ir Liuksemburge veikiančioms užsienio bendrovėms, įskaitant Liuksemburge veikiančius užsienio bendrovių padalinius. Liuksemburge bendrovė laikoma rezidente, jeigu jos registruota buveinė arba centrinė administracija yra Liuksemburge. Liuksemburge veikiančios vietinės ir užsienio bendrovės privalo mokėti pelno mokestį už visame pasaulyje gautą pelną, išskyrus tuos atvejus, kai taikoma dvigubo neapmokestinimo sutartis. Kai kurioms specifinėms Liuksemburge gaunamoms bendrovių nerezidenčių pajamoms nėra taikomas pelno mokestis. (80) Mokesčiai skaičiuojami iš gauto pelno atimant išlaidas ir neapmokestinamus nuostolius, kurie gali būti atidėti neribotam laikui. |
| --- | --- |

(194)

Šiuo atveju Komisija mano, kad bazinė sistema yra bendra Liuksemburgo pelno mokesčio sistema, kurios tikslas – visų bendrovių, mokančių mokesčius Liuksemburgui, pelno mokestis (79). Liuksemburgo pelno mokesčio sistema taikoma vietinėms bendrovėms ir Liuksemburge veikiančioms užsienio bendrovėms, įskaitant Liuksemburge veikiančius užsienio bendrovių padalinius. Liuksemburge bendrovė laikoma rezidente, jeigu jos registruota buveinė arba centrinė administracija yra Liuksemburge. Liuksemburge veikiančios vietinės ir užsienio bendrovės privalo mokėti pelno mokestį už visame pasaulyje gautą pelną, išskyrus tuos atvejus, kai taikoma dvigubo neapmokestinimo sutartis. Kai kurioms specifinėms Liuksemburge gaunamoms bendrovių nerezidenčių pajamoms nėra taikomas pelno mokestis. (80) Mokesčiai skaičiuojami iš gauto pelno atimant išlaidas ir neapmokestinamus nuostolius, kurie gali būti atidėti neribotam laikui.

79

80

| (195) | Liuksemburgo pelno mokestį sudaro įmonių pajamų mokestis („impôt sur le revenu des collectivités“, arba IRC), kurio fiksuotas dydis yra 21 %, o Liuksemburgo mieste įsikūrusioms bendrovėms – savivaldybių verslo mokestis („impôt commercial communal“), kurio fiksuotas dydis yra 6,75 %. Be to, be 21 % IRC mokesčio, dar taikomas papildomas 5 % mokestis, mokamas į darbo vietų kūrimo fondą (81). Todėl nuo 2011 m. sausio 1 d. bendras pelno mokestis, skaičiuojamas nuo Liuksemburgo bendrovių gaunamų pajamų, yra 28,80 %. (82) (83) |
| --- | --- |

(195)

Liuksemburgo pelno mokestį sudaro įmonių pajamų mokestis („impôt sur le revenu des collectivités“, arba IRC), kurio fiksuotas dydis yra 21 %, o Liuksemburgo mieste įsikūrusioms bendrovėms – savivaldybių verslo mokestis („impôt commercial communal“), kurio fiksuotas dydis yra 6,75 %. Be to, be 21 % IRC mokesčio, dar taikomas papildomas 5 % mokestis, mokamas į darbo vietų kūrimo fondą (81). Todėl nuo 2011 m. sausio 1 d. bendras pelno mokestis, skaičiuojamas nuo Liuksemburgo bendrovių gaunamų pajamų, yra 28,80 %. (82) (83)

impôt sur le revenu des collectivités

impôt commercial communal

81

82

83

| (196) | Nustatant apmokestinamąsias pajamas Liuksemburgo bendrovių pelno mokesčiui apskaičiuoti, paprastai remiamasi mokesčių mokėtojo komercine apskaita, taikant Liuksemburgo mokesčių teisės aktų pakeitimus, kurie labiausiai yra susiję su dividendų / pridėtinės vertės neapmokestinimu, neišskaičiuojamų išlaidų reintegracija (84), sandorių, kurie nevykdomi įprastomis rinkos sąlygomis, mokestinių rezultatų pakeitimais bei įvairių ekonominių ir apskaitos nusidėvėjimo taisyklių taikymu. |
| --- | --- |

(196)

Nustatant apmokestinamąsias pajamas Liuksemburgo bendrovių pelno mokesčiui apskaičiuoti, paprastai remiamasi mokesčių mokėtojo komercine apskaita, taikant Liuksemburgo mokesčių teisės aktų pakeitimus, kurie labiausiai yra susiję su dividendų / pridėtinės vertės neapmokestinimu, neišskaičiuojamų išlaidų reintegracija (84), sandorių, kurie nevykdomi įprastomis rinkos sąlygomis, mokestinių rezultatų pakeitimais bei įvairių ekonominių ir apskaitos nusidėvėjimo taisyklių taikymu.

84

| (197) | Autonominių neintegruotų / vietinių bendrovių, vykdančių sandorius rinkoje, apmokestinamąsias pajamas apskaičiuoti gana paprasta, nes skaičiuojama remiantis pajamų ir išlaidų konkurencingoje rinkoje skirtumu, o apskaičiuojant mokestiniu požiūriu integruotų grupių, tokių kaip FFT, apmokestinamąsias pajamas reikalingi netiesioginiai duomenys. Neintegruotų autonominių bendrovių apskaitinės pajamos gali būti laikomos atskaitos tašku nustatant pelno mokesčio bazę, nes tokios pajamos priklauso nuo rinkos padiktuotų kainų už bendrovės įgytas žaliavas ir parduotus produktus bei paslaugas. Kita vertus, integruota bendrovė, vykdanti sandorius su tai pačiai grupei priklausančiomis bendrovėmis, turi įvertinti šiems grupės viduje vykdomiems sandoriams taikomas kainas, kad mokestiniais tikslais nustatytų savo apmokestinamąsias pajamas. Tokį įvertinimą diktuoja ne rinka, o atlieka pati grupę kontroliuojanti bendrovė. |
| --- | --- |

(197)

Autonominių neintegruotų / vietinių bendrovių, vykdančių sandorius rinkoje, apmokestinamąsias pajamas apskaičiuoti gana paprasta, nes skaičiuojama remiantis pajamų ir išlaidų konkurencingoje rinkoje skirtumu, o apskaičiuojant mokestiniu požiūriu integruotų grupių, tokių kaip FFT, apmokestinamąsias pajamas reikalingi netiesioginiai duomenys. Neintegruotų autonominių bendrovių apskaitinės pajamos gali būti laikomos atskaitos tašku nustatant pelno mokesčio bazę, nes tokios pajamos priklauso nuo rinkos padiktuotų kainų už bendrovės įgytas žaliavas ir parduotus produktus bei paslaugas. Kita vertus, integruota bendrovė, vykdanti sandorius su tai pačiai grupei priklausančiomis bendrovėmis, turi įvertinti šiems grupės viduje vykdomiems sandoriams taikomas kainas, kad mokestiniais tikslais nustatytų savo apmokestinamąsias pajamas. Tokį įvertinimą diktuoja ne rinka, o atlieka pati grupę kontroliuojanti bendrovė.

| (198) | Vis dėlto toks skirtumas tarp neintegruotų bendrovių, tai yra nepriklausančių grupei, todėl vadinamų autonominėmis, ir integruotų bendrovių, tai yra priklausančių grupei, apmokestinamųjų pajamų skaičiavimo niekaip nėra susijęs su Liuksemburgo pelno mokesčio sistemos tikslu apmokestinti visas integruotas ir neintegruotas Liuksemburge reziduojančias bendroves. IRC taikomas Liuksemburge esantiems subjektams, mokantiems pelno mokestį, ir apima „visus ekonominius subjektus, kuriems gali būti tiesiogiai taikomas įstaigų pajamų mokestis“. Nei bendrovės forma, nei struktūra (bendrovė priklauso ar nepriklauso grupei) nėra lemiamas kriterijus sprendžiant, ar reikia taikyti pelno mokestį Liuksemburgo bendrovėms. Be to, net jeigu galima manyti, kad sprendimai dėl finansavimo priimti atsižvelgiant į viršesnį visos grupės interesą, Liuksemburgo pelno mokestis taikomas individualiems subjektams, o ne grupėms, ir ginčijamas sprendimas dėl mokesčių taikomas tik FFT apmokestinamosioms pajamoms, nes bet koks mokestinių pajamų sumažėjimas priklauso nuo individualių tos bendrovės rezultatų. Kadangi mokesčių teisės aktuose numatytos atskiros grupėms taikomos nuostatos (pavyzdžiui, mokesčių integracijos sistema (85)), jomis siekiama sudaryti vienodas sąlygas neintegruotoms bendrovėms ir ekonominiams subjektams, kurių struktūra yra grupė, o ne palankiau vertinti grupes (86). |
| --- | --- |

(198)

Vis dėlto toks skirtumas tarp neintegruotų bendrovių, tai yra nepriklausančių grupei, todėl vadinamų autonominėmis, ir integruotų bendrovių, tai yra priklausančių grupei, apmokestinamųjų pajamų skaičiavimo niekaip nėra susijęs su Liuksemburgo pelno mokesčio sistemos tikslu apmokestinti visas integruotas ir neintegruotas Liuksemburge reziduojančias bendroves. IRC taikomas Liuksemburge esantiems subjektams, mokantiems pelno mokestį, ir apima „visus ekonominius subjektus, kuriems gali būti tiesiogiai taikomas įstaigų pajamų mokestis“. Nei bendrovės forma, nei struktūra (bendrovė priklauso ar nepriklauso grupei) nėra lemiamas kriterijus sprendžiant, ar reikia taikyti pelno mokestį Liuksemburgo bendrovėms. Be to, net jeigu galima manyti, kad sprendimai dėl finansavimo priimti atsižvelgiant į viršesnį visos grupės interesą, Liuksemburgo pelno mokestis taikomas individualiems subjektams, o ne grupėms, ir ginčijamas sprendimas dėl mokesčių taikomas tik FFT apmokestinamosioms pajamoms, nes bet koks mokestinių pajamų sumažėjimas priklauso nuo individualių tos bendrovės rezultatų. Kadangi mokesčių teisės aktuose numatytos atskiros grupėms taikomos nuostatos (pavyzdžiui, mokesčių integracijos sistema (85)), jomis siekiama sudaryti vienodas sąlygas neintegruotoms bendrovėms ir ekonominiams subjektams, kurių struktūra yra grupė, o ne palankiau vertinti grupes (86).

visus ekonominius subjektus, kuriems gali būti tiesiogiai taikomas įstaigų pajamų mokestis

85

86

| (199) | Todėl tai, kad integruotų bendrovių ir neintegruotų bendrovių apmokestinamosios pajamos turi būti skaičiuojamos skirtingai, neturi jokios reikšmės nustatant bazinę sistemą atrankumo analizei atlikti. Kadangi pagal Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą visų Liuksemburge reziduojančių bendrovių pajamos apmokestinamos vienodai, neatsižvelgiant į tai, ar jos yra integruotos, ar neintegruotos bendrovės, turėtų būti laikoma, kad abiejų tipų bendrovės yra panašioje faktinėje ir teisinėje situacijoje esminio šios sistemos tikslo atžvilgiu (87). Kadangi ginčijamo sprendimo dėl mokesčių tikslas yra nustatyti FFT apmokestinamąsias pajamas siekiant surinkti pelno mokesčius pagal bendrą Liuksemburgo mokesčių sistemą, būtent ji ir yra bazinė sistema, kuria remiantis turi būti išnagrinėtas sprendimas, siekiant nustatyti, ar FFT buvo suteiktas atrankusis pranašumas. |
| --- | --- |

(199)

Todėl tai, kad integruotų bendrovių ir neintegruotų bendrovių apmokestinamosios pajamos turi būti skaičiuojamos skirtingai, neturi jokios reikšmės nustatant bazinę sistemą atrankumo analizei atlikti. Kadangi pagal Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą visų Liuksemburge reziduojančių bendrovių pajamos apmokestinamos vienodai, neatsižvelgiant į tai, ar jos yra integruotos, ar neintegruotos bendrovės, turėtų būti laikoma, kad abiejų tipų bendrovės yra panašioje faktinėje ir teisinėje situacijoje esminio šios sistemos tikslo atžvilgiu (87). Kadangi ginčijamo sprendimo dėl mokesčių tikslas yra nustatyti FFT apmokestinamąsias pajamas siekiant surinkti pelno mokesčius pagal bendrą Liuksemburgo mokesčių sistemą, būtent ji ir yra bazinė sistema, kuria remiantis turi būti išnagrinėtas sprendimas, siekiant nustatyti, ar FFT buvo suteiktas atrankusis pranašumas.

87

| (200) | Galiausiai, atsakydama į įvairius argumentus, kuriuos FFT pateikė teigdama, kad grupės bendrovėms ir autonominėms bendrovėms neturėtų būti taikoma ta pati bazinė sistema, Komisija pateikia šiuos pastebėjimus. |
| --- | --- |

(200)

Galiausiai, atsakydama į įvairius argumentus, kuriuos FFT pateikė teigdama, kad grupės bendrovėms ir autonominėms bendrovėms neturėtų būti taikoma ta pati bazinė sistema, Komisija pateikia šiuos pastebėjimus.

| (201) | Pasak FFT, bazinė sistema, naudojama siekiant įvertinti ginčijamo sprendimo dėl mokesčių atrankumą, turėtų būti taikoma tik toms bendrovėms, kurioms galioja sandorių kainodaros taisyklės, tai yra toms, kurios vykdo sandorius tik su asocijuotosiomis bendrovėmis (88), nes siekdama įrodyti šios priemonės atrankumą Komisija turėtų įrodyti, kad FFT sprendimas dėl mokesčių buvo suteiktas kitokiomis sąlygomis nei tos, kurios taikomos kitoms Liuksemburge veikiančioms ir finansų veiklą vykdančioms bendrovėms (89). FFT mano, kad tai patvirtina Komisijos sprendimai dėl Groepsrentebox sistemos ir mokesčių už palūkanas sistemos Vengrijoje veikiančioms grupėms (90). |
| --- | --- |

(201)

Pasak FFT, bazinė sistema, naudojama siekiant įvertinti ginčijamo sprendimo dėl mokesčių atrankumą, turėtų būti taikoma tik toms bendrovėms, kurioms galioja sandorių kainodaros taisyklės, tai yra toms, kurios vykdo sandorius tik su asocijuotosiomis bendrovėmis (88), nes siekdama įrodyti šios priemonės atrankumą Komisija turėtų įrodyti, kad FFT sprendimas dėl mokesčių buvo suteiktas kitokiomis sąlygomis nei tos, kurios taikomos kitoms Liuksemburge veikiančioms ir finansų veiklą vykdančioms bendrovėms (89). FFT mano, kad tai patvirtina Komisijos sprendimai dėl Groepsrentebox sistemos ir mokesčių už palūkanas sistemos Vengrijoje veikiančioms grupėms (90).

88

89

Groepsrentebox

90

| (202) | Pirmiausia Komisija primena, kad ji nėra saistoma sprendimų priėmimo praktikos. Kiekviena galima pagalbos priemonė turi būti vertinama individualiai, remiantis SESV 107 straipsnio 1 dalyje numatytais objektyviais kriterijais, todėl net jeigu būtų nustatyta, kad egzistuoja priešinga sprendimų priėmimo praktika, ji neturėtų įtakos šio sprendimo išvadoms (91). |
| --- | --- |

(202)

Pirmiausia Komisija primena, kad ji nėra saistoma sprendimų priėmimo praktikos. Kiekviena galima pagalbos priemonė turi būti vertinama individualiai, remiantis SESV 107 straipsnio 1 dalyje numatytais objektyviais kriterijais, todėl net jeigu būtų nustatyta, kad egzistuoja priešinga sprendimų priėmimo praktika, ji neturėtų įtakos šio sprendimo išvadoms (91).

91

| (203) | Bet kuriuo atveju, priešingai, nei teigia FFT, nė vienas iš šių sprendimų nepatvirtina, kad kai mokesčių priemonė yra suteikiama integruotai bendrovei, bazinė sistema turi apsiriboti šio tipo bendrovėmis. Be to, abiem atvejais mokestinės priemonės, dėl kurios priimtas Komisijos sprendimas, tikslas negali būti palyginamas su šiuo atveju ir jam nėra taikomos išvados, kurias galima padaryti iš šių sprendimų. |
| --- | --- |

(203)

Bet kuriuo atveju, priešingai, nei teigia FFT, nė vienas iš šių sprendimų nepatvirtina, kad kai mokesčių priemonė yra suteikiama integruotai bendrovei, bazinė sistema turi apsiriboti šio tipo bendrovėmis. Be to, abiem atvejais mokestinės priemonės, dėl kurios priimtas Komisijos sprendimas, tikslas negali būti palyginamas su šiuo atveju ir jam nėra taikomos išvados, kurias galima padaryti iš šių sprendimų.

| (204) | Groepsrentebox sistemą pritaikė Nyderlandų valdžios institucijos, siekdamos sumažinti apmokestinimo tvarkos skirtumus tarp finansavimo investuojant į nuosavą kapitalą ar skolinimo būdu grupėje ir taip sumažinti arbitražą tarp šių dviejų finansavimo būdų grupės viduje (92). Savo galutiniame sprendime Komisija pažymėjo, kad, atsižvelgiant į priemonės tikslą sumažinti finansavimo tvarkos skirtumą tarp finansavimo investuojant į nuosavą kapitalą ar skolinimo būdu grupėje ir taip sumažinti arbitražą tarp šių dviejų finansavimo būdų, „arbitražas tarp finansavimo kapitalo injekcijos ar skolinimo būdu yra galimas tik grupės viduje [ir yra negalimas autonominėms bendrovėms]“ (93). Atsižvelgdama į šį pastebėjimą ir į sistemos tikslą „mažinti paskatas rinktis finansavimą kapitalo injekcija ar paskola, siekiant panaudoti mokesčių skirtumus savo naudai ir užtikrinant mokesčių neutralumą šiuo atžvilgiu“ (94), Komisija nusprendė, kad bazinė sistema šiuo atveju taikoma tik įmonėms, apmokestinamoms pelno mokesčiu ir dalyvaujančioms finansiniuose sandoriuose grupės viduje (95). |
| --- | --- |

(204)

Groepsrentebox sistemą pritaikė Nyderlandų valdžios institucijos, siekdamos sumažinti apmokestinimo tvarkos skirtumus tarp finansavimo investuojant į nuosavą kapitalą ar skolinimo būdu grupėje ir taip sumažinti arbitražą tarp šių dviejų finansavimo būdų grupės viduje (92). Savo galutiniame sprendime Komisija pažymėjo, kad, atsižvelgiant į priemonės tikslą sumažinti finansavimo tvarkos skirtumą tarp finansavimo investuojant į nuosavą kapitalą ar skolinimo būdu grupėje ir taip sumažinti arbitražą tarp šių dviejų finansavimo būdų, „arbitražas tarp finansavimo kapitalo injekcijos ar skolinimo būdu yra galimas tik grupės viduje [ir yra negalimas autonominėms bendrovėms]“ (93). Atsižvelgdama į šį pastebėjimą ir į sistemos tikslą „mažinti paskatas rinktis finansavimą kapitalo injekcija ar paskola, siekiant panaudoti mokesčių skirtumus savo naudai ir užtikrinant mokesčių neutralumą šiuo atžvilgiu“ (94), Komisija nusprendė, kad bazinė sistema šiuo atveju taikoma tik įmonėms, apmokestinamoms pelno mokesčiu ir dalyvaujančioms finansiniuose sandoriuose grupės viduje (95).

Groepsrentebox

92

arbitražas tarp finansavimo kapitalo injekcijos ar skolinimo būdu yra galimas tik grupės viduje [ir yra negalimas autonominėms bendrovėms]

93

mažinti paskatas rinktis finansavimą kapitalo injekcija ar paskola, siekiant panaudoti mokesčių skirtumus savo naudai ir užtikrinant mokesčių neutralumą šiuo atžvilgiu

94

95

| (205) | O ginčijamo sprendimo dėl mokesčių tikslas yra nustatyti FFT mokesčio bazę, pagal kurią būtų skaičiuojami FFT mokesčių įsipareigojimai pagal Liuksemburgo pelno mokestį. Visų pirma, kadangi sprendimą Groepsrentebox pagrindžiantis tikslas gali būti laikomas galiojančiu tik grupės kontekste (dėl to, kad autonominės bendrovės nesusiduria su arbitražo tarp dviejų skirtingų finansavimo formų problema), mokesčio bazės nustatymas siekiant kiekvienais metais apskaičiuoti pelno mokestį taikomas tiek grupei priklausančioms bendrovėms, tiek ir autonominėms bendrovėms. |
| --- | --- |

(205)

O ginčijamo sprendimo dėl mokesčių tikslas yra nustatyti FFT mokesčio bazę, pagal kurią būtų skaičiuojami FFT mokesčių įsipareigojimai pagal Liuksemburgo pelno mokestį. Visų pirma, kadangi sprendimą Groepsrentebox pagrindžiantis tikslas gali būti laikomas galiojančiu tik grupės kontekste (dėl to, kad autonominės bendrovės nesusiduria su arbitražo tarp dviejų skirtingų finansavimo formų problema), mokesčio bazės nustatymas siekiant kiekvienais metais apskaičiuoti pelno mokestį taikomas tiek grupei priklausančioms bendrovėms, tiek ir autonominėms bendrovėms.

Groepsrentebox

| (206) | Antra, FFT vykdo finansų bendrovės veiklą ir savo paslaugas teikia tik „Fiat“ grupės bendrovėms. Tačiau jos vykdomi sandoriai taip pat galėtų būti vykdomi ir už grupės ribų. Aplinkraštyje šis finansavimo sandorių tipas grupės viduje yra palyginamas su nepriklausomų finansų įstaigų vykdomais sandoriais (96) ir reikalaujama, kad atlygis už finansų paslaugas būtų susietas arba su pasiskolintų pinigų suma, arba su realia valdomų lėšų verte, t. y. atitiktų nepriklausomos finansų įstaigos reikalaujamą atlygį. Aplinkraštyje pripažįstama, kad net tuos sandorius, kurie yra vykdomi grupės kontekste, galima tiesiogiai palyginti su įprastai rinkoje vykdomais sandoriais. |
| --- | --- |

(206)

Antra, FFT vykdo finansų bendrovės veiklą ir savo paslaugas teikia tik „Fiat“ grupės bendrovėms. Tačiau jos vykdomi sandoriai taip pat galėtų būti vykdomi ir už grupės ribų. Aplinkraštyje šis finansavimo sandorių tipas grupės viduje yra palyginamas su nepriklausomų finansų įstaigų vykdomais sandoriais (96) ir reikalaujama, kad atlygis už finansų paslaugas būtų susietas arba su pasiskolintų pinigų suma, arba su realia valdomų lėšų verte, t. y. atitiktų nepriklausomos finansų įstaigos reikalaujamą atlygį. Aplinkraštyje pripažįstama, kad net tuos sandorius, kurie yra vykdomi grupės kontekste, galima tiesiogiai palyginti su įprastai rinkoje vykdomais sandoriais.

96

| (207) | Tokios šio atvejo charakteristikos dar kartą patvirtina, jog Komisijos sprendime Groepsrentebox suformuluota pastaba dėl to, kad finansavimo skolinant atžvilgiu susijusios bendrovės nėra panašioje teisinėje ir faktinėje situacijoje kaip nesusijusios bendrovės, negali būti bendrai taikoma situacijoms, kuriose sprendimo dėl mokesčių tikslas yra nustatyti mokesčio bazę siekiant surinkti pelno mokesčius. Aplinkraštyje esantis teiginys dėl sandorių suderinamumo atspindi principus, kuriais yra pagrįstas įprastų rinkos sąlygų principas ir pagal kuriuos komerciniai ir finansiniai ryšiai tarp susijusių bendrovių neturi skirtis nuo ryšių tarp nepriklausomų bendrovių (97). Sandorių kainodaros taisyklių tikslas būtent ir yra palyginti sandorius tarp susijusių bendrovių / tos pačios grupės bendrovių su sandoriais tarp nepriklausomų bendrovių ir padaryti taip, kad būtų pašalinti bet kokie nukrypimai. Atsižvelgiant į šiuos elementus, FFT klaidingai remiasi sprendimu Groepsrentebox savo argumentams pagrįsti. |
| --- | --- |

(207)

Tokios šio atvejo charakteristikos dar kartą patvirtina, jog Komisijos sprendime Groepsrentebox suformuluota pastaba dėl to, kad finansavimo skolinant atžvilgiu susijusios bendrovės nėra panašioje teisinėje ir faktinėje situacijoje kaip nesusijusios bendrovės, negali būti bendrai taikoma situacijoms, kuriose sprendimo dėl mokesčių tikslas yra nustatyti mokesčio bazę siekiant surinkti pelno mokesčius. Aplinkraštyje esantis teiginys dėl sandorių suderinamumo atspindi principus, kuriais yra pagrįstas įprastų rinkos sąlygų principas ir pagal kuriuos komerciniai ir finansiniai ryšiai tarp susijusių bendrovių neturi skirtis nuo ryšių tarp nepriklausomų bendrovių (97). Sandorių kainodaros taisyklių tikslas būtent ir yra palyginti sandorius tarp susijusių bendrovių / tos pačios grupės bendrovių su sandoriais tarp nepriklausomų bendrovių ir padaryti taip, kad būtų pašalinti bet kokie nukrypimai. Atsižvelgiant į šiuos elementus, FFT klaidingai remiasi sprendimu Groepsrentebox savo argumentams pagrįsti.

Groepsrentebox

97

Groepsrentebox

| (208) | Ta pati išvada galioja ir sprendimui dėl mokesčių už palūkanas sistemos Vengrijoje veikiančioms grupėms, kuriuo taip pat remiasi FFT. Šis sprendimas taikomas sistemai, kurios tikslas yra sumažinti arbitražą santykiuose tarp Vengrijoje veikiančių bendrovių, pelno mokestį grupės viduje priartinant prie mokesčio už dividendus grupės viduje, taip sustiprinant mokesčių sistemos neutralumą techniniu požiūriu (98). Arbitražo, kurį Komisija anksčiau priskirdavo santykiams grupės viduje, sumažinimo tikslas yra kitoks nei šios priemonės tikslas – nustatyti FFT mokesčio bazę, kuriai taikomas pelno mokestis Liuksemburge. Šio tikslo atžvilgiu FFT, kaip grupės įmonė, nesiskiria nuo jokios kitos (autonominės) įmonės, besikreipiančios į Liuksemburgo mokesčių institucijas, kad būtų nustatyta jos mokesčio bazė. Vis dėlto yra sudėtingiau nustatyti FFT mokesčio bazę, nes jos atveju turi būti taikomos sandorių kainodaros taisyklės ir įprastų rinkos sąlygų principas, o autonominės bendrovės atveju apmokestinamosios pajamos iš esmės būtų lygios apskaitinėms pajamoms, kurioms gali būti taikomi mokesčių teisės aktuose numatyti galimi patikslinimai. Tačiau su pelno mokesčiu susijusių teisės aktų ir sprendimų dėl mokesčių tikslas yra surinkti mokesčius už visas bendrovių, kurioms galioja Liuksemburgo mokesčių sistema, taikoma neatsižvelgiant į tai, ar mokesčių mokėtojas priklauso grupei, ar ne, pajamas. |
| --- | --- |

(208)

Ta pati išvada galioja ir sprendimui dėl mokesčių už palūkanas sistemos Vengrijoje veikiančioms grupėms, kuriuo taip pat remiasi FFT. Šis sprendimas taikomas sistemai, kurios tikslas yra sumažinti arbitražą santykiuose tarp Vengrijoje veikiančių bendrovių, pelno mokestį grupės viduje priartinant prie mokesčio už dividendus grupės viduje, taip sustiprinant mokesčių sistemos neutralumą techniniu požiūriu (98). Arbitražo, kurį Komisija anksčiau priskirdavo santykiams grupės viduje, sumažinimo tikslas yra kitoks nei šios priemonės tikslas – nustatyti FFT mokesčio bazę, kuriai taikomas pelno mokestis Liuksemburge. Šio tikslo atžvilgiu FFT, kaip grupės įmonė, nesiskiria nuo jokios kitos (autonominės) įmonės, besikreipiančios į Liuksemburgo mokesčių institucijas, kad būtų nustatyta jos mokesčio bazė. Vis dėlto yra sudėtingiau nustatyti FFT mokesčio bazę, nes jos atveju turi būti taikomos sandorių kainodaros taisyklės ir įprastų rinkos sąlygų principas, o autonominės bendrovės atveju apmokestinamosios pajamos iš esmės būtų lygios apskaitinėms pajamoms, kurioms gali būti taikomi mokesčių teisės aktuose numatyti galimi patikslinimai. Tačiau su pelno mokesčiu susijusių teisės aktų ir sprendimų dėl mokesčių tikslas yra surinkti mokesčius už visas bendrovių, kurioms galioja Liuksemburgo mokesčių sistema, taikoma neatsižvelgiant į tai, ar mokesčių mokėtojas priklauso grupei, ar ne, pajamas.

mokesčių už palūkanas sistemos Vengrijoje veikiančioms grupėms

98

| (209) | Komisija iš to daro išvadą, kad bazinė sistema, pagal kurią turi būti išnagrinėtas sprendimas dėl mokesčių, yra bendra Liuksemburgo mokesčių sistema, kuria nustatomos Liuksemburgo įstaigų pajamų mokesčio taisyklės (IRC), aprašytos 193–208 konstatuojamosiose dalyse. Šią bazinę sistemą daugiausia sudaro nuoseklus taisyklių rinkinys, taikomas remiantis objektyviais autonominių bendrovių, kurių apmokestinamosios pajamos paprastai sutampa su apskaitinėmis pajamomis (išskyrus keletą mokesčių teisės aktuose numatytų patikslinimų), ir grupės bendrovių, kurios paskirstydamos pelną remiasi sandorių kainodara, pajamų apmokestinimo kriterijais. Kalbant apie pagrindinį šios sistemos tikslą, turėtų būti laikoma, kad abiejų tipų bendrovės – integruotos ir neintegruotos bendrovės – yra panašioje teisinėje ir faktinėje situacijoje. |
| --- | --- |

(209)

Komisija iš to daro išvadą, kad bazinė sistema, pagal kurią turi būti išnagrinėtas sprendimas dėl mokesčių, yra bendra Liuksemburgo mokesčių sistema, kuria nustatomos Liuksemburgo įstaigų pajamų mokesčio taisyklės (IRC), aprašytos 193–208 konstatuojamosiose dalyse. Šią bazinę sistemą daugiausia sudaro nuoseklus taisyklių rinkinys, taikomas remiantis objektyviais autonominių bendrovių, kurių apmokestinamosios pajamos paprastai sutampa su apskaitinėmis pajamomis (išskyrus keletą mokesčių teisės aktuose numatytų patikslinimų), ir grupės bendrovių, kurios paskirstydamos pelną remiasi sandorių kainodara, pajamų apmokestinimo kriterijais. Kalbant apie pagrindinį šios sistemos tikslą, turėtų būti laikoma, kad abiejų tipų bendrovės – integruotos ir neintegruotos bendrovės – yra panašioje teisinėje ir faktinėje situacijoje.

7.2.1.2.   L. I. R. 164 straipsnio 3 dalis, aplinkraštis ir (arba) administracinė praktika šioje srityje nėra tinkama bazinė sistema.

L. I. R. 164 straipsnio 3 dalis, aplinkraštis ir (arba) administracinė praktika šioje srityje nėra tinkama bazinė sistema.

| (210) | Liuksemburgas mano, kad bazinė sistema turėtų apimti tik grupės bendroves, kurioms taikoma L. I. R. 164 straipsnio 3 dalis (99), tačiau atrodo, jog FFT nuėjo šiek tiek toliau, manydama, kad bazinė sistema turėtų būti pagrįsta aplinkraščiu ir apimti tik grupės bendroves, vykdančias finansavimo veiklą (100). Remiantis tokiu požiūriu, tam, kad būtų galima nustatyti priemonės atrankumą, reikėtų įrodyti, jog FFT buvo vertinama kitaip nei kiti finansavimo veiklą vykdantys grupės subjektai, kurių faktinė ir teisinė padėtis yra panaši į FFT, atsižvelgiant į L. I. R. 164 straipsnio 3 dalyje ir (arba) aplinkraštyje nurodytus tikslus. Todėl Komisija turėjo palyginti ginčijamą sprendimą dėl mokesčių su 21 kitu mokesčių mokėtoju, apie kurių išankstinius susitarimus dėl mokesčių jai buvo pranešta (žr. 8 konstatuojamąją dalį) (101). Pasak Liuksemburgo ir FFT, kadangi FFT sudarytos sąlygos neprieštaravo L. I. R. 164 straipsnio 3 daliai, aplinkraščiui ir šioje srityje taikomai administracinei praktikai, sprendimu dėl mokesčių nėra suteikiamas atrankusis pranašumas. |
| --- | --- |

(210)

Liuksemburgas mano, kad bazinė sistema turėtų apimti tik grupės bendroves, kurioms taikoma L. I. R. 164 straipsnio 3 dalis (99), tačiau atrodo, jog FFT nuėjo šiek tiek toliau, manydama, kad bazinė sistema turėtų būti pagrįsta aplinkraščiu ir apimti tik grupės bendroves, vykdančias finansavimo veiklą (100). Remiantis tokiu požiūriu, tam, kad būtų galima nustatyti priemonės atrankumą, reikėtų įrodyti, jog FFT buvo vertinama kitaip nei kiti finansavimo veiklą vykdantys grupės subjektai, kurių faktinė ir teisinė padėtis yra panaši į FFT, atsižvelgiant į L. I. R. 164 straipsnio 3 dalyje ir (arba) aplinkraštyje nurodytus tikslus. Todėl Komisija turėjo palyginti ginčijamą sprendimą dėl mokesčių su 21 kitu mokesčių mokėtoju, apie kurių išankstinius susitarimus dėl mokesčių jai buvo pranešta (žr. 8 konstatuojamąją dalį) (101). Pasak Liuksemburgo ir FFT, kadangi FFT sudarytos sąlygos neprieštaravo L. I. R. 164 straipsnio 3 daliai, aplinkraščiui ir šioje srityje taikomai administracinei praktikai, sprendimu dėl mokesčių nėra suteikiamas atrankusis pranašumas.

99

100

101

| (211) | Komisija atmeta šį aiškinimą. |
| --- | --- |

(211)

Komisija atmeta šį aiškinimą.

| (212) | Kaip paaiškinta 198 konstatuojamojoje dalyje, Liuksemburgo pelno mokesčio sistemos tikslas yra apmokestinti visų bendrovių, kurioms taikomi mokesčių teisės aktai, pajamas, neatsižvelgiant į tai, ar tai integruotos, ar neintegruotos bendrovės. Kaip paaiškinta 194 konstatuojamojoje dalyje, Liuksemburgo pelno mokestis mokamas nuo pelno, kurį Liuksemburge reziduojančios vietinės ir užsienio bendrovės gauna visame pasaulyje (išskyrus tuos atvejus, kai yra taikoma dvigubo neapmokestinimo sutartis), įskaitant Liuksemburge veikiančių užsienio bendrovių padalinių gaunamą pelną, o bendrovėms ne rezidentėms taikomas tik kai kurių Liuksemburge gaunamų pajamų apmokestinimas. |
| --- | --- |

(212)

Kaip paaiškinta 198 konstatuojamojoje dalyje, Liuksemburgo pelno mokesčio sistemos tikslas yra apmokestinti visų bendrovių, kurioms taikomi mokesčių teisės aktai, pajamas, neatsižvelgiant į tai, ar tai integruotos, ar neintegruotos bendrovės. Kaip paaiškinta 194 konstatuojamojoje dalyje, Liuksemburgo pelno mokestis mokamas nuo pelno, kurį Liuksemburge reziduojančios vietinės ir užsienio bendrovės gauna visame pasaulyje (išskyrus tuos atvejus, kai yra taikoma dvigubo neapmokestinimo sutartis), įskaitant Liuksemburge veikiančių užsienio bendrovių padalinių gaunamą pelną, o bendrovėms ne rezidentėms taikomas tik kai kurių Liuksemburge gaunamų pajamų apmokestinimas.

| (213) | Kadangi Liuksemburgas ir FFT mano, jog bazinė sistema apima tik grupės bendroves, nes tik jos turi grįžti prie įprastų rinkos sąlygų principą atitinkančių tarifų savo mokesčio bazei nustatyti, kad būtų nustatytos bendrovių apmokestinamosios pajamos, bendrovės yra dirbtinai atskiriamos remiantis jų struktūra. Toks atskyrimas nėra pripažįstamas bendroje Liuksemburgo pelno mokesčio sistemoje, pagal kurią apmokestinamas visas į jos mokesčių kompetenciją patenkantis bendrovių pelnas. |
| --- | --- |

(213)

Kadangi Liuksemburgas ir FFT mano, jog bazinė sistema apima tik grupės bendroves, nes tik jos turi grįžti prie įprastų rinkos sąlygų principą atitinkančių tarifų savo mokesčio bazei nustatyti, kad būtų nustatytos bendrovių apmokestinamosios pajamos, bendrovės yra dirbtinai atskiriamos remiantis jų struktūra. Toks atskyrimas nėra pripažįstamas bendroje Liuksemburgo pelno mokesčio sistemoje, pagal kurią apmokestinamas visas į jos mokesčių kompetenciją patenkantis bendrovių pelnas.

| (214) | Be to, FFT skirstymas tarp grupių ir autonominių bendrovių remiantis atitinkamos grupės subjekto vykdoma veikla, darant prielaidą, kad bazinė sistema apima tik tas bendroves, kurioms taikomas aplinkraštis, prieštarauja Liuksemburgo pelno mokesčio sistemos tikslui. Jei FFT veikla iš tiesų yra beveik išimtinai susijusi tik su sandoriais grupės viduje (102), kaip nurodyta aplinkraštyje, jos vykdomus finansinius sandorius taip pat galėtų vykdyti ir nepriklausomi finansiniai subjektai už grupės ribų. Siekiant surinkti pelno mokesčius iš Liuksemburgo bendrovių, reikia palyginti FFT su bet kokia kita ekonominę veiklą vykdančia integruota ar neintegruota bendrove, nes pagal pelno mokesčiui taikomus Liuksemburgo teisės aktus nepriklausomų finansų įstaigų pelnui taikomos tos pačios pelno mokesčio taisyklės kaip ir iš grupės viduje vykdomų sandorių gautam pelnui, apskaičiuotam remiantis įprastų rinkos sąlygų principu. Todėl Komisija atmeta FFT argumentą, kad bazinė sistema turėtų apimti tik grupės bendroves, vykdančias grupės finansavimo sandorius. |
| --- | --- |

(214)

Be to, FFT skirstymas tarp grupių ir autonominių bendrovių remiantis atitinkamos grupės subjekto vykdoma veikla, darant prielaidą, kad bazinė sistema apima tik tas bendroves, kurioms taikomas aplinkraštis, prieštarauja Liuksemburgo pelno mokesčio sistemos tikslui. Jei FFT veikla iš tiesų yra beveik išimtinai susijusi tik su sandoriais grupės viduje (102), kaip nurodyta aplinkraštyje, jos vykdomus finansinius sandorius taip pat galėtų vykdyti ir nepriklausomi finansiniai subjektai už grupės ribų. Siekiant surinkti pelno mokesčius iš Liuksemburgo bendrovių, reikia palyginti FFT su bet kokia kita ekonominę veiklą vykdančia integruota ar neintegruota bendrove, nes pagal pelno mokesčiui taikomus Liuksemburgo teisės aktus nepriklausomų finansų įstaigų pelnui taikomos tos pačios pelno mokesčio taisyklės kaip ir iš grupės viduje vykdomų sandorių gautam pelnui, apskaičiuotam remiantis įprastų rinkos sąlygų principu. Todėl Komisija atmeta FFT argumentą, kad bazinė sistema turėtų apimti tik grupės bendroves, vykdančias grupės finansavimo sandorius.

102

| (215) | Todėl Komisija daro išvadą, kad šiuo požiūriu bazinė sistema, kuria remiantis turėtų būti išnagrinėtas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, yra bendra Liuksemburgo pelno mokesčio sistema, aprašyta 193–208 konstatuojamosiose dalyse, neatsižvelgiant į tai, ar pelno mokestis taikomas grupės pelnui, ar nepriklausomoms bendrovėms, ir neatsižvelgiant į bendrovių vykdomą veiklą. |
| --- | --- |

(215)

Todėl Komisija daro išvadą, kad šiuo požiūriu bazinė sistema, kuria remiantis turėtų būti išnagrinėtas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, yra bendra Liuksemburgo pelno mokesčio sistema, aprašyta 193–208 konstatuojamosiose dalyse, neatsižvelgiant į tai, ar pelno mokestis taikomas grupės pelnui, ar nepriklausomoms bendrovėms, ir neatsižvelgiant į bendrovių vykdomą veiklą.

7.2.2.   Atrankusis pranašumas, atsirandantis nukrypstant nuo bendros Liuksemburgo pelno mokesčio sistemos

Atrankusis pranašumas, atsirandantis nukrypstant nuo bendros Liuksemburgo pelno mokesčio sistemos

| (216) | Nustačius, kad bendra Liuksemburgo pelno mokesčio sistema yra laikoma bazine sistema, pagal kurią turi būti išnagrinėtas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, reikėtų nustatyti, ar šiuo sprendimu nukrypstama nuo bazinės sistemos ir panašioje faktinėje ir teisinėje situacijoje esančios bendrovės vertinamos nevienodai. |
| --- | --- |

(216)

Nustačius, kad bendra Liuksemburgo pelno mokesčio sistema yra laikoma bazine sistema, pagal kurią turi būti išnagrinėtas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, reikėtų nustatyti, ar šiuo sprendimu nukrypstama nuo bazinės sistemos ir panašioje faktinėje ir teisinėje situacijoje esančios bendrovės vertinamos nevienodai.

| (217) | Kalbant apie antrąjį atrankumo analizės etapą, mokestinės priemonės nukrypimas nuo bazinės sistemos paprastai reikštų, kad taikant šią priemonę jos gavėjui yra suteikiamas pranašumas. T. y. jeigu dėl mokestinės priemonės nepagrįstai sumažėja jos gavėjo mokėtini mokesčiai, kurie be tokios priemonės pagal bazinę sistemą turėtų būti didesni, toks sumažėjimas yra mokestine priemone suteiktas pranašumas ir kartu – nukrypimas nuo bazinės sistemos. |
| --- | --- |

(217)

Kalbant apie antrąjį atrankumo analizės etapą, mokestinės priemonės nukrypimas nuo bazinės sistemos paprastai reikštų, kad taikant šią priemonę jos gavėjui yra suteikiamas pranašumas. T. y. jeigu dėl mokestinės priemonės nepagrįstai sumažėja jos gavėjo mokėtini mokesčiai, kurie be tokios priemonės pagal bazinę sistemą turėtų būti didesni, toks sumažėjimas yra mokestine priemone suteiktas pranašumas ir kartu – nukrypimas nuo bazinės sistemos.

| (218) | Pasak Teisingumo Teismo, individualios pagalbos priemonės atveju, priešingai, nei yra numatyta sistemoje, „nustačius ekonominį pranašumą, iš esmės galima daryti prielaidą, kad jis yra atrankus“ (103). Šiuo atveju FFT gaunama individualios pagalbos priemonė yra ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, patvirtinantis FFT Liuksemburge apmokestinamo pelno, gaunamo už „Fiat“ grupėje vykdomas funkcijas, skaičiavimo metodą. Vėliau toks pelnas yra apmokestinamas pagal Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą. |
| --- | --- |

(218)

Pasak Teisingumo Teismo, individualios pagalbos priemonės atveju, priešingai, nei yra numatyta sistemoje, „nustačius ekonominį pranašumą, iš esmės galima daryti prielaidą, kad jis yra atrankus“ (103). Šiuo atveju FFT gaunama individualios pagalbos priemonė yra ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, patvirtinantis FFT Liuksemburge apmokestinamo pelno, gaunamo už „Fiat“ grupėje vykdomas funkcijas, skaičiavimo metodą. Vėliau toks pelnas yra apmokestinamas pagal Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą.

nustačius ekonominį pranašumą, iš esmės galima daryti prielaidą, kad jis yra atrankus

103

7.2.2.1.   Atrankusis pranašumas, atsirandantis nukrypstant nuo įprastų rinkos sąlygų principo

Atrankusis pranašumas, atsirandantis nukrypstant nuo įprastų rinkos sąlygų principo

| (219) | Iš esmės sprendimo dėl mokesčių tikslas yra tam tikram laikotarpiui iš anksto nustatyti bendros mokesčių sistemos taikymą atskiru atveju, atsižvelgiant į įvairius faktus ir tam atvejui konkrečiu laikotarpiu būdingas aplinkybes, jei šie faktai ir aplinkybės iš esmės nesikeis per visą šio sprendimo taikymo laikotarpį. Kai sprendimas dėl mokesčių yra pagrįstas vertinimo metodu, nepagrįstai nutolstančiu nuo įprasto bendros mokesčių sistemos taikymo rezultato, laikoma, kad tokiu sprendimu jo gavėjui suteikiamas atrankusis pranašumas, jeigu dėl jam sudarytų atrankių sąlygų sumažėja minėto gavėjo mokestinis įsiskolinimas atitinkamoje valstybėje narėje panašioje faktinėje ir teisinėje situacijoje esančių bendrovių atžvilgiu. |
| --- | --- |

(219)

Iš esmės sprendimo dėl mokesčių tikslas yra tam tikram laikotarpiui iš anksto nustatyti bendros mokesčių sistemos taikymą atskiru atveju, atsižvelgiant į įvairius faktus ir tam atvejui konkrečiu laikotarpiu būdingas aplinkybes, jei šie faktai ir aplinkybės iš esmės nesikeis per visą šio sprendimo taikymo laikotarpį. Kai sprendimas dėl mokesčių yra pagrįstas vertinimo metodu, nepagrįstai nutolstančiu nuo įprasto bendros mokesčių sistemos taikymo rezultato, laikoma, kad tokiu sprendimu jo gavėjui suteikiamas atrankusis pranašumas, jeigu dėl jam sudarytų atrankių sąlygų sumažėja minėto gavėjo mokestinis įsiskolinimas atitinkamoje valstybėje narėje panašioje faktinėje ir teisinėje situacijoje esančių bendrovių atžvilgiu.

| (220) | Kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, pranašumas – tai bet kokia ekonominė nauda, kurios įmonė nebūtų gavusi įprastomis rinkos sąlygomis, t. y. be valstybės kišimosi (104). Jeigu dėl valstybės intervencijos įmonės finansinė padėtis pagerėja, tai reiškia, kad jai suteiktas pranašumas (105). Toks pagerėjimas įrodomas palyginant bendrovės finansinę situaciją, susiklosčiusią dėl ginčijamos priemonės, su tos pačios bendrovės finansine situacija be tokios priemonės (106). Pranašumas gali būti teigiamo ekonominio pranašumo suteikimas ir mokestinės naštos, kuri įprastai slėgtų bendrovės biudžetą, sumažinimas (107). |
| --- | --- |

(220)

Kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, pranašumas – tai bet kokia ekonominė nauda, kurios įmonė nebūtų gavusi įprastomis rinkos sąlygomis, t. y. be valstybės kišimosi (104). Jeigu dėl valstybės intervencijos įmonės finansinė padėtis pagerėja, tai reiškia, kad jai suteiktas pranašumas (105). Toks pagerėjimas įrodomas palyginant bendrovės finansinę situaciją, susiklosčiusią dėl ginčijamos priemonės, su tos pačios bendrovės finansine situacija be tokios priemonės (106). Pranašumas gali būti teigiamo ekonominio pranašumo suteikimas ir mokestinės naštos, kuri įprastai slėgtų bendrovės biudžetą, sumažinimas (107).

104

105

106

107

| (221) | Kaip paaiškinta 52 ir tolesnėse konstatuojamosiose dalyse, Liuksemburgas, taikydamas ginčijamą sprendimą dėl mokesčių, patvirtino FFT Liuksemburge apmokestinamo pelno nustatymo metodą, kurį FFT mokesčių patarėjas pasiūlė savo ataskaitoje dėl sandorių kainodaros ir kuriuo suteikiama galimybė FFT pelno mokestį, kurį ji turės sumokėti Liuksemburgui, kasmet apskaičiuoti visam sprendimo dėl mokesčių galiojimo laikotarpiui. Vertinant konkrečiau, jeigu nėra rinkos padiktuotų sandorių, kurie būtų nepriklausomos neintegruotos bendrovės atveju, ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, patvirtintoje ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, nustatoma, koks pelnas turi būti priskiriamas šiai „Fiat“ grupės bendrovei, o tai savo ruožtu reiškia, kad yra nustatytos jos vykdomų sandorių su kitomis grupės bendrovėmis kainos. |
| --- | --- |

(221)

Kaip paaiškinta 52 ir tolesnėse konstatuojamosiose dalyse, Liuksemburgas, taikydamas ginčijamą sprendimą dėl mokesčių, patvirtino FFT Liuksemburge apmokestinamo pelno nustatymo metodą, kurį FFT mokesčių patarėjas pasiūlė savo ataskaitoje dėl sandorių kainodaros ir kuriuo suteikiama galimybė FFT pelno mokestį, kurį ji turės sumokėti Liuksemburgui, kasmet apskaičiuoti visam sprendimo dėl mokesčių galiojimo laikotarpiui. Vertinant konkrečiau, jeigu nėra rinkos padiktuotų sandorių, kurie būtų nepriklausomos neintegruotos bendrovės atveju, ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, patvirtintoje ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, nustatoma, koks pelnas turi būti priskiriamas šiai „Fiat“ grupės bendrovei, o tai savo ruožtu reiškia, kad yra nustatytos jos vykdomų sandorių su kitomis grupės bendrovėmis kainos.

| (222) | Teismas jau nusprendė, kad mokesčio bazės sumažinimas dėl mokestinės priemonės, leidžiančios mokesčių mokėtojui naudoti sandorių kainodarą vykdant sandorius grupės viduje, kuri nebūtų artima kainoms, taikomoms įprastomis rinkoms sąlygomis tarp nepriklausomų bendrovių, veikiančių panašiomis sąlygomis pagal įprastų rinkos sąlygų principą, tokiam mokesčių mokėtojui suteikia atrankųjį pranašumą, nes mokesčiai, kuriuos jis turi sumokėti pagal bendrą mokesčių sistemą, yra mažesni nei tie, kuriuos turi mokėti nepriklausomos bendrovės, savo mokesčių pagrindą skaičiuojančios pagal mokestines pajamas (108). |
| --- | --- |

(222)

Teismas jau nusprendė, kad mokesčio bazės sumažinimas dėl mokestinės priemonės, leidžiančios mokesčių mokėtojui naudoti sandorių kainodarą vykdant sandorius grupės viduje, kuri nebūtų artima kainoms, taikomoms įprastomis rinkoms sąlygomis tarp nepriklausomų bendrovių, veikiančių panašiomis sąlygomis pagal įprastų rinkos sąlygų principą, tokiam mokesčių mokėtojui suteikia atrankųjį pranašumą, nes mokesčiai, kuriuos jis turi sumokėti pagal bendrą mokesčių sistemą, yra mažesni nei tie, kuriuos turi mokėti nepriklausomos bendrovės, savo mokesčių pagrindą skaičiuojančios pagal mokestines pajamas (108).

108

| (223) | Sprendime dėl Belgijos taikomos mokesčių sistemos koordinavimo centrams (109) Teisingumo Teismas išnagrinėjo skundą, pateiktą dėl Komisijos sprendimo, kuriame buvo daroma išvada, kad pagal šią tvarką numatytas apmokestinamųjų pajamų nustatymo būdas tokiems centrams suteikia atrankųjį pranašumą (110). Pagal nagrinėjamą tvarką apmokestinamosios pajamos yra nustatyta suma, apskaičiuojama kaip procentinė dalis nuo sumos, gaunamos iš veiklos išlaidų ir sąnaudų atėmus personalo išlaidas ir finansavimo išlaidas. Pasak Teisingumo Teismo, „siekiant įvertinti, ar apmokestinamųjų pajamų nustatymas, numatytas pagal koordinavimo centrams taikomą tvarką, suteikia jiems pranašumo, reikia palyginti, kaip siūlo Komisija ginčijamo sprendimo 95 punkte, šią tvarką su įprasta apmokestinimo tvarka, pagrįsta laisvos konkurencijos sąlygomis veikiančios įmonės pajamų ir išlaidų skirtumu“. Taip pat Teisingumo Teismas nurodė, kad „[personalo išlaidų ir finansavimo išlaidų] nepriskyrimas prie sąnaudų, pagal kurias nustatomos šių centrų apmokestinamosios pajamos, lemia, kad pardavimo grupės viduje kainos yra nepanašios į laisvos konkurencijos sąlygomis taikomas kainas“, o tai, pasak Teisingumo Teismo, „suteikia minėtiems centrams ekonominio pranašumo“ (111). |
| --- | --- |

(223)

Sprendime dėl Belgijos taikomos mokesčių sistemos koordinavimo centrams (109) Teisingumo Teismas išnagrinėjo skundą, pateiktą dėl Komisijos sprendimo, kuriame buvo daroma išvada, kad pagal šią tvarką numatytas apmokestinamųjų pajamų nustatymo būdas tokiems centrams suteikia atrankųjį pranašumą (110). Pagal nagrinėjamą tvarką apmokestinamosios pajamos yra nustatyta suma, apskaičiuojama kaip procentinė dalis nuo sumos, gaunamos iš veiklos išlaidų ir sąnaudų atėmus personalo išlaidas ir finansavimo išlaidas. Pasak Teisingumo Teismo, „siekiant įvertinti, ar apmokestinamųjų pajamų nustatymas, numatytas pagal koordinavimo centrams taikomą tvarką, suteikia jiems pranašumo, reikia palyginti, kaip siūlo Komisija ginčijamo sprendimo 95 punkte, šią tvarką su įprasta apmokestinimo tvarka, pagrįsta laisvos konkurencijos sąlygomis veikiančios įmonės pajamų ir išlaidų skirtumu“. Taip pat Teisingumo Teismas nurodė, kad „[personalo išlaidų ir finansavimo išlaidų] nepriskyrimas prie sąnaudų, pagal kurias nustatomos šių centrų apmokestinamosios pajamos, lemia, kad pardavimo grupės viduje kainos yra nepanašios į laisvos konkurencijos sąlygomis taikomas kainas“, o tai, pasak Teisingumo Teismo, „suteikia minėtiems centrams ekonominio pranašumo“ (111).

109

110

111

| (224) | Todėl Teisingumo Teismas pripažino, kad mokestinė priemonė, dėl kurios grupei priklausančiai bendrovei taikomas kitoks sandorių kainodaros mokestis nei mokestis įprastomis rinkos sąlygomis, tai yra nepriklausomų bendrovių suderėtas mokestis panašiomis aplinkybėmis, laikantis įprastų rinkos sąlygų principo, suteikia tai bendrovei pranašumo, nes sumažėja jos mokesčio bazė ir atitinkamai mokestiniai įsipareigojimai pagal įprastą bendrą pelno mokesčio sistemą. |
| --- | --- |

(224)

Todėl Teisingumo Teismas pripažino, kad mokestinė priemonė, dėl kurios grupei priklausančiai bendrovei taikomas kitoks sandorių kainodaros mokestis nei mokestis įprastomis rinkos sąlygomis, tai yra nepriklausomų bendrovių suderėtas mokestis panašiomis aplinkybėmis, laikantis įprastų rinkos sąlygų principo, suteikia tai bendrovei pranašumo, nes sumažėja jos mokesčio bazė ir atitinkamai mokestiniai įsipareigojimai pagal įprastą bendrą pelno mokesčio sistemą.

| (225) | Principas, kuriuo remiantis už sandorius, vykdomus tarp tos pačios grupės bendrovių, turėtų būti atlyginama taip, tarsi jie būtų buvę vykdomi nepriklausomų bendrovių, veikiančių panašiomis aplinkybėmis įprastomis rinkos sąlygomis, paprastai vadinamas „įprastų rinkos sąlygų principu“. Sprendime dėl Belgijos koordinavimo centrų Teisingumo Teismas patvirtino įprastų rinkos sąlygų principą kaip atskaitos kriterijų siekiant nustatyti, ar, remiantis SESV 107 straipsnio 1 dalimi, grupės bendrovei buvo suteiktas pranašumas dėl mokestinės priemonės, kuria nustatoma jos sandorių kainodara, o kartu ir mokesčio bazė. |
| --- | --- |

(225)

Principas, kuriuo remiantis už sandorius, vykdomus tarp tos pačios grupės bendrovių, turėtų būti atlyginama taip, tarsi jie būtų buvę vykdomi nepriklausomų bendrovių, veikiančių panašiomis aplinkybėmis įprastomis rinkos sąlygomis, paprastai vadinamas „įprastų rinkos sąlygų principu“. Sprendime dėl Belgijos koordinavimo centrų Teisingumo Teismas patvirtino įprastų rinkos sąlygų principą kaip atskaitos kriterijų siekiant nustatyti, ar, remiantis SESV 107 straipsnio 1 dalimi, grupės bendrovei buvo suteiktas pranašumas dėl mokestinės priemonės, kuria nustatoma jos sandorių kainodara, o kartu ir mokesčio bazė.

| (226) | Įprastų rinkos sąlygų principu siekiama užtikrinti, kad sandoriai tarp grupės bendrovių būtų apmokestinami atsižvelgiant į pelno dydį, kuris būtų gautas, jeigu tokius sandorius vykdytų nepriklausomos bendrovės. Priešingu atveju grupės bendrovėms, kitaip nei nepriklausomoms bendrovėms, pagal bendrą pelno mokesčio sistemą būtų sudaromos palankios sąlygos skaičiuojant apmokestinamąjį pelną, o tai reikštų, kad panašioje teisinėje ir faktinėje situacijoje esančios bendrovės būtų vertinamos nevienodai, atsižvelgiant į tai, kad tokios sistemos tikslas yra apmokestinti visas jos mokesčių jurisdikcijai priklausančias bendroves. |
| --- | --- |

(226)

Įprastų rinkos sąlygų principu siekiama užtikrinti, kad sandoriai tarp grupės bendrovių būtų apmokestinami atsižvelgiant į pelno dydį, kuris būtų gautas, jeigu tokius sandorius vykdytų nepriklausomos bendrovės. Priešingu atveju grupės bendrovėms, kitaip nei nepriklausomoms bendrovėms, pagal bendrą pelno mokesčio sistemą būtų sudaromos palankios sąlygos skaičiuojant apmokestinamąjį pelną, o tai reikštų, kad panašioje teisinėje ir faktinėje situacijoje esančios bendrovės būtų vertinamos nevienodai, atsižvelgiant į tai, kad tokios sistemos tikslas yra apmokestinti visas jos mokesčių jurisdikcijai priklausančias bendroves.

| (227) | Siekdama nustatyti, ar Liuksemburgas suteikė FFT atrankųjį pranašumą, Komisija turi patikrinti, ar Liuksemburgo mokesčių administratoriaus patvirtintas metodas naudojant ginčijamą sprendimą dėl mokesčių siekiant nustatyti pelną, nuo kurio FFT turi sumokėti mokesčius Liuksemburgui, nutolsta nuo metodo, kuriuo gaunamas apytikris, bet patikimas rinka pagrįstas rezultatas, ir nuo įprastų rinkos sąlygų principo. Kadangi dėl Liuksemburgo patvirtinto metodo, pateikto ginčijamame sprendime dėl mokesčių, taikant bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą sumažėja FFT mokestinis įsiskolinimas neintegruotų bendrovių, kurių apmokestinamąjį pelną pagal šią sistemą nulemia rinka, atžvilgiu, pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį šis sprendimas dėl mokesčių bus laikomas suteikiančiu atrankųjį pranašumą FFT. |
| --- | --- |

(227)

Siekdama nustatyti, ar Liuksemburgas suteikė FFT atrankųjį pranašumą, Komisija turi patikrinti, ar Liuksemburgo mokesčių administratoriaus patvirtintas metodas naudojant ginčijamą sprendimą dėl mokesčių siekiant nustatyti pelną, nuo kurio FFT turi sumokėti mokesčius Liuksemburgui, nutolsta nuo metodo, kuriuo gaunamas apytikris, bet patikimas rinka pagrįstas rezultatas, ir nuo įprastų rinkos sąlygų principo. Kadangi dėl Liuksemburgo patvirtinto metodo, pateikto ginčijamame sprendime dėl mokesčių, taikant bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą sumažėja FFT mokestinis įsiskolinimas neintegruotų bendrovių, kurių apmokestinamąjį pelną pagal šią sistemą nulemia rinka, atžvilgiu, pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį šis sprendimas dėl mokesčių bus laikomas suteikiančiu atrankųjį pranašumą FFT.

| (228) | Šiuo įprastų rinkos sąlygų principu Komisija neišvengiamai vadovaujasi vertindama mokesčių priemones, taikomas grupės bendrovėms pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, neatsižvelgdama į tai, ar valstybė narė įtraukė šį principą į savo nacionalinę teisinę sistemą. Jis taikomas siekiant nustatyti, ar grupei priklausančios bendrovės apmokestinamasis pelnas pelno mokesčio apskaičiavimo tikslais buvo skaičiuojamas taikant rinkos sąlygas labiau atitinkantį metodą, kad bendrovė nebūtų vertinama palankiau taikant bendrą pelno mokesčio sistemą, palyginti su neintegruotomis bendrovėmis, kurių apmokestinamąjį pelną nulemia rinka. Todėl siekiant išvengti abejonių įprastų rinkos sąlygų principas, kurį Komisija taiko vertindama valstybės pagalbą, nėra toks pat, kaip aprašyta EBPO mokesčių konvencijos modelio 9 straipsnyje, ir yra neprivalomas. Čia kalbama apie bendrą lygių galimybių principą mokesčių srityje, kuriam taikoma SESV 107 straipsnio 1 dalis. Šis principas yra taikomas valstybėms narėms ir jo taikymo sritis apima nacionalines mokesčių taisykles (112). |
| --- | --- |

(228)

Šiuo įprastų rinkos sąlygų principu Komisija neišvengiamai vadovaujasi vertindama mokesčių priemones, taikomas grupės bendrovėms pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, neatsižvelgdama į tai, ar valstybė narė įtraukė šį principą į savo nacionalinę teisinę sistemą. Jis taikomas siekiant nustatyti, ar grupei priklausančios bendrovės apmokestinamasis pelnas pelno mokesčio apskaičiavimo tikslais buvo skaičiuojamas taikant rinkos sąlygas labiau atitinkantį metodą, kad bendrovė nebūtų vertinama palankiau taikant bendrą pelno mokesčio sistemą, palyginti su neintegruotomis bendrovėmis, kurių apmokestinamąjį pelną nulemia rinka. Todėl siekiant išvengti abejonių įprastų rinkos sąlygų principas, kurį Komisija taiko vertindama valstybės pagalbą, nėra toks pat, kaip aprašyta EBPO mokesčių konvencijos modelio 9 straipsnyje, ir yra neprivalomas. Čia kalbama apie bendrą lygių galimybių principą mokesčių srityje, kuriam taikoma SESV 107 straipsnio 1 dalis. Šis principas yra taikomas valstybėms narėms ir jo taikymo sritis apima nacionalines mokesčių taisykles (112).

112

| (229) | Todėl, atsakydama į Liuksemburgo argumentą, kad Komisija pradėdama tokį vertinimą, interpretuojant Liuksemburgo teisę, pakeičia nacionalines mokesčių institucijas (113), Komisija primena, jog ji ne nagrinėja, ar ginčijamame sprendime dėl mokesčių yra laikomasi įprastų rinkos sąlygų principo, apibrėžto L. I. R. 164 straipsnio 3 dalyje arba aplinkraštyje, o siekia nustatyti, ar Liuksemburgo mokesčių administratorius suteikė atrankųjį pranašumą FFT pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį priimdamas sprendimą dėl mokesčių, kuriuo patvirtinamas pelno paskirstymas, nutolstantis nuo pelno, kuris būtų apmokestinamas taikant bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, jeigu tokie pat sandoriai vyktų tarp panašiomis aplinkybėmis veikiančių nepriklausomų bendrovių, vykdančių veiklą panašiomis aplinkybėmis, laikantis įprastų rinkos sąlygų principo. |
| --- | --- |

(229)

Todėl, atsakydama į Liuksemburgo argumentą, kad Komisija pradėdama tokį vertinimą, interpretuojant Liuksemburgo teisę, pakeičia nacionalines mokesčių institucijas (113), Komisija primena, jog ji ne nagrinėja, ar ginčijamame sprendime dėl mokesčių yra laikomasi įprastų rinkos sąlygų principo, apibrėžto L. I. R. 164 straipsnio 3 dalyje arba aplinkraštyje, o siekia nustatyti, ar Liuksemburgo mokesčių administratorius suteikė atrankųjį pranašumą FFT pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį priimdamas sprendimą dėl mokesčių, kuriuo patvirtinamas pelno paskirstymas, nutolstantis nuo pelno, kuris būtų apmokestinamas taikant bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, jeigu tokie pat sandoriai vyktų tarp panašiomis aplinkybėmis veikiančių nepriklausomų bendrovių, vykdančių veiklą panašiomis aplinkybėmis, laikantis įprastų rinkos sąlygų principo.

113

| (230) | Galiausiai atsakydama į Liuksemburgo ir FFT argumentą, kad Komisijos vertinimas, susijęs su susitarimu dėl sandorių kainodaros, patvirtintu ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, būtinai turi būti apribotas, nes sandorių kainodaros nustatymas nėra tikslusis mokslas, Komisija primena, kad vertinant šį tikslą turi būti atsižvelgta į sandorių kainodaros „apytikrio skaičiavimo“ elementą. Nors EBPO principų 1.13 dalyje iš tiesų patvirtinama, kad sandorių kainodara nėra tikslusis mokslas, ten pat ir paaiškinama, kad visų pirma „[s]varbu nepamiršti tikslo, t. y. remiantis patikima informacija apytikriai, bet racionaliai įvertinti rezultatą įprastomis rinkos sąlygomis“. EBPO principais sandorių kainodaros srityje siekiama apibrėžti tinkamiausius asocijuotųjų bendrovių įprastomis rinkos sąlygomis vykdomų tarpvalstybinių sandorių kainų nustatymo metodus mokesčių administratorių ir daugiašalių bendrovių naudai mokesčių apskaičiavimo tikslais. Šio tikslo nebūtų įmanoma siekti, jeigu netikslų sandorių kainodaros nustatymo pobūdį būtų galima panaudoti siekiant neatsižvelgti į susitarimą dėl atitinkamų sandorių kainodaros metodų, kuriems šie principai yra taikomi. Tai, kad įprastų rinkos sąlygų principas nėra tikslus, negali pagrįsti sandorių kainodaros analizės, jei ji yra metodiškai nenuosekli arba pagrįsta netinkamai pasirinktais lyginamaisiais elementais. |
| --- | --- |

(230)

Galiausiai atsakydama į Liuksemburgo ir FFT argumentą, kad Komisijos vertinimas, susijęs su susitarimu dėl sandorių kainodaros, patvirtintu ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, būtinai turi būti apribotas, nes sandorių kainodaros nustatymas nėra tikslusis mokslas, Komisija primena, kad vertinant šį tikslą turi būti atsižvelgta į sandorių kainodaros „apytikrio skaičiavimo“ elementą. Nors EBPO principų 1.13 dalyje iš tiesų patvirtinama, kad sandorių kainodara nėra tikslusis mokslas, ten pat ir paaiškinama, kad visų pirma „[s]varbu nepamiršti tikslo, t. y. remiantis patikima informacija apytikriai, bet racionaliai įvertinti rezultatą įprastomis rinkos sąlygomis“. EBPO principais sandorių kainodaros srityje siekiama apibrėžti tinkamiausius asocijuotųjų bendrovių įprastomis rinkos sąlygomis vykdomų tarpvalstybinių sandorių kainų nustatymo metodus mokesčių administratorių ir daugiašalių bendrovių naudai mokesčių apskaičiavimo tikslais. Šio tikslo nebūtų įmanoma siekti, jeigu netikslų sandorių kainodaros nustatymo pobūdį būtų galima panaudoti siekiant neatsižvelgti į susitarimą dėl atitinkamų sandorių kainodaros metodų, kuriems šie principai yra taikomi. Tai, kad įprastų rinkos sąlygų principas nėra tikslus, negali pagrįsti sandorių kainodaros analizės, jei ji yra metodiškai nenuosekli arba pagrįsta netinkamai pasirinktais lyginamaisiais elementais.

[s]varbu nepamiršti tikslo, t. y. remiantis patikima informacija apytikriai, bet racionaliai įvertinti rezultatą įprastomis rinkos sąlygomis

| (231) | Galima daryti išvadą, kad jeigu gali būti įrodyta, jog Liuksemburgo ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtintas FFT apmokestinamojo pelno, nuo kurio Liuksemburgui turi būti mokami mokesčiai, apskaičiavimo metodas nukrypsta nuo metodo, kuriuo apytiksliai, bet patikimai nustatomas rinka grindžiamas rezultatas, ir remiantis įprastų rinkos sąlygų principu šis sprendimas dėl mokesčių pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį bus laikomas suteikiančiu FFT atrankųjį pranašumą, nes dėl jo sumažėja FFT mokestinis įsiskolinimas taikant bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą neintegruotų bendrovių, kurių mokesčio bazę nulemia jų rinkos sąlygomis gaunamas pelnas, atžvilgiu. |
| --- | --- |

(231)

Galima daryti išvadą, kad jeigu gali būti įrodyta, jog Liuksemburgo ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtintas FFT apmokestinamojo pelno, nuo kurio Liuksemburgui turi būti mokami mokesčiai, apskaičiavimo metodas nukrypsta nuo metodo, kuriuo apytiksliai, bet patikimai nustatomas rinka grindžiamas rezultatas, ir remiantis įprastų rinkos sąlygų principu šis sprendimas dėl mokesčių pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį bus laikomas suteikiančiu FFT atrankųjį pranašumą, nes dėl jo sumažėja FFT mokestinis įsiskolinimas taikant bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą neintegruotų bendrovių, kurių mokesčio bazę nulemia jų rinkos sąlygomis gaunamas pelnas, atžvilgiu.

7.2.2.2.   Preliminari pastaba: išsakytos abejonės dėl fiksuotos mokesčio bazės buvimo

Preliminari pastaba: išsakytos abejonės dėl fiksuotos mokesčio bazės buvimo

| (232) | Pirmoji Komisijos išsakyta abejonė sprendime pradėti procedūrą buvo susijusi su tuo, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtinta FFT mokesčio bazė, atrodo, buvo fiksuoto mokesčio tarifo. Be to, oficialaus tyrimo metu pateikti dokumentai rodo, kad 2 milijonų EUR per metus FFT mokesčio bazė buvo nustatyta dar prieš priimant ginčijamą sprendimą dėl mokesčių. Nors aplinkraščiu buvo pareikalauta, kad FFT atnaujintų savo ankstesnį prašymą priimti sprendimą remdamasi ataskaita dėl sandorių kainodaros, ginčijamam sprendimui dėl mokesčių paruoštos ataskaitos dėl sandorių kainodaros rezultatas, susijęs su mokesčio baze, beveik sutapo su prieš tai nustatyta fiksuota suma. |
| --- | --- |

(232)

Pirmoji Komisijos išsakyta abejonė sprendime pradėti procedūrą buvo susijusi su tuo, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtinta FFT mokesčio bazė, atrodo, buvo fiksuoto mokesčio tarifo. Be to, oficialaus tyrimo metu pateikti dokumentai rodo, kad 2 milijonų EUR per metus FFT mokesčio bazė buvo nustatyta dar prieš priimant ginčijamą sprendimą dėl mokesčių. Nors aplinkraščiu buvo pareikalauta, kad FFT atnaujintų savo ankstesnį prašymą priimti sprendimą remdamasi ataskaita dėl sandorių kainodaros, ginčijamam sprendimui dėl mokesčių paruoštos ataskaitos dėl sandorių kainodaros rezultatas, susijęs su mokesčio baze, beveik sutapo su prieš tai nustatyta fiksuota suma.

| (233) | Vis dėlto, atsižvelgdama į administracinės procedūros metu Liuksemburgo pateiktus paaiškinimus (Liuksemburgas aiškino, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių buvo patvirtintas metodas, o ne fiksuotas mokesčio tarifas (114)), ir į duomenis, įrodančius, kad 2012 ir 2013 m. FFT mokesčio bazė buvo mažesnė nei žemiausia riba, tariamai patvirtinta šiuo sprendimu dėl mokesčių (115), Komisija mano, kad šios abejonės turi pagrindą. |
| --- | --- |

(233)

Vis dėlto, atsižvelgdama į administracinės procedūros metu Liuksemburgo pateiktus paaiškinimus (Liuksemburgas aiškino, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių buvo patvirtintas metodas, o ne fiksuotas mokesčio tarifas (114)), ir į duomenis, įrodančius, kad 2012 ir 2013 m. FFT mokesčio bazė buvo mažesnė nei žemiausia riba, tariamai patvirtinta šiuo sprendimu dėl mokesčių (115), Komisija mano, kad šios abejonės turi pagrindą.

114

115

7.2.2.3.   Metodų, parametrų ir patikslinimų, kuriais grindžiamas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, pasirinkimas

Metodų, parametrų ir patikslinimų, kuriais grindžiamas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, pasirinkimas

| (234) | Ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtinamas pelno paskirstymo FFT naudai metodas, grindžiamas FFT mokesčių patarėjo atlikta sandorių kainodaros analize, kurioje yra apskaičiuotas atlygis už grupės viduje FFT vykdomas finansavimo ir iždo funkcijas ir už jos patiriamą riziką. |
| --- | --- |

(234)

Ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtinamas pelno paskirstymo FFT naudai metodas, grindžiamas FFT mokesčių patarėjo atlikta sandorių kainodaros analize, kurioje yra apskaičiuotas atlygis už grupės viduje FFT vykdomas finansavimo ir iždo funkcijas ir už jos patiriamą riziką.

| (235) | Šią sandorių kainodaros analizę pagrindžia keli pasirinkti metodai: i) sprendimas taikyti MTMN siekiant įvertinti apmokestinamąjį pelną, nuo kurio FFT turi sumokėti mokesčius Liuksemburgui; ii) kapitalo kaip pelno lygio rodiklio pasirinkimas taikant MTMN; iii) Bazelio II sistemos pasirinkimas siekiant apskaičiuoti šį kapitalą; ir iv) sprendimas taikyti akcijų kainomis pagrįstą kapitalo įkainojimo modelį, siekiant nustatyti reikalaujamą nuosavo kapitalo grąžą. |
| --- | --- |

(235)

Šią sandorių kainodaros analizę pagrindžia keli pasirinkti metodai: i) sprendimas taikyti MTMN siekiant įvertinti apmokestinamąjį pelną, nuo kurio FFT turi sumokėti mokesčius Liuksemburgui; ii) kapitalo kaip pelno lygio rodiklio pasirinkimas taikant MTMN; iii) Bazelio II sistemos pasirinkimas siekiant apskaičiuoti šį kapitalą; ir iv) sprendimas taikyti akcijų kainomis pagrįstą kapitalo įkainojimo modelį, siekiant nustatyti reikalaujamą nuosavo kapitalo grąžą.

| (236) | Kaip tai paaiškinta kituose (241)–(301) konstatuojamųjų dalių skirsniuose, i pasirinkimas sudarytas iš penkių EBPO principuose išsamiai aprašytų ir išnagrinėtų metodų. EBPO principuose taip pat nagrinėjamas ii pasirinkimas, susijęs su pelno rodikliu siekiant pritaikyti MTMN. Vis dėlto šie principai neapima iii ir iv metodų pasirinkimo. |
| --- | --- |

(236)

Kaip tai paaiškinta kituose (241)–(301) konstatuojamųjų dalių skirsniuose, i pasirinkimas sudarytas iš penkių EBPO principuose išsamiai aprašytų ir išnagrinėtų metodų. EBPO principuose taip pat nagrinėjamas ii pasirinkimas, susijęs su pelno rodikliu siekiant pritaikyti MTMN. Vis dėlto šie principai neapima iii ir iv metodų pasirinkimo.

| (237) | Vėliau FFT mokesčių patarėjas pasirinks kelis parametrus, t. y. faktinius skaitinius duomenis, ir jie bus naudojami siekiant įvertinti nuosavo kapitalo sumą, kurią reikės atlyginti (iii pasirinkimas), ir su nuosavu kapitalu susijusios grąžos lygį (iv pasirinkimas). Vertindamas nuosavo kapitalo sumą, kuri turi būti atlyginta, mokesčių patarėjas pasirenka rizikos koeficiento nustatymo ir minimalių nuosavų lėšų reikalavimų parametrus, siekdamas įvertinti reglamentuojamas hipotetines FFT nuosavas lėšas. Dėl šiam nuosavam kapitalui taikomo grąžos lygio mokesčių patarėjas parenka nerizikingos palūkanų normos parametrus, beta kintamąjį ir rinkos priemoką, reikalaujamus taikant kapitalo įvertinimo modelį (116). |
| --- | --- |

(237)

Vėliau FFT mokesčių patarėjas pasirinks kelis parametrus, t. y. faktinius skaitinius duomenis, ir jie bus naudojami siekiant įvertinti nuosavo kapitalo sumą, kurią reikės atlyginti (iii pasirinkimas), ir su nuosavu kapitalu susijusios grąžos lygį (iv pasirinkimas). Vertindamas nuosavo kapitalo sumą, kuri turi būti atlyginta, mokesčių patarėjas pasirenka rizikos koeficiento nustatymo ir minimalių nuosavų lėšų reikalavimų parametrus, siekdamas įvertinti reglamentuojamas hipotetines FFT nuosavas lėšas. Dėl šiam nuosavam kapitalui taikomo grąžos lygio mokesčių patarėjas parenka nerizikingos palūkanų normos parametrus, beta kintamąjį ir rinkos priemoką, reikalaujamus taikant kapitalo įvertinimo modelį (116).

116

| (238) | Galiausiai mokesčių patarėjas nusprendžia neatsižvelgti į bendrą FFT nuosavo kapitalo lygį apskaičiuodamas atlyginimą įprastomis rinkos sąlygomis: jis iš nuosavo kapitalo atima FFT turimų FFNA ir FFC akcijų sumą ir apskaičiuoja atlygį už įvykdytas funkcijas remdamasis likusia suma (117). Tačiau atrodo, kad toks pasirinkimas nėra susijęs su parametrais. Atrodo, yra priešingai: jis atlieka metodo pataisymus, leidžiančius nustatyti FFT palankų pelno paskirstymą, kuris neatitinka jokio visuotinai taikomo metodo. |
| --- | --- |

(238)

Galiausiai mokesčių patarėjas nusprendžia neatsižvelgti į bendrą FFT nuosavo kapitalo lygį apskaičiuodamas atlyginimą įprastomis rinkos sąlygomis: jis iš nuosavo kapitalo atima FFT turimų FFNA ir FFC akcijų sumą ir apskaičiuoja atlygį už įvykdytas funkcijas remdamasis likusia suma (117). Tačiau atrodo, kad toks pasirinkimas nėra susijęs su parametrais. Atrodo, yra priešingai: jis atlieka metodo pataisymus, leidžiančius nustatyti FFT palankų pelno paskirstymą, kuris neatitinka jokio visuotinai taikomo metodo.

117

| (239) | Remdamasis pasirinktais metodais, pasirinktais tų metodų taikymo parametrais ir pataisymais [...], mokesčių patarėjas apskaičiuoja atlyginimo už FFT finansavimo ir iždo veiklą grupės viduje dydį, kuris ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtinimas kaip atitinkantis aplinkraštį ir įprastų rinkos sąlygų principą. |
| --- | --- |

(239)

Remdamasis pasirinktais metodais, pasirinktais tų metodų taikymo parametrais ir pataisymais [...], mokesčių patarėjas apskaičiuoja atlyginimo už FFT finansavimo ir iždo veiklą grupės viduje dydį, kuris ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtinimas kaip atitinkantis aplinkraštį ir įprastų rinkos sąlygų principą.

| (240) | Tolesniuose skirsniuose, 241–301 konstatuojamosiose dalyse, Komisija paaiškins priežastis, dėl kurių ji mano, kad dėl kai kurių pasirinktų metodų, parametrų ir pataisymų [...] sumažėja FFT mokėtini mokesčiai taikant bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su mokesčiais, kuriuos turėtų mokėti neintegruotos bendrovės, kurių apmokestinamąjį pelną nulemia jų rinkos sąlygomis sudaromi sandoriai, ir kodėl ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtinant tokius pataisymus FFT suteikiamas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, nutolstant nuo įprastų rinkos sąlygų principo. |
| --- | --- |

(240)

Tolesniuose skirsniuose, 241–301 konstatuojamosiose dalyse, Komisija paaiškins priežastis, dėl kurių ji mano, kad dėl kai kurių pasirinktų metodų, parametrų ir pataisymų [...] sumažėja FFT mokėtini mokesčiai taikant bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su mokesčiais, kuriuos turėtų mokėti neintegruotos bendrovės, kurių apmokestinamąjį pelną nulemia jų rinkos sąlygomis sudaromi sandoriai, ir kodėl ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtinant tokius pataisymus FFT suteikiamas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, nutolstant nuo įprastų rinkos sąlygų principo.

7.2.2.4.   MTMN pasirinkimas ir ataskaitoje dėl sandorių kainodaros pateikta funkcinė analizė

MTMN pasirinkimas ir ataskaitoje dėl sandorių kainodaros pateikta funkcinė analizė

| (241) | Dėl i pasirinkimo mokesčių patarėjas nustato ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtintą atlyginimą už FFT vykdytas funkcijas ir prisiimtą riziką taikydamas MTNM metodą (118). Toks pasirinkimas yra vienas iš penkių metodų, išsamiai aprašytų ir išnagrinėtų EBPO principuose dėl sandorių kainodaros. Paprastai šie principai reikalauja surasti tinkamiausią metodą, siekiant nustatyti kainas įprastomis rinkos sąlygomis sandorių kainodaros kontekste (119). |
| --- | --- |

(241)

Dėl i pasirinkimo mokesčių patarėjas nustato ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtintą atlyginimą už FFT vykdytas funkcijas ir prisiimtą riziką taikydamas MTNM metodą (118). Toks pasirinkimas yra vienas iš penkių metodų, išsamiai aprašytų ir išnagrinėtų EBPO principuose dėl sandorių kainodaros. Paprastai šie principai reikalauja surasti tinkamiausią metodą, siekiant nustatyti kainas įprastomis rinkos sąlygomis sandorių kainodaros kontekste (119).

118

119

| (242) | Be to, taikant metodą būtina naudoti vieną ar daugiau parametrų, kad tuo metodu būtų galima gauti efektyvų rezultatą. Metodas ir parametrai negali būti pasirenkami atsitiktinai. Tai, kad mokesčių mokėtojui suteikiama visiška pasirinkimo laisvė, sudaro palankesnes sąlygas integruotoms tarpvalstybinėms grupėms bendrovių, vykdančių sandorius rinkoje, atžvilgiu: pirmosios galėjo pačios pasirinkti grupės viduje vykdomų sandorių kainodaros nustatymo metodą ir parametrus savo mokesčio bazei apskaičiuoti, o antrosios vykdė sandorius rinkoje ir neturėjo galimybės pakoreguoti savo mokesčio bazės. Tokio pasirinkimo tikslas turėtų būti grupės viduje vykdomų sandorių kainos įprastomis rinkos sąlygomis. |
| --- | --- |

(242)

Be to, taikant metodą būtina naudoti vieną ar daugiau parametrų, kad tuo metodu būtų galima gauti efektyvų rezultatą. Metodas ir parametrai negali būti pasirenkami atsitiktinai. Tai, kad mokesčių mokėtojui suteikiama visiška pasirinkimo laisvė, sudaro palankesnes sąlygas integruotoms tarpvalstybinėms grupėms bendrovių, vykdančių sandorius rinkoje, atžvilgiu: pirmosios galėjo pačios pasirinkti grupės viduje vykdomų sandorių kainodaros nustatymo metodą ir parametrus savo mokesčio bazei apskaičiuoti, o antrosios vykdė sandorius rinkoje ir neturėjo galimybės pakoreguoti savo mokesčio bazės. Tokio pasirinkimo tikslas turėtų būti grupės viduje vykdomų sandorių kainos įprastomis rinkos sąlygomis.

| (243) | Vis dėlto, kadangi kainos įprastomis rinkos sąlygomis nustatomos siekiant nustatyti sandorio kainodarą, pasirenkant taikyti antrą geriausią metodą integruotoms tarpvalstybinėms grupėms nėra sistemingai sudaromos palankesnės sąlygos. Pavyzdžiui, pasirenkant tokį metodą, tačiau jį taikant kartu su kitais itin kruopščiai nustatytais parametrais, šiuo konkrečiu atveju apskaičiuotas atlygis galiausiai gali būti toks, koks jis būtų rinkoje, arba jam gali būti pritaikytas per didelis apmokestinimas. Tokiu atveju šį antrąjį metodą patvirtinantis sprendimas dėl mokesčių nesuteiktų jokio pranašumo pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(243)

Vis dėlto, kadangi kainos įprastomis rinkos sąlygomis nustatomos siekiant nustatyti sandorio kainodarą, pasirenkant taikyti antrą geriausią metodą integruotoms tarpvalstybinėms grupėms nėra sistemingai sudaromos palankesnės sąlygos. Pavyzdžiui, pasirenkant tokį metodą, tačiau jį taikant kartu su kitais itin kruopščiai nustatytais parametrais, šiuo konkrečiu atveju apskaičiuotas atlygis galiausiai gali būti toks, koks jis būtų rinkoje, arba jam gali būti pritaikytas per didelis apmokestinimas. Tokiu atveju šį antrąjį metodą patvirtinantis sprendimas dėl mokesčių nesuteiktų jokio pranašumo pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

| (244) | Kita vertus, net jei pasirenkamas pats tinkamiausias metodas, kai jis yra taikomas kartu su itin palankiais parametrais, šiuo metodu apskaičiuotas atlygis gali per daug sumažinti mokesčių mokėtojo apmokestinimą ir taip jam suteikti pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(244)

Kita vertus, net jei pasirenkamas pats tinkamiausias metodas, kai jis yra taikomas kartu su itin palankiais parametrais, šiuo metodu apskaičiuotas atlygis gali per daug sumažinti mokesčių mokėtojo apmokestinimą ir taip jam suteikti pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

| (245) | Sprendime pradėti tyrimą Komisija suabejojo dėl to, kad MTNM galėtų būti ne pats tinkamiausias metodas atlygiui įprastomis rinkos sąlygomis nustatyti ir atitinkamai FFT apmokestinamajam pelnui apskaičiuoti. Nagrinėjant kitus keturis EBPO principuose aprašytus metodus sandorių kainodaros srityje, CUP metodas yra labiausiai tiesioginis ir jį taikant būtų patikimai suderintas rinka pagrįstas rezultatas. |
| --- | --- |

(245)

Sprendime pradėti tyrimą Komisija suabejojo dėl to, kad MTNM galėtų būti ne pats tinkamiausias metodas atlygiui įprastomis rinkos sąlygomis nustatyti ir atitinkamai FFT apmokestinamajam pelnui apskaičiuoti. Nagrinėjant kitus keturis EBPO principuose aprašytus metodus sandorių kainodaros srityje, CUP metodas yra labiausiai tiesioginis ir jį taikant būtų patikimai suderintas rinka pagrįstas rezultatas.

| (246) | Tačiau, atsižvelgdama į oficialios tyrimo procedūros metu pateiktą informaciją, Komisija pritaria FFT argumentui, kad FFT atveju CUP metodas gali būti ne pats tinkamiausias. Iš šios informacijos paaiškėja, kad FFT vykdo sandorius su skirtingomis „Fiat“ grupės sandorio šalimis ir kad FFT suteiktoms paskoloms bei išleistoms obligacijoms taikomas tarifas, jų forma ir terminai skiriasi, net jei atrodo, kad atitinkamų priemonių eiliškumas nesiskiria. Todėl, kadangi norint taikyti CUP metodą sandorių kainodarai nustatyti reikės rasti panašių sandorių kiekvienai atskirai FFT suteiktai paskolai, atrodo, kad mokesčių patarėjo taikomas MTNM metodas siekiant įvertinti atlygį už FFT vykdomas funkcijas ir prisiimamą riziką įprastomis rinkos sąlygomis yra tinkamas. |
| --- | --- |

(246)

Tačiau, atsižvelgdama į oficialios tyrimo procedūros metu pateiktą informaciją, Komisija pritaria FFT argumentui, kad FFT atveju CUP metodas gali būti ne pats tinkamiausias. Iš šios informacijos paaiškėja, kad FFT vykdo sandorius su skirtingomis „Fiat“ grupės sandorio šalimis ir kad FFT suteiktoms paskoloms bei išleistoms obligacijoms taikomas tarifas, jų forma ir terminai skiriasi, net jei atrodo, kad atitinkamų priemonių eiliškumas nesiskiria. Todėl, kadangi norint taikyti CUP metodą sandorių kainodarai nustatyti reikės rasti panašių sandorių kiekvienai atskirai FFT suteiktai paskolai, atrodo, kad mokesčių patarėjo taikomas MTNM metodas siekiant įvertinti atlygį už FFT vykdomas funkcijas ir prisiimamą riziką įprastomis rinkos sąlygomis yra tinkamas.

| (247) | Be to, Komisija pripažįsta, kad FFT sandorių kainodaros analizė pagrįsta nuosavo kapitalo grąža, kuri yra finansų sektoriuje priimtinas veiksmingumo rodiklis, ir kad FFT vykdomos funkcijos panašios į finansų įstaigų vykdomas funkcijas. FFT turto ir įsipareigojimų struktūros sudėtingumas patvirtina, kad ji atlieka terminų pakeitimo ir finansinio tarpininkavimo funkciją, nes siekdama patenkinti savo grupės finansavimo poreikius kreipiasi į išorės investuotojus (120). Todėl Komisija mano, kad FFT atveju MTMN taikymas sandorių kainodarai nustatyti yra tinkamas pasirinkimas. |
| --- | --- |

(247)

Be to, Komisija pripažįsta, kad FFT sandorių kainodaros analizė pagrįsta nuosavo kapitalo grąža, kuri yra finansų sektoriuje priimtinas veiksmingumo rodiklis, ir kad FFT vykdomos funkcijos panašios į finansų įstaigų vykdomas funkcijas. FFT turto ir įsipareigojimų struktūros sudėtingumas patvirtina, kad ji atlieka terminų pakeitimo ir finansinio tarpininkavimo funkciją, nes siekdama patenkinti savo grupės finansavimo poreikius kreipiasi į išorės investuotojus (120). Todėl Komisija mano, kad FFT atveju MTMN taikymas sandorių kainodarai nustatyti yra tinkamas pasirinkimas.

120

7.2.2.5.   Nuosavo kapitalo, už kurį turi būti atlyginta, suma

Nuosavo kapitalo, už kurį turi būti atlyginta, suma

| (248) | Nors Komisijai atrodo, kad mokesčių patarėjo naudojamas MTMN metodas yra tinkamas, ji vis dėlto mano, jog kai kurie mokesčių patarėjo metodikos, parametrų ir pataisymų pasirinkimai [...] metodui taikyti netinka FFT mokesčio bazei Liuksemburge apskaičiuoti. |
| --- | --- |

(248)

Nors Komisijai atrodo, kad mokesčių patarėjo naudojamas MTMN metodas yra tinkamas, ji vis dėlto mano, jog kai kurie mokesčių patarėjo metodikos, parametrų ir pataisymų pasirinkimai [...] metodui taikyti netinka FFT mokesčio bazei Liuksemburge apskaičiuoti.

7.2.2.6.   Reglamentuojamos hipotetinės nuosavos FFT lėšos, naudojamos kaip pelno indikatorius

Reglamentuojamos hipotetinės nuosavos FFT lėšos, naudojamos kaip pelno indikatorius

| (249) | Komisija nemano, kad mokesčių patarėjo pasirinktos reglamentuojamos nuosavos lėšos yra tinkamas pelno lygmens indikatorius taikant MTMN metodą atlygiui už FFT vykdomas funkcijas įprastomis rinkos sąlygomis nustatyti. Tačiau Komisija mano, kad kadangi mokesčių patarėjas pasirinko MTMN metodą, susietą su nuosavo kapitalo grąža, ir vertinama taikant kapitalo įkainojimo modelį, reikėtų naudoti apskaitinį nuosavą kapitalą kaip pelno lygmens rodiklį, kuriam taikoma nuosavo kapitalo grąža tokiam atlygiui apskaičiuoti, jeigu siekiama apytikrio, bet patikimo rinka pagrįsto rezultato. |
| --- | --- |

(249)

Komisija nemano, kad mokesčių patarėjo pasirinktos reglamentuojamos nuosavos lėšos yra tinkamas pelno lygmens indikatorius taikant MTMN metodą atlygiui už FFT vykdomas funkcijas įprastomis rinkos sąlygomis nustatyti. Tačiau Komisija mano, kad kadangi mokesčių patarėjas pasirinko MTMN metodą, susietą su nuosavo kapitalo grąža, ir vertinama taikant kapitalo įkainojimo modelį, reikėtų naudoti apskaitinį nuosavą kapitalą kaip pelno lygmens rodiklį, kuriam taikoma nuosavo kapitalo grąža tokiam atlygiui apskaičiuoti, jeigu siekiama apytikrio, bet patikimo rinka pagrįsto rezultato.

| (250) | Kalbant konkrečiau, siekiant užtikrinti, kad FFT mokesčio bazė atspindėtų apytikriai, bet patikimai apskaičiuotą rinka grindžiamą rezultatą, atitinkantį įprastų rinkos sąlygų principą, metodas, taikomas siekiant atlyginti už vykdomas funkcijas įprastomis rinkos sąlygomis, apskaitos atžvilgiu turi būti metodiškai nuoseklus, tačiau atsižvelgiant į mokesčių patarėjo padarytus pasirinkimus taip nėra. |
| --- | --- |

(250)

Kalbant konkrečiau, siekiant užtikrinti, kad FFT mokesčio bazė atspindėtų apytikriai, bet patikimai apskaičiuotą rinka grindžiamą rezultatą, atitinkantį įprastų rinkos sąlygų principą, metodas, taikomas siekiant atlyginti už vykdomas funkcijas įprastomis rinkos sąlygomis, apskaitos atžvilgiu turi būti metodiškai nuoseklus, tačiau atsižvelgiant į mokesčių patarėjo padarytus pasirinkimus taip nėra.

| (251) | Ataskaitoje dėl sandorių kainodaros teigiama, kad numatomą FFT mokesčio bazę sudaro dvi sudedamosios dalys: „rizikos atlygis“ ir „atlygis už vykdomas funkcijas“ (121). Mokesčių patarėjas nustato pirmąją sudedamąją dalį – FFT rizikos atlygį – padaugindamas numatomą nuosavą kapitalą, už kurį turi būti atlyginta ir kuris gautas analogiškai pagal Bazelio II sistemą apskaičiuojant FFT reglamentuojamas hipotetines lėšas (122), iš reikalaujamos nuosavo kapitalo grąžos, numatytos remiantis kapitalo įkainojimo modeliu. |
| --- | --- |

(251)

Ataskaitoje dėl sandorių kainodaros teigiama, kad numatomą FFT mokesčio bazę sudaro dvi sudedamosios dalys: „rizikos atlygis“ ir „atlygis už vykdomas funkcijas“ (121). Mokesčių patarėjas nustato pirmąją sudedamąją dalį – FFT rizikos atlygį – padaugindamas numatomą nuosavą kapitalą, už kurį turi būti atlyginta ir kuris gautas analogiškai pagal Bazelio II sistemą apskaičiuojant FFT reglamentuojamas hipotetines lėšas (122), iš reikalaujamos nuosavo kapitalo grąžos, numatytos remiantis kapitalo įkainojimo modeliu.

121

122

| (252) | Vis dėlto teorinis reikalaujamas investicijų į nuosavą kapitalą grąžos dydis ir skaičiavimams naudojamas beta kintamasis, numatytas naudojant kapitalo įkainojimo modelį, yra pagrįstas bendrovių akcijų kainos grąžos (arba nuosavo kapitalo grąžos) variacija (123). Todėl projektinio apskaičiavimo naudojant kapitalo įkainojimo modelį rezultatas labiau yra nuosavo kapitalo, o ne kitokio pobūdžio nuosavų lėšų, tokių kaip reglamentuojamos hipotetinės nuosavos lėšos, nustatytos pagal analogiją naudojant Bazelio II sistemą, grąža (124). |
| --- | --- |

(252)

Vis dėlto teorinis reikalaujamas investicijų į nuosavą kapitalą grąžos dydis ir skaičiavimams naudojamas beta kintamasis, numatytas naudojant kapitalo įkainojimo modelį, yra pagrįstas bendrovių akcijų kainos grąžos (arba nuosavo kapitalo grąžos) variacija (123). Todėl projektinio apskaičiavimo naudojant kapitalo įkainojimo modelį rezultatas labiau yra nuosavo kapitalo, o ne kitokio pobūdžio nuosavų lėšų, tokių kaip reglamentuojamos hipotetinės nuosavos lėšos, nustatytos pagal analogiją naudojant Bazelio II sistemą, grąža (124).

123

124

| (253) | Nuosavo kapitalo grąža yra pelningumo rodiklis. Už nuosavas lėšas atlyginama iš bendrovės grynojo pelno, t. y. iš pajamų atėmus visas išlaidas, kurias bendrovė patyrė vykdydama veiklą, taip pat atėmus visas finansines išlaidas, patirtas sumokėjus kreditoriams. Šis gautas grynasis pelnas yra bendrovei likęs pelnas, iš kurio atlyginama akcininkams. Jį sudaro nuosavo kapitalo grąža arba paskirstant, arba padidinant bendrovės vertę. Siekiant nuoseklumo, nuosavo kapitalo grąža turi būti apskaitos požiūriu lygi grynajam pelnui, likusiam akcininkams padengus visas kitas išlaidas ir padalytam iš į apskaitą įtrauktų akcijų (t. y. nuosavų lėšų), už kurias atlyginama iš pelno. |
| --- | --- |

(253)

Nuosavo kapitalo grąža yra pelningumo rodiklis. Už nuosavas lėšas atlyginama iš bendrovės grynojo pelno, t. y. iš pajamų atėmus visas išlaidas, kurias bendrovė patyrė vykdydama veiklą, taip pat atėmus visas finansines išlaidas, patirtas sumokėjus kreditoriams. Šis gautas grynasis pelnas yra bendrovei likęs pelnas, iš kurio atlyginama akcininkams. Jį sudaro nuosavo kapitalo grąža arba paskirstant, arba padidinant bendrovės vertę. Siekiant nuoseklumo, nuosavo kapitalo grąža turi būti apskaitos požiūriu lygi grynajam pelnui, likusiam akcininkams padengus visas kitas išlaidas ir padalytam iš į apskaitą įtrauktų akcijų (t. y. nuosavų lėšų), už kurias atlyginama iš pelno.

| (254) | Priešingai, būtų nenuoseklu atlyginant reglamentuojamas nuosavas lėšas atsižvelgti į bendrovės apskaitinį grynąjį pelną. Reglamentuojamas nuosavas lėšas numato minimalaus kapitalizacijos lygio, kurį turi išlaikyti bankas arba kita finansų įstaiga, reguliavimo priemonė. Pačios savaime jos nesuteikia teisės į tokią pačią reguliuojamo subjekto pelno proporciją. Be to, finansų įstaigos turi visada išlaikyti tokį nuosavų lėšų lygį. Tai reiškia, kad praktikoje jos paprastai turi daugiau nei reikalaujamas reglamentuojamų nuosavų lėšų lygmuo, reikalingas kaip saugiklis, neleidžiantis joms nusižengti minimaliems nuosavų lėšų reikalavimams patyrus nuostolių, kurie sumažintų turimas nuosavas lėšas. Visas nuosavas kapitalas, pridedamas prie minimalaus reikalaujamo lygio, turi būti vienodai atlyginamas visiems investuotojams. |
| --- | --- |

(254)

Priešingai, būtų nenuoseklu atlyginant reglamentuojamas nuosavas lėšas atsižvelgti į bendrovės apskaitinį grynąjį pelną. Reglamentuojamas nuosavas lėšas numato minimalaus kapitalizacijos lygio, kurį turi išlaikyti bankas arba kita finansų įstaiga, reguliavimo priemonė. Pačios savaime jos nesuteikia teisės į tokią pačią reguliuojamo subjekto pelno proporciją. Be to, finansų įstaigos turi visada išlaikyti tokį nuosavų lėšų lygį. Tai reiškia, kad praktikoje jos paprastai turi daugiau nei reikalaujamas reglamentuojamų nuosavų lėšų lygmuo, reikalingas kaip saugiklis, neleidžiantis joms nusižengti minimaliems nuosavų lėšų reikalavimams patyrus nuostolių, kurie sumažintų turimas nuosavas lėšas. Visas nuosavas kapitalas, pridedamas prie minimalaus reikalaujamo lygio, turi būti vienodai atlyginamas visiems investuotojams.

| (255) | Todėl, siekdamas užtikrinti nuoseklų metodo taikymą apskaitos atžvilgiu ir rinkoje gauti apytikrį, bet patikimą rezultatą, FFT mokesčių patarėjas turėjo FFT apskaitiniam nuosavam kapitalui pritaikyti nuosavo kapitalo grąžą, apskaičiuojamą pagal kapitalo įkainojimo modelį. Toliau esančioje lentelėje pateiktos horizontalios rodyklės nurodo, kokį metodą metodologiniu požiūriu būtų tinkama taikyti. Įstriža rodyklė rodo FFT mokesčių patarėjo taikytą būdą.



  Kapitalo grąžos priemonės
  Kapitalo bazė
  Nuosavo kapitalo grąža = Pelnas / TFAS nuosavas kapitalas
  FFT vertinimas naudojant kapitalo įkainojimo modelį (CAPM), b grindžiamas 66 bendrovių imtimi
  TFAS nuosavas kapitalas
  Nurodyta FFT balanse
  Rizika pakoreguota kapitalo grąža = Pelnas / Reguliuojamasis kapitalas
  Neapskaičiuota
  „Bazelio II“ reguliuojamasis kapitalas
  FFT pateikė neteisingą reguliuojamojo kapitalo apskaičiavimą |
| --- | --- |

(255)

Todėl, siekdamas užtikrinti nuoseklų metodo taikymą apskaitos atžvilgiu ir rinkoje gauti apytikrį, bet patikimą rezultatą, FFT mokesčių patarėjas turėjo FFT apskaitiniam nuosavam kapitalui pritaikyti nuosavo kapitalo grąžą, apskaičiuojamą pagal kapitalo įkainojimo modelį. Toliau esančioje lentelėje pateiktos horizontalios rodyklės nurodo, kokį metodą metodologiniu požiūriu būtų tinkama taikyti. Įstriža rodyklė rodo FFT mokesčių patarėjo taikytą būdą.

Kapitalo grąžos priemonės

Kapitalo bazė

Nuosavo kapitalo grąža = Pelnas / TFAS nuosavas kapitalas

FFT vertinimas naudojant kapitalo įkainojimo modelį (CAPM), b grindžiamas 66 bendrovių imtimi

TFAS nuosavas kapitalas

Nurodyta FFT balanse

Rizika pakoreguota kapitalo grąža = Pelnas / Reguliuojamasis kapitalas

Neapskaičiuota

„Bazelio II“ reguliuojamasis kapitalas

FFT pateikė neteisingą reguliuojamojo kapitalo apskaičiavimą

| (256) | Naudodamas nenuoseklų metodą, kuriuo FFT reglamentuojamoms nuosavoms hipotetinėms lėšoms pritaikoma nuosavo kapitalo grąža, FFT mokesčių patarėjas numato atlygio už FFT vykdomas funkcijas ir prisiimamą riziką lygį, kuris nėra apytikslis, bet patikimas rinka pagrįstas rezultatas. Iš tiesų nuoseklumo trūkumas turi didelę įtaką FFT apmokestinamam atlygiui Liuksemburge. 2011 m. FFT apskaitinis nuosavas kapitalas siekė 287,5 milijono EUR, tačiau FFT mokesčių patarėjas, taikydamas MTMN metodą, naudoja 28,5 milijono FFT nuosavų hipotetinių reglamentuojamų lėšų sumą kaip pelno lygio rodiklį. Taikant numatomą nuosavo kapitalo grąžą, kurią mokesčių patarėjas pasiekia naudodamas kapitalo įkainojimo modelį FFT nuosavoms reglamentuojamoms hipotetinėms lėšoms, o ne apskaitiniam nuosavam kapitalui, apmokestinamasis FFT atlygis Liuksemburge sumažėja dešimt kartų (125). Kitaip tariant, dėl mokesčio patarėjo pasirinkto metodo sumažėja FFT mokesčio bazė Liuksemburge, palyginti su mokestiniu požiūriu neintegruotomis bendrovėmis, kurių apmokestinamąjį pelną lemia rinkos sąlygos. |
| --- | --- |

(256)

Naudodamas nenuoseklų metodą, kuriuo FFT reglamentuojamoms nuosavoms hipotetinėms lėšoms pritaikoma nuosavo kapitalo grąža, FFT mokesčių patarėjas numato atlygio už FFT vykdomas funkcijas ir prisiimamą riziką lygį, kuris nėra apytikslis, bet patikimas rinka pagrįstas rezultatas. Iš tiesų nuoseklumo trūkumas turi didelę įtaką FFT apmokestinamam atlygiui Liuksemburge. 2011 m. FFT apskaitinis nuosavas kapitalas siekė 287,5 milijono EUR, tačiau FFT mokesčių patarėjas, taikydamas MTMN metodą, naudoja 28,5 milijono FFT nuosavų hipotetinių reglamentuojamų lėšų sumą kaip pelno lygio rodiklį. Taikant numatomą nuosavo kapitalo grąžą, kurią mokesčių patarėjas pasiekia naudodamas kapitalo įkainojimo modelį FFT nuosavoms reglamentuojamoms hipotetinėms lėšoms, o ne apskaitiniam nuosavam kapitalui, apmokestinamasis FFT atlygis Liuksemburge sumažėja dešimt kartų (125). Kitaip tariant, dėl mokesčio patarėjo pasirinkto metodo sumažėja FFT mokesčio bazė Liuksemburge, palyginti su mokestiniu požiūriu neintegruotomis bendrovėmis, kurių apmokestinamąjį pelną lemia rinkos sąlygos.

125

| (257) | Kadangi FFT nuosavas kapitalas yra stebimas, o kapitalo įkainojimo modelyje numatyta nuosavo kapitalo grąža, mokesčių patarėjas, taikydamas MTMN FFT mokesčio bazei Liuksemburge apskaičiuoti pagal įprastų rinkos sąlygų principą, turėjo naudoti FFT apskaitinį nuosavą kapitalą, o ne hipotetinį reglamentuojamų nuosavų lėšų lygį. |
| --- | --- |

(257)

Kadangi FFT nuosavas kapitalas yra stebimas, o kapitalo įkainojimo modelyje numatyta nuosavo kapitalo grąža, mokesčių patarėjas, taikydamas MTMN FFT mokesčio bazei Liuksemburge apskaičiuoti pagal įprastų rinkos sąlygų principą, turėjo naudoti FFT apskaitinį nuosavą kapitalą, o ne hipotetinį reglamentuojamų nuosavų lėšų lygį.

| (258) | Komisija atmeta FFT pateiktą argumentą, kad nereikia atsižvelgti į jos faktinį nuosavo kapitalo lygį siekiant nustatyti sandorių kainodarą, nes toks lygis yra anksčiau priimtų sprendimų rezultatas (126). Toks argumentas leidžia suprasti, kad FFT apskaitinis nuosavas kapitalas yra per didelis dėl istorinių priežasčių ir todėl už jį neturi būti atlyginta. Toks argumentas taip pat nėra suderinamas su rinkos reikalavimais, nes nepakankamai optimalus nuosavo kapitalo lygis nėra tinkamas konkurencingoje rinkoje. Iš tiesų bendrovėms daugiau kainuoja nuosavo kapitalo atlyginimas nei kreditai. Todėl jei laisvos rinkos sąlygomis veikianti bendrovė turi didesnį kapitalą dėl istorinių priežasčių, kaip tvirtina FFT, ji perduotų perviršinį nuosavą kapitalą savo akcininkams (pavyzdžiui, išpirkdama arba paskirstydama akcijas), nes tokios lėšos galėtų būti efektyviau panaudotos kituose investiciniuose projektuose. Skaičiuojant laisvos konkurencijos sąlygomis veikiančių bendrovių mokesčio bazę, tokios bendrovės turi atlyginti visą akcininkų įneštą nuosavą kapitalą tiek, kad būtų įgyvendinti rinkos reikalavimai. |
| --- | --- |

(258)

Komisija atmeta FFT pateiktą argumentą, kad nereikia atsižvelgti į jos faktinį nuosavo kapitalo lygį siekiant nustatyti sandorių kainodarą, nes toks lygis yra anksčiau priimtų sprendimų rezultatas (126). Toks argumentas leidžia suprasti, kad FFT apskaitinis nuosavas kapitalas yra per didelis dėl istorinių priežasčių ir todėl už jį neturi būti atlyginta. Toks argumentas taip pat nėra suderinamas su rinkos reikalavimais, nes nepakankamai optimalus nuosavo kapitalo lygis nėra tinkamas konkurencingoje rinkoje. Iš tiesų bendrovėms daugiau kainuoja nuosavo kapitalo atlyginimas nei kreditai. Todėl jei laisvos rinkos sąlygomis veikianti bendrovė turi didesnį kapitalą dėl istorinių priežasčių, kaip tvirtina FFT, ji perduotų perviršinį nuosavą kapitalą savo akcininkams (pavyzdžiui, išpirkdama arba paskirstydama akcijas), nes tokios lėšos galėtų būti efektyviau panaudotos kituose investiciniuose projektuose. Skaičiuojant laisvos konkurencijos sąlygomis veikiančių bendrovių mokesčio bazę, tokios bendrovės turi atlyginti visą akcininkų įneštą nuosavą kapitalą tiek, kad būtų įgyvendinti rinkos reikalavimai.

126

| (259) | EBPO principuose sandorių kainodaros srityje nurodoma, kad taikant MTMN metodą finansų veiklai, kurioje kapitalas yra naudojamas intensyviai, kapitalo grąža gali būti geras pelno lygio rodiklis (127). Tuose pačiuose principuose kaip galimas tinkamas pelno rodiklis taikant MTMN taip pat numatomas „investuotas kapitalas“ (128). Nors „investuoto kapitalo“ sąvoka nėra konkrečiau apibrėžta EBPO principuose, neatrodo, kad ji atitiktų reglamentuojamų nuosavų lėšų sąvoką, naudojamą Bazelio II arba Bazelio III sistemoje arba atitinkamose perkėlimo direktyvose. |
| --- | --- |

(259)

EBPO principuose sandorių kainodaros srityje nurodoma, kad taikant MTMN metodą finansų veiklai, kurioje kapitalas yra naudojamas intensyviai, kapitalo grąža gali būti geras pelno lygio rodiklis (127). Tuose pačiuose principuose kaip galimas tinkamas pelno rodiklis taikant MTMN taip pat numatomas „investuotas kapitalas“ (128). Nors „investuoto kapitalo“ sąvoka nėra konkrečiau apibrėžta EBPO principuose, neatrodo, kad ji atitiktų reglamentuojamų nuosavų lėšų sąvoką, naudojamą Bazelio II arba Bazelio III sistemoje arba atitinkamose perkėlimo direktyvose.

127

128

| (260) | Aplinkraštyje taip pat nėra tiksliau aprašoma, kad kapitalas turėtų būti laikomas pelno rodikliu taikant MTMN (129). Jame išskiriamos dvi galimos atlyginimo už finansavimo ir iždo funkcijas priežastys, t. y. suteiktų kreditų vertė ir valdomo turto apimtis (130). Kaip pagrindą pasirinkdama MTMN su nuosavomis hipotetinėmis lėšomis, FFT vis dėlto nesirenka atlygio, tiesiogiai pagrįsto suteiktų kreditų verte, kai valdomas turtas atitinka trečiųjų šalių (pavyzdžiui, fondų valdytojų) turimą turtą, o tai iš esmės nėra FFT vykdoma funkcija. |
| --- | --- |

(260)

Aplinkraštyje taip pat nėra tiksliau aprašoma, kad kapitalas turėtų būti laikomas pelno rodikliu taikant MTMN (129). Jame išskiriamos dvi galimos atlyginimo už finansavimo ir iždo funkcijas priežastys, t. y. suteiktų kreditų vertė ir valdomo turto apimtis (130). Kaip pagrindą pasirinkdama MTMN su nuosavomis hipotetinėmis lėšomis, FFT vis dėlto nesirenka atlygio, tiesiogiai pagrįsto suteiktų kreditų verte, kai valdomas turtas atitinka trečiųjų šalių (pavyzdžiui, fondų valdytojų) turimą turtą, o tai iš esmės nėra FFT vykdoma funkcija.

129

130

| (261) | Bet kuriuo atveju, jeigu apskaitinis nuosavas kapitalas yra bendrai naudojamas finansų sektoriuje kaip bendrovės grąžos skaičiavimo pagrindas, Komisija pripažįsta, jog sandorių kainodaroje taikant MTMN iš principo galėtų būti naudojamas kitoks kapitalo pagrindas, kad atlygio už sandorius grupės viduje metodika būtų nuosekli. Konkrečiu FFT atveju dėl išvardytų priežasčių Komisija vis dėlto mano, kad mokesčių patarėjo pasirinkimas pagrindu laikyti FFT nuosavas reglamentuojamas hipotetines lėšas, atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, yra netinkamas siekiant apytikslio, bet patikimo rinka pagrįsto rezultato. |
| --- | --- |

(261)

Bet kuriuo atveju, jeigu apskaitinis nuosavas kapitalas yra bendrai naudojamas finansų sektoriuje kaip bendrovės grąžos skaičiavimo pagrindas, Komisija pripažįsta, jog sandorių kainodaroje taikant MTMN iš principo galėtų būti naudojamas kitoks kapitalo pagrindas, kad atlygio už sandorius grupės viduje metodika būtų nuosekli. Konkrečiu FFT atveju dėl išvardytų priežasčių Komisija vis dėlto mano, kad mokesčių patarėjo pasirinkimas pagrindu laikyti FFT nuosavas reglamentuojamas hipotetines lėšas, atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, yra netinkamas siekiant apytikslio, bet patikimo rinka pagrįsto rezultato.

| (262) | Visų pirma, kadangi FFT nėra reglamentuojamas finansų subjektas, kuriam taikoma Bazelio II sistema, kai ji naudojama tik mokesčių tikslais, sudėtinga patikrinti, kaip ši sistema yra taikoma, siekiant numatyti hipotetines reglamentuojamas nuosavas lėšas. Iš tiesų Bazelio II sistema reikalaujamas reglamentuojamas nuosavas lėšas apibrėžia kaip įstaigos turimo turto, kurio kiekvienai daliai gresia pagrindinė rizika, proporciją. Vertinant konkrečiai, reguliavimo tikslais nustatytas rizikos koeficientas kiekvienai turto daliai priklauso būtent nuo sandorio šalies kredito reitingo ir nuo kitų kriterijų, nustatytų įvertinant kiekvieną turto dalį atskirai. Administratoriaus pareiga tikrinti kiekvienai turto daliai kylančios rizikos koeficientą atsiranda iš jo rizikos ribojimo priežiūros funkcijų, kai toks koeficientas yra naudojamas mokesčio bazei apskaičiuoti, siekiant nustatyti sandorių kainas, o ne minimalius reglamentuojamų nuosavų lėšų reikalavimus. Taigi mažai tikėtina, kad rezultatus, gautus vykdant šias pareigas, mokesčių administratorius galėtų paprastai patikrinti ir kad jie būtų laikomi įprastų rinkos sąlygų principą atitinkančiu ir rinka grindžiamu apytiksliu, bet patikimu rezultatu. |
| --- | --- |

(262)

Visų pirma, kadangi FFT nėra reglamentuojamas finansų subjektas, kuriam taikoma Bazelio II sistema, kai ji naudojama tik mokesčių tikslais, sudėtinga patikrinti, kaip ši sistema yra taikoma, siekiant numatyti hipotetines reglamentuojamas nuosavas lėšas. Iš tiesų Bazelio II sistema reikalaujamas reglamentuojamas nuosavas lėšas apibrėžia kaip įstaigos turimo turto, kurio kiekvienai daliai gresia pagrindinė rizika, proporciją. Vertinant konkrečiai, reguliavimo tikslais nustatytas rizikos koeficientas kiekvienai turto daliai priklauso būtent nuo sandorio šalies kredito reitingo ir nuo kitų kriterijų, nustatytų įvertinant kiekvieną turto dalį atskirai. Administratoriaus pareiga tikrinti kiekvienai turto daliai kylančios rizikos koeficientą atsiranda iš jo rizikos ribojimo priežiūros funkcijų, kai toks koeficientas yra naudojamas mokesčio bazei apskaičiuoti, siekiant nustatyti sandorių kainas, o ne minimalius reglamentuojamų nuosavų lėšų reikalavimus. Taigi mažai tikėtina, kad rezultatus, gautus vykdant šias pareigas, mokesčių administratorius galėtų paprastai patikrinti ir kad jie būtų laikomi įprastų rinkos sąlygų principą atitinkančiu ir rinka grindžiamu apytiksliu, bet patikimu rezultatu.

| (263) | Antra, kadangi minimalių reglamentuojamų nuosavų lėšų grąža nėra finansų sektoriuje bendrai naudojamas veiklos rodiklis, tokios grąžos priemonės nėra bendrai analizuojamos ir prieinamos (131). Todėl bet koks rezultatas, gautas remiantis tokiu kapitalo pagrindu, bus tikrai mažiau patikimas rinka pagrįstas apytikslis rezultatas nei tuo atveju, jei būtų remiamasi apskaitiniu nuosavu kapitalu kaip pelno lygio, kuriam taikoma sektoriaus standartus atitinkanti nuosavo kapitalo grąža, rodikliu. |
| --- | --- |

(263)

Antra, kadangi minimalių reglamentuojamų nuosavų lėšų grąža nėra finansų sektoriuje bendrai naudojamas veiklos rodiklis, tokios grąžos priemonės nėra bendrai analizuojamos ir prieinamos (131). Todėl bet koks rezultatas, gautas remiantis tokiu kapitalo pagrindu, bus tikrai mažiau patikimas rinka pagrįstas apytikslis rezultatas nei tuo atveju, jei būtų remiamasi apskaitiniu nuosavu kapitalu kaip pelno lygio, kuriam taikoma sektoriaus standartus atitinkanti nuosavo kapitalo grąža, rodikliu.

131

| (264) | Trečia, mokesčių patarėjo parinkti 66 panašūs atvejai siekiant numatyti nuosavo kapitalo grąžą naudojant kapitalo įkainojimo modelį yra aiškiai netinkami siekiant nustatyti vidutines reglamentuojamas nuosavas lėšas sektoriuje arba reikalaujamą nuosavų lėšų grąžą. Iš tiesų dauguma tokių bendrovių pagal Bazelio sistemą nėra reglamentuojami subjektai (tokie kaip biržos). Todėl tokios bendrovės negali skaičiuoti numatomų reikalaujamų reglamentuojamų nuosavų lėšų ir nėra įmanoma numatyti minimalių reglamentuojamų reikalavimų kiekvienai nereglamentuojamai įstaigai remiantis tik viešai paskelbta informacija. |
| --- | --- |

(264)

Trečia, mokesčių patarėjo parinkti 66 panašūs atvejai siekiant numatyti nuosavo kapitalo grąžą naudojant kapitalo įkainojimo modelį yra aiškiai netinkami siekiant nustatyti vidutines reglamentuojamas nuosavas lėšas sektoriuje arba reikalaujamą nuosavų lėšų grąžą. Iš tiesų dauguma tokių bendrovių pagal Bazelio sistemą nėra reglamentuojami subjektai (tokie kaip biržos). Todėl tokios bendrovės negali skaičiuoti numatomų reikalaujamų reglamentuojamų nuosavų lėšų ir nėra įmanoma numatyti minimalių reglamentuojamų reikalavimų kiekvienai nereglamentuojamai įstaigai remiantis tik viešai paskelbta informacija.

| (265) | Be to, šiuo atveju, naudojant apskaitinį nuosavą kapitalą kaip pelno lygio rodiklį, mokesčių patarėjui nebūtų reikėję atskirai skaičiuoti „atlygio už vykdomas funkcijas“, kuris yra antroji numatytos mokesčio bazės Liuksemburge sudedamoji dalis ir kuris, kaip paaiškinama sprendimo pradėti procedūrą 80 konstatuojamojoje dalyje, pats savaime nėra pagrįstas jokiu tvirtu metodu. Iš tiesų tai, ką FFT mokesčių patarėjas ataskaitoje dėl sandorių kainodaros vadina „nuosavomis lėšomis, naudojamomis funkcijoms vykdyti“, neatitinka jokių įprastų nuosavų lėšų, naudojamų skaičiuojant reikalaujamą grąžą pagal rinkos vertinimą, sudedamųjų dalių. Ši sąvoka nėra apibrėžta ataskaitoje dėl sandorių kainodaros ir nėra požymių, rodančių, kad tokia rizika, pagrįsta mokesčių patarėjo vartojama sąvoka, nebūtų padengta vienos ar kitos kategorijos nuosavomis reglamentuojamomis lėšomis, pavyzdžiui, nuosavomis lėšomis, skirtomis operacinei rizikai ir ypač su procesu susijusiai rizikai padengti, jeigu mokesčių patarėjas būtų tinkamai įvertinęs reglamentuojamas hipotetines FFT lėšas, o to jis nepadarė. Kiti susirūpinimą keliantys dalykai, susiję su nuosavų lėšų suskirstymu į atskiras dalis, kurioms taikomi skirtingi grąžos lygiai, siekiantys iki nulio, toliau išdėstyti 277–289 konstatuojamosiose dalyse. |
| --- | --- |

(265)

Be to, šiuo atveju, naudojant apskaitinį nuosavą kapitalą kaip pelno lygio rodiklį, mokesčių patarėjui nebūtų reikėję atskirai skaičiuoti „atlygio už vykdomas funkcijas“, kuris yra antroji numatytos mokesčio bazės Liuksemburge sudedamoji dalis ir kuris, kaip paaiškinama sprendimo pradėti procedūrą 80 konstatuojamojoje dalyje, pats savaime nėra pagrįstas jokiu tvirtu metodu. Iš tiesų tai, ką FFT mokesčių patarėjas ataskaitoje dėl sandorių kainodaros vadina „nuosavomis lėšomis, naudojamomis funkcijoms vykdyti“, neatitinka jokių įprastų nuosavų lėšų, naudojamų skaičiuojant reikalaujamą grąžą pagal rinkos vertinimą, sudedamųjų dalių. Ši sąvoka nėra apibrėžta ataskaitoje dėl sandorių kainodaros ir nėra požymių, rodančių, kad tokia rizika, pagrįsta mokesčių patarėjo vartojama sąvoka, nebūtų padengta vienos ar kitos kategorijos nuosavomis reglamentuojamomis lėšomis, pavyzdžiui, nuosavomis lėšomis, skirtomis operacinei rizikai ir ypač su procesu susijusiai rizikai padengti, jeigu mokesčių patarėjas būtų tinkamai įvertinęs reglamentuojamas hipotetines FFT lėšas, o to jis nepadarė. Kiti susirūpinimą keliantys dalykai, susiję su nuosavų lėšų suskirstymu į atskiras dalis, kurioms taikomi skirtingi grąžos lygiai, siekiantys iki nulio, toliau išdėstyti 277–289 konstatuojamosiose dalyse.

atlygio už vykdomas funkcijas

| (266) | Todėl Komisija daro išvadą, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių nutolstama nuo rinka pagrįsto rezultato, atitinkančio įprastų rinkos sąlygų principą, nes jame pritariama mokesčių patarėjo pasirinkimui FFT reglamentuojamas hipotetines nuosavas lėšas laikyti pelno rodikliu taikant kapitalo įkainojimo modelį, siekiant gauti FFT Liuksemburge apmokestinamo pelno sudedamąją dalį. Kadangi dėl tokio metodo pasirinkimo sumažėja FFT mokestiniai įsipareigojimai pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su mokestiniu požiūriu neintegruotomis bendrovėmis, vykdančiomis sandorius rinkos sąlygomis (132), yra pagrindas manyti, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį FFT suteikiamas atrankusis pranašumas. |
| --- | --- |

(266)

Todėl Komisija daro išvadą, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių nutolstama nuo rinka pagrįsto rezultato, atitinkančio įprastų rinkos sąlygų principą, nes jame pritariama mokesčių patarėjo pasirinkimui FFT reglamentuojamas hipotetines nuosavas lėšas laikyti pelno rodikliu taikant kapitalo įkainojimo modelį, siekiant gauti FFT Liuksemburge apmokestinamo pelno sudedamąją dalį. Kadangi dėl tokio metodo pasirinkimo sumažėja FFT mokestiniai įsipareigojimai pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su mokestiniu požiūriu neintegruotomis bendrovėmis, vykdančiomis sandorius rinkos sąlygomis (132), yra pagrindas manyti, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį FFT suteikiamas atrankusis pranašumas.

132

7.2.2.7.   Nenuoseklus Bazelio II sistemos taikymas skaičiuojant kapitalą

Nenuoseklus Bazelio II sistemos taikymas skaičiuojant kapitalą

| (267) | Be to, nepažeisdama Komisijos prieštaravimų dėl FFT reglamentuojamų hipotetinių nuosavų lėšų naudojimo taikant MTMN, Komisija taip pat mano, kad dėl FFT mokesčių patarėjo, pagal analogiją taikiusio Bazelio II sistemą apskaičiuojant tokį hipotetinį reglamentuojamų lėšų lygį, nenuoseklumo FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 7 dalį, nes dėl to sumažėja FFT mokestiniai įsipareigojimai pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su mokestiniu požiūriu neintegruotomis bendrovėmis, vykdančiomis sandorius rinkos sąlygomis. |
| --- | --- |

(267)

Be to, nepažeisdama Komisijos prieštaravimų dėl FFT reglamentuojamų hipotetinių nuosavų lėšų naudojimo taikant MTMN, Komisija taip pat mano, kad dėl FFT mokesčių patarėjo, pagal analogiją taikiusio Bazelio II sistemą apskaičiuojant tokį hipotetinį reglamentuojamų lėšų lygį, nenuoseklumo FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 7 dalį, nes dėl to sumažėja FFT mokestiniai įsipareigojimai pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su mokestiniu požiūriu neintegruotomis bendrovėmis, vykdančiomis sandorius rinkos sąlygomis.

| (268) | Teisingai taikant Bazelio II sistemą, visų pirma reikia įvertinti FFT PRĮT ir tada taikyti atitinkamą reglamentuojamų nuosavų lėšų rodiklį. FFT mokesčių patarėjas ataskaitoje dėl sandorių kainodaros nepakankamai įvertina šiuos du elementus. |
| --- | --- |

(268)

Teisingai taikant Bazelio II sistemą, visų pirma reikia įvertinti FFT PRĮT ir tada taikyti atitinkamą reglamentuojamų nuosavų lėšų rodiklį. FFT mokesčių patarėjas ataskaitoje dėl sandorių kainodaros nepakankamai įvertina šiuos du elementus.

| (269) | Visų pirma FFT hipotetiniai PRĮT nebuvo apskaičiuoti tinkamai, nes mokesčių patarėjas grupės viduje esančiam turtui priskyrė rizikos koeficientą, lygų nuliui (133). Kaip paaiškėja iš (123) konstatuojamosios dalies, priešingai, nei teigia Liuksemburgas ir FFT, paskolos grupės viduje, kurios sudaro didžiąją dalį FFT turto, nėra nerizikingos ir nėra požymių, kad tokios paskolos yra mažiau rizikingos nei bankų teikiamos paskolos. Bet kokiu atveju, atsižvelgiant į tai, kad „Fiat“ vidiniame dokumente dėl sandorių kainodaros politikos, kredito ir sandorio šalies įsipareigojimų nesilaikymo rizika apibūdinama kaip „ribota“, o ne kaip neegzistuojanti, rizikos koeficientas, lygus nuliui, yra aiškiai netinkamas. Be to, FFT hipotetiniai PRĮT nebuvo apskaičiuoti tinkamai, nes 20 % trečiosios šalies rizikos tarifas nebuvo pagrįstas nei Liuksemburgo, nei FFT. |
| --- | --- |

(269)

Visų pirma FFT hipotetiniai PRĮT nebuvo apskaičiuoti tinkamai, nes mokesčių patarėjas grupės viduje esančiam turtui priskyrė rizikos koeficientą, lygų nuliui (133). Kaip paaiškėja iš (123) konstatuojamosios dalies, priešingai, nei teigia Liuksemburgas ir FFT, paskolos grupės viduje, kurios sudaro didžiąją dalį FFT turto, nėra nerizikingos ir nėra požymių, kad tokios paskolos yra mažiau rizikingos nei bankų teikiamos paskolos. Bet kokiu atveju, atsižvelgiant į tai, kad „Fiat“ vidiniame dokumente dėl sandorių kainodaros politikos, kredito ir sandorio šalies įsipareigojimų nesilaikymo rizika apibūdinama kaip „ribota“, o ne kaip neegzistuojanti, rizikos koeficientas, lygus nuliui, yra aiškiai netinkamas. Be to, FFT hipotetiniai PRĮT nebuvo apskaičiuoti tinkamai, nes 20 % trečiosios šalies rizikos tarifas nebuvo pagrįstas nei Liuksemburgo, nei FFT.

133

| (270) | Jei 2010 m. galiojęs vidutinis 36 % Europos bankų turto rizikos koeficientas būtų buvęs taikomas kaip nuolatinis palyginamasis koeficientas (134) (kurį buvo galima naudoti tuo metu, kai buvo pateiktas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių) visam FFT turtui, siekiančiam 14 827 674 000 EUR, norint parodyti, koks galėjo būti tinkamas FFT hipotetinis PRĮT, tokie hipotetiniai PRĮT siektų maždaug 5 338 000 000 EUR. Jeigu Bazelio sistemoje numatytas 8 % reikalaujamų nuosavų lėšų rodiklis būtų išlaikytas kaip minimalus kapitalizacijos lygis, FFT minimalus hipotetinis reglamentuojamų nuosavų lėšų lygis pagal Bazelio II sistemą būtų maždaug 427 milijonai EUR, o ne FFT mokesčių patarėjo ataskaitoje dėl sandorių kainodaros numatytas minimalus 28,5 milijono lygis. |
| --- | --- |

(270)

Jei 2010 m. galiojęs vidutinis 36 % Europos bankų turto rizikos koeficientas būtų buvęs taikomas kaip nuolatinis palyginamasis koeficientas (134) (kurį buvo galima naudoti tuo metu, kai buvo pateiktas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių) visam FFT turtui, siekiančiam 14 827 674 000 EUR, norint parodyti, koks galėjo būti tinkamas FFT hipotetinis PRĮT, tokie hipotetiniai PRĮT siektų maždaug 5 338 000 000 EUR. Jeigu Bazelio sistemoje numatytas 8 % reikalaujamų nuosavų lėšų rodiklis būtų išlaikytas kaip minimalus kapitalizacijos lygis, FFT minimalus hipotetinis reglamentuojamų nuosavų lėšų lygis pagal Bazelio II sistemą būtų maždaug 427 milijonai EUR, o ne FFT mokesčių patarėjo ataskaitoje dėl sandorių kainodaros numatytas minimalus 28,5 milijono lygis.

134

| (271) | Antra, mokesčio patarėjo analogiškai pagal Bazelio II sistemą atlikti FFT kredito rizikos ir sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo rizikos skaičiavimai (135), kuriais remiantis iš bankų reikalaujama, kad jų kapitalas būtų proporcingas PRĮT, prieštarauja šiai nuostatai. Analizėje apie sandorių kainodarą, siekdamas nustatyti riziką patiriančias FFT nuosavas lėšas, mokesčių patarėjas naudoja 6 % reikalaujamą rodiklį rizikai apskaičiuoti, o sistemoje numatytas teisingas rodiklis yra 8 %. |
| --- | --- |

(271)

Antra, mokesčio patarėjo analogiškai pagal Bazelio II sistemą atlikti FFT kredito rizikos ir sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo rizikos skaičiavimai (135), kuriais remiantis iš bankų reikalaujama, kad jų kapitalas būtų proporcingas PRĮT, prieštarauja šiai nuostatai. Analizėje apie sandorių kainodarą, siekdamas nustatyti riziką patiriančias FFT nuosavas lėšas, mokesčių patarėjas naudoja 6 % reikalaujamą rodiklį rizikai apskaičiuoti, o sistemoje numatytas teisingas rodiklis yra 8 %.

135

| (272) | Atsakydama į Komisijos susirūpinimą, šiuo klausimu išsakytą sprendime pradėti procedūrą (136), FFT pagrindė 6 % rodiklį, nurodydama Italijoje atliktą reikalavimo pritaikymą ne bankų finansų įstaigoms (137). Tačiau FFT nepateikė jokios kitos nuorodos į tokį pritaikymą, taip pat nepaaiškino, kodėl Italijos teisės aktų leidėjo atliktas reikalavimo pritaikymas turėtų būti taikomas Liuksemburge arba naudojamas kaip orientyras. |
| --- | --- |

(272)

Atsakydama į Komisijos susirūpinimą, šiuo klausimu išsakytą sprendime pradėti procedūrą (136), FFT pagrindė 6 % rodiklį, nurodydama Italijoje atliktą reikalavimo pritaikymą ne bankų finansų įstaigoms (137). Tačiau FFT nepateikė jokios kitos nuorodos į tokį pritaikymą, taip pat nepaaiškino, kodėl Italijos teisės aktų leidėjo atliktas reikalavimo pritaikymas turėtų būti taikomas Liuksemburge arba naudojamas kaip orientyras.

136

137

| (273) | Be to, nors pagal Bazelio II sistemą pusę reikalaujamos 8 % dydžio sumos gali sudaryti 2 kategorijos nuosavos lėšos, neatrodo, kad FFT turėtų tokio tipo nuosavų lėšų, kurias būtų galėjusi panaudoti teisės aktuose numatytais tikslais, jei reikalavimas būtų pritaikytas. Nesant kitų galimų turimo kapitalo formų, 8 % turėjo būti padengti nuosavu kapitalu. |
| --- | --- |

(273)

Be to, nors pagal Bazelio II sistemą pusę reikalaujamos 8 % dydžio sumos gali sudaryti 2 kategorijos nuosavos lėšos, neatrodo, kad FFT turėtų tokio tipo nuosavų lėšų, kurias būtų galėjusi panaudoti teisės aktuose numatytais tikslais, jei reikalavimas būtų pritaikytas. Nesant kitų galimų turimo kapitalo formų, 8 % turėjo būti padengti nuosavu kapitalu.

| (274) | Todėl Komisija ir toliau laikosi nuomonės, kad reikalaujamų nuosavų lėšų rodiklis pagal Bazelio II sistemą yra 8 %, be to, mokesčių patarėjo naudojamas 6 % rodiklis ir tai, kad Liuksemburgo mokesčių administratorius jį patvirtino, kelia abejonių dėl ginčijamame sprendime pateiktos išvados, jog FFT pelno paskirstymas atspindi įprastų rinkos sąlygų principą atitinkantį apytikslį, bet patikimą rezultatą. |
| --- | --- |

(274)

Todėl Komisija ir toliau laikosi nuomonės, kad reikalaujamų nuosavų lėšų rodiklis pagal Bazelio II sistemą yra 8 %, be to, mokesčių patarėjo naudojamas 6 % rodiklis ir tai, kad Liuksemburgo mokesčių administratorius jį patvirtino, kelia abejonių dėl ginčijamame sprendime pateiktos išvados, jog FFT pelno paskirstymas atspindi įprastų rinkos sąlygų principą atitinkantį apytikslį, bet patikimą rezultatą.

| (275) | Galiausiai, kalbant apie mokesčių patarėjo atliktus operacinės rizikos skaičiavimus, jeigu Komisija pritartų 15 % tarifo taikymui remdamasi FFT (138) ir Liuksemburgo (139) pateiktais paaiškinimais, bazė, kuriai yra taikoma 15 % marža, neatitiktų numatomų teisingų FFT metinių bendrųjų pajamų. FFT mokesčių patarėjas šį procentą taiko tik grynosioms pajamoms, gaunamoms iš indėlių bankuose ir paskolų (140), o tai neatitinka Liuksemburgo taikomo metodo (141), nes skaičiuojant bendrąsias metines pajamas neatsižvelgiama į jokią kitą veiklą grupės viduje. Tačiau bankų paskolos ir indėliai sudaro tik mažą FFT turto ir įsipareigojimų dalį. |
| --- | --- |

(275)

Galiausiai, kalbant apie mokesčių patarėjo atliktus operacinės rizikos skaičiavimus, jeigu Komisija pritartų 15 % tarifo taikymui remdamasi FFT (138) ir Liuksemburgo (139) pateiktais paaiškinimais, bazė, kuriai yra taikoma 15 % marža, neatitiktų numatomų teisingų FFT metinių bendrųjų pajamų. FFT mokesčių patarėjas šį procentą taiko tik grynosioms pajamoms, gaunamoms iš indėlių bankuose ir paskolų (140), o tai neatitinka Liuksemburgo taikomo metodo (141), nes skaičiuojant bendrąsias metines pajamas neatsižvelgiama į jokią kitą veiklą grupės viduje. Tačiau bankų paskolos ir indėliai sudaro tik mažą FFT turto ir įsipareigojimų dalį.

138

139

140

141

| (276) | Apibendrindama Komisija daro išvadą, kad jeigu FFT minimalios reglamentuojamos hipotetinės nuosavos lėšos galėjo būti laikomos pelno lygio rodikliu taikant MTMN, mokesčių patarėjas sumažino jos nuosavas lėšas taikydamas turtui nepagrįstą ir mažą rizikos koeficientą (neįtraukdamas didžiosios dalies riziką patiriančio turto), taikydamas rodiklį, mažesnį nei Bazelio II sistemoje numatytas minimalus rodiklis, ir į FFT bendrąsias metines pajamas neįtraukdamas pajamų, gautų iš grupės turto ir įsipareigojimų. Todėl Komisija daro išvadą, kad ginčijamame sprendime dėl mokesčių pritariant tokiems pasirinkimams nutolstama nuo rinka pagrįsto rezultato, atitinkančio įprastų rinkos sąlygų principą. Kadangi dėl tokio metodo pasirinkimo sumažėja FFT mokestiniai įsipareigojimai pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su mokestiniu požiūriu neintegruotomis bendrovėmis, vykdančiomis sandorius rinkos sąlygomis, yra pagrindas manyti, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(276)

Apibendrindama Komisija daro išvadą, kad jeigu FFT minimalios reglamentuojamos hipotetinės nuosavos lėšos galėjo būti laikomos pelno lygio rodikliu taikant MTMN, mokesčių patarėjas sumažino jos nuosavas lėšas taikydamas turtui nepagrįstą ir mažą rizikos koeficientą (neįtraukdamas didžiosios dalies riziką patiriančio turto), taikydamas rodiklį, mažesnį nei Bazelio II sistemoje numatytas minimalus rodiklis, ir į FFT bendrąsias metines pajamas neįtraukdamas pajamų, gautų iš grupės turto ir įsipareigojimų. Todėl Komisija daro išvadą, kad ginčijamame sprendime dėl mokesčių pritariant tokiems pasirinkimams nutolstama nuo rinka pagrįsto rezultato, atitinkančio įprastų rinkos sąlygų principą. Kadangi dėl tokio metodo pasirinkimo sumažėja FFT mokestiniai įsipareigojimai pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su mokestiniu požiūriu neintegruotomis bendrovėmis, vykdančiomis sandorius rinkos sąlygomis, yra pagrindas manyti, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

7.2.2.8.   Netinkami atskaitymai iš atlygintinų nuosavų lėšų

Netinkami atskaitymai iš atlygintinų nuosavų lėšų

| (277) | Mokesčių patarėjas ne tik sumažina FFT reglamentuojamas hipotetines nuosavas lėšas, bet ir atlieka daug atskaitymų iš likusio FFT nuosavo kapitalo, nutolstančio nuo rinka paremto rezultato. Kaip matoma 2 lentelėje, siekiant gauti sumą, kurią mokesčių patarėjas vadina „nuosavomis lėšomis padengiančiomis vykdomas funkcijas“, iš FFT likusio nuosavo kapitalo atėmus sumažintas hipotetines reglamentuojamas lėšas, gauta suma yra atimama iš to, ką mokesčių patarėjas vadina „nuosavomis lėšomis, padengiančiomis finansines investicijas į FFNA ir FFC“. Vis dėlto jeigu FFT reglamentuojamos nuosavos lėšos būtų buvusios numatytos tinkamai, gali būti, kad nuosavas kapitalas neviršytų reglamentuojamų nuosavų lėšų (142). Todėl nebūtų taikoma nė viena iš šių numatytų nuosavų lėšų sudedamųjų dalių. |
| --- | --- |

(277)

Mokesčių patarėjas ne tik sumažina FFT reglamentuojamas hipotetines nuosavas lėšas, bet ir atlieka daug atskaitymų iš likusio FFT nuosavo kapitalo, nutolstančio nuo rinka paremto rezultato. Kaip matoma 2 lentelėje, siekiant gauti sumą, kurią mokesčių patarėjas vadina „nuosavomis lėšomis padengiančiomis vykdomas funkcijas“, iš FFT likusio nuosavo kapitalo atėmus sumažintas hipotetines reglamentuojamas lėšas, gauta suma yra atimama iš to, ką mokesčių patarėjas vadina „nuosavomis lėšomis, padengiančiomis finansines investicijas į FFNA ir FFC“. Vis dėlto jeigu FFT reglamentuojamos nuosavos lėšos būtų buvusios numatytos tinkamai, gali būti, kad nuosavas kapitalas neviršytų reglamentuojamų nuosavų lėšų (142). Todėl nebūtų taikoma nė viena iš šių numatytų nuosavų lėšų sudedamųjų dalių.

142

| (278) | Nepaisant šios pastabos, Komisija taip pat mano, kad mokesčių patarėjo sprendimas atskirti nuosavų lėšų dalį, vadinamą „nuosavomis lėšomis, padengiančiomis finansines investicijas į FFNA ir FFC“, ir jai skirti nulinį atlygį numatant FFT mokesčio bazę yra netinkamas (143), nes dėl tokio sprendimo sumažėja FFT mokestiniai įsipareigojimai pagal bendrą Liuksemburgo mokesčių sistemą mokesčių prasme neintegruotų bendrovių, vykdančių sandorius rinkos sąlygomis, atžvilgiu. |
| --- | --- |

(278)

Nepaisant šios pastabos, Komisija taip pat mano, kad mokesčių patarėjo sprendimas atskirti nuosavų lėšų dalį, vadinamą „nuosavomis lėšomis, padengiančiomis finansines investicijas į FFNA ir FFC“, ir jai skirti nulinį atlygį numatant FFT mokesčio bazę yra netinkamas (143), nes dėl tokio sprendimo sumažėja FFT mokestiniai įsipareigojimai pagal bendrą Liuksemburgo mokesčių sistemą mokesčių prasme neintegruotų bendrovių, vykdančių sandorius rinkos sąlygomis, atžvilgiu.

143

| (279) | Preliminariai nėra aišku, ar mokesčių patarėjo pasirinkimas atskirti dvi nuosavo kapitalo sudedamąsias dalis yra tariamas Bazelio II sistemos taikymas, ar mokesčių patarėjo atliktas atskaitymas iš palūkanų už FFNA ir FFC akcijas buvo ad hoc pataisymas, kurį mokesčių patarėjas būtų taip pat atskaitęs iš FFT mokesčio bazės, jeigu FFT apskaitinis nuosavas kapitalas būtų pasirinktas kaip pelno lygio indikatorius taikant MTMN. Kaip paaiškinta 238 konstatuojamojoje dalyje, taip yra todėl, kad mokesčių patarėjas, suskirstydamas FFT nuosavą kapitalą į tris dalis, nesirėmė jokiu bendrai naudojamu metodu (144). |
| --- | --- |

(279)

Preliminariai nėra aišku, ar mokesčių patarėjo pasirinkimas atskirti dvi nuosavo kapitalo sudedamąsias dalis yra tariamas Bazelio II sistemos taikymas, ar mokesčių patarėjo atliktas atskaitymas iš palūkanų už FFNA ir FFC akcijas buvo ad hoc pataisymas, kurį mokesčių patarėjas būtų taip pat atskaitęs iš FFT mokesčio bazės, jeigu FFT apskaitinis nuosavas kapitalas būtų pasirinktas kaip pelno lygio indikatorius taikant MTMN. Kaip paaiškinta 238 konstatuojamojoje dalyje, taip yra todėl, kad mokesčių patarėjas, suskirstydamas FFT nuosavą kapitalą į tris dalis, nesirėmė jokiu bendrai naudojamu metodu (144).

ad hoc

144

| (280) | Bet kokiu atveju dėl 281–290 konstatuojamosiose dalyse išvardytų priežasčių mokesčių patarėjo pasirinkimas FFT numatyti, kad nuosavo kapitalo dalies, vadinamos„nuosavomis lėšomis, padengiančiomis finansines investicijas į FFNA ir FFC“, grąža lygi nuliui, yra netinkamas. Kadangi dėl tokio pasirinkimo faktiškai nepateisinamai sumažėja atlygintinas nuosavas kapitalas ir FFT mokesčio bazė mokestiniais tikslais, bet koks sandorių kainodaros metodas, paremtas šiuo pasirinkimu, negali būti laikomas siekiančiu įprastų rinkos sąlygų principą atitinkančio patikimo suderinto rinka paremto rezultato. |
| --- | --- |

(280)

Bet kokiu atveju dėl 281–290 konstatuojamosiose dalyse išvardytų priežasčių mokesčių patarėjo pasirinkimas FFT numatyti, kad nuosavo kapitalo dalies, vadinamos„nuosavomis lėšomis, padengiančiomis finansines investicijas į FFNA ir FFC“, grąža lygi nuliui, yra netinkamas. Kadangi dėl tokio pasirinkimo faktiškai nepateisinamai sumažėja atlygintinas nuosavas kapitalas ir FFT mokesčio bazė mokestiniais tikslais, bet koks sandorių kainodaros metodas, paremtas šiuo pasirinkimu, negali būti laikomas siekiančiu įprastų rinkos sąlygų principą atitinkančio patikimo suderinto rinka paremto rezultato.

| (281) | Visų pirma FFT atveju nėra taikomi Liuksemburgo argumentai dėl kitose kredito įstaigose turimų akcijų atskaitymo pagal Bazelio II sistemą (145). To priežastis yra ne tik, kaip nurodoma 262 konstatuojamojoje dalyje, kad FFT nėra reglamentuojama įstaiga, bet ir tai, kad šios sistemos skyriai, kuriuos nurodo FFT, taikomi nekonsoliduotoms įstaigoms, o šiuo atveju FFNA ir FFC yra konsoliduotos įstaigos. Iš tiesų, kaip paaiškinama 112 konstatuojamojoje dalyje, FFT konsoliduotas grupės ataskaitas perkelia į Liuksemburgą. Iš esmės, prieš atliekant atskaitymus už akcijas, konsoliduotos nuosavos lėšos bus didesnės nei nekonsoliduotose FFT sąskaitose esančios lėšos. Todėl, jeigu Liuksemburgas ir „Fiat“ būtų tinkamai ir sistemingai taikę reglamentuojamus atskaitymus, numatomas nuosavas kapitalas, kuriam būtų taikoma nuosavo kapitalo grąža, būtų didesnis, tad FFT mokesčio bazė Liuksemburge taip pat būtų didesnė. |
| --- | --- |

(281)

Visų pirma FFT atveju nėra taikomi Liuksemburgo argumentai dėl kitose kredito įstaigose turimų akcijų atskaitymo pagal Bazelio II sistemą (145). To priežastis yra ne tik, kaip nurodoma 262 konstatuojamojoje dalyje, kad FFT nėra reglamentuojama įstaiga, bet ir tai, kad šios sistemos skyriai, kuriuos nurodo FFT, taikomi nekonsoliduotoms įstaigoms, o šiuo atveju FFNA ir FFC yra konsoliduotos įstaigos. Iš tiesų, kaip paaiškinama 112 konstatuojamojoje dalyje, FFT konsoliduotas grupės ataskaitas perkelia į Liuksemburgą. Iš esmės, prieš atliekant atskaitymus už akcijas, konsoliduotos nuosavos lėšos bus didesnės nei nekonsoliduotose FFT sąskaitose esančios lėšos. Todėl, jeigu Liuksemburgas ir „Fiat“ būtų tinkamai ir sistemingai taikę reglamentuojamus atskaitymus, numatomas nuosavas kapitalas, kuriam būtų taikoma nuosavo kapitalo grąža, būtų didesnis, tad FFT mokesčio bazė Liuksemburge taip pat būtų didesnė.

145

| (282) | Antra, apskritai kalbant apie atskaitymus iš nuosavų lėšų pagal Bazelio II sistemą ir vertinant FFT apskaitinį nuosavą kapitalą, Liuksemburgo argumentas, kad FFT akcijų pirkimas buvo visiškai finansuojamas iš nuosavo kapitalo (146), t. y. naudojant finansavimo metodą, automatiškai reikštų, jog šių lėšų jau nebus galima panaudoti kitai FFT patiriamai rizikai padengti, Komisijai nėra priimtinas. Finansavimo šaltiniai, ar tai būtų nuosavas kapitalas, ar balanso įsipareigojimuose esančios skolos, nėra priskiriami prie nustatomo turto, bent jau jeigu konkrečios teisinės nuostatos nesusieja įsipareigojimų su turtu arba su tam tikra turto visuma (kaip yra padengtų obligacijų atveju). Jeigu jokia specifinė skola nėra susieta su bendrovės įsiskolinimais, nuosavas kapitalas finansuojamas kartu iš nuosavų lėšų ir įsiskolinimų. Nemokumo atveju tokiomis lėšomis bus galima padengti prarastą FFT turtą, priešingai, nei teigiama Liuksemburgo pateiktame argumente. Tai, kad ataskaitoje dėl sandorių kainodaros paminėtos iš FFT atskaičiuotos nuosavo kapitalo sumos atitinka FFNA ir FFC pirkimo kainą (147), nėra niekaip susiję su tuo, kad finansavimo šaltiniai iš esmės negali būti priskiriami prie specifinio turto. Tai galioja bet kokioms akcijų sumoms. FFT nuosavą kapitalą galima laisvai naudoti FFT mokumui palaikyti ir už jas visas turi būti atlyginta atsižvelgiant į FFT patiriamą turto riziką. |
| --- | --- |

(282)

Antra, apskritai kalbant apie atskaitymus iš nuosavų lėšų pagal Bazelio II sistemą ir vertinant FFT apskaitinį nuosavą kapitalą, Liuksemburgo argumentas, kad FFT akcijų pirkimas buvo visiškai finansuojamas iš nuosavo kapitalo (146), t. y. naudojant finansavimo metodą, automatiškai reikštų, jog šių lėšų jau nebus galima panaudoti kitai FFT patiriamai rizikai padengti, Komisijai nėra priimtinas. Finansavimo šaltiniai, ar tai būtų nuosavas kapitalas, ar balanso įsipareigojimuose esančios skolos, nėra priskiriami prie nustatomo turto, bent jau jeigu konkrečios teisinės nuostatos nesusieja įsipareigojimų su turtu arba su tam tikra turto visuma (kaip yra padengtų obligacijų atveju). Jeigu jokia specifinė skola nėra susieta su bendrovės įsiskolinimais, nuosavas kapitalas finansuojamas kartu iš nuosavų lėšų ir įsiskolinimų. Nemokumo atveju tokiomis lėšomis bus galima padengti prarastą FFT turtą, priešingai, nei teigiama Liuksemburgo pateiktame argumente. Tai, kad ataskaitoje dėl sandorių kainodaros paminėtos iš FFT atskaičiuotos nuosavo kapitalo sumos atitinka FFNA ir FFC pirkimo kainą (147), nėra niekaip susiję su tuo, kad finansavimo šaltiniai iš esmės negali būti priskiriami prie specifinio turto. Tai galioja bet kokioms akcijų sumoms. FFT nuosavą kapitalą galima laisvai naudoti FFT mokumui palaikyti ir už jas visas turi būti atlyginta atsižvelgiant į FFT patiriamą turto riziką.

146

147

| (283) | Bet kuriuo atveju FFT metinės ataskaitos nepatvirtina Liuksemburgo teiginio, kad įsigijimai buvo finansuojami iš nuosavo kapitalo. Toks teiginys reiškia, kad siekdama įsigyti FFNA ir FFC grupė turėjo FFT suteikti papildomo nuosavo kapitalo. Iš tiesų FFT nuosavų lėšų lygis (akcinis kapitalas ir rezervai) 2010 m., arba prieš įsigijimą, buvo 286 000 000 EUR, o 2011 m., arba po įsigijimo, 287 000 000 EUR. |
| --- | --- |

(283)

Bet kuriuo atveju FFT metinės ataskaitos nepatvirtina Liuksemburgo teiginio, kad įsigijimai buvo finansuojami iš nuosavo kapitalo. Toks teiginys reiškia, kad siekdama įsigyti FFNA ir FFC grupė turėjo FFT suteikti papildomo nuosavo kapitalo. Iš tiesų FFT nuosavų lėšų lygis (akcinis kapitalas ir rezervai) 2010 m., arba prieš įsigijimą, buvo 286 000 000 EUR, o 2011 m., arba po įsigijimo, 287 000 000 EUR.

| (284) | Liuksemburgas taip pat įvertina, kad dėl akcijų patiriamos išlaidos Liuksemburge nėra išskaitomos mokesčių tikslais ir kad dividendai nėra apmokestinami (148). Kadangi už FFNA ir FFC akcijas atlyginama dividendais, jos neturėtų būti apmokestinamos ir įtraukiamos vertinant vykdomas funkcijas ir patiriamą riziką (149). Toks argumentas taip pat turi būti atmestas, kaip ir panašus FFT teiginys (150). Komisija šiuo atžvilgiu pažymi, kad ginčijamo sprendimo dėl mokesčių galiojimo laikotarpiu FFNA ir FFC nepervedė jokių dividendų. Vis dėlto, jei ir būtų pervedusios, tai niekaip nebūtų pakeitę FFT apmokestinamojo atlygio, nes tokį atlygį nustatė mokesčių patarėjas, naudodamas nuosavam kapitalui taikomą MTMN metodą. MTMN yra sandoriams taikomas metodas, paremtas pelnu, taikomas nuosavo kapitalo lygiui už FFT vykdomas iždo funkcijas. Jei FFT mokesčių patarėjas būtų naudojęs CUP metodą sandorių kainodarai nustatyti, atskiri sandoriai arba atlygio srautai, tokie kaip individualios paskolos arba, FFT atveju, mokami dividendai, būtų buvę svarbūs skaičiuojant FFT apmokestinamąjį atlygį. Iš tiesų CUP metodu nustatomos individualių sandorių kainos, o MTMN metodu siekiama numatyti funkcijos rentabilumą. Tačiau dėl 161 konstatuojamojoje dalyje numatytų priežasčių FFT mokesčių patarėjas nusprendė, kad MTMN metodas FFT atveju tinkamiausias. Todėl, pabrėždami kai kurių už tam tikrą FFT turtą (dividendus) pervestų atlygių svarbą, Liuksemburgas ir FFT bando suderinti CUP ir MTMN metodus FFT apmokestinamajam atlygiui apskaičiuoti, šio mišraus metodo visiškai nepagrįsdami ataskaitoje dėl sandorių kainodaros. Atsižvelgiant į tai, kad mokesčių patarėjas savo ataskaitoje pateisino MTMN metodo taikymą, naudojant tokią kombinaciją be jokio kito pagrindo nebus patikimai suderinto rinka paremto rezultato. |
| --- | --- |

(284)

Liuksemburgas taip pat įvertina, kad dėl akcijų patiriamos išlaidos Liuksemburge nėra išskaitomos mokesčių tikslais ir kad dividendai nėra apmokestinami (148). Kadangi už FFNA ir FFC akcijas atlyginama dividendais, jos neturėtų būti apmokestinamos ir įtraukiamos vertinant vykdomas funkcijas ir patiriamą riziką (149). Toks argumentas taip pat turi būti atmestas, kaip ir panašus FFT teiginys (150). Komisija šiuo atžvilgiu pažymi, kad ginčijamo sprendimo dėl mokesčių galiojimo laikotarpiu FFNA ir FFC nepervedė jokių dividendų. Vis dėlto, jei ir būtų pervedusios, tai niekaip nebūtų pakeitę FFT apmokestinamojo atlygio, nes tokį atlygį nustatė mokesčių patarėjas, naudodamas nuosavam kapitalui taikomą MTMN metodą. MTMN yra sandoriams taikomas metodas, paremtas pelnu, taikomas nuosavo kapitalo lygiui už FFT vykdomas iždo funkcijas. Jei FFT mokesčių patarėjas būtų naudojęs CUP metodą sandorių kainodarai nustatyti, atskiri sandoriai arba atlygio srautai, tokie kaip individualios paskolos arba, FFT atveju, mokami dividendai, būtų buvę svarbūs skaičiuojant FFT apmokestinamąjį atlygį. Iš tiesų CUP metodu nustatomos individualių sandorių kainos, o MTMN metodu siekiama numatyti funkcijos rentabilumą. Tačiau dėl 161 konstatuojamojoje dalyje numatytų priežasčių FFT mokesčių patarėjas nusprendė, kad MTMN metodas FFT atveju tinkamiausias. Todėl, pabrėždami kai kurių už tam tikrą FFT turtą (dividendus) pervestų atlygių svarbą, Liuksemburgas ir FFT bando suderinti CUP ir MTMN metodus FFT apmokestinamajam atlygiui apskaičiuoti, šio mišraus metodo visiškai nepagrįsdami ataskaitoje dėl sandorių kainodaros. Atsižvelgiant į tai, kad mokesčių patarėjas savo ataskaitoje pateisino MTMN metodo taikymą, naudojant tokią kombinaciją be jokio kito pagrindo nebus patikimai suderinto rinka paremto rezultato.

148

149

150

| (285) | Trečia, taikant nuosavu kapitalu pagrįstą MTMN, numatant nuosavą kapitalą turi būti stebima, kad FFT būtų tinkamai kapitalizuota laikantis sektoriaus normų. Tokią išvadą galima daryti ir iš aplinkraštyje siūlomo principo, pagal kurį bendrovių vykdomos finansavimo funkcijos grupės viduje iš esmės yra panašios į nepriklausomų finansų įstaigų vykdomas funkcijas. |
| --- | --- |

(285)

Trečia, taikant nuosavu kapitalu pagrįstą MTMN, numatant nuosavą kapitalą turi būti stebima, kad FFT būtų tinkamai kapitalizuota laikantis sektoriaus normų. Tokią išvadą galima daryti ir iš aplinkraštyje siūlomo principo, pagal kurį bendrovių vykdomos finansavimo funkcijos grupės viduje iš esmės yra panašios į nepriklausomų finansų įstaigų vykdomas funkcijas.

| (286) | 2011 m. pabaigoje, kuri ataskaitoje dėl sandorių kainodaros nurodoma kaip atskaitos data, vidutinis sverto koeficientas, numatytas kaip santykis tarp 1 kategorijos nuosavų lėšų ir bendros balanso pozicijos (151), pasak Europos bankininkystės institucijos, buvo 2,9 % 1-os kontroliuojamos grupės bankams (didesniems Europos bankams) ir 3,3 % 2-os kontroliuojamos grupės bankams (mažesniems Europos bankams). Koeficiento sverto taikymas (nuosavų lėšų / bendrų sumų) laikantis sektoriaus normų (ir naujosios Bazelio III sistemos) rodo, kad FFT TFAS nuosavas kapitalas rinkoje nebuvo didesnis. Iš tiesų, remiantis šiuo skaičiavimu, FFT sverto koeficientas pakilo iki [2–3 %] (152), [...]. Kitaip tariant, [...] FFT nuosavo kapitalo lygis nesuteikia galimybės atskaitymams nei iš numatytų perviršinių nuosavų lėšų, nei iš jokių kitų akcijų, nes tokie atskaitymai viršytų FFT nuosavo kapitalo lygį [...]. |
| --- | --- |

(286)

2011 m. pabaigoje, kuri ataskaitoje dėl sandorių kainodaros nurodoma kaip atskaitos data, vidutinis sverto koeficientas, numatytas kaip santykis tarp 1 kategorijos nuosavų lėšų ir bendros balanso pozicijos (151), pasak Europos bankininkystės institucijos, buvo 2,9 % 1-os kontroliuojamos grupės bankams (didesniems Europos bankams) ir 3,3 % 2-os kontroliuojamos grupės bankams (mažesniems Europos bankams). Koeficiento sverto taikymas (nuosavų lėšų / bendrų sumų) laikantis sektoriaus normų (ir naujosios Bazelio III sistemos) rodo, kad FFT TFAS nuosavas kapitalas rinkoje nebuvo didesnis. Iš tiesų, remiantis šiuo skaičiavimu, FFT sverto koeficientas pakilo iki [2–3 %] (152), [...]. Kitaip tariant, [...] FFT nuosavo kapitalo lygis nesuteikia galimybės atskaitymams nei iš numatytų perviršinių nuosavų lėšų, nei iš jokių kitų akcijų, nes tokie atskaitymai viršytų FFT nuosavo kapitalo lygį [...].

151

152

| (287) | Todėl FFT kapitalizacijos lygis neleido sumažinti nuosavo kapitalo arba reglamentuojamų hipotetinių nuosavų lėšų mokestiniais tikslais (153), [...]. Remiantis šia išvada, sprendimo pradėti procedūrą 80 konstatuojamojoje dalyje išsakytas nerimas dėl sumažinto atlygio už perviršines nuosavas lėšas dydžio neturi pagrindo, nes diferencijuoto atlygio čia neturi būti. |
| --- | --- |

(287)

Todėl FFT kapitalizacijos lygis neleido sumažinti nuosavo kapitalo arba reglamentuojamų hipotetinių nuosavų lėšų mokestiniais tikslais (153), [...]. Remiantis šia išvada, sprendimo pradėti procedūrą 80 konstatuojamojoje dalyje išsakytas nerimas dėl sumažinto atlygio už perviršines nuosavas lėšas dydžio neturi pagrindo, nes diferencijuoto atlygio čia neturi būti.

153

| (288) | Ketvirta, FFT nuosavo kapitalo atskaitymas iš jos akcijų įmonėse FFNA ir FFC, siekiant apskaičiuoti numatomas lėšas, už kurias turi būti atlyginta, analizuojant sandorių kainodarą pasirodo visiškai nenuoseklus, nes toks pat metodas yra taikomas FF sąskaitoms. „Fiat“ vidiniame dokumente dėl sandorių kainodaros politikos (154) teigiama, kad FFT ir FF atlygiui už paskolų kainų nustatymą taikomas tas pats metodas, tačiau šiame dokumente aprašomas tik šio metodo taikymas siekiant tiksliai numatyti FFT mokesčio bazę. Tačiau jeigu FF nuosavas kapitalas, už kurį turi būti atlyginta, buvo numatytas remiantis tuo pačiu metodu kaip ir FFT ataskaitoje dėl sandorių kainodaros taikytas metodas 2010 m., kai FFT turėjo akcijų FFNA ir FFC, būtų nurodyta, kad numatomos FF nuosavos lėšos buvo neigiamos (155). Iš tiesų 2010 m. pabaigoje FF nuosavas kapitalas siekė 271 milijoną EUR, o bendra akcijų vertė, kuri turėjo būti atskaityta iš jos nuosavo kapitalo, jei būtų taikomas tas pats metodas, kaip numatyta ginčijamame sprendime dėl mokesčių, būtų 358 milijonai EUR. Todėl FF atlygintino nuosavo kapitalo dydis būtų buvęs neigiamas ir siektų 87 milijonus EUR. Kadangi akcijų vertė buvo didesnė nei bendra FF nuosavo kapitalo suma, numatomas atlygintinas kapitalas taikant tą patį metodą kaip ir ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, siekiant nustatyti FFT mokesčio bazę Liuksemburge, būtų neigiamas kaip ir nemokių bendrovių atveju. Tačiau kadangi FF tuo metu nebuvo nemoki, užtenka įrodyti, kad FFT nuosavo kapitalo atskaitymas nėra tinkamas metodas siekiant apskaičiuoti numatomą atlygintiną kapitalą FFT mokesčio bazei Liuksemburge nustatyti. |
| --- | --- |

(288)

Ketvirta, FFT nuosavo kapitalo atskaitymas iš jos akcijų įmonėse FFNA ir FFC, siekiant apskaičiuoti numatomas lėšas, už kurias turi būti atlyginta, analizuojant sandorių kainodarą pasirodo visiškai nenuoseklus, nes toks pat metodas yra taikomas FF sąskaitoms. „Fiat“ vidiniame dokumente dėl sandorių kainodaros politikos (154) teigiama, kad FFT ir FF atlygiui už paskolų kainų nustatymą taikomas tas pats metodas, tačiau šiame dokumente aprašomas tik šio metodo taikymas siekiant tiksliai numatyti FFT mokesčio bazę. Tačiau jeigu FF nuosavas kapitalas, už kurį turi būti atlyginta, buvo numatytas remiantis tuo pačiu metodu kaip ir FFT ataskaitoje dėl sandorių kainodaros taikytas metodas 2010 m., kai FFT turėjo akcijų FFNA ir FFC, būtų nurodyta, kad numatomos FF nuosavos lėšos buvo neigiamos (155). Iš tiesų 2010 m. pabaigoje FF nuosavas kapitalas siekė 271 milijoną EUR, o bendra akcijų vertė, kuri turėjo būti atskaityta iš jos nuosavo kapitalo, jei būtų taikomas tas pats metodas, kaip numatyta ginčijamame sprendime dėl mokesčių, būtų 358 milijonai EUR. Todėl FF atlygintino nuosavo kapitalo dydis būtų buvęs neigiamas ir siektų 87 milijonus EUR. Kadangi akcijų vertė buvo didesnė nei bendra FF nuosavo kapitalo suma, numatomas atlygintinas kapitalas taikant tą patį metodą kaip ir ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, siekiant nustatyti FFT mokesčio bazę Liuksemburge, būtų neigiamas kaip ir nemokių bendrovių atveju. Tačiau kadangi FF tuo metu nebuvo nemoki, užtenka įrodyti, kad FFT nuosavo kapitalo atskaitymas nėra tinkamas metodas siekiant apskaičiuoti numatomą atlygintiną kapitalą FFT mokesčio bazei Liuksemburge nustatyti.

154

155

| (289) | Be to, nenuoseklus rezultatas taip pat bus tada, jeigu ginčijamo sprendimo dėl mokesčių galiojimo metu FFT įsigis naujų akcijų. Įvertinant akcijų atskaitymą naudojant šališką metodą, ginčijamas sprendimas dėl mokesčių galėtų praktiškai reikšti nulinį FFT apmokestinimą Liuksemburge, jeigu vėliau įsigytų akcijų vertė sumažintų FFT atlygintinų lėšų sumą iki nulio arba iki neigiamos vertės. Tokiu atveju FFT vykdomos finansavimo funkcijos grupės viduje galėtų likti tokios pat, tačiau jeigu būtų taikomas ginčijamame sprendime dėl mokesčių patvirtintas metodas, mokesčiai būtų gerokai mažesni arba net lygūs nuliui. |
| --- | --- |

(289)

Be to, nenuoseklus rezultatas taip pat bus tada, jeigu ginčijamo sprendimo dėl mokesčių galiojimo metu FFT įsigis naujų akcijų. Įvertinant akcijų atskaitymą naudojant šališką metodą, ginčijamas sprendimas dėl mokesčių galėtų praktiškai reikšti nulinį FFT apmokestinimą Liuksemburge, jeigu vėliau įsigytų akcijų vertė sumažintų FFT atlygintinų lėšų sumą iki nulio arba iki neigiamos vertės. Tokiu atveju FFT vykdomos finansavimo funkcijos grupės viduje galėtų likti tokios pat, tačiau jeigu būtų taikomas ginčijamame sprendime dėl mokesčių patvirtintas metodas, mokesčiai būtų gerokai mažesni arba net lygūs nuliui.

| (290) | Jeigu FFT mokesčių patarėjas nustatydamas sandorių kainodarą būtų teisingai pritaikęs Bazelio II sistemos nuostatas, tokie atskaitymai nebūtų galimi dėl esamo FFT kapitalizacijos lygio. Tačiau kadangi FFT nėra reglamentuojama įstaiga, neturima jokios informacijos apie PRĮT lygį, kuris, finansų institucijų reglamentavimo įstaigos nuomone, būtų priimtinas. Toks hipotetinis reglamentuojamų nuosavų lėšų lygis taip pat nesuteikia galimybės FFT turėti akcijų, jeigu jų vertė turi būti išskaičiuota iš bendrovės nuosavų lėšų (156). |
| --- | --- |

(290)

Jeigu FFT mokesčių patarėjas nustatydamas sandorių kainodarą būtų teisingai pritaikęs Bazelio II sistemos nuostatas, tokie atskaitymai nebūtų galimi dėl esamo FFT kapitalizacijos lygio. Tačiau kadangi FFT nėra reglamentuojama įstaiga, neturima jokios informacijos apie PRĮT lygį, kuris, finansų institucijų reglamentavimo įstaigos nuomone, būtų priimtinas. Toks hipotetinis reglamentuojamų nuosavų lėšų lygis taip pat nesuteikia galimybės FFT turėti akcijų, jeigu jų vertė turi būti išskaičiuota iš bendrovės nuosavų lėšų (156).

156

| (291) | Remdamasi šiomis pastabomis, Komisija daro išvadą, kad ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, pritariant mokesčių patarėjo pasiūlymui taikyti numatomą grąžą hipotetinėms reglamentuojamoms nuosavoms lėšoms, kurios yra sumažintos dėl neteisingo Bazelio II sistemos taikymo ir netinkamų atskaitymų, taikant kapitalo įkainojimo modelį, nutolsta nuo įprastų rinkos sąlygų principo. Kadangi dėl skirtumo sumažėja FFT mokesčio bazė pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su mokestiniu požiūriu neintegruotomis bendrovėmis, vykdančiomis sandorius rinkos sąlygomis, yra pagrindas manyti, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas. |
| --- | --- |

(291)

Remdamasi šiomis pastabomis, Komisija daro išvadą, kad ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, pritariant mokesčių patarėjo pasiūlymui taikyti numatomą grąžą hipotetinėms reglamentuojamoms nuosavoms lėšoms, kurios yra sumažintos dėl neteisingo Bazelio II sistemos taikymo ir netinkamų atskaitymų, taikant kapitalo įkainojimo modelį, nutolsta nuo įprastų rinkos sąlygų principo. Kadangi dėl skirtumo sumažėja FFT mokesčio bazė pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su mokestiniu požiūriu neintegruotomis bendrovėmis, vykdančiomis sandorius rinkos sąlygomis, yra pagrindas manyti, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas.

7.2.2.9.   Reikalaujamos grąžos lygis, taikomas lėšoms, už kurias turi būti atlyginta

Reikalaujamos grąžos lygis, taikomas lėšoms, už kurias turi būti atlyginta

| (292) | Be išvados, kad FFT mokesčių patarėjas nenuosekliai apskaičiavo numatomą lėšų, už kurias turi būti atlyginta, sumą taikydamas MTNM, Komisija mano, jog tai, kaip FFT mokesčių patarėjas apskaičiuoja numatomą reikalaujamos grąžos lygį, taikomą šiai lėšų bazei, dėl tolesnėse 293–300 konstatuojamosiose dalyse išvardytų priežasčių neleidžia gauti įprastų rinkos sąlygų principą atitinkančio rinka pagrįsto apytikslio, bet patikimo rezultato. |
| --- | --- |

(292)

Be išvados, kad FFT mokesčių patarėjas nenuosekliai apskaičiavo numatomą lėšų, už kurias turi būti atlyginta, sumą taikydamas MTNM, Komisija mano, jog tai, kaip FFT mokesčių patarėjas apskaičiuoja numatomą reikalaujamos grąžos lygį, taikomą šiai lėšų bazei, dėl tolesnėse 293–300 konstatuojamosiose dalyse išvardytų priežasčių neleidžia gauti įprastų rinkos sąlygų principą atitinkančio rinka pagrįsto apytikslio, bet patikimo rezultato.

| (293) | Visų pirma atrodo, kad mokesčių patarėjo taikomas 0,29 dydžio beta kintamasis naudojant kapitalo įkainojimo modelį nesutampa su finansų sektoriaus bendrovių, kurios yra laikomos panašiomis atliekant sandorių kainodaros analizę ir kurios turėtų būti laikomos numatomo reikalaujamo grąžos dydžio lyginamuoju parametru, beta kintamuoju. Bendrovių beta kintamasis paprastai būna labai didelis (žr. 3 lentelę) ir dažnai gerokai didesnis nei vidutinis rinkos beta rodiklis, lygus 1. Komisija nurodo, pavyzdžiui, subindekso „Stoxx 50 Bank“ beta kintamąjį, kuris siekė 1,36 nuo 2009 m. gruodžio 31 d. iki 2011 m. gruodžio 31 d. (157), ir tai, kad beveik visų su šiuo subindeksu susijusių bankų beta kintamasis buvo didesnis nei 1. |
| --- | --- |

(293)

Visų pirma atrodo, kad mokesčių patarėjo taikomas 0,29 dydžio beta kintamasis naudojant kapitalo įkainojimo modelį nesutampa su finansų sektoriaus bendrovių, kurios yra laikomos panašiomis atliekant sandorių kainodaros analizę ir kurios turėtų būti laikomos numatomo reikalaujamo grąžos dydžio lyginamuoju parametru, beta kintamuoju. Bendrovių beta kintamasis paprastai būna labai didelis (žr. 3 lentelę) ir dažnai gerokai didesnis nei vidutinis rinkos beta rodiklis, lygus 1. Komisija nurodo, pavyzdžiui, subindekso „Stoxx 50 Bank“ beta kintamąjį, kuris siekė 1,36 nuo 2009 m. gruodžio 31 d. iki 2011 m. gruodžio 31 d. (157), ir tai, kad beveik visų su šiuo subindeksu susijusių bankų beta kintamasis buvo didesnis nei 1.

157

| (294) | Antra, 66 bendrovių sąraše, esančiame 3 lentelėje, yra bendrovių, veikiančių komerciniuose sektoriuose, kurie labai skiriasi nuo FFT sektoriaus. Tarp jų yra netgi du centriniai bankai: „Banque Nationale de Belgique“ ir „Schweizerische Nationalbank“. Daug šiame pavyzdyje nurodytų bendrovių vykdo specializuotą finansinę veiklą, pvz., išperkamosios nuomos arba faktoringo, ir yra labiau biržos nei bankai (158). O daug Europos bankų, kurie iš esmės dalyvauja didmeninės prekybos finansavimo veikloje, į šį pavyzdį nėra įtraukti. Taigi mokesčių patarėjo parinkti palyginamieji beta kintamajam apskaičiuoti nėra tinkami, kad būtų gautas laisvos konkurencijos principą atitinkantis rinka pagrįstas apytikslis, bet patikimas rezultatas. |
| --- | --- |

(294)

Antra, 66 bendrovių sąraše, esančiame 3 lentelėje, yra bendrovių, veikiančių komerciniuose sektoriuose, kurie labai skiriasi nuo FFT sektoriaus. Tarp jų yra netgi du centriniai bankai: „Banque Nationale de Belgique“ ir „Schweizerische Nationalbank“. Daug šiame pavyzdyje nurodytų bendrovių vykdo specializuotą finansinę veiklą, pvz., išperkamosios nuomos arba faktoringo, ir yra labiau biržos nei bankai (158). O daug Europos bankų, kurie iš esmės dalyvauja didmeninės prekybos finansavimo veikloje, į šį pavyzdį nėra įtraukti. Taigi mokesčių patarėjo parinkti palyginamieji beta kintamajam apskaičiuoti nėra tinkami, kad būtų gautas laisvos konkurencijos principą atitinkantis rinka pagrįstas apytikslis, bet patikimas rezultatas.

158

| (295) | Trečia, neatsižvelgiant į tai, ar FFT mokesčių patarėjo parinkti pavyzdyje esantys palyginamieji yra tinkami, ar ne, be jokio pagrindo sandorių kainodaros analizėje beta kintamajam apskaičiuoti naudojama ne mediana, o 25-as procentilis. Taip FFT išlaiko gana mažą 0,29 dydžio beta kintamąjį, o pavyzdžio medianos beta kintamasis būtų lygus 0,64 (159). Tačiau pagal EBPO principų sandorių kainodaros srityje 3.57 straipsnį kuo daugiau problemų kyla su palyginimu, tuo labiau įprastų rinkos sąlygų intervale reikia taikyti pagrindinę pavyzdžio tendenciją. |
| --- | --- |

(295)

Trečia, neatsižvelgiant į tai, ar FFT mokesčių patarėjo parinkti pavyzdyje esantys palyginamieji yra tinkami, ar ne, be jokio pagrindo sandorių kainodaros analizėje beta kintamajam apskaičiuoti naudojama ne mediana, o 25-as procentilis. Taip FFT išlaiko gana mažą 0,29 dydžio beta kintamąjį, o pavyzdžio medianos beta kintamasis būtų lygus 0,64 (159). Tačiau pagal EBPO principų sandorių kainodaros srityje 3.57 straipsnį kuo daugiau problemų kyla su palyginimu, tuo labiau įprastų rinkos sąlygų intervale reikia taikyti pagrindinę pavyzdžio tendenciją.

159

| (296) | Komisija šiuo atžvilgiu pažymi, kad beta kintamasis rodo nediferencijuojamą nuosavo kapitalo grąžos riziką. Šiame kontekste bankų paskolų portfeliai iš esmės būtų labiau diferencijuoti nei FFT paskolų portfelis, kuris labiausiai yra taikomas „Fiat“ grupei priklausančioms automobilių sektoriaus bendrovėms. Todėl galima manyti, kad FFT mokesčių patarėjas turėjo pasirinkti aukštesnėje sąrašo eilutėje esantį palyginamąjį elementą beta kintamajam nustatyti, kuris, be abejonės, būtų didesnis nei mediana, o ne 25-as procentilis. |
| --- | --- |

(296)

Komisija šiuo atžvilgiu pažymi, kad beta kintamasis rodo nediferencijuojamą nuosavo kapitalo grąžos riziką. Šiame kontekste bankų paskolų portfeliai iš esmės būtų labiau diferencijuoti nei FFT paskolų portfelis, kuris labiausiai yra taikomas „Fiat“ grupei priklausančioms automobilių sektoriaus bendrovėms. Todėl galima manyti, kad FFT mokesčių patarėjas turėjo pasirinkti aukštesnėje sąrašo eilutėje esantį palyginamąjį elementą beta kintamajam nustatyti, kuris, be abejonės, būtų didesnis nei mediana, o ne 25-as procentilis.

| (297) | Iš tiesų pačiame aplinkraštyje konkrečiai nurodoma sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo rizika, konkrečiau – sektoriaus rizika, kuri padidėja dėl FFT susitelkimo į vieną sektorių, kai yra nustatomas tinkamas atlygis. Nors aplinkraštyje nėra konkrečiai nurodoma, kaip tokios rizikos turėtų būti įtrauktos siekiant veiksmingai apskaičiuoti atlygį, FFT mokesčių patarėjo pasirinktas metodas, kurį taikant paskolų rizikai grupės viduje (priešingai nei trečiųjų šalių paskolų) nėra taikomas joks rizikos koeficientas ir nėra keliami jokie nuosavų lėšų ir atlygio reikalavimai, prieštarauja aplinkraščiui. Todėl negali būti pritarta teiginiams dėl sumažėjusios FFT veiklos rizikos. |
| --- | --- |

(297)

Iš tiesų pačiame aplinkraštyje konkrečiai nurodoma sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo rizika, konkrečiau – sektoriaus rizika, kuri padidėja dėl FFT susitelkimo į vieną sektorių, kai yra nustatomas tinkamas atlygis. Nors aplinkraštyje nėra konkrečiai nurodoma, kaip tokios rizikos turėtų būti įtrauktos siekiant veiksmingai apskaičiuoti atlygį, FFT mokesčių patarėjo pasirinktas metodas, kurį taikant paskolų rizikai grupės viduje (priešingai nei trečiųjų šalių paskolų) nėra taikomas joks rizikos koeficientas ir nėra keliami jokie nuosavų lėšų ir atlygio reikalavimai, prieštarauja aplinkraščiui. Todėl negali būti pritarta teiginiams dėl sumažėjusios FFT veiklos rizikos.

| (298) | Be to, „Fiat“ vidiniame dokumente dėl sandorių kainodaros politikos pabrėžiama svarbi funkcija, kurios nėra ataskaitoje dėl sandorių kainodaros. Kaip nurodyta 123 konstatuojamojoje dalyje, FFT vykdo ne tik ataskaitoje nurodytas funkcijas, bet ir teikia garantijas „Fiat“ grupės bendrovėms. Taip 2013 m. šios garantijos išaugo iki 10 milijonų EUR (160). Be to, dokumente apie sandorių kainodaros politiką taip pat pripažįstama, kad, priešingai, nei nurodoma ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, paskolos grupės viduje patiria tam tikrą sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo ir kredito riziką (161). [...] |
| --- | --- |

(298)

Be to, „Fiat“ vidiniame dokumente dėl sandorių kainodaros politikos pabrėžiama svarbi funkcija, kurios nėra ataskaitoje dėl sandorių kainodaros. Kaip nurodyta 123 konstatuojamojoje dalyje, FFT vykdo ne tik ataskaitoje nurodytas funkcijas, bet ir teikia garantijas „Fiat“ grupės bendrovėms. Taip 2013 m. šios garantijos išaugo iki 10 milijonų EUR (160). Be to, dokumente apie sandorių kainodaros politiką taip pat pripažįstama, kad, priešingai, nei nurodoma ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, paskolos grupės viduje patiria tam tikrą sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo ir kredito riziką (161). [...]

160

161

| (299) | Kalbant apie „Fiat S.p.A.“ suteiktas garantijas FFT, nurodytas Liuksemburgo pastabose (162), tokios garantijos padengia FFT įsipareigojimus, o ne turtą. Jos neša pelną išleistų garantuotų obligacijų savininkams, tačiau nesumažina FFT turtui gresiančios rizikos. Pelnas, gaunamas iš finansavimo išlaidų, susidarančių iš garantuotų obligacijų ir „Fiat S.p.A.“ išleistų obligacijų, perkeliamas grupės bendrovėms naudojant 124 konstatuojamojoje dalyje aprašytą kainų nustatymo mechanizmą. Iš tiesų paskolų bendrovėms kaina skaičiuojama taikant finansų bendrovių finansavimo išlaidų maržą, kuri atspindi patronuojančiosios bendrovės sukuriamą pelną. |
| --- | --- |

(299)

Kalbant apie „Fiat S.p.A.“ suteiktas garantijas FFT, nurodytas Liuksemburgo pastabose (162), tokios garantijos padengia FFT įsipareigojimus, o ne turtą. Jos neša pelną išleistų garantuotų obligacijų savininkams, tačiau nesumažina FFT turtui gresiančios rizikos. Pelnas, gaunamas iš finansavimo išlaidų, susidarančių iš garantuotų obligacijų ir „Fiat S.p.A.“ išleistų obligacijų, perkeliamas grupės bendrovėms naudojant 124 konstatuojamojoje dalyje aprašytą kainų nustatymo mechanizmą. Iš tiesų paskolų bendrovėms kaina skaičiuojama taikant finansų bendrovių finansavimo išlaidų maržą, kuri atspindi patronuojančiosios bendrovės sukuriamą pelną.

162

| (300) | Atsižvelgdama į šiuos pastebėjimus, Komisija mano, kad nei netiesioginės, nei tiesioginės garantijos labai nesumažina FFT rizikos, patiriamos vykdant savo funkcijas. Ši rizika yra didesnė nei ataskaitoje dėl sandorių kainodaros nurodyta rizika dėl grupės bendrovėms suteikiamų garantijų, dėl kurių labai nukrypstama nuo balanso, todėl turėjo būti pasirinktas didesnis 25-o procentilio beta kintamasis. |
| --- | --- |

(300)

Atsižvelgdama į šiuos pastebėjimus, Komisija mano, kad nei netiesioginės, nei tiesioginės garantijos labai nesumažina FFT rizikos, patiriamos vykdant savo funkcijas. Ši rizika yra didesnė nei ataskaitoje dėl sandorių kainodaros nurodyta rizika dėl grupės bendrovėms suteikiamų garantijų, dėl kurių labai nukrypstama nuo balanso, todėl turėjo būti pasirinktas didesnis 25-o procentilio beta kintamasis.

| (301) | Apibendrindama Komisija mano, kad ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, kuriuo patvirtinamas mokesčių patarėjo pasirinktas 0,29 beta kintamasis, naudojamas taikant kapitalo įkainojimo modelį, siekiant nustatyti nuosavo kapitalo grąžą, taikomą FFT reglamentuojamoms hipotetinėms nuosavoms lėšoms, daro poveikį FFT pelnui, nukrypdamas nuo rinkos sąlygų pagal įprastų rinkos sąlygų principą. Kadangi dėl tokio nuokrypio sumažėja FFT mokestiniai įsipareigojimai pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su neintegruotomis bendrovėmis, vykdančiomis sandorius rinkos sąlygomis, yra pagrindas manyti, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(301)

Apibendrindama Komisija mano, kad ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, kuriuo patvirtinamas mokesčių patarėjo pasirinktas 0,29 beta kintamasis, naudojamas taikant kapitalo įkainojimo modelį, siekiant nustatyti nuosavo kapitalo grąžą, taikomą FFT reglamentuojamoms hipotetinėms nuosavoms lėšoms, daro poveikį FFT pelnui, nukrypdamas nuo rinkos sąlygų pagal įprastų rinkos sąlygų principą. Kadangi dėl tokio nuokrypio sumažėja FFT mokestiniai įsipareigojimai pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su neintegruotomis bendrovėmis, vykdančiomis sandorius rinkos sąlygomis, yra pagrindas manyti, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

7.2.2.10.   Išvada dėl atlygintinų lėšų sumos ir reikalaujamo kapitalo grąžos lygio

Išvada dėl atlygintinų lėšų sumos ir reikalaujamo kapitalo grąžos lygio

| (302) | Kadangi mokesčių patarėjas sandorių kainodaros analizei pasirinko MTMN metodą ir, remdamasi pirmiau pateiktais pastebėjimais, Komisija laikosi nuomonės, kad, siekiant užtikrinti FFT tinkamą atlygį už jos vykdomas finansavimo ir iždo funkcijas „Fiat“ grupės viduje, pagrįstą įprastų rinkos sąlygų principu, toks atlygis turėtų būti nustatomas remiantis nuosavomis apskaitinėmis FFT lėšomis konkrečiais atvejais ir aplinkybėmis. |
| --- | --- |

(302)

Kadangi mokesčių patarėjas sandorių kainodaros analizei pasirinko MTMN metodą ir, remdamasi pirmiau pateiktais pastebėjimais, Komisija laikosi nuomonės, kad, siekiant užtikrinti FFT tinkamą atlygį už jos vykdomas finansavimo ir iždo funkcijas „Fiat“ grupės viduje, pagrįstą įprastų rinkos sąlygų principu, toks atlygis turėtų būti nustatomas remiantis nuosavomis apskaitinėmis FFT lėšomis konkrečiais atvejais ir aplinkybėmis.

| (303) | Komisija pritaria, kad 2012 m. būtų laikomi atskaitos metais FFT mokesčio bazei Liuksemburge numatyti. Komisija taip pat neprieštarauja tam, kad būtų ieškoma palyginamųjų, siekiant įvertinti grąžą įprastomis rinkos sąlygomis, tačiau ji ir toliau nesutinka su tuo, kad 294 konstatuojamojoje dalyje išvardyti palyginamieji buvo pasirinkti tinkamai. |
| --- | --- |

(303)

Komisija pritaria, kad 2012 m. būtų laikomi atskaitos metais FFT mokesčio bazei Liuksemburge numatyti. Komisija taip pat neprieštarauja tam, kad būtų ieškoma palyginamųjų, siekiant įvertinti grąžą įprastomis rinkos sąlygomis, tačiau ji ir toliau nesutinka su tuo, kad 294 konstatuojamojoje dalyje išvardyti palyginamieji buvo pasirinkti tinkamai.

| (304) | Iš tiesų 7.2.2.9 skirsnyje pateikta analizė rodo, kad FFT patirta rizika, į kurią reikia atsižvelgti skaičiuojant atlygį įprastomis rinkos sąlygomis, yra didesnė nei ataskaitoje dėl sandorių kainodaros nurodyta rizika ir kad dėl to kapitalo įkainojimo modeliu FFT mokesčių patarėjo apskaičiuota nuosavo kapitalo grąža, lygi 6,05 % prieš mokesčius (ir 4,3 % po mokesčių), patvirtinta sprendimu dėl mokesčių, yra gerokai mažesnė nei finansų sektoriuje reikalaujama nuosavo kapitalo grąža, kuri visada buvo 10 % ir daugiau. Tai patvirtina Komisijos išvadą, kad mokesčių patarėjas pasirinko netinkamus palyginamuosius. |
| --- | --- |

(304)

Iš tiesų 7.2.2.9 skirsnyje pateikta analizė rodo, kad FFT patirta rizika, į kurią reikia atsižvelgti skaičiuojant atlygį įprastomis rinkos sąlygomis, yra didesnė nei ataskaitoje dėl sandorių kainodaros nurodyta rizika ir kad dėl to kapitalo įkainojimo modeliu FFT mokesčių patarėjo apskaičiuota nuosavo kapitalo grąža, lygi 6,05 % prieš mokesčius (ir 4,3 % po mokesčių), patvirtinta sprendimu dėl mokesčių, yra gerokai mažesnė nei finansų sektoriuje reikalaujama nuosavo kapitalo grąža, kuri visada buvo 10 % ir daugiau. Tai patvirtina Komisijos išvadą, kad mokesčių patarėjas pasirinko netinkamus palyginamuosius.

| (305) | Be to, FF ir FFT – euro zonos „Fiat“ finansų bendrovių – deklaruoto pelningumo palyginimas rodo, kad skirtumas tarp FF ir FFT pelno, nepaisant turto struktūros, atliekamų funkcijų ir pajamų panašumo, paaiškinamas siekiu sumažinti Liuksemburge deklaruotą pelningumą. Remiantis FF ir FFT turto ir įsipareigojimų, pelno ir nuostolių apskaitos struktūra (163), abiejų bendrovių balanso dydis ir turto struktūra yra labai panašūs. Jų iš palūkanų gaunamų pajamų ir išlaidų sumos taip pat yra panašios. FF yra pagrindinė FFT sandorio šalis, kuri gauna finansavimą iš rinkos ir dalį finansavimo perduoda FF, kuri, savo ruožtu, skolina Italijos „Fiat“ grupės bendrovėms. [...] |
| --- | --- |

(305)

Be to, FF ir FFT – euro zonos „Fiat“ finansų bendrovių – deklaruoto pelningumo palyginimas rodo, kad skirtumas tarp FF ir FFT pelno, nepaisant turto struktūros, atliekamų funkcijų ir pajamų panašumo, paaiškinamas siekiu sumažinti Liuksemburge deklaruotą pelningumą. Remiantis FF ir FFT turto ir įsipareigojimų, pelno ir nuostolių apskaitos struktūra (163), abiejų bendrovių balanso dydis ir turto struktūra yra labai panašūs. Jų iš palūkanų gaunamų pajamų ir išlaidų sumos taip pat yra panašios. FF yra pagrindinė FFT sandorio šalis, kuri gauna finansavimą iš rinkos ir dalį finansavimo perduoda FF, kuri, savo ruožtu, skolina Italijos „Fiat“ grupės bendrovėms. [...]

163

| (306) | Atrodo, kad „Fiat“ vidaus dokumento apie sandorių kainodaros politiką tikslas yra atlyginti abiem bendrovėms suteikiant panašią grąžą (164). Tačiau pačiose bendrovėse faktinė įregistruoto ir apmokestinamojo FF nuosavo kapitalo grąža yra daug didesnė nei FFT. Remiantis 113 ir 114 konstatuojamosiose dalyse esančiose lentelėse pateiktais skaičiais, matoma apskaičiuota FF ir FFT gauta nuosavo kapitalo grąža.









  FF | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Grynasis pelnas (tūkst. EUR) | 17 292 | 25 290 | 24 450 | 10 514 |
| Nuosavas kapitalas (tūkst. EUR) | 271 047 | 268 610 | 268 837 | 256 053 |
| Nuosavų lėšų grąža (%) | 6,4 | 9,4 | 9,1 | 4,1 |

(306)

Atrodo, kad „Fiat“ vidaus dokumento apie sandorių kainodaros politiką tikslas yra atlyginti abiem bendrovėms suteikiant panašią grąžą (164). Tačiau pačiose bendrovėse faktinė įregistruoto ir apmokestinamojo FF nuosavo kapitalo grąža yra daug didesnė nei FFT. Remiantis 113 ir 114 konstatuojamosiose dalyse esančiose lentelėse pateiktais skaičiais, matoma apskaičiuota FF ir FFT gauta nuosavo kapitalo grąža.

164

FF

2010

2011

2012

2013

Grynasis pelnas (tūkst. EUR)

17 292

25 290

24 450

10 514

Nuosavas kapitalas (tūkst. EUR)

271 047

268 610

268 837

256 053

Nuosavų lėšų grąža (%)

6,4

9,4

9,1

4,1

| FFT | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Grynasis pelnas (tūkst. EUR) | 1 737 | 1 851 | 1 217 | 1 146 |
| Nuosavas kapitalas (tūkst. EUR) | 285 625 | 287 477 | 288 693 | 289 839 |
| Nuosavų lėšų grąža (%) | 0,6 | 0,6 | 0,4 | 0,4 |

FFT

2010

2011

2012

2013

Grynasis pelnas (tūkst. EUR)

1 737

1 851

1 217

1 146

Nuosavas kapitalas (tūkst. EUR)

285 625

287 477

288 693

289 839

Nuosavų lėšų grąža (%)

0,6

0,6

0,4

0,4

| (307) | Iš 306 konstatuojamojoje dalyje pateiktų lentelių matyti, kad 2010–2013 m. laikotarpiu FF nuosavo kapitalo grąža buvo 7,2 %, o FFT – 0,5 %. Tai dar kartą patvirtina, kad mokesčių patarėjo ataskaitoje dėl sandorių kainodaros pasirinkti palyginamieji ir iš jų gauta nuosavų lėšų grąža buvo netinkama. |
| --- | --- |

(307)

Iš 306 konstatuojamojoje dalyje pateiktų lentelių matyti, kad 2010–2013 m. laikotarpiu FF nuosavo kapitalo grąža buvo 7,2 %, o FFT – 0,5 %. Tai dar kartą patvirtina, kad mokesčių patarėjo ataskaitoje dėl sandorių kainodaros pasirinkti palyginamieji ir iš jų gauta nuosavų lėšų grąža buvo netinkama.

| (308) | Siekiant nustatyti, kokią nuosavo kapitalo grąžą taikyti FFT apskaitiniam nuosavam kapitalui, bankų sektoriaus sukaupta statistika atrodo labiau adekvati nei visų 66 finansų bendrovių, kurių dauguma, atrodo, vykdo specifinę finansų veiklą. Pirmasis pasirinkimas šiaip ar taip suteiktų daugiau galimybių priartėti prie centrinės tendencijos. |
| --- | --- |

(308)

Siekiant nustatyti, kokią nuosavo kapitalo grąžą taikyti FFT apskaitiniam nuosavam kapitalui, bankų sektoriaus sukaupta statistika atrodo labiau adekvati nei visų 66 finansų bendrovių, kurių dauguma, atrodo, vykdo specifinę finansų veiklą. Pirmasis pasirinkimas šiaip ar taip suteiktų daugiau galimybių priartėti prie centrinės tendencijos.

| (309) | Kaip nurodyta 304 konstatuojamojoje dalyje, Europos bankams taikoma reikalaujama nuosavo kapitalo grąža vidutiniškai yra 10 %. Toks lygis buvo išlaikytas net finansinės krizės metu. Iš tiesų priimant ginčijamą sprendimą dėl mokesčių turima informacija patvirtina šį reikalaujamo nuosavo kapitalo lygį. Todėl, pasak 2011 m. Tarptautinių atsiskaitymų banko, „[p]er ilgą laikotarpį, finansų bendrovių nuosavų lėšų grąža iš tiesų sudaro 11–12 %“ (165). Be to, 2011 m. ECB tyrimu buvo nustatyta, kad „kai vidutinis bankų imties lygis yra [54 tarptautiniai bankai], vidutinė nuosavo kapitalo grąža yra maždaug [...] 10,3 %.“ (166) 2011 m. nekilnojamojo turto vertės tyrimo ataskaitoje taip pat patvirtinami tokie lygiai. Be to, pasak „Deutsche Bank“: „[„Deutsche Bank“] siekia [akcijų kainų], kurios atspindėtų tvarią nuosavų lėšų grąžą, šiek tiek viršijančią, bet nenutolstančią nuo dešimties, o nuosavų lėšų išlaidos, kaip tikisi [„Deutsche Bank“], dabartiniame cikle išliktų didesnės nei 10 %“ (167). O 2015 m. kovo 19 d. Morgan Stanley ir Oliver Wyman nekilnojamojo turto vertės tyrimo ataskaitoje siekiama grąža numatoma 10–12 %. |
| --- | --- |

(309)

Kaip nurodyta 304 konstatuojamojoje dalyje, Europos bankams taikoma reikalaujama nuosavo kapitalo grąža vidutiniškai yra 10 %. Toks lygis buvo išlaikytas net finansinės krizės metu. Iš tiesų priimant ginčijamą sprendimą dėl mokesčių turima informacija patvirtina šį reikalaujamo nuosavo kapitalo lygį. Todėl, pasak 2011 m. Tarptautinių atsiskaitymų banko, „[p]er ilgą laikotarpį, finansų bendrovių nuosavų lėšų grąža iš tiesų sudaro 11–12 %“ (165). Be to, 2011 m. ECB tyrimu buvo nustatyta, kad „kai vidutinis bankų imties lygis yra [54 tarptautiniai bankai], vidutinė nuosavo kapitalo grąža yra maždaug [...] 10,3 %.“ (166) 2011 m. nekilnojamojo turto vertės tyrimo ataskaitoje taip pat patvirtinami tokie lygiai. Be to, pasak „Deutsche Bank“: „[„Deutsche Bank“] siekia [akcijų kainų], kurios atspindėtų tvarią nuosavų lėšų grąžą, šiek tiek viršijančią, bet nenutolstančią nuo dešimties, o nuosavų lėšų išlaidos, kaip tikisi [„Deutsche Bank“], dabartiniame cikle išliktų didesnės nei 10 %“ (167). O 2015 m. kovo 19 d. Morgan Stanley ir Oliver Wyman nekilnojamojo turto vertės tyrimo ataskaitoje siekiama grąža numatoma 10–12 %.

[p]er ilgą laikotarpį, finansų bendrovių nuosavų lėšų grąža iš tiesų sudaro 11

12 %

165

kai vidutinis bankų imties lygis yra [54 tarptautiniai bankai], vidutinė nuosavo kapitalo grąža yra maždaug [...] 10,3 %.

166

[

Deutsche Bank

] siekia [akcijų kainų], kurios atspindėtų tvarią nuosavų lėšų grąžą, šiek tiek viršijančią, bet nenutolstančią nuo dešimties, o nuosavų lėšų išlaidos, kaip tikisi [

Deutsche Bank

], dabartiniame cikle išliktų didesnės nei 10 %

167

| (310) | Komisija taip pat pažymi, kad atlygis įprastomis rinkos sąlygomis negali būti mažesnis nei bendrovės pajamų ir išlaidų skirtumas. Todėl, jeigu reikėtų pakoreguoti atlygį už FFT suteiktas paskolas ir gautus indėlius ir jeigu iš jų gaunamas FFT atlygis būtų didesnis nei atlygis, apskaičiuotas naudojant sandorių kainodarą, visas užregistruotas pelnas turėtų būti apmokestintas, nes trečioji šalis nesutiktų sumažinti savo atlygio be pagrįsto savo sandorio šalių reikalavimo padidinti gautą atlygį už indėlius arba sumažinti mokamą atlygį už gautas paskolas. |
| --- | --- |

(310)

Komisija taip pat pažymi, kad atlygis įprastomis rinkos sąlygomis negali būti mažesnis nei bendrovės pajamų ir išlaidų skirtumas. Todėl, jeigu reikėtų pakoreguoti atlygį už FFT suteiktas paskolas ir gautus indėlius ir jeigu iš jų gaunamas FFT atlygis būtų didesnis nei atlygis, apskaičiuotas naudojant sandorių kainodarą, visas užregistruotas pelnas turėtų būti apmokestintas, nes trečioji šalis nesutiktų sumažinti savo atlygio be pagrįsto savo sandorio šalių reikalavimo padidinti gautą atlygį už indėlius arba sumažinti mokamą atlygį už gautas paskolas.

| (311) | Taigi Komisija laikosi nuomonės, kad jeigu MTMN yra naudojamas sandorių kainodaros tikslais siekiant apskaičiuoti atitinkamą atlygį FFT už jos vykdomas funkcijas „Fiat“ grupės viduje, numatyta tinkama FFT mokesčio bazė Liuksemburge būtų ne mažesnė kaip 10 % po mokesčių ir būtų taikoma visai apskaitinio nuosavo kapitalo, kuris yra visuotinai laikomas atitinkančiu sektoriaus vidurkį pagal finansinio sverto koeficientą, sumai. Dėl remiantis šiuo pagrindu apskaičiuotos mokesčio bazės būtų paskirstytas rinkos sąlygas, atitinkančias įprastų rinkos sąlygų principą, atspindintis pelnas, nes tai yra pelno lygis, kurį autonominės finansų įstaigos tikėtųsi gauti rinkoje taip, kad bet kokiu sprendimu dėl mokesčių, kuriuo būtų priimtas toks FFT mokėtinų mokesčių pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą nustatymo pagrindas, nebūtų suteiktas joks atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(311)

Taigi Komisija laikosi nuomonės, kad jeigu MTMN yra naudojamas sandorių kainodaros tikslais siekiant apskaičiuoti atitinkamą atlygį FFT už jos vykdomas funkcijas „Fiat“ grupės viduje, numatyta tinkama FFT mokesčio bazė Liuksemburge būtų ne mažesnė kaip 10 % po mokesčių ir būtų taikoma visai apskaitinio nuosavo kapitalo, kuris yra visuotinai laikomas atitinkančiu sektoriaus vidurkį pagal finansinio sverto koeficientą, sumai. Dėl remiantis šiuo pagrindu apskaičiuotos mokesčio bazės būtų paskirstytas rinkos sąlygas, atitinkančias įprastų rinkos sąlygų principą, atspindintis pelnas, nes tai yra pelno lygis, kurį autonominės finansų įstaigos tikėtųsi gauti rinkoje taip, kad bet kokiu sprendimu dėl mokesčių, kuriuo būtų priimtas toks FFT mokėtinų mokesčių pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą nustatymo pagrindas, nebūtų suteiktas joks atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

7.2.3.   
  „Pranašumas grupei“

„Pranašumas grupei“

| (312) | Komentaruose dėl sprendimo pradėti procedūrą FFT pateikia argumentą, kuriuo remdamasi Komisija turėtų apsvarstyti priemonės „poveikį grupei“, nes „Fiat“ grupė negavo jokios naudos, mat bet koks mokesčio bazės Liuksemburge padidėjimas būtų visiškai kompensuojamas mokestinių išskaitymų padidėjimu kitose valstybėse narėse (168). Pasak FFT, Komisija tai yra pripažinusi įvairiuose sprendimuose (169). |
| --- | --- |

(312)

Komentaruose dėl sprendimo pradėti procedūrą FFT pateikia argumentą, kuriuo remdamasi Komisija turėtų apsvarstyti priemonės „poveikį grupei“, nes „Fiat“ grupė negavo jokios naudos, mat bet koks mokesčio bazės Liuksemburge padidėjimas būtų visiškai kompensuojamas mokestinių išskaitymų padidėjimu kitose valstybėse narėse (168). Pasak FFT, Komisija tai yra pripažinusi įvairiuose sprendimuose (169).

poveikį grupei

168

169

| (313) | Komisija preliminariai primena, kad ji nėra saistoma sprendimų priėmimo praktikos ir kad kiekviena priemonė turi būti vertinama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį remiantis jos pačios ypatumais (170). Bet kuriuo atveju FFT nuoroda į sprendimą dėl mokestinių išskaitymų iš grupės viduje gaunamų palūkanų Vengrijoje, dėl kurio Komisija pripažino tokį „poveikį grupei“, yra pagrįsta klaidingu sprendimo interpretavimu. Šiame sprendime Komisija atmetė Vengrijos argumentą, kuriuo buvo siekiama įvertinti pranašumo grupės lygmeniu buvimą, ir padarė išvadą, kad toks pranašumas turi būti įvertintas kiekvienam subjektui atskirai. |
| --- | --- |

(313)

Komisija preliminariai primena, kad ji nėra saistoma sprendimų priėmimo praktikos ir kad kiekviena priemonė turi būti vertinama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį remiantis jos pačios ypatumais (170). Bet kuriuo atveju FFT nuoroda į sprendimą dėl mokestinių išskaitymų iš grupės viduje gaunamų palūkanų Vengrijoje, dėl kurio Komisija pripažino tokį „poveikį grupei“, yra pagrįsta klaidingu sprendimo interpretavimu. Šiame sprendime Komisija atmetė Vengrijos argumentą, kuriuo buvo siekiama įvertinti pranašumo grupės lygmeniu buvimą, ir padarė išvadą, kad toks pranašumas turi būti įvertintas kiekvienam subjektui atskirai.

170

poveikį grupei

| (314) | Šiuo sprendimu nagrinėjama, ar Liuksemburgas, priimdamas ginčijamą sprendimą dėl mokesčių, suteikė atrankųjį pranašumą FFT sumažindamas šioje valstybėje narėje mokėtinus mokesčius. Todėl, siekiant įvertinti, ar šiuo sprendimu dėl mokesčių yra suteikiamas atrankusis pranašumas, turi būti atsižvelgiama į tai, kokios sąlygos suteikiamos bendrovei konkrečioje valstybėje narėje, šiuo atveju – įmonei FFT Liuksemburge, ir neturi būti atsižvelgiama į tai, kad gali nebūti jokio poveikio kitoms „Fiat“ grupės bendrovėms dėl joms sudarytų sąlygų kitose valstybėse narėse (171). Bet kuriuo atveju pagal teismų praktiką (172) pats faktas, kad tam tikrą atleidimo nuo mokesčių priemonę kompensuoja atskiro specifinio mokesčio, kuris nėra susijęs su pirmuoju mokesčiu, padidinimas, reiškia, jog pirmoji priemonė negali išvengti kvalifikavimo kaip valstybės pagalba. Kitaip tariant, valstybės narės bendrovei suteiktas pranašumas negali būti kompensuojamas pranašumo nebuvimu, kurį patiria kita bendrovė, net jei abi bendrovės priklauso tai pačiai grupei. |
| --- | --- |

(314)

Šiuo sprendimu nagrinėjama, ar Liuksemburgas, priimdamas ginčijamą sprendimą dėl mokesčių, suteikė atrankųjį pranašumą FFT sumažindamas šioje valstybėje narėje mokėtinus mokesčius. Todėl, siekiant įvertinti, ar šiuo sprendimu dėl mokesčių yra suteikiamas atrankusis pranašumas, turi būti atsižvelgiama į tai, kokios sąlygos suteikiamos bendrovei konkrečioje valstybėje narėje, šiuo atveju – įmonei FFT Liuksemburge, ir neturi būti atsižvelgiama į tai, kad gali nebūti jokio poveikio kitoms „Fiat“ grupės bendrovėms dėl joms sudarytų sąlygų kitose valstybėse narėse (171). Bet kuriuo atveju pagal teismų praktiką (172) pats faktas, kad tam tikrą atleidimo nuo mokesčių priemonę kompensuoja atskiro specifinio mokesčio, kuris nėra susijęs su pirmuoju mokesčiu, padidinimas, reiškia, jog pirmoji priemonė negali išvengti kvalifikavimo kaip valstybės pagalba. Kitaip tariant, valstybės narės bendrovei suteiktas pranašumas negali būti kompensuojamas pranašumo nebuvimu, kurį patiria kita bendrovė, net jei abi bendrovės priklauso tai pačiai grupei.

171

172

7.2.4.   Papildomas aiškinimas: atrankusis pranašumas nukrypstant nuo L. I. R. 164 straipsnio ir (arba) aplinkraščio

Papildomas aiškinimas: atrankusis pranašumas nukrypstant nuo L. I. R. 164 straipsnio ir (arba) aplinkraščio

| (315) | Liuksemburgas ir FFT pateikė argumentą, kad L. I. R. 164 straipsnis arba aplinkraštis yra bazinė sistema, kuria remiantis reikėtų nustatyti, ar ginčijamu sprendimu dėl mokesčių suteikiamas atrankusis pranašumas. Liuksemburgas taip pat įvertino, kad Liuksemburgo mokesčių administratorius tiesiog interpretavo taisykles ir kad FFT atveju nėra jokių požymių, rodančių, jog buvo nutolta nuo bendrai taikomų mokesčių nuostatų, jeigu Komisija jas buvo išnagrinėjusi (173). |
| --- | --- |

(315)

Liuksemburgas ir FFT pateikė argumentą, kad L. I. R. 164 straipsnis arba aplinkraštis yra bazinė sistema, kuria remiantis reikėtų nustatyti, ar ginčijamu sprendimu dėl mokesčių suteikiamas atrankusis pranašumas. Liuksemburgas taip pat įvertino, kad Liuksemburgo mokesčių administratorius tiesiog interpretavo taisykles ir kad FFT atveju nėra jokių požymių, rodančių, jog buvo nutolta nuo bendrai taikomų mokesčių nuostatų, jeigu Komisija jas buvo išnagrinėjusi (173).

173

| (316) | Kaip nurodyta 210–2015 konstatuojamosiose dalyse, Komisija nepritaria Liuksemburgo ir FFT argumentams dėl taikomos bazinės sistemos. Tačiau papildomame paaiškinime Komisija daro išvadą, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių FFT taip pat suteikiamas atrankusis pranašumas remiantis labiau ribota bazine sistema, sudaryta sandorių kainodarą taikančių grupės bendrovių, kurioms taikoma L. I. R. 164 straipsnio 3 dalis ir aplinkraštis. Šia nuostata Liuksemburgo mokesčių teisėje pritaikomas įprastų rinkos sąlygų principas, pagal kurį sandoriai tarp tos pačios grupės bendrovių turi būti atlyginami taikant tokias kainas, kokioms pritartų nepriklausomos bendrovės, panašiomis aplinkybėmis veikiančios įprastomis rinkos sąlygomis. Aplinkraščio 2 skirsnyje taip pat aprašomas įprastų rinkos sąlygų principas, kaip jis yra apibrėžtas EBPO principuose, taikomuose sandorių kainodaros srityje ir perkeltuose į nacionalinę teisę (174). |
| --- | --- |

(316)

Kaip nurodyta 210–2015 konstatuojamosiose dalyse, Komisija nepritaria Liuksemburgo ir FFT argumentams dėl taikomos bazinės sistemos. Tačiau papildomame paaiškinime Komisija daro išvadą, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių FFT taip pat suteikiamas atrankusis pranašumas remiantis labiau ribota bazine sistema, sudaryta sandorių kainodarą taikančių grupės bendrovių, kurioms taikoma L. I. R. 164 straipsnio 3 dalis ir aplinkraštis. Šia nuostata Liuksemburgo mokesčių teisėje pritaikomas įprastų rinkos sąlygų principas, pagal kurį sandoriai tarp tos pačios grupės bendrovių turi būti atlyginami taikant tokias kainas, kokioms pritartų nepriklausomos bendrovės, panašiomis aplinkybėmis veikiančios įprastomis rinkos sąlygomis. Aplinkraščio 2 skirsnyje taip pat aprašomas įprastų rinkos sąlygų principas, kaip jis yra apibrėžtas EBPO principuose, taikomuose sandorių kainodaros srityje ir perkeltuose į nacionalinę teisę (174).

174

| (317) | Atsižvelgiant į tai, jog 7.2.2 skirsnyje Komisija jau įrodė, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių yra patvirtinami tam tikri pasirinkti metodai ir taikymo bei ad hoc pataisymų parametrai, kuriuos FFT mokesčių patarėjas taikė nustatydamas sandorių kainodarą ir kurie negali būti laikomi duodančiais įprastų rinkos sąlygų principą atitinkantį rinka pagrįstą apytikslį, bet patikimą rezultatą, dėl kurio sumažėja FFT mokesčio bazė Liuksemburge, Komisija taip pat gali daryti išvadą, kad šiuo sprendimu dėl mokesčių taip pat yra suteikiamas atrankusis pranašumas remiantis labiau ribota L. I. R. 164 straipsnio 3 dalies arba aplinkraščio bazine sistema, nes dėl jo sumažėja FFT mokėtini mokesčiai, palyginti su tuo atveju, jei būtų buvęs tinkamai taikomas šioje nuostatoje numatytas įprastų rinkos sąlygų principas. |
| --- | --- |

(317)

Atsižvelgiant į tai, jog 7.2.2 skirsnyje Komisija jau įrodė, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių yra patvirtinami tam tikri pasirinkti metodai ir taikymo bei ad hoc pataisymų parametrai, kuriuos FFT mokesčių patarėjas taikė nustatydamas sandorių kainodarą ir kurie negali būti laikomi duodančiais įprastų rinkos sąlygų principą atitinkantį rinka pagrįstą apytikslį, bet patikimą rezultatą, dėl kurio sumažėja FFT mokesčio bazė Liuksemburge, Komisija taip pat gali daryti išvadą, kad šiuo sprendimu dėl mokesčių taip pat yra suteikiamas atrankusis pranašumas remiantis labiau ribota L. I. R. 164 straipsnio 3 dalies arba aplinkraščio bazine sistema, nes dėl jo sumažėja FFT mokėtini mokesčiai, palyginti su tuo atveju, jei būtų buvęs tinkamai taikomas šioje nuostatoje numatytas įprastų rinkos sąlygų principas.

ad hoc

7.2.5.   Komisija nenustatė jokios nuoseklios sprendimų dėl mokesčių taikymo praktikos, kuri galėtų būti laikoma tinkama bazine sistema

Komisija nenustatė jokios nuoseklios sprendimų dėl mokesčių taikymo praktikos, kuri galėtų būti laikoma tinkama bazine sistema

| (318) | FFT taip pat teigia, kad siekiant įrodyti, jog dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių jai buvo suteiktas atrankusis pranašumas, Komisija turėtų palyginti šį sprendimą dėl mokesčių su šiuo aplinkraščiu pagrįsta Liuksemburgo mokesčių administratoriaus administravimo praktika, ypač su sprendimais dėl mokesčių, skirtais kitoms finansų ir iždo bendrovėms, kuriuos Liuksemburgas pateikė Komisijai kaip pavyzdžius, atspindinčius jo sprendimų praktiką (175). |
| --- | --- |

(318)

FFT taip pat teigia, kad siekiant įrodyti, jog dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių jai buvo suteiktas atrankusis pranašumas, Komisija turėtų palyginti šį sprendimą dėl mokesčių su šiuo aplinkraščiu pagrįsta Liuksemburgo mokesčių administratoriaus administravimo praktika, ypač su sprendimais dėl mokesčių, skirtais kitoms finansų ir iždo bendrovėms, kuriuos Liuksemburgas pateikė Komisijai kaip pavyzdžius, atspindinčius jo sprendimų praktiką (175).

175

| (319) | Komisija nesutinka su tokiu aiškinimu, nes tai reikštų, kad bazinė sistema, kuria remiantis turėtų būti nagrinėjamas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, yra Liuksemburgo sprendimų dėl mokesčių praktika, pagrįsta aplinkraščiu, kuris taikomas kitoms finansų ir iždo bendrovėms. Ji jau įrodė, kodėl bendra Liuksemburgo pelno mokesčio sistema yra tinkamas atskaitos taškas siekiant atlikti atrankumo analizę (176). |
| --- | --- |

(319)

Komisija nesutinka su tokiu aiškinimu, nes tai reikštų, kad bazinė sistema, kuria remiantis turėtų būti nagrinėjamas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių, yra Liuksemburgo sprendimų dėl mokesčių praktika, pagrįsta aplinkraščiu, kuris taikomas kitoms finansų ir iždo bendrovėms. Ji jau įrodė, kodėl bendra Liuksemburgo pelno mokesčio sistema yra tinkamas atskaitos taškas siekiant atlikti atrankumo analizę (176).

176

| (320) | Bet kuriuo atveju papildomu paaiškinimu Komisija įrodys, kodėl aplinkraščiu pagrįsta Liuksemburgo sprendimų dėl mokesčių praktika yra tinkama bazinė sistema siekiant nustatyti, ar ginčijamu sprendimu dėl mokesčių FFT buvo suteiktas atrankusis pranašumas. Visų pirma tai paaiškina faktas, kad aplinkraštis yra per daug bendro pobūdžio ir nesuteikia galimybės nustatyti objektyvių kriterijų, kuriuos būtų galima taikyti visoms finansų ir iždo bendrovėms, teikiančioms prašymą priimti sprendimą dėl mokesčių, kad galėtų nustatyti sandorių kainodarą. Tuomet Komisijos atliktas Liuksemburgo pateiktų sprendimų dėl mokesčių tyrimas taip pat įrodo, kad nėra jokio nuoseklaus taisyklių rinkinio, kurį, remiantis objektyviais kriterijais, būtų galima bendrai taikyti nagrinėjant ginčijamą sprendimą dėl mokesčių, siekiant nustatyti, ar šiuo sprendimu FFT buvo suteiktas atrankusis pranašumas. |
| --- | --- |

(320)

Bet kuriuo atveju papildomu paaiškinimu Komisija įrodys, kodėl aplinkraščiu pagrįsta Liuksemburgo sprendimų dėl mokesčių praktika yra tinkama bazinė sistema siekiant nustatyti, ar ginčijamu sprendimu dėl mokesčių FFT buvo suteiktas atrankusis pranašumas. Visų pirma tai paaiškina faktas, kad aplinkraštis yra per daug bendro pobūdžio ir nesuteikia galimybės nustatyti objektyvių kriterijų, kuriuos būtų galima taikyti visoms finansų ir iždo bendrovėms, teikiančioms prašymą priimti sprendimą dėl mokesčių, kad galėtų nustatyti sandorių kainodarą. Tuomet Komisijos atliktas Liuksemburgo pateiktų sprendimų dėl mokesčių tyrimas taip pat įrodo, kad nėra jokio nuoseklaus taisyklių rinkinio, kurį, remiantis objektyviais kriterijais, būtų galima bendrai taikyti nagrinėjant ginčijamą sprendimą dėl mokesčių, siekiant nustatyti, ar šiuo sprendimu FFT buvo suteiktas atrankusis pranašumas.

7.2.5.1.   Aplinkraštis yra per daug bendro pobūdžio, kad galėtų būti laikomas tinkama bazine sistema

Aplinkraštis yra per daug bendro pobūdžio, kad galėtų būti laikomas tinkama bazine sistema

| (321) | Kaip nurodyta 193 konstatuojamojoje dalyje, bazinę sistemą sudaro nuoseklus taisyklių rinkinys, kuris, remiantis objektyviais kriterijais, paprastai taikomas visoms į jo taikymo sritį, kuri apibrėžta jo tikslu, patenkančioms įmonėms. Komisija mano, kad grupės finansų ir iždo bendrovėms aplinkraštis negali būti laikomas tokia sistema, nes nėra objektyvių kriterijų, pagal kuriuos būtų galima finansavimo sandoriams grupės viduje nuosekliai taikyti įprastų rinkos sąlygų principą. |
| --- | --- |

(321)

Kaip nurodyta 193 konstatuojamojoje dalyje, bazinę sistemą sudaro nuoseklus taisyklių rinkinys, kuris, remiantis objektyviais kriterijais, paprastai taikomas visoms į jo taikymo sritį, kuri apibrėžta jo tikslu, patenkančioms įmonėms. Komisija mano, kad grupės finansų ir iždo bendrovėms aplinkraštis negali būti laikomas tokia sistema, nes nėra objektyvių kriterijų, pagal kuriuos būtų galima finansavimo sandoriams grupės viduje nuosekliai taikyti įprastų rinkos sąlygų principą.

| (322) | Aplinkraštis yra labai bendro pobūdžio ir veiksniai, į kuriuos turi atsižvelgti mokesčių administratorius taikydamas įprastų rinkos sąlygų principą finansų bendrovėms grupės viduje, aprašyti labai glaustai. Vienas iš šių veiksnių yra būtinybė bendrovėms atlikti patiriamos rizikos analizę ir nustatyti papildomas su kredito teikimu susijusias išlaidas, pridedamas prie bazinių išlaidų, o tai savo ruožtu reiškia būtinybę atlikti kredito rizikos analizę. Aplinkraštyje taip pat numatoma, kad „grupės finansų bendrovė turi turėti pakankamai nuosavo kapitalo, kad galėtų prisiimti su savo veikla susijusią riziką“ ir kad „kiekvienu atveju, remiantis konkrečiais faktais ir aplinkybėmis, reikia [...] įvertinti, kokia bus patiriama rizika [...] ir ar bendrovė, vykdanti grupės finansavimo sandorius, turi pakankamai nuosavo kapitalo, kad galėtų prisiimti tokią riziką“ (177). |
| --- | --- |

(322)

Aplinkraštis yra labai bendro pobūdžio ir veiksniai, į kuriuos turi atsižvelgti mokesčių administratorius taikydamas įprastų rinkos sąlygų principą finansų bendrovėms grupės viduje, aprašyti labai glaustai. Vienas iš šių veiksnių yra būtinybė bendrovėms atlikti patiriamos rizikos analizę ir nustatyti papildomas su kredito teikimu susijusias išlaidas, pridedamas prie bazinių išlaidų, o tai savo ruožtu reiškia būtinybę atlikti kredito rizikos analizę. Aplinkraštyje taip pat numatoma, kad „grupės finansų bendrovė turi turėti pakankamai nuosavo kapitalo, kad galėtų prisiimti su savo veikla susijusią riziką“ ir kad „kiekvienu atveju, remiantis konkrečiais faktais ir aplinkybėmis, reikia [...] įvertinti, kokia bus patiriama rizika [...] ir ar bendrovė, vykdanti grupės finansavimo sandorius, turi pakankamai nuosavo kapitalo, kad galėtų prisiimti tokią riziką“ (177).

grupės finansų bendrovė turi turėti pakankamai nuosavo kapitalo, kad galėtų prisiimti su savo veikla susijusią riziką

kiekvienu atveju, remiantis konkrečiais faktais ir aplinkybėmis, reikia [...] įvertinti, kokia bus patiriama rizika [...] ir ar bendrovė, vykdanti grupės finansavimo sandorius, turi pakankamai nuosavo kapitalo, kad galėtų prisiimti tokią riziką

177

| (323) | Tačiau aplinkraštyje nepateikiama jokios informacijos apie tai, kaip įvertinti tikėtiną nuosavo kapitalo grąžą ir ar kapitalo įkainojimo modelis yra priimtinas, taip pat, jei reikia, kaip nustatyti svarbius šio modelio parametrus. Jame taip pat yra mažai informacijos apie nuosavas lėšas, į kurias reikia atsižvelgti, jeigu jų turi būti daugiau nei „pakankamai, kad būtų galima prisiimti tokią riziką“. |
| --- | --- |

(323)

Tačiau aplinkraštyje nepateikiama jokios informacijos apie tai, kaip įvertinti tikėtiną nuosavo kapitalo grąžą ir ar kapitalo įkainojimo modelis yra priimtinas, taip pat, jei reikia, kaip nustatyti svarbius šio modelio parametrus. Jame taip pat yra mažai informacijos apie nuosavas lėšas, į kurias reikia atsižvelgti, jeigu jų turi būti daugiau nei „pakankamai, kad būtų galima prisiimti tokią riziką“.

pakankamai, kad būtų galima prisiimti tokią riziką

| (324) | Savo pastabose dėl sprendimo pradėti procedūrą Liuksemburgas teigia, kad sprendimas dėl mokesčių pagrįstas ribota diskrecija, suteikta L. I. R. 164 straipsnio 3 dalyje, kuria įprastų rinkos sąlygų principas yra priskiriamas Liuksemburgo mokesčių teisei (178), tačiau taip pat patikslinama, kad „mokesčių taisyklės [...] kiekvienu atveju interpretuojamos atsižvelgiant į faktinę situaciją, o tokiu atveju savaime reikia atsižvelgti į mokesčių mokėtojo faktiškai vykdomos veikos charakteristiką ir veiklos sąlygas“ (179). Taip Liuksemburgas pripažįsta, kad, viena vertus, taisykles reikia interpretuoti kiekvienu atveju atskirai, atsižvelgiant į aplinkybes, tačiau, kita vertus, nepaaiškina, nei kaip interpretuoti bendrus aplinkraštyje pateiktus kriterijus konkrečiai nagrinėjant FFT mokesčių situaciją, nei kaip užtikrinti, kad taikant aplinkraštį visiems mokesčių mokėtojams nuosekliai būtų taikomos vienodos sąlygos. Todėl nestebina tai, kad, išskyrus nuorodą į aplinkraštį teksto pradžioje, FFT ataskaitoje dėl sandorių kainodaros nėra jokių nuorodų į aplinkraščio kriterijus nei tikslaus aprašymo, kaip aplinkraštis yra taikomas konkrečiai FFT atveju. |
| --- | --- |

(324)

Savo pastabose dėl sprendimo pradėti procedūrą Liuksemburgas teigia, kad sprendimas dėl mokesčių pagrįstas ribota diskrecija, suteikta L. I. R. 164 straipsnio 3 dalyje, kuria įprastų rinkos sąlygų principas yra priskiriamas Liuksemburgo mokesčių teisei (178), tačiau taip pat patikslinama, kad „mokesčių taisyklės [...] kiekvienu atveju interpretuojamos atsižvelgiant į faktinę situaciją, o tokiu atveju savaime reikia atsižvelgti į mokesčių mokėtojo faktiškai vykdomos veikos charakteristiką ir veiklos sąlygas“ (179). Taip Liuksemburgas pripažįsta, kad, viena vertus, taisykles reikia interpretuoti kiekvienu atveju atskirai, atsižvelgiant į aplinkybes, tačiau, kita vertus, nepaaiškina, nei kaip interpretuoti bendrus aplinkraštyje pateiktus kriterijus konkrečiai nagrinėjant FFT mokesčių situaciją, nei kaip užtikrinti, kad taikant aplinkraštį visiems mokesčių mokėtojams nuosekliai būtų taikomos vienodos sąlygos. Todėl nestebina tai, kad, išskyrus nuorodą į aplinkraštį teksto pradžioje, FFT ataskaitoje dėl sandorių kainodaros nėra jokių nuorodų į aplinkraščio kriterijus nei tikslaus aprašymo, kaip aplinkraštis yra taikomas konkrečiai FFT atveju.

178

mokesčių taisyklės [...] kiekvienu atveju interpretuojamos atsižvelgiant į faktinę situaciją, o tokiu atveju savaime reikia atsižvelgti į mokesčių mokėtojo faktiškai vykdomos veikos charakteristiką ir veiklos sąlygas

179

| (325) | Todėl, darydamas išvadą, kad sandorių kainodaros analizė „buvo atlikta remiantis 2011 m. sausio 28 d. 164/2 aplinkraščiu ir laikantis laisvos konkurencijos principo“, Liuksemburgo mokesčių administratorius nesirėmė jokiu objektyviu aplinkraštyje numatytu kriterijumi, nes šiame dokumente nėra jokių tikslių ir objektyvių kriterijų, pagal kuriuos būtų galima nuosekliai taikyti įprastų rinkos sąlygų principą grupės viduje vykdomiems sandoriams. |
| --- | --- |

(325)

Todėl, darydamas išvadą, kad sandorių kainodaros analizė „buvo atlikta remiantis 2011 m. sausio 28 d. 164/2 aplinkraščiu ir laikantis laisvos konkurencijos principo“, Liuksemburgo mokesčių administratorius nesirėmė jokiu objektyviu aplinkraštyje numatytu kriterijumi, nes šiame dokumente nėra jokių tikslių ir objektyvių kriterijų, pagal kuriuos būtų galima nuosekliai taikyti įprastų rinkos sąlygų principą grupės viduje vykdomiems sandoriams.

buvo atlikta remiantis 2011 m. sausio 28 d. 164/2 aplinkraščiu ir laikantis laisvos konkurencijos principo

7.2.5.2.   Liuksemburgo sprendimų dėl mokesčių praktika yra per daug nenuosekli, kad galėtų būti laikoma tinkama bazine sistema.

Liuksemburgo sprendimų dėl mokesčių praktika yra per daug nenuosekli, kad galėtų būti laikoma tinkama bazine sistema.

| (326) | Be aplinkraščio bendro pobūdžio, Komisija išnagrinėjo Liuksemburgo pateiktus sprendimus dėl mokesčių ir nustatė, kad jo praktika, taikoma grupės finansų ir iždo bendrovėms, taip pat įrodo, jog trūksta nuoseklių taisyklių rinkinio, kuris remiantis objektyviais kriterijais būtų bendrai taikomas visiems panašioje situacijoje esantiems mokesčių mokėtojams. |
| --- | --- |

(326)

Be aplinkraščio bendro pobūdžio, Komisija išnagrinėjo Liuksemburgo pateiktus sprendimus dėl mokesčių ir nustatė, kad jo praktika, taikoma grupės finansų ir iždo bendrovėms, taip pat įrodo, jog trūksta nuoseklių taisyklių rinkinio, kuris remiantis objektyviais kriterijais būtų bendrai taikomas visiems panašioje situacijoje esantiems mokesčių mokėtojams.

| (327) | Iš 21 sprendimo, iš pradžių pateikto tuo pat metu kaip ir FFT dalinis turto įnašas, tik du buvo susiję su finansavimo veikla, patvirtinta remiantis aplinkraščiu. Jie buvo pateikti kartu su ataskaita dėl sandorių kainodaros:






  — | 2013 m. [...] sprendimas dėl mokesčių (Nr. 2) (180) yra susijęs su aplinkraščio taikymu tarpinio finansavimo veiklai [...]. |
| --- | --- | --- |

(327)

Iš 21 sprendimo, iš pradžių pateikto tuo pat metu kaip ir FFT dalinis turto įnašas, tik du buvo susiję su finansavimo veikla, patvirtinta remiantis aplinkraščiu. Jie buvo pateikti kartu su ataskaita dėl sandorių kainodaros:

—

2013 m. [...] sprendimas dėl mokesčių (Nr. 2) (180) yra susijęs su aplinkraščio taikymu tarpinio finansavimo veiklai [...].

180

| — | 2013 m. [...] sprendimas dėl mokesčių (Nr. 4) yra taip pat susijęs su aplinkraštyje numatyto įprastų rinkos sąlygų principo taikymo analize finansavimo veiklai grupės viduje. [...] |
| --- | --- |

—

2013 m. [...] sprendimas dėl mokesčių (Nr. 4) yra taip pat susijęs su aplinkraštyje numatyto įprastų rinkos sąlygų principo taikymo analize finansavimo veiklai grupės viduje. [...]

| (328) | Greitai perskaičius šiuos du sprendimus ir palyginus juos su ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, paaiškėja, jog finansų bendrovių traktavimas remiantis aplinkraščiu ir Liuksemburgo mokesčių administratoriaus nustatytas apmokestinamasis pelnas yra nenuoseklūs. Neatsižvelgiant į klausimą, ar šiais dviem sprendimais buvo teisingai taikytas CUP metodas, jais aiškiai pripažįstama, kad bet kuriuo atveju tarpinio finansavimo sandoriams, remiantis funkcine analize ir palyginamųjų subjektų, įskaitant ir bankus, buvimu, šis metodas yra pats tinkamiausias. Tokią išvadą galima daryti ir remiantis aplinkraščiu, pagal kurį bendrovių vykdomos finansavimo funkcijos grupės viduje iš esmės yra panašios į nepriklausomų finansų įstaigų vykdomas funkcijas. Priešingai nei šių dviejų sprendimų atveju, ginčijamam sprendimui dėl mokesčių nebuvo taikomas CUP metodas, nes FFT mokesčių patarėjas nusprendė, kad MTMN metodas yra pats tinkamiausias, nes „MTMN metodas atrodo tinkamas“ (181). |
| --- | --- |

(328)

Greitai perskaičius šiuos du sprendimus ir palyginus juos su ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, paaiškėja, jog finansų bendrovių traktavimas remiantis aplinkraščiu ir Liuksemburgo mokesčių administratoriaus nustatytas apmokestinamasis pelnas yra nenuoseklūs. Neatsižvelgiant į klausimą, ar šiais dviem sprendimais buvo teisingai taikytas CUP metodas, jais aiškiai pripažįstama, kad bet kuriuo atveju tarpinio finansavimo sandoriams, remiantis funkcine analize ir palyginamųjų subjektų, įskaitant ir bankus, buvimu, šis metodas yra pats tinkamiausias. Tokią išvadą galima daryti ir remiantis aplinkraščiu, pagal kurį bendrovių vykdomos finansavimo funkcijos grupės viduje iš esmės yra panašios į nepriklausomų finansų įstaigų vykdomas funkcijas. Priešingai nei šių dviejų sprendimų atveju, ginčijamam sprendimui dėl mokesčių nebuvo taikomas CUP metodas, nes FFT mokesčių patarėjas nusprendė, kad MTMN metodas yra pats tinkamiausias, nes „MTMN metodas atrodo tinkamas“ (181).

MTMN metodas atrodo tinkamas

181

| (329) | Kiti trys Liuksemburgo pateikti sprendimai taip pat buvo susiję su aplinkraščiu pagrįsta finansavimo veikla grupės viduje, tačiau prie jų nebuvo prašymą pagrindžiančios ataskaitos dėl sandorių kainodaros:






  — | 2012 m. sprendimas [...] (Nr. 1) yra susijęs su finansavimo veikla [...]. |
| --- | --- | --- |

(329)

Kiti trys Liuksemburgo pateikti sprendimai taip pat buvo susiję su aplinkraščiu pagrįsta finansavimo veikla grupės viduje, tačiau prie jų nebuvo prašymą pagrindžiančios ataskaitos dėl sandorių kainodaros:

—

2012 m. sprendimas [...] (Nr. 1) yra susijęs su finansavimo veikla [...].

| — | 2012 m. sprendimas [...] (Nr. 5) yra susijęs būtent su indeksuojamos palūkanų normos paskola [...]. |
| --- | --- |

—

2012 m. sprendimas [...] (Nr. 5) yra susijęs būtent su indeksuojamos palūkanų normos paskola [...].

| — | 2013 m. sprendimas [...] (Nr. 22) yra susijęs būtent su finansavimo veikla [...]. |
| --- | --- |

—

2013 m. sprendimas [...] (Nr. 22) yra susijęs būtent su finansavimo veikla [...].

| (330) | Lyginant sprendimus Nr. 1, 5 ir 22 ir ginčijamą sprendimą dėl mokesčių, aiškiai matomas Liuksemburgo mokesčių administratoriaus sudarytų sąlygų skirtumas yra tai, kad, priešingai nei su ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, su sprendimais Nr. 1, 5 ir 22 nebuvo pateiktos ataskaitos dėl sandorių kainodaros, nors aplinkraštyje yra aiškiai išsakytas toks reikalavimas (182). |
| --- | --- |

(330)

Lyginant sprendimus Nr. 1, 5 ir 22 ir ginčijamą sprendimą dėl mokesčių, aiškiai matomas Liuksemburgo mokesčių administratoriaus sudarytų sąlygų skirtumas yra tai, kad, priešingai nei su ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, su sprendimais Nr. 1, 5 ir 22 nebuvo pateiktos ataskaitos dėl sandorių kainodaros, nors aplinkraštyje yra aiškiai išsakytas toks reikalavimas (182).

182

| (331) | Kiti du Liuksemburgo Komisijai pateikti sprendimai yra susiję su finansavimo veikla, tačiau nėra pagrįsti aplinkraščiu:






  — | 2012 m. sprendimas [...] (Nr. 6) yra susijęs su bendrovės restruktūrizavimu [...]. Ji taip pat apima paskolas su indeksuota palūkanų norma [...]. |
| --- | --- | --- |

(331)

Kiti du Liuksemburgo Komisijai pateikti sprendimai yra susiję su finansavimo veikla, tačiau nėra pagrįsti aplinkraščiu:

—

2012 m. sprendimas [...] (Nr. 6) yra susijęs su bendrovės restruktūrizavimu [...]. Ji taip pat apima paskolas su indeksuota palūkanų norma [...].

| — | 2012 m. sprendimas [...] (Nr. 21) yra susijęs su [...] įsigijimu. |
| --- | --- |

—

2012 m. sprendimas [...] (Nr. 21) yra susijęs su [...] įsigijimu.

| (332) | Galiausiai iš 13 Liuksemburgo 2014 m. gruodžio 22 d. pateiktų su iždo funkcija susijusių sprendimų dėl mokesčių sąrašo, kuriame buvo 5 323 sprendimai, Komisija išnagrinėjo du sprendimus (183). Abu šie sprendimai yra pagrįsti aplinkraščiu:






  — | Sprendimą dėl E bendrovės vykdomų iždo funkcijų sudaro bendrovės mokesčių patarėjo pateiktos susirinkimo pastabos, kurias [...] d. pasirašė Liuksemburgo mokesčių administratoriaus atstovai. [...] |
| --- | --- | --- |

(332)

Galiausiai iš 13 Liuksemburgo 2014 m. gruodžio 22 d. pateiktų su iždo funkcija susijusių sprendimų dėl mokesčių sąrašo, kuriame buvo 5 323 sprendimai, Komisija išnagrinėjo du sprendimus (183). Abu šie sprendimai yra pagrįsti aplinkraščiu:

183

—

Sprendimą dėl E bendrovės vykdomų iždo funkcijų sudaro bendrovės mokesčių patarėjo pateiktos susirinkimo pastabos, kurias [...] d. pasirašė Liuksemburgo mokesčių administratoriaus atstovai. [...]

| — | [...] sprendimas dėl G bendrovės iždo funkcijų, kuriuo patvirtintas tos pačios dienos šios bendrovės pateiktas prašymas. [...] |
| --- | --- |

—

[...] sprendimas dėl G bendrovės iždo funkcijų, kuriuo patvirtintas tos pačios dienos šios bendrovės pateiktas prašymas. [...]

| (333) | Komisija pažymi, kad, priešingai nei ginčijamo sprendimo dėl mokesčių atveju, nė viename iš šių dviejų sprendimų nebuvo taikomas nei MTMN metodas, nei kapitalo įkainojimo modelis ir kad, atrodo, nė viename sprendime bendrovės apmokestinamasis pelnas nebuvo apibrėžtas kaip reglamentuojamos hipotetinės nuosavos lėšos. Be to, nors G bendrovės sprendimo dėl mokesčių prašyme nurodoma, jog ataskaita dėl sandorių kainodaros bus pateikta vėliau, atrodo, kad Liuksemburgo mokesčių administratoriui tokia ataskaita niekada nebuvo pateikta (184). Galiausiai net jei G bendrovės sprendime nėra aiškiai nurodomas nei maržos lygis, nei kam jis taikomas, jis skiriasi nuo ginčijamo sprendimo dėl mokesčių, nes, remiantis prašymu priimti sprendimą, marža priklausytų nuo turto ir būtų pridėta prie nuosavo kapitalo grąžos. Apibendrinant šioms dviem bendrovėms sudarytos mokestinės sąlygos už iždo funkcijas neatitinka jokio su ginčijamu sprendimu dėl mokesčių suderinamo metodo. |
| --- | --- |

(333)

Komisija pažymi, kad, priešingai nei ginčijamo sprendimo dėl mokesčių atveju, nė viename iš šių dviejų sprendimų nebuvo taikomas nei MTMN metodas, nei kapitalo įkainojimo modelis ir kad, atrodo, nė viename sprendime bendrovės apmokestinamasis pelnas nebuvo apibrėžtas kaip reglamentuojamos hipotetinės nuosavos lėšos. Be to, nors G bendrovės sprendimo dėl mokesčių prašyme nurodoma, jog ataskaita dėl sandorių kainodaros bus pateikta vėliau, atrodo, kad Liuksemburgo mokesčių administratoriui tokia ataskaita niekada nebuvo pateikta (184). Galiausiai net jei G bendrovės sprendime nėra aiškiai nurodomas nei maržos lygis, nei kam jis taikomas, jis skiriasi nuo ginčijamo sprendimo dėl mokesčių, nes, remiantis prašymu priimti sprendimą, marža priklausytų nuo turto ir būtų pridėta prie nuosavo kapitalo grąžos. Apibendrinant šioms dviem bendrovėms sudarytos mokestinės sąlygos už iždo funkcijas neatitinka jokio su ginčijamu sprendimu dėl mokesčių suderinamo metodo.

184

| (334) | Liuksemburgas teigia, kad FFT negali būti palyginta su kitomis finansų bendrovėmis, nes ji pritraukia lėšų rinkoje, o kitos finansų bendrovės paprastai gauna finansavimą grupės viduje. Jis taip pat teigia, kad FFT negali būti palyginta su kitomis Liuksemburge apmokestinamomis bendrovėmis: „kiekvieno mokesčių mokėtojo situacija yra pakankamai specifinė, todėl neįmanoma jo palyginti su kitais mokesčių mokėtojais“. (185) |
| --- | --- |

(334)

Liuksemburgas teigia, kad FFT negali būti palyginta su kitomis finansų bendrovėmis, nes ji pritraukia lėšų rinkoje, o kitos finansų bendrovės paprastai gauna finansavimą grupės viduje. Jis taip pat teigia, kad FFT negali būti palyginta su kitomis Liuksemburge apmokestinamomis bendrovėmis: „kiekvieno mokesčių mokėtojo situacija yra pakankamai specifinė, todėl neįmanoma jo palyginti su kitais mokesčių mokėtojais“. (185)

kiekvieno mokesčių mokėtojo situacija yra pakankamai specifinė, todėl neįmanoma jo palyginti su kitais mokesčių mokėtojais

185

| (335) | Komisija nesutinka su šiais teiginiais ir pritaria, kad trūksta nuoseklių taisyklių rinkinio, kuris būtų bendrai taikomas finansų ir iždo bendrovėms, pateikusioms prašymą pateikti sprendimą dėl mokesčių remiantis objektyviais kriterijais. Tai puikiai iliustruoja kito sprendimo dėl mokesčių, skirto [F bendrovei], egzistavimas. [F bendrovei] skirtu sprendimu dėl mokesčių, kuris buvo priimtas tą pačią dieną ir yra taikomas toms pačioms funkcijoms kaip ir ginčijamas sprendimas dėl mokesčių ([F bendrovė] finansuos pramonės segmentą [...] kitoje grupės finansų bendrovių struktūroje), daroma iš esmės kitokia išvada dėl bendrovių atitinkamų mokesčių bazių, nepateikiant jokio akivaizdaus tokių skirtingų sąlygų sudarymo pagrindimo. Iš tiesų ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtinama maždaug 2,5 milijono EUR dydžio mokesčio bazė, o [F bendrovei] skirtu sprendimu dėl mokesčių patvirtinamas atlygis už panašią finansų ir iždo veiklą, kurio mokesčio bazė yra [...] EUR. Tokios skirtingos sąlygos, be aiškaus pagrindo sudaromos beveik tokioms pat bendrovėms, taip pat įrodo, kad Liuksemburgo sprendimų dėl mokesčių praktika, pagrįsta bendrais aplinkraščio teiginiais, nėra tinkama bazinė sistema atrankumo analizei atlikti. |
| --- | --- |

(335)

Komisija nesutinka su šiais teiginiais ir pritaria, kad trūksta nuoseklių taisyklių rinkinio, kuris būtų bendrai taikomas finansų ir iždo bendrovėms, pateikusioms prašymą pateikti sprendimą dėl mokesčių remiantis objektyviais kriterijais. Tai puikiai iliustruoja kito sprendimo dėl mokesčių, skirto [F bendrovei], egzistavimas. [F bendrovei] skirtu sprendimu dėl mokesčių, kuris buvo priimtas tą pačią dieną ir yra taikomas toms pačioms funkcijoms kaip ir ginčijamas sprendimas dėl mokesčių ([F bendrovė] finansuos pramonės segmentą [...] kitoje grupės finansų bendrovių struktūroje), daroma iš esmės kitokia išvada dėl bendrovių atitinkamų mokesčių bazių, nepateikiant jokio akivaizdaus tokių skirtingų sąlygų sudarymo pagrindimo. Iš tiesų ginčijamu sprendimu dėl mokesčių patvirtinama maždaug 2,5 milijono EUR dydžio mokesčio bazė, o [F bendrovei] skirtu sprendimu dėl mokesčių patvirtinamas atlygis už panašią finansų ir iždo veiklą, kurio mokesčio bazė yra [...] EUR. Tokios skirtingos sąlygos, be aiškaus pagrindo sudaromos beveik tokioms pat bendrovėms, taip pat įrodo, kad Liuksemburgo sprendimų dėl mokesčių praktika, pagrįsta bendrais aplinkraščio teiginiais, nėra tinkama bazinė sistema atrankumo analizei atlikti.

| (336) | Apibendrinant Liuksemburgo mokesčių administratoriaus praktikos sprendimų dėl mokesčių srityje analizė nesuteikia galimybės nustatyti nuoseklaus taisyklių rinkinio, kuris, remiantis objektyviais kriterijais, paprastai yra taikomas visoms į jo taikymo sritį, kurią apibrėžia jos tikslas, patenkančioms įmonėms. Todėl tokia praktika negali būti pagrindas, kuriuo remiantis būtų nagrinėjamas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių siekiant nustatyti, ar FFT buvo suteiktas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(336)

Apibendrinant Liuksemburgo mokesčių administratoriaus praktikos sprendimų dėl mokesčių srityje analizė nesuteikia galimybės nustatyti nuoseklaus taisyklių rinkinio, kuris, remiantis objektyviais kriterijais, paprastai yra taikomas visoms į jo taikymo sritį, kurią apibrėžia jos tikslas, patenkančioms įmonėms. Todėl tokia praktika negali būti pagrindas, kuriuo remiantis būtų nagrinėjamas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių siekiant nustatyti, ar FFT buvo suteiktas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

7.2.6.   Pagrindimas bazinės mokesčių sistemos pobūdžiu arba bendra struktūra

Pagrindimas bazinės mokesčių sistemos pobūdžiu arba bendra struktūra

| (337) | Nei Liuksemburgas, nei FFT niekaip nepagrindė, kodėl dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių FFT buvo sudarytos atrankios sąlygos. Komisija primena, kad tokį pagrindimą turi pateikti valstybė narė. |
| --- | --- |

(337)

Nei Liuksemburgas, nei FFT niekaip nepagrindė, kodėl dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių FFT buvo sudarytos atrankios sąlygos. Komisija primena, kad tokį pagrindimą turi pateikti valstybė narė.

| (338) | Bet kuriuo atveju nebuvo nustatyta jokia priežastis, kuria būtų pagrindžiamos FFT sudarytos palankios sąlygos ir kuri galėtų tiesiogiai kilti iš pagrindinių arba svarbiausių bazinės sistemos principų arba iš sistemos mechanizmų, reikalingų jos veikimui ir veiksmingumui užtikrinti (186), neatsižvelgiant į tai, kad bazinė sistema yra bendra Liuksemburgo pelno mokesčio sistema, kaip teigia Komisija, ar L. I. R. 164 straipsnis ir aplinkraštis, kaip teigia Liuksemburgas ir „Fiat“. |
| --- | --- |

(338)

Bet kuriuo atveju nebuvo nustatyta jokia priežastis, kuria būtų pagrindžiamos FFT sudarytos palankios sąlygos ir kuri galėtų tiesiogiai kilti iš pagrindinių arba svarbiausių bazinės sistemos principų arba iš sistemos mechanizmų, reikalingų jos veikimui ir veiksmingumui užtikrinti (186), neatsižvelgiant į tai, kad bazinė sistema yra bendra Liuksemburgo pelno mokesčio sistema, kaip teigia Komisija, ar L. I. R. 164 straipsnis ir aplinkraštis, kaip teigia Liuksemburgas ir „Fiat“.

186

7.2.7.   Išvados dėl atrankinio pranašumo buvimo

Išvados dėl atrankinio pranašumo buvimo

| (339) | Komisija daro išvadą, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, kuriuo patvirtinamas metodas, leidžiantis bendrovei FFT „Fiat“ grupės viduje priskirti pelną, nukrypstantį nuo rinkos rezultato, atitinkančio įprastų rinkos sąlygų principą, ir dėl kurio sumažėja FFT mokėtini mokesčiai pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su šalyje neintegruotų bendrovių, vykdančių sandorius rinkos sąlygomis, mokėtinais mokesčiais, FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(339)

Komisija daro išvadą, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, kuriuo patvirtinamas metodas, leidžiantis bendrovei FFT „Fiat“ grupės viduje priskirti pelną, nukrypstantį nuo rinkos rezultato, atitinkančio įprastų rinkos sąlygų principą, ir dėl kurio sumažėja FFT mokėtini mokesčiai pagal bendrą Liuksemburgo pelno mokesčio sistemą, palyginti su šalyje neintegruotų bendrovių, vykdančių sandorius rinkos sąlygomis, mokėtinais mokesčiais, FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

| (340) | Papildomu paaiškinimu Komisija daro išvadą, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, kuriuo patvirtinamas metodas, leidžiantis bendrovei FFT „Fiat“ grupės viduje priskirti pelną, nukrypstantį nuo rinkos rezultato, atitinkančio įprastų rinkos sąlygų principą, ir dėl kurio sumažėja FFT mokėtini mokesčiai pagal L. I. R. 164 straipsnio 3 dalį bei aplinkraštį, palyginti su kitų Liuksemburge apmokestinamų grupės bendrovių, vykdančių sandorius rinkos sąlygomis, mokėtinais mokesčiais, FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(340)

Papildomu paaiškinimu Komisija daro išvadą, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, kuriuo patvirtinamas metodas, leidžiantis bendrovei FFT „Fiat“ grupės viduje priskirti pelną, nukrypstantį nuo rinkos rezultato, atitinkančio įprastų rinkos sąlygų principą, ir dėl kurio sumažėja FFT mokėtini mokesčiai pagal L. I. R. 164 straipsnio 3 dalį bei aplinkraštį, palyginti su kitų Liuksemburge apmokestinamų grupės bendrovių, vykdančių sandorius rinkos sąlygomis, mokėtinais mokesčiais, FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.

7.3.   Ginčijamos priemonės gavėjas

Ginčijamos priemonės gavėjas

| (341) | Komisija mano, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes dėl jo sumažėja šio subjekto apmokestinamasis pelnas Liuksemburge, palyginti su neintegruotomis bendrovėmis, kurių apmokestinamasis pelnas nustatomas remiantis rinkos sąlygomis vykdytais sandoriais. Tačiau Komisija pažymi, kad FFT yra daugiašalės grupės, šiuo atveju – „Fiat Chrysler Automobiles“ (FCA), narė ir kad jos funkcija grupės viduje yra teikti finansavimo ir iždo paslaugas kitoms „Fiat“ grupės bendrovėms, o atlygiui už šias funkcijas taikomas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių. |
| --- | --- |

(341)

Komisija mano, kad ginčijamu sprendimu dėl mokesčių FFT yra suteikiamas atrankusis pranašumas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes dėl jo sumažėja šio subjekto apmokestinamasis pelnas Liuksemburge, palyginti su neintegruotomis bendrovėmis, kurių apmokestinamasis pelnas nustatomas remiantis rinkos sąlygomis vykdytais sandoriais. Tačiau Komisija pažymi, kad FFT yra daugiašalės grupės, šiuo atveju – „Fiat Chrysler Automobiles“ (FCA), narė ir kad jos funkcija grupės viduje yra teikti finansavimo ir iždo paslaugas kitoms „Fiat“ grupės bendrovėms, o atlygiui už šias funkcijas taikomas ginčijamas sprendimas dėl mokesčių.

| (342) | Taikant valstybės pagalbos taisykles, keli atskiri juridiniai subjektai gali būti laikomi sudarančiais vieną ekonominį vienetą. Toks ekonominis vienetas laikomas konkrečia bendrove, kuri yra pagalbos gavėja. Kaip yra nustatęs Teisingumo Teismas, „[k]onkurencijos teisėje sąvoką„įmonė“reikia suprasti kaip ekonominį vienetą [...], net jeigu pagal teisės normas tą ekonominį vienetą sudaro keli, fiziniai arba juridiniai, asmenys“ (187). Norėdamas nustatyti, ar keletas subjektų sudaro ekonominį vienetą, Teisingumo Teismas tikrina, ar turimas kontrolinis akcijų paketas arba yra kokių nors funkcinių, ekonominių arba organinių sąsajų (188). Šiuo atveju FFT priklauso „Fiat S.p.A.“ (šiuo metu – „Fiat Chrysler Automobiles“, NV) ir FF, kuri, savo ruožtu, 100 % priklauso „Fiat“, S.p.A. (189). Taigi bendrovė FFT yra 100 % kontroliuojama „Fiat S.p.A.“, kuri savo ruožtu kontroliuoja „Fiat“ grupę (190). |
| --- | --- |

(342)

Taikant valstybės pagalbos taisykles, keli atskiri juridiniai subjektai gali būti laikomi sudarančiais vieną ekonominį vienetą. Toks ekonominis vienetas laikomas konkrečia bendrove, kuri yra pagalbos gavėja. Kaip yra nustatęs Teisingumo Teismas, „[k]onkurencijos teisėje sąvoką„įmonė“reikia suprasti kaip ekonominį vienetą [...], net jeigu pagal teisės normas tą ekonominį vienetą sudaro keli, fiziniai arba juridiniai, asmenys“ (187). Norėdamas nustatyti, ar keletas subjektų sudaro ekonominį vienetą, Teisingumo Teismas tikrina, ar turimas kontrolinis akcijų paketas arba yra kokių nors funkcinių, ekonominių arba organinių sąsajų (188). Šiuo atveju FFT priklauso „Fiat S.p.A.“ (šiuo metu – „Fiat Chrysler Automobiles“, NV) ir FF, kuri, savo ruožtu, 100 % priklauso „Fiat“, S.p.A. (189). Taigi bendrovė FFT yra 100 % kontroliuojama „Fiat S.p.A.“, kuri savo ruožtu kontroliuoja „Fiat“ grupę (190).

[k]onkurencijos teisėje sąvoką

įmonė

reikia suprasti kaip ekonominį vienetą [

], net jeigu pagal teisės normas tą ekonominį vienetą sudaro keli, fiziniai arba juridiniai, asmenys

187

188

189

190

| (343) | Be to, „Fiat“ grupė priėmė sprendimą įsteigti FFT Liuksemburge ir todėl ji gali naudotis ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, nes, kaip numatyta 52 konstatuojamojoje dalyje, tai nulemia pelną, kuris turi būti priskiriamas FFT grupės viduje, gaunamą už grupės bendrovėms teikiamas finansavimo ir iždo paslaugas. Taigi ginčijamas sprendimas dėl mokesčių yra sprendimas, kuriuo patvirtinamas „Fiat“ grupės viduje vykdomų sandorių kainų nustatymo metodas, o bet kokios Liuksemburgo mokesčių administratoriaus bendrovei FFT suteiktos palankios mokestinės sąlygos bus naudingos visai „Fiat“ grupei suteikiant papildomų lėšų ne tik FFT, bet ir visai grupei. Kitaip tariant, kaip nurodyta 221 konstatuojamojoje dalyje, kai reikia nustatyti sandorių kainodarą siekiant nustatyti produktų ir paslaugų, teikiamų skirtinguose tos pačios grupės teisiniuose subjektuose, kainas, sandorių kainodaros nustatymo mechanizmas savo pobūdžiu turi įtakos daugiau nei vienai grupės bendrovei (dėl išaugusių kainų vienoje bendrovėje sumažės kitos bendrovės pelnas). |
| --- | --- |

(343)

Be to, „Fiat“ grupė priėmė sprendimą įsteigti FFT Liuksemburge ir todėl ji gali naudotis ginčijamu sprendimu dėl mokesčių, nes, kaip numatyta 52 konstatuojamojoje dalyje, tai nulemia pelną, kuris turi būti priskiriamas FFT grupės viduje, gaunamą už grupės bendrovėms teikiamas finansavimo ir iždo paslaugas. Taigi ginčijamas sprendimas dėl mokesčių yra sprendimas, kuriuo patvirtinamas „Fiat“ grupės viduje vykdomų sandorių kainų nustatymo metodas, o bet kokios Liuksemburgo mokesčių administratoriaus bendrovei FFT suteiktos palankios mokestinės sąlygos bus naudingos visai „Fiat“ grupei suteikiant papildomų lėšų ne tik FFT, bet ir visai grupei. Kitaip tariant, kaip nurodyta 221 konstatuojamojoje dalyje, kai reikia nustatyti sandorių kainodarą siekiant nustatyti produktų ir paslaugų, teikiamų skirtinguose tos pačios grupės teisiniuose subjektuose, kainas, sandorių kainodaros nustatymo mechanizmas savo pobūdžiu turi įtakos daugiau nei vienai grupės bendrovei (dėl išaugusių kainų vienoje bendrovėje sumažės kitos bendrovės pelnas).

| (344) | Todėl, nepaisant to, kad grupę sudaro atskiri juridiniai asmenys, susitarimo dėl kainų nustatymo požiūriu tokios bendrovės turėtų būti laikomos viena grupe, kuri yra ginčijamos pagalbos priemonės gavėja (191). |
| --- | --- |

(344)

Todėl, nepaisant to, kad grupę sudaro atskiri juridiniai asmenys, susitarimo dėl kainų nustatymo požiūriu tokios bendrovės turėtų būti laikomos viena grupe, kuri yra ginčijamos pagalbos priemonės gavėja (191).

191

| (345) | Galiausiai šiuo atveju FFT Liuksemburgui mokamų mokesčių suma turi įtakos paskolų, teikiamų „Fiat“ grupės bendrovėms, kainoms grupės viduje, nes jos yra pagrįstos svertine kapitalo kaina ir marža (192), todėl sumažinus FFT mokėtinus mokesčius būtinai sumažės paskolų kainos grupės viduje. Sumažinti FFT mokesčiai Liuksemburge yra naudingi ne tik FFT, bet ir visoms grupės bendrovėms, gaunančioms finansavimą iš FFT ir priklausančioms „Fiat“ grupei. |
| --- | --- |

(345)

Galiausiai šiuo atveju FFT Liuksemburgui mokamų mokesčių suma turi įtakos paskolų, teikiamų „Fiat“ grupės bendrovėms, kainoms grupės viduje, nes jos yra pagrįstos svertine kapitalo kaina ir marža (192), todėl sumažinus FFT mokėtinus mokesčius būtinai sumažės paskolų kainos grupės viduje. Sumažinti FFT mokesčiai Liuksemburge yra naudingi ne tik FFT, bet ir visoms grupės bendrovėms, gaunančioms finansavimą iš FFT ir priklausančioms „Fiat“ grupei.

192

7.4.   Išvados dėl pagalbos buvimo

Išvados dėl pagalbos buvimo

| (346) | Remdamasi tuo, kas išdėstyta pirmiau, Komisija daro išvadą, kad Liuksemburgo FFT suteiktu sprendimu dėl mokesčių FFT ir „Fiat“ grupei yra suteikiamas šiai valstybei priskirtinas atrankusis pranašumas ir finansavimas iš valstybės lėšų, iškraipantis ar galintis iškraipyti konkurenciją ir galintis daryti įtaką mainams Sąjungos viduje. Todėl ginčijamas sprendimas dėl mokesčių yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje. |
| --- | --- |

(346)

Remdamasi tuo, kas išdėstyta pirmiau, Komisija daro išvadą, kad Liuksemburgo FFT suteiktu sprendimu dėl mokesčių FFT ir „Fiat“ grupei yra suteikiamas šiai valstybei priskirtinas atrankusis pranašumas ir finansavimas iš valstybės lėšų, iškraipantis ar galintis iškraipyti konkurenciją ir galintis daryti įtaką mainams Sąjungos viduje. Todėl ginčijamas sprendimas dėl mokesčių yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje.

| (347) | Kadangi dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių sumažėja mokesčiai, kuriuos FFT turėtų įprastai mokėti vykdydama savo veiklą, šis sprendimas turėtų būti laikomas suteikiančiu pagalbą FFT ir „Fiat“ grupės funkcionavimui. |
| --- | --- |

(347)

Kadangi dėl ginčijamo sprendimo dėl mokesčių sumažėja mokesčiai, kuriuos FFT turėtų įprastai mokėti vykdydama savo veiklą, šis sprendimas turėtų būti laikomas suteikiančiu pagalbą FFT ir „Fiat“ grupės funkcionavimui.

8.   PAGALBOS NESUDERINAMUMAS SU VIDAUS RINKA

PAGALBOS NESUDERINAMUMAS SU VIDAUS RINKA

| (348) | Valstybės pagalba yra laikoma suderinama su vidaus rinka, jeigu ji priskirtina prie SESV 107 straipsnio 2 dalyje išvardytų kategorijų (193). Valstybės pagalba taip pat gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka, jeigu Komisija nustato, kad ji priskirtina prie SESV 107 straipsnio 3 dalyje išvardytų kategorijų. Tačiau teikianti pagalbą valstybė narė turi įrodyti, kad jos suteikta valstybės pagalba yra suderinama su vidaus rinka remiantis SESV 107 straipsnio 2 ir 3 dalimis. |
| --- | --- |

(348)

Valstybės pagalba yra laikoma suderinama su vidaus rinka, jeigu ji priskirtina prie SESV 107 straipsnio 2 dalyje išvardytų kategorijų (193). Valstybės pagalba taip pat gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka, jeigu Komisija nustato, kad ji priskirtina prie SESV 107 straipsnio 3 dalyje išvardytų kategorijų. Tačiau teikianti pagalbą valstybė narė turi įrodyti, kad jos suteikta valstybės pagalba yra suderinama su vidaus rinka remiantis SESV 107 straipsnio 2 ir 3 dalimis.

193

| (349) | Liuksemburgas nepateikė jokių išimčių, numatytų 345 konstatuojamojoje dalyje minėtose nuostatose, kad suderintų FFT ir „Fiat“ grupės bendrovėms ginčijamu sprendimu dėl mokesčių suteiktą pagalbą. |
| --- | --- |

(349)

Liuksemburgas nepateikė jokių išimčių, numatytų 345 konstatuojamojoje dalyje minėtose nuostatose, kad suderintų FFT ir „Fiat“ grupės bendrovėms ginčijamu sprendimu dėl mokesčių suteiktą pagalbą.

| (350) | Be to, kaip numatyta 347 konstatuojamojoje dalyje, ginčijamas sprendimas dėl mokesčių turi būti laikomas suteikiančiu pagalbą FFT funkcionavimui ir „Fiat“ grupei. Paprastai tokia pagalba nebūtų laikoma suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, nes ji neskatina tam tikros veiklos arba tam tikrų ekonominių regionų vystymo ir todėl, kad mokesčių paskatos nėra ribotos trukmės, palaipsniui nemažėja ir nėra proporcingos tam, kas būtina siekiant atlyginti už konkretų ekonominį nuostolį konkrečiuose regionuose. |
| --- | --- |

(350)

Be to, kaip numatyta 347 konstatuojamojoje dalyje, ginčijamas sprendimas dėl mokesčių turi būti laikomas suteikiančiu pagalbą FFT funkcionavimui ir „Fiat“ grupei. Paprastai tokia pagalba nebūtų laikoma suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, nes ji neskatina tam tikros veiklos arba tam tikrų ekonominių regionų vystymo ir todėl, kad mokesčių paskatos nėra ribotos trukmės, palaipsniui nemažėja ir nėra proporcingos tam, kas būtina siekiant atlyginti už konkretų ekonominį nuostolį konkrečiuose regionuose.

| (351) | Taigi Liuksemburgo sprendimu dėl mokesčių suteikta valstybės pagalba FFT ir „Fiat“ grupei yra nesuderinama su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(351)

Taigi Liuksemburgo sprendimu dėl mokesčių suteikta valstybės pagalba FFT ir „Fiat“ grupei yra nesuderinama su vidaus rinka.

9.   NETEISĖTAS PAGALBOS POBŪDIS

NETEISĖTAS PAGALBOS POBŪDIS

| (352) | Pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį valstybės narės privalo informuoti Komisiją apie bet kokį pagalbos teikimo ketinimą (įsipareigojimas pranešti) ir negali taikyti pasiūlytų pagalbos priemonių, kol Komisija dėl jų nepriima galutinio sprendimo (įsipareigojimas sustabdyti). |
| --- | --- |

(352)

Pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį valstybės narės privalo informuoti Komisiją apie bet kokį pagalbos teikimo ketinimą (įsipareigojimas pranešti) ir negali taikyti pasiūlytų pagalbos priemonių, kol Komisija dėl jų nepriima galutinio sprendimo (įsipareigojimas sustabdyti).

| (353) | Komisija pažymi, kad Liuksemburgas jai nepranešė apie jokį planą priimti ginčijamą sprendimą dėl mokesčių ir nesilaikė įsipareigojimo sustabdyti, kurio jis privalo laikytis pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį. Todėl pagal Tarybos reglamento (ES) 2015/1589 1 straipsnio f punktą (194) ginčijamas sprendimas dėl mokesčių yra neteisėta valstybės pagalba, įgyvendinta prieštaraujant SESV 108 straipsnio 3 daliai. |
| --- | --- |

(353)

Komisija pažymi, kad Liuksemburgas jai nepranešė apie jokį planą priimti ginčijamą sprendimą dėl mokesčių ir nesilaikė įsipareigojimo sustabdyti, kurio jis privalo laikytis pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį. Todėl pagal Tarybos reglamento (ES) 2015/1589 1 straipsnio f punktą (194) ginčijamas sprendimas dėl mokesčių yra neteisėta valstybės pagalba, įgyvendinta prieštaraujant SESV 108 straipsnio 3 daliai.

194

10.   PAGALBOS IŠIEŠKOJIMAS

PAGALBOS IŠIEŠKOJIMAS

| (354) | Pagal Reglamento (ES) 2015/1589 16 straipsnio 1 dalį Komisija privalo nurodyti išieškoti visą neteisėtą ir su vidaus rinka nesuderinamą pagalbą. Šia nuostata taip pat patikslinama, kad susijusi valstybė narė turi imtis visų reikiamų priemonių neteisėtai pagalbai, kuri buvo paskelbta nesuderinama su vidaus rinka, išieškoti. Minėto reglamento 16 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad pagalba turi būti išieškota, įskaitant palūkanas nuo neteisėtos pagalbos išmokėjimo pagalbos gavėjui dienos iki jos išieškojimo dienos. Komisijos reglamente (EB) Nr. 794/2004 (195) išsamiai nurodomi išieškotinų palūkanų skaičiavimo metodai. Galiausiai Reglamento (ES) 2015/1589 16 straipsnio 3 dalyje teigiama, kad „pagalba išieškoma nedelsiant ir pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę nustatytas procedūras, jeigu jos leidžia nedelsiant ir veiksmingai įvykdyti Komisijos sprendimą“. |
| --- | --- |

(354)

Pagal Reglamento (ES) 2015/1589 16 straipsnio 1 dalį Komisija privalo nurodyti išieškoti visą neteisėtą ir su vidaus rinka nesuderinamą pagalbą. Šia nuostata taip pat patikslinama, kad susijusi valstybė narė turi imtis visų reikiamų priemonių neteisėtai pagalbai, kuri buvo paskelbta nesuderinama su vidaus rinka, išieškoti. Minėto reglamento 16 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad pagalba turi būti išieškota, įskaitant palūkanas nuo neteisėtos pagalbos išmokėjimo pagalbos gavėjui dienos iki jos išieškojimo dienos. Komisijos reglamente (EB) Nr. 794/2004 (195) išsamiai nurodomi išieškotinų palūkanų skaičiavimo metodai. Galiausiai Reglamento (ES) 2015/1589 16 straipsnio 3 dalyje teigiama, kad „pagalba išieškoma nedelsiant ir pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę nustatytas procedūras, jeigu jos leidžia nedelsiant ir veiksmingai įvykdyti Komisijos sprendimą“.

195

pagalba išieškoma nedelsiant ir pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę nustatytas procedūras, jeigu jos leidžia nedelsiant ir veiksmingai įvykdyti Komisijos sprendimą

10.1.   Teisėti lūkesčiai ir teisinis tikrumas

Teisėti lūkesčiai ir teisinis tikrumas

| (355) | Reglamento (ES) 2015/1589 16 straipsnio 1 dalyje taip pat nurodoma, kad Komisija negali reikalauti grąžinti pagalbą, jei tai prieštarauja bendriems teisiniams principams. |
| --- | --- |

(355)

Reglamento (ES) 2015/1589 16 straipsnio 1 dalyje taip pat nurodoma, kad Komisija negali reikalauti grąžinti pagalbą, jei tai prieštarauja bendriems teisiniams principams.

| (356) | Liuksemburgas visų pirma mano, kad pagal teisėtų lūkesčių principą sprendimas, kuriuo yra konstatuojamas valstybės pagalbos buvimas, negali įsigalioti nesibaigus susijusio sprendimo dėl mokesčių galiojimui, t. y. šiuo atveju iki 2016 m. pabaigos. Pasak Liuksemburgo, Elgesio kodekso grupė ir EBPO forumas dėl žalingos mokesčių praktikos patikino, kad aplinkraščiu pagrįsta jo sprendimo dėl mokesčių praktika atitinka elgesio kodeksą ir EBPO principus. Todėl Liuksemburgas tvirtina, kad 2011 m. gegužės 27 d. Tarybos posėdyje jam buvo patvirtinta, jog, atsižvelgiant į aplinkraščio priėmimą, sprendimų dėl mokesčių praktika neturėtų būti nagrinėjama remiantis elgesio kodeksu (196). |
| --- | --- |

(356)

Liuksemburgas visų pirma mano, kad pagal teisėtų lūkesčių principą sprendimas, kuriuo yra konstatuojamas valstybės pagalbos buvimas, negali įsigalioti nesibaigus susijusio sprendimo dėl mokesčių galiojimui, t. y. šiuo atveju iki 2016 m. pabaigos. Pasak Liuksemburgo, Elgesio kodekso grupė ir EBPO forumas dėl žalingos mokesčių praktikos patikino, kad aplinkraščiu pagrįsta jo sprendimo dėl mokesčių praktika atitinka elgesio kodeksą ir EBPO principus. Todėl Liuksemburgas tvirtina, kad 2011 m. gegužės 27 d. Tarybos posėdyje jam buvo patvirtinta, jog, atsižvelgiant į aplinkraščio priėmimą, sprendimų dėl mokesčių praktika neturėtų būti nagrinėjama remiantis elgesio kodeksu (196).

196

| (357) | Pagal nusistovėjusią teismų praktiką valstybė narė, kurios institucijos suteikė pagalbą pažeisdamos SESV 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas procedūros taisykles, negali remtis teisėtais pagalbos gavėjų lūkesčiais, siekdama pateisinti pareigos imtis reikiamų priemonių nesilaikymą, kad būtų įvykdytas Komisijos sprendimas, kuriame jai nurodoma susigrąžinti pagalbą. Pritarus tokiai galimybei, SESV 107 ir 108 straipsniai netektų galios, nes nacionalinės valdžios institucijos tada galėtų remtis savo pačių neteisėtu elgesiu, kad padarytų Komisijos sprendimus dėl minėtų SESV straipsnių negaliojančiais (197). Todėl ne atitinkama valstybė narė, o pagalbą gaunanti bendrovė turi remtis išskirtinėmis sąlygomis, kuriomis galėjo būti pagrįsti jos teisėti lūkesčiai, siekiant pasipriešinti neteisėtos pagalbos grąžinimui (198). Kadangi savo pastabose Komisijai FFT nepateikė jokių su tuo susijusių argumentų, Komisija mano, kad Liuksemburgo argumentas, grindžiamas teisėtų lūkesčių principu, šio sprendimo atžvilgiu negali būti priimtas. |
| --- | --- |

(357)

Pagal nusistovėjusią teismų praktiką valstybė narė, kurios institucijos suteikė pagalbą pažeisdamos SESV 108 straipsnio 3 dalyje nustatytas procedūros taisykles, negali remtis teisėtais pagalbos gavėjų lūkesčiais, siekdama pateisinti pareigos imtis reikiamų priemonių nesilaikymą, kad būtų įvykdytas Komisijos sprendimas, kuriame jai nurodoma susigrąžinti pagalbą. Pritarus tokiai galimybei, SESV 107 ir 108 straipsniai netektų galios, nes nacionalinės valdžios institucijos tada galėtų remtis savo pačių neteisėtu elgesiu, kad padarytų Komisijos sprendimus dėl minėtų SESV straipsnių negaliojančiais (197). Todėl ne atitinkama valstybė narė, o pagalbą gaunanti bendrovė turi remtis išskirtinėmis sąlygomis, kuriomis galėjo būti pagrįsti jos teisėti lūkesčiai, siekiant pasipriešinti neteisėtos pagalbos grąžinimui (198). Kadangi savo pastabose Komisijai FFT nepateikė jokių su tuo susijusių argumentų, Komisija mano, kad Liuksemburgo argumentas, grindžiamas teisėtų lūkesčių principu, šio sprendimo atžvilgiu negali būti priimtas.

197

198

| (358) | Bet kuriuo atveju, kad į teisėtų lūkesčių argumentą būtų galima atsižvelgti, kokiu nors ankstesniu veiksmu Komisija turi būti tokių lūkesčių suteikusi, t. y. pateikusi konkrečių garantijų (199). Pasak Liuksemburgo, Elgesio kodekso grupės posėdžio metu pasiektas susitarimas dėl to, kad nėra būtina remiantis elgesio kodekso kriterijais vertinti Liuksemburgo mokestinės priemonės, taikomos bendrovėms, vykdančioms finansavimo veiklą grupės viduje, yra būtent tokia garantija, dėl kurios gali atsirasti teisėtų lūkesčių. Komisija primena, kad ECOFIN tarybos priimtas elgesio kodeksas (200) yra teisiškai neprivaloma priemonė, kuria siekiama suteikti valstybėms narėms galimybę padiskutuoti apie priemones, turinčias arba galinčias turėti pastebimos įtakos bendrovių ekonominės veiklos lokalizacijai Sąjungoje. Elgesio kodeksu ir valstybės pagalbos reglamentais yra siekiama skirtingų tikslų. Iš tiesų, kadangi elgesio kodeksu siekiama kovoti su nesąžininga mokesčių konkurencija tarp valstybių narių, valstybės pagalbos reglamentavimo tikslas yra mažinti konkurencijos iškraipymus, atsirandančius atvejais, kai valstybės narės tam tikroms bendrovėms suteikia palankias sąlygas sumažindamos mokesčius. Be to, nors Elgesio kodekso grupė turi tam tikrą diskreciją, Komisija savo ruožtu neturi jokios diskrecijos nustatant, ar priemonė patenka į valstybės pagalbos apibrėžtį, nes ta apibrėžtis yra objektyvi. Todėl Elgesio kodekso grupės pasiektas susitarimas negali nei įpareigoti, nei apriboti Komisijos veiksmų vykdant SESV jai suteiktus įgaliojimus valstybės pagalbos srityje (201). |
| --- | --- |

(358)

Bet kuriuo atveju, kad į teisėtų lūkesčių argumentą būtų galima atsižvelgti, kokiu nors ankstesniu veiksmu Komisija turi būti tokių lūkesčių suteikusi, t. y. pateikusi konkrečių garantijų (199). Pasak Liuksemburgo, Elgesio kodekso grupės posėdžio metu pasiektas susitarimas dėl to, kad nėra būtina remiantis elgesio kodekso kriterijais vertinti Liuksemburgo mokestinės priemonės, taikomos bendrovėms, vykdančioms finansavimo veiklą grupės viduje, yra būtent tokia garantija, dėl kurios gali atsirasti teisėtų lūkesčių. Komisija primena, kad ECOFIN tarybos priimtas elgesio kodeksas (200) yra teisiškai neprivaloma priemonė, kuria siekiama suteikti valstybėms narėms galimybę padiskutuoti apie priemones, turinčias arba galinčias turėti pastebimos įtakos bendrovių ekonominės veiklos lokalizacijai Sąjungoje. Elgesio kodeksu ir valstybės pagalbos reglamentais yra siekiama skirtingų tikslų. Iš tiesų, kadangi elgesio kodeksu siekiama kovoti su nesąžininga mokesčių konkurencija tarp valstybių narių, valstybės pagalbos reglamentavimo tikslas yra mažinti konkurencijos iškraipymus, atsirandančius atvejais, kai valstybės narės tam tikroms bendrovėms suteikia palankias sąlygas sumažindamos mokesčius. Be to, nors Elgesio kodekso grupė turi tam tikrą diskreciją, Komisija savo ruožtu neturi jokios diskrecijos nustatant, ar priemonė patenka į valstybės pagalbos apibrėžtį, nes ta apibrėžtis yra objektyvi. Todėl Elgesio kodekso grupės pasiektas susitarimas negali nei įpareigoti, nei apriboti Komisijos veiksmų vykdant SESV jai suteiktus įgaliojimus valstybės pagalbos srityje (201).

199

200

201

| (359) | Tokie patys argumentai taikomi EBPO forume sudarytiems susitarimams dėl žalingos mokesčių praktikos. 2011 m. gruodžio 6 d. posėdžio metu EBPO forume sutarta, kad (anglų kalba): „[...]10 sistemų nebuvo papildomai nagrinėjamos... Liuksemburgas – išsamesnė finansavimo grupės viduje mokesčių analizė“ (laisvas vertimas). EBPO nėra Sąjungos institucija, o Sąjunga nėra šios organizacijos narė (202). Jos išvados, kurios nėra privalomos, negali įpareigoti Sąjungos institucijų. EBPO forumas ne tik nesuteikė pagrįstos garantijos, bet ir susilaikė nuo išsamesnės Liuksemburgo finansavimo veiklos grupės viduje mokesčių analizės. Todėl remiantis šia citata neįmanoma padaryti išvis jokių išvadų ar spėjimų, susijusių su valstybės pagalbos taisyklių taikymu ginčijamam sprendimui dėl mokesčių. |
| --- | --- |

(359)

Tokie patys argumentai taikomi EBPO forume sudarytiems susitarimams dėl žalingos mokesčių praktikos. 2011 m. gruodžio 6 d. posėdžio metu EBPO forume sutarta, kad (anglų kalba): „[...]10 sistemų nebuvo papildomai nagrinėjamos... Liuksemburgas – išsamesnė finansavimo grupės viduje mokesčių analizė“ (laisvas vertimas). EBPO nėra Sąjungos institucija, o Sąjunga nėra šios organizacijos narė (202). Jos išvados, kurios nėra privalomos, negali įpareigoti Sąjungos institucijų. EBPO forumas ne tik nesuteikė pagrįstos garantijos, bet ir susilaikė nuo išsamesnės Liuksemburgo finansavimo veiklos grupės viduje mokesčių analizės. Todėl remiantis šia citata neįmanoma padaryti išvis jokių išvadų ar spėjimų, susijusių su valstybės pagalbos taisyklių taikymu ginčijamam sprendimui dėl mokesčių.

[...]10 sistemų nebuvo papildomai nagrinėjamos

Liuksemburgas

išsamesnė finansavimo grupės viduje mokesčių analizė

202

| (360) | Antra, Liuksemburgas mano, kad Komisija pažeidžia teisinio tikrumo principą. Jis remiasi ankstesne Komisijos sprendimų priėmimo praktika, pagal kurią Komisija sutiko riboti pagalbos išieškojimą remdamasi šiuo principu. |
| --- | --- |

(360)

Antra, Liuksemburgas mano, kad Komisija pažeidžia teisinio tikrumo principą. Jis remiasi ankstesne Komisijos sprendimų priėmimo praktika, pagal kurią Komisija sutiko riboti pagalbos išieškojimą remdamasi šiuo principu.

| (361) | Tačiau nėra jokios ankstesnės sprendimų priėmimo praktikos, kuri galėjo sukelti neaiškumų dėl to, kad sprendimais dėl mokesčių gali būti suteikiama valstybės pagalba. Iš tiesų sprendime, kuriuo remiasi Liuksemburgas, Komisija apribojo pagalbos išieškojimą dėl neaiškumo, kurį sukėlė ankstesnis Komisijos sprendimas. Šioje byloje yra priešingai: komunikate dėl tiesioginio įmonių apmokestinimo aiškiai nurodoma į sprendimus dėl mokesčių ir į aplinkybes, kuriomis šie sprendimai turi būti laikomi sudarančiais sąlygas teikti valstybės pagalbą. |
| --- | --- |

(361)

Tačiau nėra jokios ankstesnės sprendimų priėmimo praktikos, kuri galėjo sukelti neaiškumų dėl to, kad sprendimais dėl mokesčių gali būti suteikiama valstybės pagalba. Iš tiesų sprendime, kuriuo remiasi Liuksemburgas, Komisija apribojo pagalbos išieškojimą dėl neaiškumo, kurį sukėlė ankstesnis Komisijos sprendimas. Šioje byloje yra priešingai: komunikate dėl tiesioginio įmonių apmokestinimo aiškiai nurodoma į sprendimus dėl mokesčių ir į aplinkybes, kuriomis šie sprendimai turi būti laikomi sudarančiais sąlygas teikti valstybės pagalbą.

| (362) | Nagrinėdama Liuksemburgo argumentą, kad pagalbos sumos tiksliai apskaičiuoti negalima, nes taikomas metodas yra naujas, todėl pagalba neturėtų būti išieškoma, Komisija pažymi, jog įprastų rinkos sąlygų principą ji taikė ir savo ankstesnėje praktikoje, būtent – Liuksemburgo priimtoms priemonėms, ir daro išvadą, kad šio principo pažeidimas galėjo sudaryti sąlygas valstybės pagalbai (203). Be to, tokią išvadą patvirtino Teisingumo Teismas (204). Taigi Komisijos požiūris į ginčijamą sprendimą dėl mokesčių nėra naujas. Valstybės narės negali neatsižvelgti į tai, kad tarp mokesčių institucijos ir bendrovės sudarytas susitarimas, kuriuo bendrovei yra sudaromos palankios sąlygos dirbtinai sumažinant jos mokesčio bazę, nes naudojama sandorių kainodara neduoda rinka pagrįsto apytikslio, bet patikimo rezultato, reiškia valstybės pagalbos srities teisės aktų pažeidimą, o kilus abejonių apie jį turi būti pranešta Komisijai. |
| --- | --- |

(362)

Nagrinėdama Liuksemburgo argumentą, kad pagalbos sumos tiksliai apskaičiuoti negalima, nes taikomas metodas yra naujas, todėl pagalba neturėtų būti išieškoma, Komisija pažymi, jog įprastų rinkos sąlygų principą ji taikė ir savo ankstesnėje praktikoje, būtent – Liuksemburgo priimtoms priemonėms, ir daro išvadą, kad šio principo pažeidimas galėjo sudaryti sąlygas valstybės pagalbai (203). Be to, tokią išvadą patvirtino Teisingumo Teismas (204). Taigi Komisijos požiūris į ginčijamą sprendimą dėl mokesčių nėra naujas. Valstybės narės negali neatsižvelgti į tai, kad tarp mokesčių institucijos ir bendrovės sudarytas susitarimas, kuriuo bendrovei yra sudaromos palankios sąlygos dirbtinai sumažinant jos mokesčio bazę, nes naudojama sandorių kainodara neduoda rinka pagrįsto apytikslio, bet patikimo rezultato, reiškia valstybės pagalbos srities teisės aktų pažeidimą, o kilus abejonių apie jį turi būti pranešta Komisijai.

203

204

| (363) | Galiausiai, nagrinėjant tariamą sudėtingumą apskaičiuoti pagalbos sumą, kuria remiantis nebūtų reikalaujama grąžinti suteiktos pagalbos, Teisingumo Teismas anksčiau buvo nusprendęs (205), kad Komisija neturi nurodyti tikslios išieškotinos pagalbos sumos. Sąjungos teisė tiesiog reikalauja, kad neteisėtai suteikta pagalba būtų išieškota, siekiant atkurti buvusią situaciją, ir kad atkūrimas vyktų remiantis nacionalinės teisės taisyklėmis (206). Todėl Komisija teisėtai galėjo apsiriboti pareigos grąžinti nagrinėjamą pagalbą pripažinimu ir palikti nacionalinėms valdžios institucijoms pačioms apskaičiuoti konkrečią grąžintiną sumą (207). |
| --- | --- |

(363)

Galiausiai, nagrinėjant tariamą sudėtingumą apskaičiuoti pagalbos sumą, kuria remiantis nebūtų reikalaujama grąžinti suteiktos pagalbos, Teisingumo Teismas anksčiau buvo nusprendęs (205), kad Komisija neturi nurodyti tikslios išieškotinos pagalbos sumos. Sąjungos teisė tiesiog reikalauja, kad neteisėtai suteikta pagalba būtų išieškota, siekiant atkurti buvusią situaciją, ir kad atkūrimas vyktų remiantis nacionalinės teisės taisyklėmis (206). Todėl Komisija teisėtai galėjo apsiriboti pareigos grąžinti nagrinėjamą pagalbą pripažinimu ir palikti nacionalinėms valdžios institucijoms pačioms apskaičiuoti konkrečią grąžintiną sumą (207).

205

206

207

| (364) | Taigi Komisija gali daryti išvadą, kad prievolės išieškoti pagalbą, neteisėtai suteiktą bendrovei FFT naudojant ginčijamą sprendimą dėl mokesčių, atžvilgiu Liuksemburgo pateikti argumentai dėl teisėtų lūkesčių ir teisinio tikrumo yra nepagrįsti. |
| --- | --- |

(364)

Taigi Komisija gali daryti išvadą, kad prievolės išieškoti pagalbą, neteisėtai suteiktą bendrovei FFT naudojant ginčijamą sprendimą dėl mokesčių, atžvilgiu Liuksemburgo pateikti argumentai dėl teisėtų lūkesčių ir teisinio tikrumo yra nepagrįsti.

10.2.   Išieškojimo metodas

Išieškojimo metodas

| (365) | Jei Komisija nustato, kad pagalba nesuderinama su vidaus rinka, pagal SESV ir nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką ji turi teisę priimti sprendimą, kad valstybė tą pagalbą panaikintų arba pakeistų. Teisingumo Teismas taip pat ne kartą nusprendė, kad įpareigojant valstybę narę panaikinti pagalbą, kurią Komisija laiko nesuderinama su vidaus rinka, siekiama tikslo atkurti iki tol buvusią padėtį. Dėl šio aspekto Teisingumo Teismas yra konstatavęs, kad šis tikslas laikomas pasiektu tada, kai pagalbos gavėjas grąžina visą kaip neteisėtą pagalbą gautą sumą ir taip praranda pranašumą, turėtą rinkoje prieš konkurentus, ir yra atkuriama iki pagalbos išmokėjimo buvusi padėtis. |
| --- | --- |

(365)

Jei Komisija nustato, kad pagalba nesuderinama su vidaus rinka, pagal SESV ir nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką ji turi teisę priimti sprendimą, kad valstybė tą pagalbą panaikintų arba pakeistų. Teisingumo Teismas taip pat ne kartą nusprendė, kad įpareigojant valstybę narę panaikinti pagalbą, kurią Komisija laiko nesuderinama su vidaus rinka, siekiama tikslo atkurti iki tol buvusią padėtį. Dėl šio aspekto Teisingumo Teismas yra konstatavęs, kad šis tikslas laikomas pasiektu tada, kai pagalbos gavėjas grąžina visą kaip neteisėtą pagalbą gautą sumą ir taip praranda pranašumą, turėtą rinkoje prieš konkurentus, ir yra atkuriama iki pagalbos išmokėjimo buvusi padėtis.

| (366) | Jeigu valstybės pagalba suteikiama mokestinės priemonės forma, komunikato dėl tiesioginio bendrovių apmokestinimo (208) 35 punkte patikslinama, kad grąžintina suma skaičiuojama palyginant faktiškai sumokėtus mokesčius ir mokesčius, kurie turėjo būti sumokėti, taikant bendrai taikomas taisykles. Siekiant apskaičiuoti mokesčius, kurie turėjo būti sumokėti, jei būtų buvę laikomasi bendrai taikomų taisyklių, tai yra jeigu nustatant FFT mokesčio bazę Liuksemburge būtų buvęs tinkamai pritaikytas įprastų rinkos sąlygų principas, Liuksemburgo mokesčių administratorius turi pakeisti FFT taikomą metinį skaičiavimo metodą taikant MTMN metodą ir remiantis kapitalo įkainojimo modeliu, tai yra remtis: i) nuosavo kapitalo, už kurį turi būti atlyginta, suma ir ii) šiai nuosavo kapitalo sumai taikomu grąžos lygiu, kurio yra reikalaujama 311 konstatuojamojoje dalyje pateiktame vertinime. |
| --- | --- |

(366)

Jeigu valstybės pagalba suteikiama mokestinės priemonės forma, komunikato dėl tiesioginio bendrovių apmokestinimo (208) 35 punkte patikslinama, kad grąžintina suma skaičiuojama palyginant faktiškai sumokėtus mokesčius ir mokesčius, kurie turėjo būti sumokėti, taikant bendrai taikomas taisykles. Siekiant apskaičiuoti mokesčius, kurie turėjo būti sumokėti, jei būtų buvę laikomasi bendrai taikomų taisyklių, tai yra jeigu nustatant FFT mokesčio bazę Liuksemburge būtų buvęs tinkamai pritaikytas įprastų rinkos sąlygų principas, Liuksemburgo mokesčių administratorius turi pakeisti FFT taikomą metinį skaičiavimo metodą taikant MTMN metodą ir remiantis kapitalo įkainojimo modeliu, tai yra remtis: i) nuosavo kapitalo, už kurį turi būti atlyginta, suma ir ii) šiai nuosavo kapitalo sumai taikomu grąžos lygiu, kurio yra reikalaujama 311 konstatuojamojoje dalyje pateiktame vertinime.

208

| (367) | Jokia Sąjungos teisės nuostata nereikalauja, kad Komisija, įpareigodama išieškoti su vidaus rinka nesuderinama paskelbtą pagalbą, nustatytų tikslią išieškotinos pagalbos sumą. Tačiau yra priešingai: pakanka, kad Komisijos sprendime būtų pateikta informacija, leidžianti jo adresatui be pernelyg didelių sunkumų pačiam nustatyti šią sumą (209). |
| --- | --- |

(367)

Jokia Sąjungos teisės nuostata nereikalauja, kad Komisija, įpareigodama išieškoti su vidaus rinka nesuderinama paskelbtą pagalbą, nustatytų tikslią išieškotinos pagalbos sumą. Tačiau yra priešingai: pakanka, kad Komisijos sprendime būtų pateikta informacija, leidžianti jo adresatui be pernelyg didelių sunkumų pačiam nustatyti šią sumą (209).

209

| (368) | 7.2.2.10 skirsnyje ir ypač 311 konstatuojamojoje dalyje Komisija pasiūlė metodą, kuriuo būtų galima panaikinti ginčijamu sprendimu dėl mokesčių FFT suteiktą atrankųjį pranašumą (210), jeigu Liuksemburgas ir toliau taikys MTMN metodą FFT mokesčio bazei nustatyti. Tačiau ji suvokia, kad kiti sandorių kainodaros nustatymo metodai taip pat gali duoti įprastų rinkos sąlygų principą atitinkantį rinka pagrįstą apytikslį, bet patikimą rezultatą. Todėl jeigu iki šio sprendimo įgyvendinimo datos Liuksemburgas pasiūlys pagalbos išieškojimo metodą, pagrįstą kitu sandorių kainodaros metodu, Komisija bus pasiruošusi priimti tokį metodą, jeigu juo bus galima gauti įprastų rinkos sąlygų principą atitinkantį rinka pagrįstą apytikslį, bet patikimą rezultatą ir, neatsižvelgiant į pasirinktą metodą, nebus kartojami FFT mokesčių patarėjo ataskaitoje dėl sandorių kainodaros atlikti pasirinkimai ir pataisymai, kurie, Komisijos manymu, nukrypsta nuo įprastų rinkos sąlygų principo. |
| --- | --- |

(368)

7.2.2.10 skirsnyje ir ypač 311 konstatuojamojoje dalyje Komisija pasiūlė metodą, kuriuo būtų galima panaikinti ginčijamu sprendimu dėl mokesčių FFT suteiktą atrankųjį pranašumą (210), jeigu Liuksemburgas ir toliau taikys MTMN metodą FFT mokesčio bazei nustatyti. Tačiau ji suvokia, kad kiti sandorių kainodaros nustatymo metodai taip pat gali duoti įprastų rinkos sąlygų principą atitinkantį rinka pagrįstą apytikslį, bet patikimą rezultatą. Todėl jeigu iki šio sprendimo įgyvendinimo datos Liuksemburgas pasiūlys pagalbos išieškojimo metodą, pagrįstą kitu sandorių kainodaros metodu, Komisija bus pasiruošusi priimti tokį metodą, jeigu juo bus galima gauti įprastų rinkos sąlygų principą atitinkantį rinka pagrįstą apytikslį, bet patikimą rezultatą ir, neatsižvelgiant į pasirinktą metodą, nebus kartojami FFT mokesčių patarėjo ataskaitoje dėl sandorių kainodaros atlikti pasirinkimai ir pataisymai, kurie, Komisijos manymu, nukrypsta nuo įprastų rinkos sąlygų principo.

210

| (369) | Konkrečiau, Komisija nemato jokios priežasties, dėl kurios reikėtų apskaitinėms nuosavoms lėšoms taikyti pataisymus, siekiant apskaičiuoti nuosavų lėšų, už kurias turi būti atlyginta, sumą. Be to, nagrinėjant numatytą atlygį už nuosavas lėšas įprastomis rinkos sąlygomis, jeigu kapitalo įkainojimo modelio naudojimas yra nepagrįstai ribojantis, nėra jokių priežasčių jo nenaudoti sandorių kainodarai nustatyti, jeigu jis nebus taikomas siekiant aiškiai nukrypti nuo rinka pagrįsto rezultato, atitinkančio panašių bendrovių nuosavo kapitalo grąžą. |
| --- | --- |

(369)

Konkrečiau, Komisija nemato jokios priežasties, dėl kurios reikėtų apskaitinėms nuosavoms lėšoms taikyti pataisymus, siekiant apskaičiuoti nuosavų lėšų, už kurias turi būti atlyginta, sumą. Be to, nagrinėjant numatytą atlygį už nuosavas lėšas įprastomis rinkos sąlygomis, jeigu kapitalo įkainojimo modelio naudojimas yra nepagrįstai ribojantis, nėra jokių priežasčių jo nenaudoti sandorių kainodarai nustatyti, jeigu jis nebus taikomas siekiant aiškiai nukrypti nuo rinka pagrįsto rezultato, atitinkančio panašių bendrovių nuosavo kapitalo grąžą.

10.3.   Subjektas, iš kurio turi būti išieškota pagalba

Subjektas, iš kurio turi būti išieškota pagalba

| (370) | Remdamasi 341–345 konstatuojamosiose dalyse pateiktomis pastabomis, Komisija mano, kad Liuksemburgas visų pirma turi išieškoti iš FFT neteisėtą ir su vidaus rinka nesuderinamą pagalbą, suteiktą ginčijamu sprendimu dėl mokesčių. Jeigu FFT negali grąžinti visos pagalbos sumos, gautos naudojant ginčijamą sprendimą dėl mokesčių, Liuksemburgas turi išieškoti likusią tokios pagalbos sumą iš „Fiat Chrysler Automobiles N.V.“, kuri perėmė „Fiat S.p.A.“, nes šis subjektas kontroliuoja „Fiat“ grupę, kad būtų atkurtos anksčiau buvusios konkurencinės sąlygos rinkoje. |
| --- | --- |

(370)

Remdamasi 341–345 konstatuojamosiose dalyse pateiktomis pastabomis, Komisija mano, kad Liuksemburgas visų pirma turi išieškoti iš FFT neteisėtą ir su vidaus rinka nesuderinamą pagalbą, suteiktą ginčijamu sprendimu dėl mokesčių. Jeigu FFT negali grąžinti visos pagalbos sumos, gautos naudojant ginčijamą sprendimą dėl mokesčių, Liuksemburgas turi išieškoti likusią tokios pagalbos sumą iš „Fiat Chrysler Automobiles N.V.“, kuri perėmė „Fiat S.p.A.“, nes šis subjektas kontroliuoja „Fiat“ grupę, kad būtų atkurtos anksčiau buvusios konkurencinės sąlygos rinkoje.

11.   IŠVADA

IŠVADA

| (371) | Komisija nustatė, kad Liuksemburgas, naudodamasis ginčijama sprendimo dėl mokesčių priemone, neteisėtai suteikė valstybės pagalbą FFT ir „Fiat“ grupei, pažeisdamas SESV 108 straipsnio 3 dalį, kad tokia pagalba yra nesuderinama su vidaus rinka, todėl pagal Reglamento (ES) 2015/1589 16 straipsnį Liuksemburgas ją turi išieškoti iš FFT, o jeigu FFT negrąžins visos suteiktos pagalbos sumos, likusią negrąžintą sumą išieškoti iš „Fiat Chrysler Automobiles N.V.“, |
| --- | --- |

(371)

Komisija nustatė, kad Liuksemburgas, naudodamasis ginčijama sprendimo dėl mokesčių priemone, neteisėtai suteikė valstybės pagalbą FFT ir „Fiat“ grupei, pažeisdamas SESV 108 straipsnio 3 dalį, kad tokia pagalba yra nesuderinama su vidaus rinka, todėl pagal Reglamento (ES) 2015/1589 16 straipsnį Liuksemburgas ją turi išieškoti iš FFT, o jeigu FFT negrąžins visos suteiktos pagalbos sumos, likusią negrąžintą sumą išieškoti iš „Fiat Chrysler Automobiles N.V.“,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

2012 m. rugsėjo 3 d. Liuksemburgo priimtas sprendimas dėl mokesčių „Fiat Finance and Trade Ltd“ naudai, suteikiantis jai galimybę per penkerių metų laikotarpį kasmet nustatyti savo mokesčio bazę Liuksemburge, pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį yra valstybės pagalba, nesuderinama su vidaus rinka. Liuksemburgas ją neteisėtai suteikė pažeisdamas SESV 108 straipsnio 3 dalį.

2 straipsnis

1.   Liuksemburgas privalo 1 straipsnyje nurodytą nesuderinamą ir neteisėtą pagalbą išieškoti iš „Fiat Finance and Trade Ltd“.

2.   Visos likusios sumos, kurių negalima išieškoti iš „Fiat Finance and Trade Ltd“ atlikus 1 dalyje aprašytą išieškojimą, išieškomos iš „Fiat Chrysler Automobiles N.V.“.

3.   Susigrąžintinoms sumoms taikomos palūkanos, kurios skaičiuojamos nuo sumų suteikimo pagalbos gavėjui datos iki faktinio jų susigrąžinimo.

4.   Palūkanos apskaičiuojamos pagrindinei sumai ir susikaupusioms palūkanoms pagal Reglamento (EB) Nr. 794/2004 V skyrių.

3 straipsnis

1.   1 straipsnyje nurodyta suteikta pagalba išieškoma nedelsiant ir veiksmingai.

2.   Liuksemburgas užtikrina, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos.

4 straipsnis

1.   Per du mėnesius po šio sprendimo paskelbimo Liuksemburgas pateikia Komisijai informaciją apie tai, koks metodas buvo naudojamas tiksliai pagalbos sumai apskaičiuoti.

2.   Liuksemburgas iki visiško 1 straipsnyje nurodytos pagalbos grąžinimo praneša Komisijai apie nacionalinių priemonių, kurių imtasi siekiant įvykdyti šį sprendimą, įgyvendinimo pažangą. Komisijos prašymu jis nedelsdamas pateikia visą informaciją apie numatytas priemones ir priemones, kurių jau imtasi šiam sprendimui įgyvendinti.

5 straipsnis

Šis sprendimas skirtas Liuksemburgo Didžiajai Hercogystei.

Priimta Briuselyje 2015 m. spalio 21 d.

Komisijos vardu

Margrethe VESTAGER

Komisijos narė

---

(1)  Nuo 2009 m. gruodžio 1 d. EB sutarties 87 ir 88 straipsniai tapo atitinkamai Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 107 ir 108 straipsniais. Abiem atvejais naujųjų straipsnių nuostatos iš esmės atitinka senųjų straipsnių nuostatas. Šiame sprendime nuorodos į SESV 107 ir 108 straipsnius prireikus turėtų būti suprantamos kaip nuorodos į atitinkamai EB sutarties 87 ir 88 straipsnius. Be to, SESV yra padaryta terminijos pakeitimų, pavyzdžiui, terminas „Bendrija“ pakeistas terminu „Sąjunga“, o terminas „bendroji rinka“ – terminu „vidaus rinka“. Šiame sprendime vartojami Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo terminai.

1

(2)  
  OL C 369, 2014 10 17, p. 37.

2

(3)  Nuoroda – HT.4020 – Sprendimų dėl mokesčių praktika.

3

(4)  Savo laiškuose Liuksemburgo valdžios institucijos vartojo terminą „išankstinis sprendimas“, o ne „sprendimas dėl mokesčių“. Vis dėlto abi sąvokos apibūdina tą pačią procedūrą, kuri mokesčių mokėtojui suteikia tam tikro aiškumo apie tai, kaip konkrečiais atvejais bus taikomi su pelno mokesčiu susiję teisės aktai. Šiame sprendime bus vartojamas terminas „sprendimas dėl mokesčių“, tačiau jo reikšmė yra ta pati kaip ir termino „išankstinis sprendimas“.

4

(5)  Byla SA.37267 (2013/CP) – Sprendimų dėl mokesčių praktika – LU.

5

(6)  Liuksemburgo valdžios institucijos užtušavo labai konkrečią informaciją, tokią kaip bendrovių ir filialų pavadinimai.

6

(*1)  Kai kurios šio teksto dalys buvo ištrintos, kad nebūtų atskleista konfidenciali informacija. Šios dalys nurodytos daugtaškiu laužtiniuose skliaustuose.

*1

(7)  Dėl Komisijos vykdomo tyrimo dėl FFT Komisija pradėjo naują bylą ir 2014 m. balandžio 7 d. išsiuntė priminimą ir visus raštus, susijusius su byla SA.38375 (2014/CP) – Liuksemburgas – Tariama pagalba FFT.

7

(8)  
  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999 3 27, p. 1). Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 buvo panaikintas 2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentu (ES) 2015/1589, nustatančiu išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015 9 24, p. 9), nuo 2015 m. spalio 14 d. Visos procesinės priemonės, taikytos vykdant procedūrą, buvo priimtos pagal Reglamentą (EB) Nr. 659/1999. Bet kokia nuoroda į Reglamentą (EB) Nr. 659/1999 turi būti suprantama kaip nuoroda į Reglamentą (ES) 2015/1589 ir turi būti skaitoma remiantis to reglamento II priede esančia atitikmenų lentele.

8

(9)  Žr. 2 išnašą.

9

(10)  Žr. 2 išnašą.

10

(11)  Žr. 16 konstatuojamąją dalį.

11

(12)  Žr. 5 išnašą.

12

(13)  
  2015 m. kovo 24 d. laiškas Komisijai buvo perduotas 2015 m. kovo 24 d., o vėliau dar kartą 2015 m. kovo 26 d.

13

(14)  Žr. „Fiat Chrysler Automobiles“ 2014 m. metinę ataskaitą. Šiame sprendime nuorodos į „Fiat S.p.A.“ gali būti suprantamos kaip nuorodos į „Fiat Chrysler Automobiles N.V.“ ir atvirkščiai.

14

(15)  Ataskaitoje dėl sandorių kainodaros kartais minima FFT, o kartais – „FF&T“, reiškiančios tą patį subjektą.

15

(16)  
  „Fiat S.p.A.“ vykdomų funkcijų aprašymas, esantis Liuksemburgo pateiktame ginčijamame sprendime dėl mokesčių, aprašytame sprendime pradėti procedūrą buvo iš dalies užtušuotas. Prie šio aprašymo buvo pridėta nuoroda į „Fiat S.p.A.“ remiantis 2014 m. kovo 24 d. Liuksemburgo pateikta netaisyta šio sprendimo dėl mokesčių versija.

16

(17)  Ataskaitoje dėl sandorių kainodaros šis teiginys nėra pagrįstas.

17

(18)  Tačiau ginčijamas sprendimas dėl mokesčių nustos galioti, jeigu prašyme aprašyti faktai arba aplinkybės pasirodys esantys neišsamūs arba netikslūs, jeigu pagrindiniai efektyvių sandorių elementai skirsis nuo prašyme pateikti informaciją išdėstyto aprašymo arba jeigu išankstinė kainodaros tvarka nebeatitiks nacionalinių arba tarptautinių teisės aktų.

18

(19)  Sprendimo pradėti tyrimą 44–46 konstatuojamosiose dalyse pateikiami išsamesni mokesčių patarėjo paaiškinimai dėl MTMN pasirinkimo siekiant nustatyti FFT apmokestinamąjį pelną.

19

(20)  Žr. 51 konstatuojamąją dalį.

20

(21)  Kapitalo įkainojimo modelis yra naudojamas siekiant teoriškai įvertinti pajamas, tiksliau – nuosavam kapitalui būtiną grąžą. Sprendimo pradėti tyrimą 39–42 konstatuojamosiose dalyse pateikiamas tikslesnis kapitalo įkainojimo modelio aprašymas.

21

(22)  Bazelio bankų priežiūros komitetas (BBPK), Bendrasis susitarimas dėl tarptautinės nuosavų lėšų skaičiavimo ir nuosavų lėšų reikalavimų. Peržiūrėta priemonė. 2004 m. birželio mėn. (toliau – „Bazelio II sistema“).

22

Bendrasis susitarimas dėl tarptautinės nuosavų lėšų skaičiavimo ir nuosavų lėšų reikalavimų. Peržiūrėta priemonė.

(23)  Kadangi FFT nėra reguliuojamas subjektas, finansų patarėjo Bazelio II sistemos interpretavimas siekiant pritaikyti ginčijamą sprendimą dėl mokesčių FFT atveju nebuvo nei išnagrinėtas, nei įvertintas finansų institucijų reglamentavimo įstaigos.

23

(24)  
  „Nuosavos lėšos, skirtos funkcijoms vykdyti“ neatitinka jokios specialiai apibrėžtos nuosavų lėšų reguliavimo kategorijos.

24

(25)  Visoje ataskaitoje dėl sandorių kainodaros vartojamos sąvokos „nuosavos lėšos, kurios gali patirti riziką“, „minimalūs nuosavų lėšų reikalavimai“, „minimalios nuosavos lėšos, reikalaujamos pagal Bazelio II sistemą“, „minimalios nuosavos lėšos, kurios gali patirti riziką“ ir „minimalios nuosavos lėšos“. Jos apibrėžia tą pačią sąvoką, t. y. FFT reguliuojamas hipotetines lėšas, kurias, taikydamas Bazelio II sistemos nuostatą, analogiškai numatė mokesčių patarėjas.

25

(26)  Iš nuosavų FFT lėšų atėmus dalyvavimo FFNA ir FFC vertę, pastarosioms buvo atlyginta dividendais.

26

(27)  
  „Nuosavos lėšos, padengiančios vykdomų funkcijų išlaidas“ yra kitas mokesčių patarėjo vartojamas „nuosavų lėšų, skirtų funkcijoms vykdyti“ pavadinimas. Šią sąvoką mokesčių patarėjas įtraukė į ataskaitą.

27

(28)  Taikydamas kapitalo įkainojimo modelį, mokesčių patarėjas naudojo 25-ą beta kintamųjų procentilį, nes, jo manymu, FFT patyrė ribotą riziką.

28

(29)  Profesoriaus A. Damoradan surinktus duomenis galima rasti adresu: http://pages.stern.nyu.edu/~adamodar/.

29

(30)  2011 m. EONIA indeksą (euro vienos nakties palūkanų vidurkio indeksas).

30

(31)  Dalyvavimas reiškia investavimą į bendrovės veiklą (nuosavas lėšas).

31

(32)  54 konstatuojamoji dalis.

32

(33)  Paskelbta: http://www.impotsdirects.public.lu/legislation/legi11/Circulaire_L_I_R__n___164-2_du_28_janvier_2011.pdf.

33

(34)  
  „Grupės finansų bendrovės“ yra visos bendrovės, vykdančios daugiausia finansinius sandorius grupės viduje, išskyrus akcijų valdymą (aplinkraščio p. 1).

34

(35)  
  „Sandorių finansavimas įmonės viduje“ apima bet kokią finansinių paskolų teikimo susijusioms įmonėms ar jų išankstinio finansavimo veiklą, kai šios įmonės yra refinansuojamos naudojant tokias finansines priemones kaip viešai platinti vertybiniai popieriai, privačios paskolos, išankstinis finansavimas ir bankų paskolos (aplinkraščio p. 1).

35

(36)  Įmonės yra „susijusios įmonės“ tuomet, kai viena įmonė tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvauja valdant kitą įmonę, ją kontroliuojant ar turi jos kapitalo arba tie patys asmenys tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvauja valdant įmones, jas kontroliuojant ar turi jų kapitalo (aplinkraščio p. 1).

36

(37)  Aplinkraščio p. 2.

37

(38)  Ten pat.

38

(39)  Ten pat.

39

(40)  Aplinkraščio p. 3.

40

(41)  Aplinkraščio p. 4.

41

(42)  Aplinkraščio p. 7.

42

(43)  Aplinkraščio p. 5–8.

43

(44)  EBPO valstybių narių mokesčių administratoriai yra raginami laikytis šių gairių. Tačiau apskritai jos laikomos pagrindu ir turi didelę įtaką EBPO valstybių narių (ir netgi ne narių) mokesčių praktikai.

44

(45)  Mokesčių administratoriai ir teisės aktų leidėjai žino šią problemą ir mokesčių teisės aktai paprastai suteikia galimybę mokesčių administratoriui koreguoti integruotų įmonių, kurios teisingai nepritaiko sandorių kainodaros, mokesčių deklaracijas, pakeičiant jas kainomis, kurios atitinka apytiksliai (bet pakankamu tikslumu) apskaičiuotas nepriklausomų įmonių, panašiomis aplinkybėmis veikiančių įprastomis rinkos sąlygomis, kainas.

45

(46)  1995 m. liepos mėn. priimtos EBPO sandorių kainodaros gairės daugiašalėms įmonėms ir mokesčių administratoriams.

46

(47)  
  2010 m. liepos 22 d. priimtos EBPO sandorių kainodaros gairės daugiašalėms įmonėms ir mokesčių administratoriams.

47

(48)  
  2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/48/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo (OL L 177, 2006 6 30, p. 1).

48

(49)  Šias vertes Liuksemburgas išdėstė savo 2015 m. kovo 24 d. pateiktoje informacijoje. Mokesčio bazėje nurodyti skaičiai nevisiškai sutampa su sąskaitose deklaruotu apmokestinamuoju pelnu.

49

(50)  Žr. sprendimo pradėti procedūrą 21 konstatuojamąją dalį.

50

(51)  Žr. sprendimo pradėti procedūrą 24 konstatuojamąją dalį.

51

(52)  Dėl FFT 2009–2011 m. finansinių duomenų, pateiktų ataskaitoje dėl sandorių kainodaros, žr. sprendimo pradėti tyrimą 51 konstatuojamąją dalį. 8 lentelėje remiamasi 2015 m. kovo 31 d. pateiktos metinės ataskaitos ir informacinio dokumento terminais, kurie gali ne visai sutapti su ataskaitoje dėl sandorių kainodaros mokesčių patarėjo vartojamais terminais.

52

(53)  Liuksemburgas patikslino, kad už 2011–2013 m. „Fiat S.p.A.“ yra pervesta garantinė įmoka; 2010 m. metinėje ataskaitoje tokios informacijos nėra.

53

(*2)  Skaičiai skliausteliuose turi būti suprantami kaip apytiksliai. Skaičiai yra suapvalinti iki kartotinių 50, 500, 5 000, 500 000 arba 5 000 000.

*2

(54)  
  „Euro Medium Term Note“ – Europos vidutinės trukmės vertybinių popierių emisijų programa.

54

(55)  Nuosavo kapitalo grąža.

55

(56)  
  2013 m. liepos 17 d. Komisijos sprendimas 2014/200/ES dėl valstybės pagalbos SA 21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) kurią suteikė Ispanija tam tikriems finansinės nuomos susitarimams taikoma apmokestinimo sistema, taip pat vadinama Ispanijos mokestinės nuomos sistema) (OL L 114, 2014 4 16, p. 1).

56

(57)  
  2007 m. lapkričio 13 d. Komisijos sprendimas 2008/283/EB dėl valstybės pagalbos, kurią Belgija suteikė Belgijoje įsteigtiems koordinavimo centrams, iš dalies keičiantis Sprendimą 2003/757/EB (OL L 90, 2008 4 2, p. 7).

57

(58)  
  2004 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos sprendimas 2006/621/EB dėl valstybės Paramos, kurią Prancūzija skiria France Télécom (OL L 257, 2006 9 20, p. 11).

58

France Télécom

(59)  Ataskaitoje dėl sandorių kainodaros tai aiškinama tuo, kad FFNA ir FFC investicijos bus atlyginamos dividendais.

59

(60)  Šiuo atveju Liuksemburgas remiasi 2014 m. birželio 4 d. Komisijos komunikatu Parlamentui, Tarybai ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui dėl Jungtinio sandorių kainodaros forumo veiklos 2012 m. liepos–2014 m. sausio mėn. laikotarpiu. [COM(2014) 315 final].

60

(61)  Cituojamas šis skirsnis: „
  49(xv). Buvo nuspręsta atlikti šiuos atskaitymus iš nuosavų lėšų, apskaičiuojant pagal riziką įvertintų nuosavų lėšų pakankamumą. Į šiuos atskaitymus įeina: [...] investicijos į filialus, vykdančius bankininkystės ir finansinę veiklą, kurie nėra konsoliduoti į nacionalines sistemas. Įprasta praktika būtų konsoliduoti filialus, siekiant įvertinti bankinių grupių nuosavų lėšų kiekį. Kai tokia praktika nėra taikoma, reikia atlikti atskaitymą, kad tos pačios lėšos nebūtų keletą kartų panaudotos skirtinguose grupės segmentuose. Šios investicijos bus atskaitomos remiantis pirmiau nurodyto dokumento 37 dalimi. Turtas, atitinkantis akcijas filialuose, kurių kapitalas buvo atskaičiuotas iš patronuojančios bendrovės kapitalo, apskaičiuojant koeficientą nebus įtrauktas į bendrą turtą.
  “

61

49(xv). Buvo nuspręsta atlikti šiuos atskaitymus iš nuosavų lėšų, apskaičiuojant pagal riziką įvertintų nuosavų lėšų pakankamumą. Į šiuos atskaitymus įeina: [

] investicijos į filialus, vykdančius bankininkystės ir finansinę veiklą, kurie nėra konsoliduoti į nacionalines sistemas. Įprasta praktika būtų konsoliduoti filialus, siekiant įvertinti bankinių grupių nuosavų lėšų kiekį. Kai tokia praktika nėra taikoma, reikia atlikti atskaitymą, kad tos pačios lėšos nebūtų keletą kartų panaudotos skirtinguose grupės segmentuose. Šios investicijos bus atskaitomos remiantis pirmiau nurodyto dokumento 37 dalimi. Turtas, atitinkantis akcijas filialuose, kurių kapitalas buvo atskaičiuotas iš patronuojančios bendrovės kapitalo, apskaičiuojant koeficientą nebus įtrauktas į bendrą turtą.

(62)  57 straipsnyje nurodoma, kad į kredito įstaigų nekonsoliduotą nuosavą kapitalą neįeina „l) akcijų dalys kitose kredito įstaigose ir finansų įstaigose, sudarančios daugiau nei 10 % jų kapitalo“.

62

(63)  Tai paaiškina išaugęs grupės veiklos integracijos lygmuo ir parama, kurią praeityje „Fiat S.p.A.“ skyrė savo filialams. Pasak FFT, kredito agentūros, siekdamos įvertinti „Fiat S.p.A.“ kredito reitingą, naudoja konsoliduotas grupės ataskaitas.

63

(64)  FFT bendradarbiauja tik su didžiosiomis finansų įstaigomis, įsisteigusiomis euro zonos šalyse, ypač tose, kuriose nacionalinės priežiūros institucijos yra patvirtinusios „1 galimybę“ (galimybę remtis nepriklausomo paskolos gavėjo, o ne banko reitingu). Be to, pagal KRD III nepriklausomų paskolos gavėjų, kurie išleidžia obligacijas savo valiuta, neatsižvelgiant į jų reitingą, rizikos koeficientas yra lygus 0 % (VI priedo 1 dalies 1.2 punkto 4 papunktis). Todėl, remiantis tuo, kaip FFT ir [mokesčių patarėjas] supranta Bazelio II sistemą ir KDR taisykles, atitinkamiems bankams galėtų būti taikomas vienu punktu mažesnis rizikos koeficientas nei rizikos koeficientas, taikomas šalyje, kurioje veikia bankas. Taip taikant Bazelio II sistemą, bus pasirenkamas 20 % bankų poveikio FFT rizikos koeficientas. Šie argumentai taikomi tiek FFT kredito rizikai, tiek ir priešingos šalies įsipareigojimų nevykdymo rizikai bankų atžvilgiu.

64

(65)  Bazelio bankų priežiūros komitetas, Tarptautinė bankų sektoriaus reglamentavimo sistema (Bazelis III).

65

(66)  
  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338).

66

(67)  Šiam argumentui pagrįsti FFT remiasi Komisijos komunikato dėl pelno mokesčio vidaus rinkoje 5.3.2 punktu [2011 m. spalio 23 d. KOM(2001) 582 galutinis].

67

(68)  Šiame kontekste FFT nurodo Komisijos sprendimą dėl „Umicore“ bendrovės [2010 m. gegužės 26 d. Komisijos sprendimas dėl „Umicore S.A.“, C 76/2003 (ex NN 68/2003)], kuriame ji teigė, kad jeigu mokestinė nauda yra „neproporcinga“, ji nagrinėjama atsižvelgiant į taisykles dėl valstybės pagalbos.

68

(69)  Visų pirma 2009 m. spalio 28 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos C 10/07 (ex NN 13/07), kurį Vengrija įgyvendino dėl mokestinių atskaitymų iš grupės viduje gaunamų palūkanų („sprendimas dėl palūkanų mokesčių sistemos Vengrijoje veikiančioms grupėms“).

69

(70)  
  2009 m. liepos 8 d. Komisijos sprendimas 2009/809/EB dėl groepsrentebox schemos C 4/07 (ex N 465/2006), kurią planuoja taikyti Nyderlandai (C 4/07 (ex N 465/06)) (OL L 288, 2009 11 4, p. 26) („sprendimas Groepsrentebox
  “).

70

groepsrentebox

Groepsrentebox

(71)  
  2003 m. birželio 24 d. Komisijos sprendimas 2004/77/EB dėl Belgijos įgyvendintos valstybės pagalbos schemos, pritaikytos kaip mokesčių valdymo sistema, skirta US Foreign Sales Corporations (OL L 23, 2004 1 28, p. 14); 2003 m. vasario 17 d. Komisijos sprendimas 2003/755/EB dėl Belgijos įgyvendintos pagalbos schemos Belgijoje įsteigtiems koordinavimo centrams (OL L 282, 2003 10 30, p. 25); 2002 m. spalio 16 d. Komisijos sprendimas 2003/501/EB dėl Liuksemburgo suteiktos valstybės pagalbos schemos C 49/2001 (ex NN 46/2000) – Koordinavimo centrai (OL L 170, 2003 7 9, p. 20); 2003 m. gegužės 13 d. Komisijos sprendimas 2004/76/EB dėl Prancūzijos įgyvendintos valstybės pagalbos schemos centrinėms būstinėms ir logistikos centrams (OL L 23, 2004 1 28, p. 1); 2002 m. rugsėjo 5 d. Komisijos sprendimas 2003/512/EB dėl Vokietijos įgyvendintos valstybės pagalbos kontrolės ir koordinavimo centrams (OL L 177, 2003 7 16, p. 17).

71

US Foreign Sales Corporations

(72)  Žr. 2010 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija / Deutsche Post, C-399/08 P, ECLI:EU:C:2010:481, 38 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką.

72

Komisija / Deutsche Post

(73)  Žr. 2010 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija / Deutsche Post, C-399/08 P, ECLI:EU:C:2010:481, 39 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką.

73

Komisija / Deutsche Post

(74)  Žr. 2011 m. lapkričio 15 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija / Gibraltaro ir Jungtinės Karalystės vyriausybė, sujungtos bylos C-106/09 P ir C-107/09 P, ECLI:EU:C:2011:732, 72 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką.

74

Komisija / Gibraltaro ir Jungtinės Karalystės vyriausybė

(75)  Žr. 1980 m. rugsėjo 17 d. Teisingumo Teismo sprendimo Philip Morris, C-730/79, ECLI:EU:C:1980:209, 11 punktą; 2000 m. birželio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimą Alzetta, sujungtos bylos T-298/97, T-312/97 ir kt.,ECLI:EU:T:2000:151, 80 punktą.

75

Philip Morris

Alzetta

(76)  Žr. 2005 m. kovo 3 d. Teisingumo Teismo sprendimo Heiser, C-172/03, ECLI:EU:C:2005:130, 40 punktą.

76

Heiser

(77)  Žr. 2011 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo sprendimą Paint Graphos ir kt., sujungtos bylos C-78/08–C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550.

77

Paint Graphos ir kt.

(78)  Žr. 2011 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo sprendimo Paint Graphos ir kt., sujungtos bylos C-78/08–C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 65 punktą.

78

Paint Graphos ir kt.

(79)  Taip pat žr. 2011 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo sprendimo Paint Graphos ir kt., sujungtos bylos C-78/08–C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 50 punktą.

79

Paint Graphos ir kt.

(80)  Šiai kategorijai priklauso įstaigų, kurių nuolatinė buveinė yra Liuksemburge, pajamos už šalyje teikiamas profesionalias paslaugas, dividendai, palūkanos už subordinuotas paskolas ir palūkanos už obligacijas, jeigu mokėtojas yra valstybė, fizinis asmuo rezidentas arba bendrovė rezidentė, taip pat iš parduotų mažiausiai 10 % bendrovių rezidenčių kapitalo vertės akcijų gauta pridėtinė vertė (išskyrus rizikingo kapitalo lėšas).

80

(81)  2012 m. Nuo 2013 mokestinių metų papildomas solidarumo mokestis išaugo nuo 5 % iki 7 %.

81

(82)  Pagal 2013 mokestiniais metais padarytus pakeitimus pelno mokestis, skaičiuojamas nuo visų bendrovės gaunamų pajamų, Liuksemburgo mieste išaugo nuo 28,80 % iki 29,22 %.

82

(83)  Be to, Liuksemburgo bendrovės taip pat turi mokėti metinį grynojo turto mokestį, kurį sudaro 0,5 % bendrovės grynojo turto visame pasaulyje kiekvienų metų sausio 1 d.

83

(84)  Pavyzdžiui, palūkanos už turtą, iš kurio gaunamos neapmokestinamosios pajamos arba dalyvavimo mokesčiai ir kuris nepriklauso kasdieniam bendrovės valdymui.

84

(85)  Mokesčių integracijos sistema taikoma tada, jei įvykdytos tam tikros sąlygos: patronuojančiajai bendrovei tiesiogiai ar netiesiogiai priklauso ne mažiau kaip 95 % filialo kapitalo nuo mokestinio laikotarpio pradžios ir per šį laikotarpį yra pateiktas prašymas pritaikyti mokesčių integracijos sistemą; filialas yra akcinė bendrovė rezidentė, visus mokesčius mokanti Liuksemburge; patronuojančioji bendrovė taip pat yra reziduojanti kapitalo bendrovė, visus mokesčius mokanti Liuksemburge, arba nereziduojančios bendrovės padalinys, kuris pagal savo vietos jurisdikciją moka visus mokesčius, atitinkančius Liuksemburgo įstaigų pajamų mokestį; ir mokesčių integracijos sistemos prašoma mažiausiai penkeriems finansiniams metams.

85

(86)  Integruota bendrovė gali kai kurių savo įstaigų patirtus nuostolius kompensuoti kitose įstaigose gautomis pajamomis. Pagal mokesčių integracijos sistemą bendrovių grupė yra laikoma vienu mokesčių mokėtoju. Tai padeda panaikinti sunkumus, kuriuos bendrovių grupės, palyginti su integruotomis bendrovėmis, patiria pelno mokesčio srityje. Mokesčių integracijos sistema nėra valstybės pagalba, jeigu integruota bendrovių grupė nėra vertinama palankiau nei integruota bendrovė.

86

(87)  Paprastai tiesioginio bendrovių apmokestinimo požiūriu laikoma, kad visos pajamų gaunančios bendrovės yra panašioje faktinėje ir teisinėje situacijoje.

87

(88)  FFT pastabos dėl sprendimo pradėti procedūrą 2.1 punktas.

88

(89)  FFT pastabos dėl sprendimo pradėti procedūrą 2.1.3 punktas.

89

(90)  Žr. 66 ir 67 išnašas.

90

(91)  Žr. 2010 m. gegužės 20 d. Teisingumo Teismo sprendimo Todaro Nunziatina & C., C-138/09, ECLI:EU:C:2010:291, 21 punktą.

91

Todaro Nunziatina & C.

(92)  Sistemoje buvo numatyta, kad teigiamas likutis tarp palūkanų, gautų iš grupės paskolų, ir palūkanų, sumokėtų vykdant finansinius sandorius grupės viduje, yra apmokestinamas ne įprastu 25,5 % pelno mokesčiu, o groepsrentebox numatytu 5 % dydžio mokesčiu.

92

groepsrentebox

(93)  Sprendimo Groepsrentebox (85) konstatuojamoji dalis.

93

Groepsrentebox

(94)  Sprendimo Groepsrentebox (101) konstatuojamoji dalis.

94

Groepsrentebox

(95)  Sprendimo Groepsrentebox (107) konstatuojamoji dalis.

95

Groepsrentebox

(96)  Aplinkraštyje nurodoma, kad „
  grupės finansų bendrovių funkcijos atžvilgiu funkcijos, vykdomos teikiant paskolas grupės subjektams, iš esmės yra panašios į nepriklausomų finansų įstaigų, kurias prižiūri Finansų sektoriaus priežiūros komisija (pranc. CSSF), vykdomas funkcijas
  “.

96

grupės finansų bendrovių funkcijos atžvilgiu funkcijos, vykdomos teikiant paskolas grupės subjektams, iš esmės yra panašios į nepriklausomų finansų įstaigų, kurias prižiūri Finansų sektoriaus priežiūros komisija (pranc. CSSF), vykdomas funkcijas

(97)  Žr. EBPO pavyzdinės mokesčių konvencijos 9 straipsnį.

97

(98)  Nagrinėjant šią bylą, priemonėje bendrovėms buvo numatyta galimybė išskaičiuoti iš savo mokesčio bazės Vengrijoje 50 % grynųjų palūkanų, gautų iš su jomis susijusių bendrovių, arba 50 % iš skirtumo tarp palūkanų, gautų iš šių bendrovių, ir tų, kurios joms moka. Taigi apmokestinama tik pusė gautų grynųjų palūkanų, o taikant mokesčių sistemą įprasta tvarka būtų apmokestinama visa suma. Grynąsias palūkanas mokančios susijusios įmonės lygmeniu prie mokesčio bazės pridedama 50 % sumokėtų grynųjų palūkanų sumos. Todėl, užuot išskaičiavusios visą grynųjų palūkanų sumą, kaip tai būtų taikant mokesčių sistemą įprasta tvarka, šios bendrovės gali iš savo mokesčio bazės išskaičiuoti tik pusę. Ši sistema taikoma tik susijusių bendrovių mokamoms ir gaunamoms palūkanoms, o jos tikslas yra sumažinti skirtumą tarp finansavimo nuosavomis lėšomis ir finansavimo skolinant grupės viduje.

98

(99)  Liuksemburgo pastabų dėl sprendimo pradėti procedūrą 73 punktas.

99

(100)  Antro FFT pastabų sąrašo 2.1.3 ir 2.1.4 punktai.

100

(101)  Pirmo FFT pastabų sąrašo 60 punktas.

101

(102)  Kaip nurodyta 206 konstatuojamojoje dalyje.

102

(103)  Žr. 2015 m. birželio 4 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija / MOL, C-15/14 P, ECLI:EU:C:2015:362, 60 punktą. Taip pat žr. 2015 m. vasario 26 d. Bendrojo Teismo sprendimą Orange / Komisija, T-385/12, ECLI:EU:T:2015:117.

103

Komisija / MOL

Orange / Komisija

(104)  Teisingumo Teismo sprendimo SFEI ir kt., C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285, 60 punktas; Teisingumo Teismo sprendimo Ispanija / Komisija, C-342/96, ECLI:EU:C:1999:210, 41 punktas.

104

SFEI ir kt.

Ispanija / Komisija

(105)  Šis pranašumas negali būti „neproporcingas“, kaip teigiama FFT pastabose (1.7.1 ir 1.7.2 skirsniuose). Kad pranašumas būtų laikomas valstybės pagalba, pakanka, kad būtų įvykdytos kitos SESV 107 straipsnio 1 dalyje išvardytos sąlygos. FFT minėtas Sprendimas Umicore [2010 m. gegužės 26 d. Komisijos sprendimas dėl „Umicore S.A.“, C 76/2003 (ex NN 68/2003)] šiuo atveju nėra tinkamas, nes Komisija nėra saistoma sprendimų priėmimo praktikos [žr. 202 konstatuojamąją dalį]. Bet kuriuo atveju skirtumas tarp šios bylos ir „Umicore“ bylos nesuteikia galimybės atlikti abiejų bylų palyginimo. „Umicore“ byla buvo susijusi su „Umicore“ PVM išimčių taikymu tam tikriems sidabro pardavimo kitose valstybėse narėse įsikūrusioms bendrovėms sandoriams. 2000 m. gruodžio mėn. Belgijos specialioji mokesčių inspekcija (ISI) sudarė susitarimą su bendrove. Tokie susitarimai yra Belgijos mokesčių institucijų administracinė praktika, tačiau tik tiek, kiek tai susiję su bylos faktais, bet ne su apmokestinimo lygiu: „
  Tačiau, remiantis PVMK 84 straipsniu, tokie susitarimai įmanomi tik tada, kai jais nenumatyta atleisti nuo mokesčio ar jo sumažinti. Taigi taikant šį principą susitarimas negali būti susijęs su mokesčio, nustatyto ištyrus faktus, suma, tačiau tik su faktiniais klausimais
  “ (154 punktas).

105

Umicore

Tačiau, remiantis PVMK 84 straipsniu, tokie susitarimai įmanomi tik tada, kai jais nenumatyta atleisti nuo mokesčio ar jo sumažinti

Taigi taikant šį principą susitarimas negali būti susijęs su mokesčio, nustatyto ištyrus faktus, suma, tačiau tik su faktiniais klausimais

(106)  Žr. Teisingumo Teismo sprendimo Italija / Komisija, C-173/73, ECLI:EU:C:1974:71, 13 punktą.

106

Italija / Komisija

(107)  Žr., pavyzdžiui, Teisingumo Teismo sprendimą Banco Exterior de Espana, C-387/92, ECLI:EU:C:1994:100.

107

Banco Exterior de Espana

(108)  Žr. Teisingumo Teismo sprendimą Belgijos Karalystė ir Forum 187 ASBL / Komisija, sujungtos bylos C-182/03 ir C-217/03, ECLI:EU:C:2006:416.

108

Belgijos Karalystė ir Forum 187 ASBL / Komisija

(109)  Ten pat.

109

(110)  
  2003 m. vasario 17 d. Komisijos sprendimas dėl pagalbos schemos Belgijoje įsisteigusiems koordinavimo centrams (OL L 282, 2003 10 30, p. 25).

110

(111)  Žr. Teisingumo Teismo sprendimo Belgijos Karalystė ir Forum 187 ASBL / Komisija, sujungtos bylos C-182/03 ir C-217/03, ECLI:EU:C:2006:416, 96 ir 97 punktus.

111

Belgijos Karalystė ir Forum 187 ASBL / Komisija

(112)  Žr. Teisingumo Teismo sprendimo Belgijos Karalystė ir Forum 187 ASBL / Komisija, sujungtos bylos C-182/03 ir C-217/03, ECLI:EU:C:2006:416, 81 punktą.

112

Belgijos Karalystė ir Forum 187 ASBL / Komisija

(113)  Liuksemburgo pastabų dėl sprendimo pradėti procedūrą 38–40 punktai.

113

(114)  Žr. 102 konstatuojamąją dalį.

114

(115)  Žr. 7 lentelę.

115

(116)  Žr. 64 konstatuojamąją dalį.

116

(117)  Žr. 70 konstatuojamąją dalį.

117

(118)  Dėl MTNM aprašymo žr. 91 konstatuojamąją dalį.

118

(119)  Komisija nepritaria 162 konstatuojamojoje dalyje pateiktam FFT argumentui, kad tai, jog MTNM yra vis dažniau naudojamas metodas, pateisina jo taikymą. Šis argumentas prieštarauja FFT nurodytai EBPO principų 2.2 daliai, kaip nurodyta 161 konstatuojamojoje dalyje, kurioje teigiama, kad, „
  renkantis sandorių kainodaros metodą, visada siekiama rasti konkrečiam atvejui tinkamiausią metodą
  “. Toks EBPO principų tikslas nėra suderinamas su interpretacija, pagal kurią mokesčių mokėtojas galėtų laisvai išsirinkti iš skirtingų metodų, nepaisydamas su konkrečiu atveju susijusių faktų ir aplinkybių.

119

renkantis sandorių kainodaros metodą, visada siekiama rasti konkrečiam atvejui tinkamiausią metodą

(120)  Tai skiriasi nuo situacijos, kai bendrovės, net ir teikiančios paskolas grupės viduje, funkcijos apsiriboja kompensaciniais sandoriais, už kuriuos autonominė bendrovė nesutiktų atlyginti trečdalio, nes atskirai nuo kitų funkcijų ir operacijų tokie sandoriai yra ekonomiškai nepagrįsti (kompensaciniai sandoriai gali būti naudojami iš kitokios veiklos kylančiai rizikai padengti). Todėl tokie sandoriai, kaip ir kitos funkcijos, negali būti lyginami su pagrindinėmis finansų įstaigos funkcijomis. Jų kaina negali būti tinkamai nustatyta remiantis nuosavomis lėšomis, nes kituose sektoriuose gali būti tinkamesni kitokie rodikliai, tokie kaip bendrojo turto arba pardavimo operacijų grąža.

120

(121)  Žr. 114 išnašą.

121

(122)  Žr. 58 ir 59 konstatuojamąsias dalis.

122

(123)  Taip pat žr. sprendimo pradėti procedūrą 68 konstatuojamąją dalį.

123

(124)  Kitus skirtumų tarp skirtingų nuosavomis lėšomis pagrįsto pelno rodiklių pavyzdžius žr. „McKinsey Working Papers on Risk“, Nr. 24, 2011 m. sausio mėn., „The use of economic capital in performance management for banks“, ir ypač 13 p. esančią 10 diagramą.

124

(125)  Ataskaitoje dėl sandorių kainodaros mokesčių patarėjas numato 1 726 000 EUR rizikos atlyginimą, o jeigu FFT buhalterinei kapitalo vertei būtų taikoma mokesčių patarėjo apskaičiuota 6,05 % nuosavo kapitalo grąža, rizikos atlyginimas būtų 17 392 000 EUR.

125

(126)  (163) konstatuojamoji dalis.

126

(127)  Žr. EBPO principų 2.97 dalį.

127

(128)  Žr. EBPO principų 2.86 dalį.

128

(129)  Aplinkraštyje pažymima, kad paslaugų teikėjai, kuriems jis taikomas, vykdo panašias funkcijas kaip ir reglamentuojamos įstaigos. Aplinkraštyje taip pat nurodomi galimi papildymai, dėl kurių išauga su kredito teikimu susijusios išlaidos, atsižvelgiant į įsipareigojimą laikytis mokumo reikalavimų. Tačiau aplinkraštyje atlygintinos nuosavos lėšos neapsiriboja mokumo reikalavimais.

129

(130)  Žr. 81konstatuojamąją dalį.

130

(131)  Praktiškai pasinaudoti reglamentuojamo nuosavo kapitalo grąža tapo sudėtingiau dėl skirtingų reglamentuojamų institucijų turimų reglamentuojamų lėšų tipų, tokių kaip 1 kategorijos ir 2 kategorijos nuosavos lėšos, kai nuosavas kapitalas yra vienintelis FFT turimas kapitalas. Toks sudėtingumas pabrėžiamas Bazelio III sistemoje. Reglamentuojamos finansų įstaigos paprastai nenurodo savo minimalių reglamentuojamų nuosavų lėšų, tačiau jos vis tiek gali būti perskaičiuotos netiesiogiai. Šios įstaigos dažniau praneša apie savo turimų reglamentuojamų nuosavų lėšų faktinį lygį, kuris visada yra didesnis nei reikalaujamas minimumas. Galiausiai pagal riziką įvertinta nuosavo kapitalo grąža, kuri gali būti laikoma panašia į reglamentuojamų nuosavų lėšų grąžą, kartais naudojama reglamentuojamos įstaigos kainoms įmonės viduje nustatyti. Vis dėlto šiuo atveju ji naudojama kiekvienam turtui atskirai, o ne kaip bendras visos įstaigos pelno rodiklis, ir todėl taip pat paprastai nėra atskleidžiama.

131

(132)  Žr. 256 konstatuojamąją dalį.

132

(133)  Žr. 6 lentelę.

133

(134)  FMI WP/12/36, „How Risky Are Banks' Risk Weighted Assets?“
  „Sonali Das“ ir „Amadou N.R. Sy“, 2012 m., p. 6.

134

(135)  58 ir 59 konstatuojamosios dalys.

135

(136)  Sprendimo pradėti procedūrą 72 konstatuojamoji dalis.

136

(137)  167 konstatuojamoji dalis.

137

(138)  Ten pat.

138

(139)  98 konstatuojamoji dalis.

139

(140)  Žr. 58 konstatuojamąją dalį.

140

(141)  Žr. 136 išnašą.

141

(142)  Neturint pakankamai duomenų, kad būtų galima tinkamai apskaičiuoti minimalias FFT reglamentuojamas nuosavas lėšas, sektoriaus minimalių reglamentuojamų nuosavų lėšų vidurkis siektų 427 milijonus EUR (žr. 270 konstatuojamąją dalį), o tai yra daugiau nei 287 milijonai EUR FFT bendrų nuosavų lėšų.

142

(143)  69 konstatuojamoji dalis ir 1 lentelė.

143

(144)  61 konstatuojamoji dalis.

144

(145)  97 konstatuojamoji dalis.

145

(146)  96 konstatuojamoji dalis.

146

(147)  Kaip nurodo Liuksemburgas 154 konstatuojamojoje dalyje.

147

(148)  Žr. 154 konstatuojamąją dalį.

148

(149)  Žr. 95 konstatuojamąją dalį.

149

(150)  Žr. 165 konstatuojamąją dalį.

150

(151)  Svertas yra nuosavomis lėšomis finansuojamo turto proporcija. Kadangi kitas turtas finansuojamas iš skolų, svertas yra bendrovės įsiskolinimo ir – atvirkščiai – kapitalizacijos priemonė.

151

(152)  FFT atveju visos nuosavos lėšos yra 1 kategorijos nuosavos lėšos, nes FFT nesinaudoja kitų kategorijų priemonėmis.

152

(153)  Žr. 268 konstatuojamąją dalį.

153

(154)  Aprašyta 121–126 konstatuojamosiose dalyse.

154

(155)  Remiantis 114 konstatuojamojoje dalyje pateiktais FF apskaitos duomenimis.

155

(156)  Tokios reglamentuojamos hipotetinės nuosavos lėšos, siekiančios 427 milijonus EUR, taip pat viršytų FFT turimas lėšas, siekiančias 286 milijonus EUR FFNA ir FFC įsigijimo metu.

156

(157)  Ataskaita dėl sandorių kainodaros parengta 2011 m. Į šį atskaitos laikotarpį yra atsižvelgiama. Palyginimui – nuo 2012 m. gegužės 12 d. iki 2014 m. gegužės 12 d. beta kintamasis buvo 1,3.

157

(158)  Žr. sprendimo pradėti procedūrą 6 lentelę.

158

(159)  Žr. 4 lentelę.

159

(160)  Žr. 114 konstatuojamąją dalį.

160

(161)  Kaip nurodyta 123 konstatuojamojoje dalyje.

161

(162)  Žr. 155 konstatuojamąją dalį.

162

(163)  Žr. 113 ir 114 konstatuojamąsias dalis.

163

(164)  Žr. 125 konstatuojamojoje dalyje pateiktą lentelę.

164

(165)  Tarptautinių atsiskaitymų banko 81-oji metinė ataskaita, nuo 2010 m. balandžio 1 d. iki 2011 m. kovo 31 d., 2011 m. birželio 26 d., p. 90.

165

(166)  ECB ataskaita apie finansų stabilumą, 2011 m. gruodžio mėn., p. 130 (laisvas vertimas).

166

(167)  
  „Deutsche Bank“, Europos bankai: „Running the Numbers: Spring edition“, 2011 m. balandžio 5 d. (laisvas vertimas). 2015 m. kovo 20 d.
  „Deutsche Bank“ ataskaitoje numatomos Europos bankų nuosavų lėšų išlaidos turėtų būti 10 %.

167

(168)  Pirmo FFT pastabų sąrašo 64 punktas; antro FFT pastabų sąrašo 1.8.1 ir tolesni punktai bei 3.1.8 punktas.

168

(169)  Daugiausia – sprendimas dėl mokestinių išskaitymų iš grupės viduje gaunamų palūkanų Vengrijoje.

169

(170)  Žr. 202 konstatuojamąją dalį.

170

(171)  Taip pat žr. sprendimo Groepsrentebox 80–82 punktus; sprendimo dėl mokesčių už palūkanas sistemos Vengrijoje 131 ir 132 punktus.

171

Groepsrentebox

(172)  Žr. Teisingumo Teismo sprendimo France Télécom / Komisija, C-81/10 P, ECLI:EU:C:2011:811, 43 punktą, Teisingumo Teismo sprendimo Italija / Komisija, C-66/02, ECLI:EU:C:2005:768, 34 punktą; taip pat žr. Bendrojo Teismo sprendimo Prancūzija ir France Télécom / Komisija, sujungtos bylos T-427/04 ir T-17/05, ECLI:EU:T:2009:474, 207 ir 215 punktus.

172

France Télécom / Komisija

Italija / Komisija

Prancūzija ir France Télécom / Komisija

(173)  Liuksemburgo pastabų dėl sprendimo pradėti procedūrą 28 punktas.

173

(174)  Žr. 77 konstatuojamąją dalį.

174

(175)  Pirmo FFT pastabų sąrašo 60 punktas; antro FFT pastabų sąrašo 1.4 punktas.

175

(176)  7.2.1.1 skirsnis.

176

(177)  Aplinkraščio p. 3 ir 4.

177

(178)  Liuksemburgo pastabų dėl sprendimo pradėti procedūrą 34 punktas.

178

(179)  Liuksemburgo pastabų dėl sprendimo pradėti procedūrą 36 punktas.

179

(180)  Sprendimų numeracija yra tokia pat kaip ir Komisijai Liuksemburgo pateikta numeracija.

180

(181)  FFT ataskaitos dėl sandorių kainodaros 34 puslapis.

181

(182)  Žr. 83 konstatuojamąją dalį.

182

(183)  Iš jų du sprendimai buvo susiję su FFT ir [F bendrovės] prašymais, žr. 28 ir 29 konstatuojamąsias dalis.

183

(184)  
  2015 m. birželio 23 d. Komisijos prašymas apima bendrovės pateiktas ataskaitas apie sandorių kainodarą, o 2015 m. birželio 25 d. Liuksemburgo komunikate nėra jokių vėlesnių tokio pobūdžio ataskaitų.

184

(185)  
  2015 m. kovo 24 d. Liuksemburgo laiškas, kuriuo atsakoma į klausimą Nr. 6.

185

(186)  Teisingumo Teismo sprendimo Paint Graphos ir kt., sujungtos bylos C-78/08–C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, 69 punktas.

186

Paint Graphos ir kt.

(187)  Teisingumo Teismo sprendimo Hydrotherm, C-170/83, ECLI:EU:C:1984:271, 11 punktas. Bendrojo Teismo sprendimo Pollmeier Malchow / Komisija, T-137/02, ECLI:EU:T:2004:304, 50 punktas.

187

Hydrotherm

Pollmeier Malchow / Komisija

(188)  Teisingumo Teismo sprendimo Acea Electrabel Produzione SpA / Komisija, C-480/09 P, ECLI:EU:C:2010:787, 47–55 punktai ir Teisingumo Teismo sprendimo Cassa di Risparmio di Firenze SpA ir kt., C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, 112 punktas.

188

Acea Electrabel Produzione SpA / Komisija

Cassa di Risparmio di Firenze SpA ir kt.

(189)  Žr. 110 konstatuojamąją dalį.

189

(190)  Žr. 34 konstatuojamąją dalį.

190

(191)  Analogiškai žr. Teisingumo Teismo sprendimo Intermills, C-323/82, ECLI:EU:C:1984:345, 11 punktą, kuriame teigiama, kad: „
  Remiantis pačių ieškovų pateikta informacija apie restruktūrizacijos tęsinį, tiek bendrovę
  „
  Intermills
  “
  , tiek pramonės bendroves kontroliuoja Valonijos regionas, o gamybos įrenginius perdavus trims naujai sudarytoms bendrovėms bendrovė vis dar yra jomis suinteresuota. Todėl reikia pažymėti, kad nors trys pramonės bendrovės yra teisiškai nepriklausomos nuo buvusios
  „
  Intermills
  “
  bendrovės, bent Belgijos valdžios institucijų teikiamos pagalbos atžvilgiu visos jos sudaro vieną bendrą grupę [...].
  “

191

Intermills

Remiantis pačių ieškovų pateikta informacija apie restruktūrizacijos tęsinį, tiek bendrovę

Intermills

, tiek pramonės bendroves kontroliuoja Valonijos regionas, o gamybos įrenginius perdavus trims naujai sudarytoms bendrovėms bendrovė vis dar yra jomis suinteresuota. Todėl reikia pažymėti, kad nors trys pramonės bendrovės yra teisiškai nepriklausomos nuo buvusios

Intermills

bendrovės, bent Belgijos valdžios institucijų teikiamos pagalbos atžvilgiu visos jos sudaro vieną bendrą grupę [...].

(192)  Žr. 48 konstatuojamąją dalį.

192

(193)  SESV 107 straipsnio 2 dalyje nustatytos išimtys susijusios su socialinio pobūdžio pagalba individualiems vartotojams, pagalba gaivalinių nelaimių ar kitų ypatingų įvykių padarytai žalai atitaisyti ir pagalba, teikiama tam tikrų Vokietijos Federacinės Respublikos regionų ekonomikai: šiuo atveju šios išimtys netaikomos.

193

(194)  
  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015 9 24, p. 9).

194

(195)  
  2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 140, 2004 4 30, p. 1).

195

(196)  Liuksemburgo pastabų dėl sprendimo pradėti procedūrą 104 ir tolesni punktai. Liuksemburgas kaip pavyzdį pateikia Elgesio kodekso grupės (tiesioginių įmonių apmokestinimo) ataskaitos Ekonomikos ir finansų reikalų tarybai (ECOFIN) 19 punktą, kuriame rašoma (anglų kalba): „
  With respect to the Luxembourg tax measure concerning companies engaged in intra-group financing activities the Group discussed the agreed description at the meeting on 17 February 2011. Luxembourg informed the Group that Circular No 164/2 dated 28 January 2011 determines the conditions for providing advance pricing agreements confirming the remuneration of the transactions. At the meeting on 11 April 2011, Luxembourg informed that Group that Circular No 164/2 bis dated 8 April 2011 ensured that advance confirmations granted prior to the entry into force of Circular No 164/2 would cease to be valid by 31 December 2011. With the benefit of this information, the Group agreed that there was no need for this measure to be assessed against the criteria of the Code of Conduct.“

196

With respect to the Luxembourg tax measure concerning companies engaged in intra-group financing activities the Group discussed the agreed description at the meeting on 17 February 2011. Luxembourg informed the Group that Circular No 164/2 dated 28 January 2011 determines the conditions for providing advance pricing agreements confirming the remuneration of the transactions. At the meeting on 11 April 2011, Luxembourg informed that Group that Circular No 164/2 bis dated 8 April 2011 ensured that advance confirmations granted prior to the entry into force of Circular No 164/2 would cease to be valid by 31 December 2011. With the benefit of this information, the Group agreed that there was no need for this measure to be assessed against the criteria of the Code of Conduct

(197)  Žr. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija / Vokietijos Federacinė Respublika, C-5/89, ECLI:EU:C:1990:320, 17 punktą, ir Teisingumo Teismo sprendimo Italija / Komisija, C-310/99, ECLI:EU:C:2002:143, 104 punktą.

197

Komisija / Vokietijos Federacinė Respublika

Italija / Komisija

(198)  Žr. Bendrojo Teismo sprendimo Ladbroke Racing / Komisija, T-67/94, ECLI:EU:T:1998:7, 183 punktą; taip pat žr. Bendrojo Teismo sprendimo P&O European Ferries (Vizcaya) SA ir Diputacion Floral de Vizcaya / Komisija, sujungtos bylos T-116/01 ir T-118/01, ECLI:EU:T:2003:217, 202 punktą.

198

Ladbroke Racing / Komisija

P&O European Ferries (Vizcaya) SA ir Diputacion Floral de Vizcaya / Komisija

(199)  Žr. Bendrojo Teismo sprendimo Mehibas Dordtselaan / Komisija, T-290/97, ECLI:EU:T:2000:8, 59 punktą ir Teisingumo Teismo sprendimo Belgijos Karalystė ir Forum 187 ASBL / Komisija, sujungtos bylos C-182/03 ir C-217/03, ECLI:EU:C:2006:416, 147 punktą.

199

Mehibas Dordtselaan / Komisija

Belgijos Karalystė ir Forum 187 ASBL / Komisija

(200)  
  1997 m. gruodžio 1 d. ECOFIN tarybos posėdžio išvados dėl mokesčių politikos, OL C 2, 1998 1 6, p. 1. Taip pat žr. dokumentus šiuo adresu: http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/company_tax/harmful_tax_practices/index_fr.htm

200

(201)  Šiuo klausimu žr. generalinio advokato P. Léger išvados byloje Belgijos Karalystė ir Forum 187 ASBL / Komisija, C-217/03, ECLI:EU:C:2006:89, 376 punktą.

201

Belgijos Karalystė ir Forum 187 ASBL / Komisija

(202)  
  1960 m. gruodžio 14 d. Konvencijos dėl EBPO papildomame protokole Nr. 1 Konvencijos signatarai sutarė, kad Europos Komisija dalyvaus organizaciniuose darbuose. Europos Komisijos atstovai kartu su nariais dalyvauja diskusijose dėl EBPO darbo programos ir yra įtraukti į visos organizacijos darbus ir į įvairių jos organų veiklą. Tačiau nors Europos Komisijos vaidmuo yra daug platesnis nei stebėtojos, ji neturi jokios balsavimo teisės ir oficialiai nedalyvauja Tarybai priimant jai pateiktas priemones.

202

(203)  
  2001 m. liepos 11 d. Komisijos sprendimas byloje C 47/2001 (ex NN 42/2000) – Vokietija: kontrolės centrai ir užsienio bendrovių koordinavimas (OL C 304, 2001 10 30, p. 2). Sprendimas 2003/501/EB.

203

(204)  Žr. 105 išnašą.

204

(205)  Tačiau taip būtų dėl „galimybės išieškoti pagalbos nebuvimo“, o ne dėl „sudėtingumo kiekybiškai įvertinti pagalbos dydį“.

205

(206)  Bendrojo Teismo sprendimo Prancūzija / Komisija, sujungtos bylos T-427/04 ir T-17/05, ECLI:EU:T:2009:474, 297 punktas.

206

Prancūzija / Komisija

(207)  Bendrojo Teismo sprendimo Prancūzija / Komisija, sujungtos bylos T-427/04 ir T-17/05, ECLI:EU:T:2009:474, 299 punktas.

207

Prancūzija / Komisija

(208)  Komisijos pranešimas dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo su tiesioginiu verslo apmokestinimu susijusioms priemonėms (OL C 384, 1998 12 10, p. 3).

208

(209)  Teisingumo Teismo sprendimo Komisija / Prancūzija, C-441/06, ECLI:EU:C:2007:616, 29 punktas ir jame cituojama teismo praktika.

209

Komisija / Prancūzija

(210)  Žr. visų pirma 308–311 konstatuojamąsias dalis.

210

---

| 2016 12 22 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 351/68 |
| --- | --- | --- | --- |

2016 12 22

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 351/68

---

KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2016/2327

2016 m. liepos 5 d.

dėl valstybės paramos SA. 19864 – 2014/C (ex 2009/NN54), kurią suteikė Belgija IRIS valstybinių ligoninių finansavimas Briuselio sostinės regione

(pranešta dokumentu Nr. C(2016) 4051)

(Tekstai autentiški tik prancūzų ir nyderlandų kalbomis)

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą (1),

atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,

paraginusi suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas pagal minėtus straipsnius (2) ir atsižvelgdama į jų pastabas,

kadangi:

1.   PROCEDŪRA

PROCEDŪRA

| (1) | 2005 m. rugsėjo 7 d. ir 2005 m. spalio 17 d. raštais, kurie įregistruoti atitinkamai 2005 m. rugsėjo 12 d. ir 2005 m. spalio 19 d., Komisija gavo skundą prieš Belgijos valstybę dėl to, kad, kaip juose teigiama, nuo 1995 m. penkioms valstybinėms Briuselio sostinės regiono IRIS tinklo (toliau – IRIS) (3) ligoninėms (4) (toliau – IRIS ligoninės) (5) ji teikė su vidaus rinka nesuderinamą neteisėtą paramą. Skundą pateikė dvi asociacijos (Briuselio socialinių ir sveikatos institucijų koordinavimo įstaiga (CBI) ir Briuselio privačios sveikatos priežiūros įstaigų asociacija (ABISP)), atstovaujančios ligoninėms, kurias valdo privatinės teisės juridiniai asmenys (toliau – privačios ligoninės), ir atskirai įvairios ligoninės, kurios yra šių asociacijų narės (6). |
| --- | --- |

(1)

2005 m. rugsėjo 7 d. ir 2005 m. spalio 17 d. raštais, kurie įregistruoti atitinkamai 2005 m. rugsėjo 12 d. ir 2005 m. spalio 19 d., Komisija gavo skundą prieš Belgijos valstybę dėl to, kad, kaip juose teigiama, nuo 1995 m. penkioms valstybinėms Briuselio sostinės regiono IRIS tinklo (toliau – IRIS) (3) ligoninėms (4) (toliau – IRIS ligoninės) (5) ji teikė su vidaus rinka nesuderinamą neteisėtą paramą. Skundą pateikė dvi asociacijos (Briuselio socialinių ir sveikatos institucijų koordinavimo įstaiga (CBI) ir Briuselio privačios sveikatos priežiūros įstaigų asociacija (ABISP)), atstovaujančios ligoninėms, kurias valdo privatinės teisės juridiniai asmenys (toliau – privačios ligoninės), ir atskirai įvairios ligoninės, kurios yra šių asociacijų narės (6).

3

4

5

6

| (2) | Skundas buvo grindžiamais tokiais bendrais argumentais: i) konkrečios viešosios paslaugos užduotys, pavestos tik IRIS ligoninėms, o ne privačioms Briuselio ligoninėms, nėra apibrėžtos arba apibrėžtos neaiškiai, o jų vykdymo įgaliojimai nėra suteikti arba yra neaiškūs; ii) IRIS ligoninių nuostolius kompensuoja valdžios institucijos; iii) su IRIS ligoninių viešosios paslaugos užduotimis susijusių išlaidų kompensacija, teikiama per Fonds régional bruxellois de refinancement des trésoreries communales (Briuselio savivaldybių iždų refinansavimo regioninis fondas), yra perteklinė; iv) IRIS ligoninės iš viešųjų lėšų finansuojamos nepakankamai skaidriai; ir galiausiai v) IRIS ligoninėms yra teikiamos kryžminės subsidijos ne ligoninės veiklos išlaidoms padengti dėl to, kad jos gauna kompensacijas vykdydamos gydymo ligoninėje užduotis (7). |
| --- | --- |

(2)

Skundas buvo grindžiamais tokiais bendrais argumentais: i) konkrečios viešosios paslaugos užduotys, pavestos tik IRIS ligoninėms, o ne privačioms Briuselio ligoninėms, nėra apibrėžtos arba apibrėžtos neaiškiai, o jų vykdymo įgaliojimai nėra suteikti arba yra neaiškūs; ii) IRIS ligoninių nuostolius kompensuoja valdžios institucijos; iii) su IRIS ligoninių viešosios paslaugos užduotimis susijusių išlaidų kompensacija, teikiama per Fonds régional bruxellois de refinancement des trésoreries communales (Briuselio savivaldybių iždų refinansavimo regioninis fondas), yra perteklinė; iv) IRIS ligoninės iš viešųjų lėšų finansuojamos nepakankamai skaidriai; ir galiausiai v) IRIS ligoninėms yra teikiamos kryžminės subsidijos ne ligoninės veiklos išlaidoms padengti dėl to, kad jos gauna kompensacijas vykdydamos gydymo ligoninėje užduotis (7).

Fonds régional bruxellois de refinancement des trésoreries communales

7

| (3) | Reaguodamos į papildomą informaciją, kurią pateikė Belgijos valdžios institucijos 2008 m. sausio 10 d., Komisijos tarnybos skundo pateikėjams paštu (8) išsiuntė savo išankstinę nuomonę apie skundą ir paragino suinteresuotąsias šalis pateikti naujos informacijos, kad būtų galima iš naujo įvertinti preliminarią nuomonę apie skundą, priešingu atveju jis bus laikomas atsiimtu. Gavusios skundo pateikėjų atsakymą, Komisijos tarnybos patvirtino savo išankstinį vertinimą 2008 m. balandžio 10 d. raštu. |
| --- | --- |

(3)

Reaguodamos į papildomą informaciją, kurią pateikė Belgijos valdžios institucijos 2008 m. sausio 10 d., Komisijos tarnybos skundo pateikėjams paštu (8) išsiuntė savo išankstinę nuomonę apie skundą ir paragino suinteresuotąsias šalis pateikti naujos informacijos, kad būtų galima iš naujo įvertinti preliminarią nuomonę apie skundą, priešingu atveju jis bus laikomas atsiimtu. Gavusios skundo pateikėjų atsakymą, Komisijos tarnybos patvirtino savo išankstinį vertinimą 2008 m. balandžio 10 d. raštu.

8

| (4) | Vėliau skundo pateikėjai Komisijai pranešė, kad Europos Bendrijų pirmosios instancijos teismui (2009 m. gruodžio 1 d. tapusiam Europos Sąjungos Bendruoju Teismu, toliau – Bendrasis Teismas) pateikė ieškinį dėl 2008 m. sausio 10 d. rašto, kurį jie palaikė Komisijos sprendimu, panaikinimo (9). Be to, 2008 m. birželio 20 d. skundo pateikėjai pateikė ieškinį dėl 2008 m. balandžio 10 d. Komisijos tarnybų rašto panaikinimo (10). Šias abi Bendrajame Teisme pradėtas procedūras Bendrasis Teismas sustabdė iki 2009 m. spalio 31 d., nes Komisija jam pranešė, kad ketina priimti sprendimą pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999 (11). Kad galėtų priimti šį sprendimą, Komisijos tarnybos Belgijos valdžios institucijų ir skundo pateikėjų paprašė papildomos informacijos. |
| --- | --- |

(4)

Vėliau skundo pateikėjai Komisijai pranešė, kad Europos Bendrijų pirmosios instancijos teismui (2009 m. gruodžio 1 d. tapusiam Europos Sąjungos Bendruoju Teismu, toliau – Bendrasis Teismas) pateikė ieškinį dėl 2008 m. sausio 10 d. rašto, kurį jie palaikė Komisijos sprendimu, panaikinimo (9). Be to, 2008 m. birželio 20 d. skundo pateikėjai pateikė ieškinį dėl 2008 m. balandžio 10 d. Komisijos tarnybų rašto panaikinimo (10). Šias abi Bendrajame Teisme pradėtas procedūras Bendrasis Teismas sustabdė iki 2009 m. spalio 31 d., nes Komisija jam pranešė, kad ketina priimti sprendimą pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999 (11). Kad galėtų priimti šį sprendimą, Komisijos tarnybos Belgijos valdžios institucijų ir skundo pateikėjų paprašė papildomos informacijos.

9

10

11

| (5) | Komisija savo 2009 m. spalio 28 d. sprendime (12) (toliau – 2009 m. Komisijos sprendimas, taip pat žr. 4.1 skirsnį) nusprendė neprieštarauti Briuselio sostinės regiono IRIS tinklo valstybinių ligoninių finansinei paramai, nes, jos nuomone, šis finansavimas buvo suderinamas su bendrąja rinka, įvertinus Komisijos sprendime 2005/842/EB (toliau – 2005 m. VESP sprendimas) (13), pateiktas sąlygas ir pačią EB sutarties 86 straipsnio 2 dalį (kuri tapo SESV 106 straipsnio 2 dalimi), taikomą viešosios paslaugos užduotims, kurias patikėta vykdyti prieš 2005 m. VESP sprendimo įsigaliojimą tų pačių metų gruodžio 19 d. |
| --- | --- |

(5)

Komisija savo 2009 m. spalio 28 d. sprendime (12) (toliau – 2009 m. Komisijos sprendimas, taip pat žr. 4.1 skirsnį) nusprendė neprieštarauti Briuselio sostinės regiono IRIS tinklo valstybinių ligoninių finansinei paramai, nes, jos nuomone, šis finansavimas buvo suderinamas su bendrąja rinka, įvertinus Komisijos sprendime 2005/842/EB (toliau – 2005 m. VESP sprendimas) (13), pateiktas sąlygas ir pačią EB sutarties 86 straipsnio 2 dalį (kuri tapo SESV 106 straipsnio 2 dalimi), taikomą viešosios paslaugos užduotims, kurias patikėta vykdyti prieš 2005 m. VESP sprendimo įsigaliojimą tų pačių metų gruodžio 19 d.

12

13

| (6) | Vėliau skundo pateikėjai pateikė ieškinį Bendrajam Teismui dėl šio Komisijos sprendimo panaikinimo. Teismas 2012 m. lapkričio 7 d. sprendimu byloje T-137/10 (14) (taip pat žr. 4.2 skirsnį) Komisijos sprendimą panaikino argumentuodamas tuo, kad jis buvo priimtas pažeidžiant skundo pateikėjų procedūrines teises. Teismas pirmiausia nustatė, kad Komisija privalėjo suabejoti dėl nagrinėjamų priemonių atitikties vidaus rinkai, atsižvelgdama į šiuo tikslu skundo pateikėjų išdėstytus argumentus. Todėl jis pripažino, jog Komisija privalėjo pradėti oficialią tyrimo procedūrą tam, kad surinktų visą reikšmingą informaciją, siekdama patikrinti visų nagrinėjamos paramos priemonių suderinamumą su vidaus rinka, ir leistų skundo pateikėjams ir kitiems suinteresuotiesiems asmenims pateikti pastabas vykstant šiai procedūrai (15). |
| --- | --- |

(6)

Vėliau skundo pateikėjai pateikė ieškinį Bendrajam Teismui dėl šio Komisijos sprendimo panaikinimo. Teismas 2012 m. lapkričio 7 d. sprendimu byloje T-137/10 (14) (taip pat žr. 4.2 skirsnį) Komisijos sprendimą panaikino argumentuodamas tuo, kad jis buvo priimtas pažeidžiant skundo pateikėjų procedūrines teises. Teismas pirmiausia nustatė, kad Komisija privalėjo suabejoti dėl nagrinėjamų priemonių atitikties vidaus rinkai, atsižvelgdama į šiuo tikslu skundo pateikėjų išdėstytus argumentus. Todėl jis pripažino, jog Komisija privalėjo pradėti oficialią tyrimo procedūrą tam, kad surinktų visą reikšmingą informaciją, siekdama patikrinti visų nagrinėjamos paramos priemonių suderinamumą su vidaus rinka, ir leistų skundo pateikėjams ir kitiems suinteresuotiesiems asmenims pateikti pastabas vykstant šiai procedūrai (15).

14

15

| (7) | 2014 m. spalio 1 d. raštu Komisija Belgijai pranešė apie savo sprendimą pradėti SESV 108 straipsnio 2 dalyje nurodytą procedūrą dėl IRIS ligoninių Briuselio sostinės regione viešojo finansavimo priemonių. |
| --- | --- |

(7)

2014 m. spalio 1 d. raštu Komisija Belgijai pranešė apie savo sprendimą pradėti SESV 108 straipsnio 2 dalyje nurodytą procedūrą dėl IRIS ligoninių Briuselio sostinės regione viešojo finansavimo priemonių.

| (8) | Komisijos sprendimas pradėti procedūrą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (16). Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas dėl priemonių. |
| --- | --- |

(8)

Komisijos sprendimas pradėti procedūrą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (16). Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas dėl priemonių.

Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje

16

| (9) | 2014 m. spalio 22 d. raštu Belgijos valdžios institucijos, atsakydamos į sprendimą pradėti procedūrą, paprašė pratęsti pastabų teikimo terminą. 2014 m. spalio 23 d. raštu Komisija šį terminą pratęsė. 2014 m. gruodžio 1 d. elektroniniu paštu buvo paprašyta naujo termino pratęsimo. Komisija prašymą patenkino 2014 m. gruodžio 2 d. raštu. 2014 m. gruodžio 16 d. raštu Belgijos Karalystė pateikė savo pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą. |
| --- | --- |

(9)

2014 m. spalio 22 d. raštu Belgijos valdžios institucijos, atsakydamos į sprendimą pradėti procedūrą, paprašė pratęsti pastabų teikimo terminą. 2014 m. spalio 23 d. raštu Komisija šį terminą pratęsė. 2014 m. gruodžio 1 d. elektroniniu paštu buvo paprašyta naujo termino pratęsimo. Komisija prašymą patenkino 2014 m. gruodžio 2 d. raštu. 2014 m. gruodžio 16 d. raštu Belgijos Karalystė pateikė savo pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą.

| (10) | Komisija suinteresuotųjų šalių pastabas (žr. tolesnį 5 skirsnį) gavo 2014 m. gruodžio 15 d., 2015 m. sausio 5 d. ir 2015 m. sausio 9 d.2015 m. vasario 13 ir 20 d. raštais Komisija šias pastabas persiuntė Belgijos valdžios institucijoms ir suteikė joms galimybę atsakyti. Belgijos pastabos buvo gautos 2015 m. kovo 13 d. raštu ir užregistruotos 2015 m. kovo 17 d. |
| --- | --- |

(10)

Komisija suinteresuotųjų šalių pastabas (žr. tolesnį 5 skirsnį) gavo 2014 m. gruodžio 15 d., 2015 m. sausio 5 d. ir 2015 m. sausio 9 d.2015 m. vasario 13 ir 20 d. raštais Komisija šias pastabas persiuntė Belgijos valdžios institucijoms ir suteikė joms galimybę atsakyti. Belgijos pastabos buvo gautos 2015 m. kovo 13 d. raštu ir užregistruotos 2015 m. kovo 17 d.

| (11) | Tuo remdamasi Komisija iš naujo išnagrinėjo bylą ir kai kuriuos elementus interpretavo kitaip nei vertinime, kuris buvo pateiktas panaikintame 2009 m. sprendime. |
| --- | --- |

(11)

Tuo remdamasi Komisija iš naujo išnagrinėjo bylą ir kai kuriuos elementus interpretavo kitaip nei vertinime, kuris buvo pateiktas panaikintame 2009 m. sprendime.

2.   KONTEKSTAS

KONTEKSTAS

| (12) | IRIS ligoninės vykdo veiklą remdamosi sudėtinga įstatymų ir kitų teisės aktų baze, kurią nustato įvairios valdžios institucijos. Norint bendrai apžvelgti šių ligoninių viešojo finansavimo atitiktį valstybės paramos taisyklėms, iš pradžių būtina trumpai apibūdinti IRIS ligoninėms taikomą įstatymų ir kitų teisės aktų bazę. Šiame aprašyme pristatomas CPAS įstatymas (kuriuo remiantis buvo įsteigtos IRIS ligoninės) ir trumpa IRIS ligoninių kūrimo istorija, pateikiamas teisės aktų ir kitų dokumentų, reguliuojančių IRIS ligoninių veiklą, sąrašas ir trumpas pagrindinės IRIS ligoninių veiklos aprašas ir išvardijami įvairūs taikytini finansavimo mechanizmai. |
| --- | --- |

(12)

IRIS ligoninės vykdo veiklą remdamosi sudėtinga įstatymų ir kitų teisės aktų baze, kurią nustato įvairios valdžios institucijos. Norint bendrai apžvelgti šių ligoninių viešojo finansavimo atitiktį valstybės paramos taisyklėms, iš pradžių būtina trumpai apibūdinti IRIS ligoninėms taikomą įstatymų ir kitų teisės aktų bazę. Šiame aprašyme pristatomas CPAS įstatymas (kuriuo remiantis buvo įsteigtos IRIS ligoninės) ir trumpa IRIS ligoninių kūrimo istorija, pateikiamas teisės aktų ir kitų dokumentų, reguliuojančių IRIS ligoninių veiklą, sąrašas ir trumpas pagrindinės IRIS ligoninių veiklos aprašas ir išvardijami įvairūs taikytini finansavimo mechanizmai.

2.1.   Teisė į socialinę paramą ir CPAS įstatymas

Teisė į socialinę paramą ir CPAS įstatymas

| (13) | Belgijoje teisė į socialinę paramą yra konstitucinė. Belgijos Konstitucijos 23 straipsnyje pirmiausia teigiama:

  „Kiekvienas asmuo turi teisę gyventi oriai. Šiuo tikslu 134 straipsnyje nurodytu įstatymu, dekretu ar taisykle, atsižvelgiant į atitinkamus įsipareigojimus, užtikrinamos ekonominės, socialinės ir kultūrinės teisės ir nustatomos jų vykdymo sąlygos. Šios teisės yra būtent:
  [...]






  2) | teisė į socialinį draudimą, sveikatos apsaugą ir socialinę, medicininę bei teisinę paramą.“ |
| --- | --- | --- |

(13)

Belgijoje teisė į socialinę paramą yra konstitucinė. Belgijos Konstitucijos 23 straipsnyje pirmiausia teigiama:

„Kiekvienas asmuo turi teisę gyventi oriai. Šiuo tikslu 134 straipsnyje nurodytu įstatymu, dekretu ar taisykle, atsižvelgiant į atitinkamus įsipareigojimus, užtikrinamos ekonominės, socialinės ir kultūrinės teisės ir nustatomos jų vykdymo sąlygos. Šios teisės yra būtent:

[...]

2)

| (14) | Praktinė galimybė piliečiams naudotis socialine parama daugiausia reglamentuojama 1976 m. liepos 8 d. Pagrindiniu įstatymu (17) (toliau – CPAS įstatymas), kuriuo įsteigiami viešieji socialinės paramos centrai (toliau – CPAS). Tai yra viešosios teisės subjektai, turintys juridinio asmens statusą ir esantys kiekvienoje Belgijos savivaldybėje. Juos valdo taryba, kurios narius renka atitinkamos savivaldybės taryba. Pagal CPAS įstatymo 1 straipsnį:

  „Kiekvienas asmuo turi teisę į socialinę paramą. Ji turi būti skiriama tam, kad kiekvienas asmuo galėtų gyventi oriai. Įsteigiami viešieji socialinės paramos centrai, kurie šiame įstatyme nustatytomis sąlygomis turi užtikrinti šios paramos teikimą.“ |
| --- | --- |

(14)

Praktinė galimybė piliečiams naudotis socialine parama daugiausia reglamentuojama 1976 m. liepos 8 d. Pagrindiniu įstatymu (17) (toliau – CPAS įstatymas), kuriuo įsteigiami viešieji socialinės paramos centrai (toliau – CPAS). Tai yra viešosios teisės subjektai, turintys juridinio asmens statusą ir esantys kiekvienoje Belgijos savivaldybėje. Juos valdo taryba, kurios narius renka atitinkamos savivaldybės taryba. Pagal CPAS įstatymo 1 straipsnį:

17

„Kiekvienas asmuo turi teisę į socialinę paramą. Ji turi būti skiriama tam, kad kiekvienas asmuo galėtų gyventi oriai. Įsteigiami viešieji socialinės paramos centrai, kurie šiame įstatyme nustatytomis sąlygomis turi užtikrinti šios paramos teikimą.“

| (15) | Praktikoje CPAS teikia socialinę paramą asmenims, kurie neturi pakankamai išteklių gyventi oriai ir negali gauti kitokių socialinio draudimo išmokų (pvz., bedarbio išmokų). Šiuo atžvilgiu CPAS įstatymo 57 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad CPAS užduotis yra užtikrinti asmenims ir šeimoms bendruomenės teikiamą paramą. Ši užduotis aprašoma taip:

  „Jis teikia ne tik paliatyviąją ar gydomąją, bet ir prevencinę paramą. Jis skatina naudotojų socialinį veiklumą. Ši parama gali būti materialinė, socialinė, medicininė, medicininė ir socialinė arba psichologinė.“ |
| --- | --- |

(15)

Praktikoje CPAS teikia socialinę paramą asmenims, kurie neturi pakankamai išteklių gyventi oriai ir negali gauti kitokių socialinio draudimo išmokų (pvz., bedarbio išmokų). Šiuo atžvilgiu CPAS įstatymo 57 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad CPAS užduotis yra užtikrinti asmenims ir šeimoms bendruomenės teikiamą paramą. Ši užduotis aprašoma taip:

„Jis teikia ne tik paliatyviąją ar gydomąją, bet ir prevencinę paramą. Jis skatina naudotojų socialinį veiklumą. Ši parama gali būti materialinė, socialinė, medicininė, medicininė ir socialinė arba psichologinė.“

| (16) | Kiekvienas CPAS privalo teikti socialinę paramą asmenims ir šeimoms, tačiau turi ir tam tikrą diskreciją spręsti, kaip ši parama gali būti teikiama. Kalbant konkrečiau, CPAS gali teikti tokią paramą:






  — | arba pats tiesiogiai, |
| --- | --- | --- |

(16)

Kiekvienas CPAS privalo teikti socialinę paramą asmenims ir šeimoms, tačiau turi ir tam tikrą diskreciją spręsti, kaip ši parama gali būti teikiama. Kalbant konkrečiau, CPAS gali teikti tokią paramą:

—

arba pats tiesiogiai,

| — | arba „tuomet, kai tai būtina ir, jei taikoma, vykdant dabartinę planavimo programą“ (taip pat žr. 19 konstatuojamąją dalį), per jo įsteigtas įstaigas ar tarnybas (remiantis CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalimi, 79 straipsniu ir 118 straipsniu). Tokiu atveju CPAS, įsteigiantis šią įstaigą ar tarnybą, taip pat turi nustatyti jos paskirtį. Kiekvienas socialinis įsipareigojimas, kurį CPAS perduoda šiai įstaigai ar tarnybai, turi būti vykdomas atsižvelgiant į šią paskirtį, |
| --- | --- |

—

arba „tuomet, kai tai būtina ir, jei taikoma, vykdant dabartinę planavimo programą“ (taip pat žr. 19 konstatuojamąją dalį), per jo įsteigtas įstaigas ar tarnybas (remiantis CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalimi, 79 straipsniu ir 118 straipsniu). Tokiu atveju CPAS, įsteigiantis šią įstaigą ar tarnybą, taip pat turi nustatyti jos paskirtį. Kiekvienas socialinis įsipareigojimas, kurį CPAS perduoda šiai įstaigai ar tarnybai, turi būti vykdomas atsižvelgiant į šią paskirtį,

| — | arba tarpininkaujant įstaigoms ar tarnyboms, su kuriomis jis bendradarbiauja (CPAS 61 straipsnis): tokiu atveju atitinkamas įstaigas ar tarnybas turi būti įsteigęs:






  — | arba pats CPAS (žr. pirmesnę įtrauką), |
| --- | --- | --- |

—

arba tarpininkaujant įstaigoms ar tarnyboms, su kuriomis jis bendradarbiauja (CPAS 61 straipsnis): tokiu atveju atitinkamas įstaigas ar tarnybas turi būti įsteigęs:

—

arba pats CPAS (žr. pirmesnę įtrauką),

| — | arba trečioji šalis, kuri taip pat turi būti nurodžiusi šios įstaigos paskirtį. |
| --- | --- |

—

arba trečioji šalis, kuri taip pat turi būti nurodžiusi šios įstaigos paskirtį.

| (17) | Abiem pastaraisiais atvejais CPAS perduoda (dalį) savo socialinės paramos prievolių tik tokiu mastu, kiek šis įgaliojimas atitinka bendradarbiaujančios įstaigos paskirtį. Jei šią įstaigą įsteigia CPAS, jis pats ir kontroliuoja jos paskirtį. Kita vertus, jei tai visiškai atskira įstaiga (trečioji įstaiga), bendradarbiavimas apsiribos šios įstaigos paskirtimi. |
| --- | --- |

(17)

Abiem pastaraisiais atvejais CPAS perduoda (dalį) savo socialinės paramos prievolių tik tokiu mastu, kiek šis įgaliojimas atitinka bendradarbiaujančios įstaigos paskirtį. Jei šią įstaigą įsteigia CPAS, jis pats ir kontroliuoja jos paskirtį. Kita vertus, jei tai visiškai atskira įstaiga (trečioji įstaiga), bendradarbiavimas apsiribos šios įstaigos paskirtimi.

| (18) | Teisinė prievolė CPAS teikti socialinę paramą (materialinę, socialinę, medicininę, medicininę ir socialinę arba psichologinę) yra identiška neatsižvelgiant į tai, ar CPAS šią paramą teikia tiesiogiai, ar tarpininkaujant jo įsteigtoms įstaigoms, ar įstaigoms, su kuriomis jis bendradarbiauja. CPAS įstatymo 57 straipsniu CPAS (ir tik jam) nustatoma prievolė teikti šią paramą visais atvejais. Bet koks delegavimas yra šios prievolės vykdymas ir neatleidžia CPAS nuo atsakomybės vykdyti šią prievolę arba tęsti šios prievolės vykdymą. |
| --- | --- |

(18)

Teisinė prievolė CPAS teikti socialinę paramą (materialinę, socialinę, medicininę, medicininę ir socialinę arba psichologinę) yra identiška neatsižvelgiant į tai, ar CPAS šią paramą teikia tiesiogiai, ar tarpininkaujant jo įsteigtoms įstaigoms, ar įstaigoms, su kuriomis jis bendradarbiauja. CPAS įstatymo 57 straipsniu CPAS (ir tik jam) nustatoma prievolė teikti šią paramą visais atvejais. Bet koks delegavimas yra šios prievolės vykdymas ir neatleidžia CPAS nuo atsakomybės vykdyti šią prievolę arba tęsti šios prievolės vykdymą.

| (19) | Reikalavimai, taikomi tais atvejais, kai CPAS nori įsteigti kokią nors įstaigą ar tarnybą (pvz., ligoninę), kad įgyvendintų savo užduotį (ar jos dalį) teikti socialinę paramą, apibrėžti CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalyje:

  „Viešasis socialinės paramos centras ten, kur tai yra būtina, ir, jei taikoma, vykdydamas dabartinę planavimo programą, steigia, išplečia ir tvarko socialinio, gydomojo arba prevencinio pobūdžio įstaigas ar paslaugas.
  Būtinybė kurti arba išplėsti įstaigą ar tarnybą turi būti aprašyta byloje, kurią turi sudaryti savivaldybės ir (arba) regiono poreikių, taip pat jau veikiančių panašių įstaigų tyrimas, veikimo aprašas, tikslus grynosios kainos ir būsimų išlaidų įvertinimas, taip pat, jei įmanoma, informacija, kurią galima palyginti su panašiomis įstaigomis arba tarnybomis.
  Dėl įstaigų ar tarnybų, kurioms gali būti skiriamos subsidijos arba kaip investicijos, arba kaip veiklos gerinimo lėšos, steigimo ar išplėtimo gali būti sprendžiama tik remiantis byla, iš kurios matyti, kad bus laikomasi pagrindiniuose įstatymuose ar kituose teisės aktuose numatytų sąlygų.
  Nepažeidžiant reikalavimo gauti leidimus iš kitų valstybės institucijų, sprendimui kurti arba išplėsti įstaigą ar tarnybą, jei dėl jo gali reikėti atlikti veiksmą iš savivaldybės biudžeto arba dėl jo padidėja šio veiksmo kaina, turi pritarti savivaldybės taryba.“ |
| --- | --- |

(19)

Reikalavimai, taikomi tais atvejais, kai CPAS nori įsteigti kokią nors įstaigą ar tarnybą (pvz., ligoninę), kad įgyvendintų savo užduotį (ar jos dalį) teikti socialinę paramą, apibrėžti CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalyje:

„Viešasis socialinės paramos centras ten, kur tai yra būtina, ir, jei taikoma, vykdydamas dabartinę planavimo programą, steigia, išplečia ir tvarko socialinio, gydomojo arba prevencinio pobūdžio įstaigas ar paslaugas.

Būtinybė kurti arba išplėsti įstaigą ar tarnybą turi būti aprašyta byloje, kurią turi sudaryti savivaldybės ir (arba) regiono poreikių, taip pat jau veikiančių panašių įstaigų tyrimas, veikimo aprašas, tikslus grynosios kainos ir būsimų išlaidų įvertinimas, taip pat, jei įmanoma, informacija, kurią galima palyginti su panašiomis įstaigomis arba tarnybomis.

Dėl įstaigų ar tarnybų, kurioms gali būti skiriamos subsidijos arba kaip investicijos, arba kaip veiklos gerinimo lėšos, steigimo ar išplėtimo gali būti sprendžiama tik remiantis byla, iš kurios matyti, kad bus laikomasi pagrindiniuose įstatymuose ar kituose teisės aktuose numatytų sąlygų.

Nepažeidžiant reikalavimo gauti leidimus iš kitų valstybės institucijų, sprendimui kurti arba išplėsti įstaigą ar tarnybą, jei dėl jo gali reikėti atlikti veiksmą iš savivaldybės biudžeto arba dėl jo padidėja šio veiksmo kaina, turi pritarti savivaldybės taryba.“

| (20) | CPAS įstatymo 57 straipsnyje nustatyta prievolė teikti paramą (socialinę, medicininę, medicininę ir socialinę arba psichologinę) asmenims ir šeimoms yra:






  — | bendroji: parama turi būti teikiama neatsižvelgiant į ideologinius, filosofinius ar religinius gavėjų įsitikinimus (CPAS įstatymo 59 straipsnis) ir tai, kad susijęs asmuo neturi lėšų. CPAS įpareigotas būtent teikti paramą atsižvelgdamas į suinteresuotojo asmens nepriteklių. Tuo remdamasis kiekvienas CPAS privalo teikti paramą visiems. Jei įsteigiama įstaiga ar tarnyba, kuri turi vykdyti jo užduotį, šiai įstaigai ar tarnybai taikomas tas pats reikalavimas, |
| --- | --- | --- |

(20)

CPAS įstatymo 57 straipsnyje nustatyta prievolė teikti paramą (socialinę, medicininę, medicininę ir socialinę arba psichologinę) asmenims ir šeimoms yra:

—

bendroji: parama turi būti teikiama neatsižvelgiant į ideologinius, filosofinius ar religinius gavėjų įsitikinimus (CPAS įstatymo 59 straipsnis) ir tai, kad susijęs asmuo neturi lėšų. CPAS įpareigotas būtent teikti paramą atsižvelgdamas į suinteresuotojo asmens nepriteklių. Tuo remdamasis kiekvienas CPAS privalo teikti paramą visiems. Jei įsteigiama įstaiga ar tarnyba, kuri turi vykdyti jo užduotį, šiai įstaigai ar tarnybai taikomas tas pats reikalavimas,

bendroji

| — | be laiko apribojimų: parama turi būti teikiama tiek ilgai, kiek egzistuoja socialinis poreikis. Vadinasi, CPAS privalo užtikrinti paramos ir atitinkamai šią paramą teikiančios įstaigos ar tarnybos veiklos tęstinumą. |
| --- | --- |

—

be laiko apribojimų: parama turi būti teikiama tiek ilgai, kiek egzistuoja socialinis poreikis. Vadinasi, CPAS privalo užtikrinti paramos ir atitinkamai šią paramą teikiančios įstaigos ar tarnybos veiklos tęstinumą.

be laiko apribojimų

| (21) | Remiantis savivaldybės autonomijos principu, kiekvienas CPAS savo savivaldybėje savarankiškai, laikydamasi CPAS įstatymo, sprendžia, kaip kuo tinkamiau taikyti socialinės (įskaitant medicininę) paramos reikalavimą. Konstitucinis pasirinkimas organizuoti socialinę paramą savivaldybės lygmeniu taip pat priklauso nuo siekio ir būtinybės vykdyti socialinės paramos politiką, kuri būtų kuo artimesnė žmonėms. Jei CPAS nutaria įsteigti sveikatos priežiūros (gydymo) įstaigą reaguodamas į vietos gyventojų sveikatos priežiūros poreikius, taip įsteigta įstaiga reguliuojama tiek CPAS įstatymu, tiek ligonines reguliuojančiais federaliniais teisės aktais (žr. 32 konstatuojamąją dalį), taikomais visoms ligoninėms, neatsižvelgiant į jų pobūdį (viešąjį ar privatųjį), ir užtikrinančiais bendrą organizavimo sistemą visoje šalyje. Tačiau, priešingai nei privačių ligoninių, CPAS įsteigtų ligoninių, tokių kaip IRIS ligoninės, pagrindinis tikslas yra nuolat teikti socialinę paramą. Tikslus IRIS ligoninėms taikomų socialinės paramos prievolių (taip pat žr. tolesnį 7.3.4.1 skirsnį) pobūdis apibrėžtas IRIS ligoninių įstatuose ir strateginiuose IRIS planuose, kaip numatyta CPAS įstatymo nuostatose (ypač šio įstatymo 120 ir 135d straipsniuose). |
| --- | --- |

(21)

Remiantis savivaldybės autonomijos principu, kiekvienas CPAS savo savivaldybėje savarankiškai, laikydamasi CPAS įstatymo, sprendžia, kaip kuo tinkamiau taikyti socialinės (įskaitant medicininę) paramos reikalavimą. Konstitucinis pasirinkimas organizuoti socialinę paramą savivaldybės lygmeniu taip pat priklauso nuo siekio ir būtinybės vykdyti socialinės paramos politiką, kuri būtų kuo artimesnė žmonėms. Jei CPAS nutaria įsteigti sveikatos priežiūros (gydymo) įstaigą reaguodamas į vietos gyventojų sveikatos priežiūros poreikius, taip įsteigta įstaiga reguliuojama tiek CPAS įstatymu, tiek ligonines reguliuojančiais federaliniais teisės aktais (žr. 32 konstatuojamąją dalį), taikomais visoms ligoninėms, neatsižvelgiant į jų pobūdį (viešąjį ar privatųjį), ir užtikrinančiais bendrą organizavimo sistemą visoje šalyje. Tačiau, priešingai nei privačių ligoninių, CPAS įsteigtų ligoninių, tokių kaip IRIS ligoninės, pagrindinis tikslas yra nuolat teikti socialinę paramą. Tikslus IRIS ligoninėms taikomų socialinės paramos prievolių (taip pat žr. tolesnį 7.3.4.1 skirsnį) pobūdis apibrėžtas IRIS ligoninių įstatuose ir strateginiuose IRIS planuose, kaip numatyta CPAS įstatymo nuostatose (ypač šio įstatymo 120 ir 135d straipsniuose).

| (22) | Galiausiai, remdamosi CPAS įstatymo 106 straipsniu, savivaldybės privalo padengti savo CPAS deficitą, kai CPAS neturi pakankamai lėšų padengti išlaidoms, susijusioms su socialinės paramos prievolėmis. |
| --- | --- |

(22)

Galiausiai, remdamosi CPAS įstatymo 106 straipsniu, savivaldybės privalo padengti savo CPAS deficitą, kai CPAS neturi pakankamai lėšų padengti išlaidoms, susijusioms su socialinės paramos prievolėmis.

2.2.   IRIS ligoninių įsteigimas

IRIS ligoninių įsteigimas

| (23) | Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 15 konstatuojamąją dalį), CPAS teikiama socialinė parama apima medicininę ir medicininę bei socialinę paramą, kuri gali būti tiek prevencinės, tiek gydymo priemonės. Šią paramą gali teikti arba i) tiesiogiai CPAS, arba ii) tarpininkaujanti trečioji šalis (pvz., privati ligoninė), išsaugodama savo juridinį savarankiškumą, arba iii) CPAS, ypač jei jis nori kontroliuoti, kaip šių tikslų siekiama, įsteigta įstaiga arba tarnyba, įgaliota vykdyti dalį jo užduoties – tuomet ši užduotis apibrėžiama minėtos įstaigos ar tarnybos įstatuose; IRIS ligoninių atveju ji apibrėžta IRIS strateginiuose planuose (žr. 16 ir 21 konstatuojamąsias dalis). Kad įvykdytų savo medicininės paramos teikimo užduotį, CPAS įsteigė ir toliau (bendrai) prižiūri ligonines keliuose Belgijos miestuose ir savivaldybėse. |
| --- | --- |

(23)

Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 15 konstatuojamąją dalį), CPAS teikiama socialinė parama apima medicininę ir medicininę bei socialinę paramą, kuri gali būti tiek prevencinės, tiek gydymo priemonės. Šią paramą gali teikti arba i) tiesiogiai CPAS, arba ii) tarpininkaujanti trečioji šalis (pvz., privati ligoninė), išsaugodama savo juridinį savarankiškumą, arba iii) CPAS, ypač jei jis nori kontroliuoti, kaip šių tikslų siekiama, įsteigta įstaiga arba tarnyba, įgaliota vykdyti dalį jo užduoties – tuomet ši užduotis apibrėžiama minėtos įstaigos ar tarnybos įstatuose; IRIS ligoninių atveju ji apibrėžta IRIS strateginiuose planuose (žr. 16 ir 21 konstatuojamąsias dalis). Kad įvykdytų savo medicininės paramos teikimo užduotį, CPAS įsteigė ir toliau (bendrai) prižiūri ligonines keliuose Belgijos miestuose ir savivaldybėse.

| (24) | Anksčiau susijusių šešių Briuselio savivaldybių (18) CPAS patys teikė medicininio ir socialinio bei medicininio pobūdžio socialinę paramą per aštuonias valstybines ligonines (19), įsteigtas aštuoniose vietose. Šias ligonines tiesiogiai valdė atitinkami CPAS, jos neturėjo juridinio asmens statuso. Vadinasi, buvo aišku, kad šios ligoninės ir toliau vykdė atitinkamų CPAS socialinės paramos prievolę. Tačiau per penkerius metus nuo 1990 m. Briuselio valdžios institucijos įvertino, kad dėl struktūrinio šių ligoninių deficito kyla grėsmė jų tvarumui. Siekdamos užtikrinti Briuselio valstybinių ligoninių išlikimą ir ilgalaikį tvarumą, šios valdžios institucijos nusprendė jas restruktūrizuoti. |
| --- | --- |

(24)

Anksčiau susijusių šešių Briuselio savivaldybių (18) CPAS patys teikė medicininio ir socialinio bei medicininio pobūdžio socialinę paramą per aštuonias valstybines ligonines (19), įsteigtas aštuoniose vietose. Šias ligonines tiesiogiai valdė atitinkami CPAS, jos neturėjo juridinio asmens statuso. Vadinasi, buvo aišku, kad šios ligoninės ir toliau vykdė atitinkamų CPAS socialinės paramos prievolę. Tačiau per penkerius metus nuo 1990 m. Briuselio valdžios institucijos įvertino, kad dėl struktūrinio šių ligoninių deficito kyla grėsmė jų tvarumui. Siekdamos užtikrinti Briuselio valstybinių ligoninių išlikimą ir ilgalaikį tvarumą, šios valdžios institucijos nusprendė jas restruktūrizuoti.

18

19

| (25) | Pirmasis šio restruktūrizavimo etapas pradėtas 1994 m. gegužės 19 d. Belgijos federalinei vyriausybei, Briuselio sostinės regionui ir Briuselio bendrosios savivaldybių komisijai pasirašius bendradarbiavimo susitarimą dėl ligoninių politikos. Šiame susitarime buvo numatyta įgyvendinti restruktūrizavimo sutartį, kad būtų užtikrintas valstybinių ir vietinių ligoninių paslaugų tvarumas. Kaip nurodyta bendradarbiavimo susitarimo 2 straipsnyje:

  „Ši restruktūrizavimo sutartis turi atitikti tokias sąlygas:






  1) | suteikti garantijas, kad, viena vertus, bus išlaikyta valstybinių ligoninių specifika, be kita ko, renkantis teisines ir koordinavimo struktūras, užtikrinančias viešojo sektoriaus viršenybę valdymo organuose ir vykdant sprendimų priėmimo procedūras, kita vertus, kad veikla bus vykdoma vietos lygmeniu, stiprinant atstovavimą per tiesiogiai išrinktus asmenis valdymo organų sudėtyje.“ (20) |
| --- | --- | --- |

(25)

Pirmasis šio restruktūrizavimo etapas pradėtas 1994 m. gegužės 19 d. Belgijos federalinei vyriausybei, Briuselio sostinės regionui ir Briuselio bendrosios savivaldybių komisijai pasirašius bendradarbiavimo susitarimą dėl ligoninių politikos. Šiame susitarime buvo numatyta įgyvendinti restruktūrizavimo sutartį, kad būtų užtikrintas valstybinių ir vietinių ligoninių paslaugų tvarumas. Kaip nurodyta bendradarbiavimo susitarimo 2 straipsnyje:

„Ši restruktūrizavimo sutartis turi atitikti tokias sąlygas:

1)

suteikti garantijas, kad, viena vertus, bus išlaikyta valstybinių ligoninių specifika, be kita ko, renkantis teisines ir koordinavimo struktūras, užtikrinančias viešojo sektoriaus viršenybę valdymo organuose ir vykdant sprendimų priėmimo procedūras, kita vertus, kad veikla bus vykdoma vietos lygmeniu, stiprinant atstovavimą per tiesiogiai išrinktus asmenis valdymo organų sudėtyje.“ (20)

bus išlaikyta valstybinių ligoninių specifika

užtikrinančias viešojo sektoriaus viršenybę valdymo organuose

kad veikla bus vykdoma vietos lygmeniu, stiprinant atstovavimą per tiesiogiai išrinktus asmenis

20

| (26) | Todėl bendradarbiavimo susitarimo preambulėje numatyta:

  „Kadangi nustatytas valstybinių gydymo įstaigų Briuselio sostinės regiono teritorijoje finansinis deficitas pasiekė susirūpinimą keliantį dydį;
  kadangi paaiškėjo, kad, nepaisant keleto konsolidavimo planų, šių institucijų finansinis balansas yra visiškai netvirtas ir struktūriniu požiūriu didina savivaldybių biudžetų įsiskolinimą;
  kadangi tokiomis sąlygomis būtina skatinti koordinavimo ir bendradarbiavimo tarp savivaldybių ir viešųjų socialinės paramos centrų bei asociacijų, įsteigtų pagal 1976 m. liepos 8 d. įstatymo dėl socialinės paramos centrų organizavimo XII skyrių ir atsakingų už įvairias valstybines Briuselio sostinės regiono gydymo įstaigas, mechanizmų taikymą;
  kadangi tokie koordinavimo ir bendradarbiavimo mechanizmai gali užtikrinti valstybinių ligoninių tvarumą, skatindami prietaisų ir infrastruktūrų, taip pat jų valdymo priemonių ir plėtros sinergiją, ir padėti ištaisyti savivaldybių biudžetų deficitą;
  kadangi šiuo susitarimu nėra padaroma jokių ligoninių finansavimo taisyklių pakeitimų, o tik siekiama ištaisyti struktūrinį deficitą, darantį poveikį viešiesiems socialinės paramos centrams ir savivaldybėms.“
   (21) |
| --- | --- |

(26)

Todėl bendradarbiavimo susitarimo preambulėje numatyta:

„Kadangi nustatytas valstybinių gydymo įstaigų Briuselio sostinės regiono teritorijoje finansinis deficitas pasiekė susirūpinimą keliantį dydį;

kadangi paaiškėjo, kad, nepaisant keleto konsolidavimo planų, šių institucijų finansinis balansas yra visiškai netvirtas ir struktūriniu požiūriu didina savivaldybių biudžetų įsiskolinimą;

kadangi tokiomis sąlygomis būtina skatinti koordinavimo ir bendradarbiavimo tarp savivaldybių ir viešųjų socialinės paramos centrų bei asociacijų, įsteigtų pagal 1976 m. liepos 8 d. įstatymo dėl socialinės paramos centrų organizavimo XII skyrių ir atsakingų už įvairias valstybines Briuselio sostinės regiono gydymo įstaigas, mechanizmų taikymą;

kadangi tokie koordinavimo ir bendradarbiavimo mechanizmai gali užtikrinti valstybinių ligoninių tvarumą, skatindami prietaisų ir infrastruktūrų, taip pat jų valdymo priemonių ir plėtros sinergiją, ir padėti ištaisyti savivaldybių biudžetų deficitą;

gali užtikrinti valstybinių ligoninių tvarumą

kadangi šiuo susitarimu nėra padaroma jokių ligoninių finansavimo taisyklių pakeitimų, o tik siekiama ištaisyti struktūrinį deficitą, darantį poveikį viešiesiems socialinės paramos centrams ir savivaldybėms.“
   (21)

21

| (27) | Būtent šiuo pagrindu 1995 m. gruodžio 22 d. Briuselio bendroji savivaldybių komisija priėmė potvarkį, kuriuo į Briuselio sostinės regionui galiojančią CPAS įstatymo versiją įterpė XIIa skyrių. Vykdant šio potvarkio parengiamuosius darbus (22), pateikta nuoroda į 1994 m. gegužės 19 d. bendradarbiavimo susitarimą (žr. 25 konstatuojamąją dalį), kurio pagrindinis tikslas yra įvykdžius siūlomą restruktūrizavimą užtikrinti Briuselio valstybinių ligoninių tvarumą (23). |
| --- | --- |

(27)

Būtent šiuo pagrindu 1995 m. gruodžio 22 d. Briuselio bendroji savivaldybių komisija priėmė potvarkį, kuriuo į Briuselio sostinės regionui galiojančią CPAS įstatymo versiją įterpė XIIa skyrių. Vykdant šio potvarkio parengiamuosius darbus (22), pateikta nuoroda į 1994 m. gegužės 19 d. bendradarbiavimo susitarimą (žr. 25 konstatuojamąją dalį), kurio pagrindinis tikslas yra įvykdžius siūlomą restruktūrizavimą užtikrinti Briuselio valstybinių ligoninių tvarumą (23).

22

23

| (28) | Restruktūrizavimas buvo daugiausia grindžiamas šiais dalykais:






  — | tuo, kad CPAS perdavė savo valstybinių ligoninių tiesioginį valdymą naujai sukurtiems juridiniams asmenims (vadinamiems asociacijomis pagal XII skyrių), kuriuos įsteigė CPAS (kartu su atitinkamomis savivaldybėmis, asociacija, atstovaujančia ligoninės gydytojams, ir, jei taikoma, Université libre de Bruxelles (ULB) ir (arba) Vrije Universiteit Brussel (VUB)).
  Tokiu žingsniu CPAS atsisakė savo ankstesnio sprendimo, pagal kurį jie patys valdytų savo pačių ligonines. Kaip leidžiama CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalyje ir 118 straipsnyje (žr. 19 konstatuojamąją dalį), CPAS nusprendė įsteigti asociaciją, per kurią jie galėtų teikti visuomenei medicininę ir medicininę bei socialinę paramą.
  Todėl valstybinės Briuselio ligoninės buvo likviduotos, o jų veikla perduota aštuonioms vietinėms ligoninių asociacijoms, įsteigtoms remiantis CPAS įstatymo XII skyriumi. Taip IRIS ligoninės 1996 m. sausio 1 d. įgijo juridinį ir finansinį savarankiškumą (24). Buvo sukurtos šios aštuonios ligoninių asociacijos: CHU Brugmann – HUDERF, CH Brien, CHU Saint-Pierre (CHU-SP), CH Etterbeek-Ixelles, CH Baron Lambert, CH Bracops, CH Molière ir Institut Bordet (IB).
  Tuomet šios aštuonios ligoninės buvo pertvarkytos į penkias šiuo metu egzistuojančias IRIS ligonines taip, kaip nurodyta toliau, išlaikant ligonines visose vietose, kuriose jos yra šiuo metu. CHU Brugmann (CHU-B) ir Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola (HUDERF) (Reine Fabiola universitetinė vaikų ligoninė) buvo atskirtos į du skirtingus juridinius asmenis 1997 m. sausio 1 d.
  1999 m. liepos 1 d.
  CHU Brugmann ir CH Brien buvo pertvarkytos į vieną įstaigą pavadinimu CHU Brugmann. Tą pačią dieną CH Etterbeek-Ixelles, CH Baron Lambert, CH Bracops, CH Molière susijungė ir tapo Hôpitaux Iris Sud. Šiame sprendime, jei nenurodyta priešingai, „IRIS ligoninės“ reiškia šias penkias dabartines ligoninių asociacijas (25), |
| --- | --- | --- |

(28)

Restruktūrizavimas buvo daugiausia grindžiamas šiais dalykais:

—

tuo, kad CPAS perdavė savo valstybinių ligoninių tiesioginį valdymą naujai sukurtiems juridiniams asmenims (vadinamiems asociacijomis pagal XII skyrių), kuriuos įsteigė CPAS (kartu su atitinkamomis savivaldybėmis, asociacija, atstovaujančia ligoninės gydytojams, ir, jei taikoma, Université libre de Bruxelles (ULB) ir (arba) Vrije Universiteit Brussel (VUB)).

Université libre de Bruxelles

Vrije Universiteit Brussel

Tokiu žingsniu CPAS atsisakė savo ankstesnio sprendimo, pagal kurį jie patys valdytų savo pačių ligonines. Kaip leidžiama CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalyje ir 118 straipsnyje (žr. 19 konstatuojamąją dalį), CPAS nusprendė įsteigti asociaciją, per kurią jie galėtų teikti visuomenei medicininę ir medicininę bei socialinę paramą.

Todėl valstybinės Briuselio ligoninės buvo likviduotos, o jų veikla perduota aštuonioms vietinėms ligoninių asociacijoms, įsteigtoms remiantis CPAS įstatymo XII skyriumi. Taip IRIS ligoninės 1996 m. sausio 1 d. įgijo juridinį ir finansinį savarankiškumą (24). Buvo sukurtos šios aštuonios ligoninių asociacijos: CHU Brugmann – HUDERF, CH Brien, CHU Saint-Pierre (CHU-SP), CH Etterbeek-Ixelles, CH Baron Lambert, CH Bracops, CH Molière ir Institut Bordet (IB).

24

CHU Brugmann

CH Brien

CHU Saint-Pierre

CH Etterbeek-Ixelles

CH Baron Lambert

CH Bracops

CH Molière

Institut Bordet

Tuomet šios aštuonios ligoninės buvo pertvarkytos į penkias šiuo metu egzistuojančias IRIS ligonines taip, kaip nurodyta toliau, išlaikant ligonines visose vietose, kuriose jos yra šiuo metu. CHU Brugmann (CHU-B) ir Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola (HUDERF) (Reine Fabiola universitetinė vaikų ligoninė) buvo atskirtos į du skirtingus juridinius asmenis 1997 m. sausio 1 d.
  1999 m. liepos 1 d.
  CHU Brugmann ir CH Brien buvo pertvarkytos į vieną įstaigą pavadinimu CHU Brugmann. Tą pačią dieną CH Etterbeek-Ixelles, CH Baron Lambert, CH Bracops, CH Molière susijungė ir tapo Hôpitaux Iris Sud. Šiame sprendime, jei nenurodyta priešingai, „IRIS ligoninės“ reiškia šias penkias dabartines ligoninių asociacijas (25),

CHU Brugmann

Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola

Reine Fabiola

CHU Brugmann

CH Brien

CHU Brugmann

CH Etterbeek-Ixelles

CH Baron Lambert

CH Bracops

CH Molière

Hôpitaux Iris Sud

25

| — | įsteigta skėtinė struktūra pavadinimu IRIS (pagal CPAS įstatymo XIIa skyrių), kuri turi užtikrinti kiekvienos asociacijos pagal XII skyrių (26) ligoninių veiklos koordinavimą ir kontrolę. IRIS skėtinės struktūros pagrindinis tikslas yra pasiekti tvarų IRIS ligoninių veiklos finansinį balansą. Šie pagrindiniai uždaviniai yra IRIS ligoninių veiklos koordinavimas, IRIS tinklo strateginio plano nustatymas, siūlomų paslaugų kokybės gerinimas ir tinklo biudžeto kontrolė. |
| --- | --- |

—

įsteigta skėtinė struktūra pavadinimu IRIS (pagal CPAS įstatymo XIIa skyrių), kuri turi užtikrinti kiekvienos asociacijos pagal XII skyrių (26) ligoninių veiklos koordinavimą ir kontrolę. IRIS skėtinės struktūros pagrindinis tikslas yra pasiekti tvarų IRIS ligoninių veiklos finansinį balansą. Šie pagrindiniai uždaviniai yra IRIS ligoninių veiklos koordinavimas, IRIS tinklo strateginio plano nustatymas, siūlomų paslaugų kokybės gerinimas ir tinklo biudžeto kontrolė.

26

| (29) | Pagal CPAS įstatymo XII skyrių kiekviena vietinė ligoninių asociacija įsteigiama remiantis įstatais, kuriuose, be kita ko, apibrėžtas jų objektas, narių teisės bei prievolės ir sprendimų priėmimo organai (27). Kiekviena asociacija turi generalinę asamblėją ir direktorių valdybą. Jų susirinkimuose atstovaujama įvairioms asociaciją įkūrusioms šalims (žr. 28 konstatuojamąją dalį), tačiau valdžios institucijų atstovai (t. y. savivaldybės ir CPAS) sprendimų priėmimo organuose turi daugumą (28). Vadinasi, neabejotina, kad kiekvieną IRIS ligoninę kontroliuoja valdžios institucijos. Be to, savivaldybės ir CPAS turi daugumą IRIS skėtinės struktūros generalinėje asamblėjoje ir direktorių valdyboje. |
| --- | --- |

(29)

Pagal CPAS įstatymo XII skyrių kiekviena vietinė ligoninių asociacija įsteigiama remiantis įstatais, kuriuose, be kita ko, apibrėžtas jų objektas, narių teisės bei prievolės ir sprendimų priėmimo organai (27). Kiekviena asociacija turi generalinę asamblėją ir direktorių valdybą. Jų susirinkimuose atstovaujama įvairioms asociaciją įkūrusioms šalims (žr. 28 konstatuojamąją dalį), tačiau valdžios institucijų atstovai (t. y. savivaldybės ir CPAS) sprendimų priėmimo organuose turi daugumą (28). Vadinasi, neabejotina, kad kiekvieną IRIS ligoninę kontroliuoja valdžios institucijos. Be to, savivaldybės ir CPAS turi daugumą IRIS skėtinės struktūros generalinėje asamblėjoje ir direktorių valdyboje.

27

28

| (30) | CPAS įstatymo XIIa skyriuje, be kita ko, nustatytos administracinės kontrolės ir priežiūros taisyklės, taikomos vietinėms ligoninių asociacijoms. Kalbant konkrečiau, IRIS skėtinė organizacija privalo parengti strateginį planą, įpareigojantį vietines asociacijas pagal XII skyrių. Remdamasi šiuo planu kiekviena vietinė ligoninių asociacija privalo rengti valdymo planus ir finansinius planus ir juos pateikti tvirtinti IRIS (žr. CPAS įstatymo 135d straipsnį). Vietinės ligoninių asociacijos taip pat privalo prašyti IRIS leidimo prieš priimdamos tam tikrus svarbesnius sprendimus (žr. 135e straipsnį) ir kas tris mėnesius IRIS vykdo jų kontrolę (žr. 135g straipsnį). IRIS kiekvienai vietos ligoninių organizacijai taip pat paskiria komisarą. Jis dalyvauja šių asociacijų sprendimų priėmimo organų susirinkimuose ir turi visų sprendimų, kurie neatitinka IRIS priimtų sprendimų, veto teisę (žr. 135h straipsnį). |
| --- | --- |

(30)

CPAS įstatymo XIIa skyriuje, be kita ko, nustatytos administracinės kontrolės ir priežiūros taisyklės, taikomos vietinėms ligoninių asociacijoms. Kalbant konkrečiau, IRIS skėtinė organizacija privalo parengti strateginį planą, įpareigojantį vietines asociacijas pagal XII skyrių. Remdamasi šiuo planu kiekviena vietinė ligoninių asociacija privalo rengti valdymo planus ir finansinius planus ir juos pateikti tvirtinti IRIS (žr. CPAS įstatymo 135d straipsnį). Vietinės ligoninių asociacijos taip pat privalo prašyti IRIS leidimo prieš priimdamos tam tikrus svarbesnius sprendimus (žr. 135e straipsnį) ir kas tris mėnesius IRIS vykdo jų kontrolę (žr. 135g straipsnį). IRIS kiekvienai vietos ligoninių organizacijai taip pat paskiria komisarą. Jis dalyvauja šių asociacijų sprendimų priėmimo organų susirinkimuose ir turi visų sprendimų, kurie neatitinka IRIS priimtų sprendimų, veto teisę (žr. 135h straipsnį).

| (31) | Galiausiai, kaip paaiškinta sprendimo pradėti procedūrą 31 ir 32 konstatuojamosiose dalyse, Briuselio valstybinių ligoninių, kurias prižiūri ir tvarko CPAS, restruktūrizavimas taip pat apima finansinę dalį. Tiksliau, per Fonds régional bruxellois de refinancement des trésoreries communales (toliau – FRBRTC) Briuselio sostinės regionas suteikė 4 mlrd. Belgijos frankų (apie 100 mln. EUR) paskolą 20 metų laikotarpiui savivaldybėms, valdančioms kokią nors valstybinę ligoninę (per jų atitinkamus CPAS) (29). Vėliau šios savivaldybės grąžino šias lėšas savo valstybinėms ligoninėms, kad padengtų dalį jų finansinio įsiskolinimo (30). 1996 m. birželio 6 d. Briuselio sostinės regionas nusprendė nereikalauti grąžinti paskolos ir palūkanų su sąlyga, kad restruktūrizavimo susitarimai bus visiškai įvykdyti ir bus laikomasi finansinių planų. |
| --- | --- |

(31)

Galiausiai, kaip paaiškinta sprendimo pradėti procedūrą 31 ir 32 konstatuojamosiose dalyse, Briuselio valstybinių ligoninių, kurias prižiūri ir tvarko CPAS, restruktūrizavimas taip pat apima finansinę dalį. Tiksliau, per Fonds régional bruxellois de refinancement des trésoreries communales (toliau – FRBRTC) Briuselio sostinės regionas suteikė 4 mlrd. Belgijos frankų (apie 100 mln. EUR) paskolą 20 metų laikotarpiui savivaldybėms, valdančioms kokią nors valstybinę ligoninę (per jų atitinkamus CPAS) (29). Vėliau šios savivaldybės grąžino šias lėšas savo valstybinėms ligoninėms, kad padengtų dalį jų finansinio įsiskolinimo (30). 1996 m. birželio 6 d. Briuselio sostinės regionas nusprendė nereikalauti grąžinti paskolos ir palūkanų su sąlyga, kad restruktūrizavimo susitarimai bus visiškai įvykdyti ir bus laikomasi finansinių planų.

Fonds régional bruxellois de refinancement des trésoreries communales

29

30

2.3.   IRIS ligoninėms taikomas reguliavimo pagrindas

IRIS ligoninėms taikomas reguliavimo pagrindas

| (32) | Iš ankstesnio skirsnio aiškiai matyti, jog IRIS ligoninės buvo įsteigtos remiantis CPAS įstatymu, kad CPAS galėtų įvykdyti savo socialinės paramos prievoles. Vadinasi, šios ligoninės visų pirma reguliuojamos CPAS įstatymu. Tačiau kaip ligoninėms joms taip pat taikomas 1987 m. rugpjūčio 7 d. Suderintasis ligoninių įstatymas (pranc. LCH) (31), kurio 147 straipsnyje (nuo šiol 2008 m. liepos 10 d. versijoje tai yra LCH 163 straipsnis) (32) nurodyta, kad:

  „Ligoninėms, kurias valdo viešasis socialinės paramos centras, ir jose dirbantiems gydytojams taikomos šio suderintojo įstatymo nuostatos papildo 1976 m. liepos 8 d. Pagrindinį viešųjų socialinės paramos centrų įstatymą, ypač jo 48, 51, 52, 53, 54, 55, 56 ir 94 straipsnius.“ |
| --- | --- |

(32)

Iš ankstesnio skirsnio aiškiai matyti, jog IRIS ligoninės buvo įsteigtos remiantis CPAS įstatymu, kad CPAS galėtų įvykdyti savo socialinės paramos prievoles. Vadinasi, šios ligoninės visų pirma reguliuojamos CPAS įstatymu. Tačiau kaip ligoninėms joms taip pat taikomas 1987 m. rugpjūčio 7 d. Suderintasis ligoninių įstatymas (pranc. LCH) (31), kurio 147 straipsnyje (nuo šiol 2008 m. liepos 10 d. versijoje tai yra LCH 163 straipsnis) (32) nurodyta, kad:

31

32

„Ligoninėms, kurias valdo viešasis socialinės paramos centras, ir jose dirbantiems gydytojams taikomos šio suderintojo įstatymo nuostatos papildo 1976 m. liepos 8 d. Pagrindinį viešųjų socialinės paramos centrų įstatymą, ypač jo 48, 51, 52, 53, 54, 55, 56 ir 94 straipsnius.“

| (33) | LCH, be kita ko, apibrėžiami ligoninių, kurios gali būti oficialiai patvirtinamos, tipai (33); ligoninės valdymo sąlygos ir medicininės veiklos struktūra (34); ligoninių planavimo programos (35); ligoninių ir ligoninės paslaugų patvirtinimo standartai ir sąlygos (36); teisiniai santykiai tarp ligoninės ir jose dirbančių gydytojų, ligoninėse dirbančių gydytojų finansinis statusas, įskaitant pirmiausia atlyginimų išmokėjimą ir nustatymą, atlyginimo sudėtį ir centralizuotai gaunamų atlyginimų skyrimą (37). |
| --- | --- |

(33)

LCH, be kita ko, apibrėžiami ligoninių, kurios gali būti oficialiai patvirtinamos, tipai (33); ligoninės valdymo sąlygos ir medicininės veiklos struktūra (34); ligoninių planavimo programos (35); ligoninių ir ligoninės paslaugų patvirtinimo standartai ir sąlygos (36); teisiniai santykiai tarp ligoninės ir jose dirbančių gydytojų, ligoninėse dirbančių gydytojų finansinis statusas, įskaitant pirmiausia atlyginimų išmokėjimą ir nustatymą, atlyginimo sudėtį ir centralizuotai gaunamų atlyginimų skyrimą (37).

33

34

35

36

37

| (34) | Be to, IRIS ligoninėms taikomos vietinių ligoninių asociacijų įstatuose nustatytos taisyklės, kuriose nustatyta, be kita ko, IRIS ligoninių paskirtis ir asociacijos narių teisės ir pareigos (žr. 29 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(34)

Be to, IRIS ligoninėms taikomos vietinių ligoninių asociacijų įstatuose nustatytos taisyklės, kuriose nustatyta, be kita ko, IRIS ligoninių paskirtis ir asociacijos narių teisės ir pareigos (žr. 29 konstatuojamąją dalį).

| (35) | Galiausiai vietines ligoninių asociacijas prižiūri IRIS skėtinė organizacija, o tai apriboja jų galimybę savarankiškai priimti tam tikrus finansinius ir valdymo sprendimus (žr. 30 konstatuojamąją dalį). Svarbu pažymėti, kad IRIS skėtinė organizacija priima kelerių metų strateginius planus, kuriais įpareigojamos vietinės ligoninių organizacijos, kaip numatyta CPAS įstatymo 135d straipsnyje. |
| --- | --- |

(35)

Galiausiai vietines ligoninių asociacijas prižiūri IRIS skėtinė organizacija, o tai apriboja jų galimybę savarankiškai priimti tam tikrus finansinius ir valdymo sprendimus (žr. 30 konstatuojamąją dalį). Svarbu pažymėti, kad IRIS skėtinė organizacija priima kelerių metų strateginius planus, kuriais įpareigojamos vietinės ligoninių organizacijos, kaip numatyta CPAS įstatymo 135d straipsnyje.

| (36) | Taigi galima apibendrinti, kad reglamentavimo sistemą, pagal kurią veiklą vykdo IRIS ligoninės, sudaro CPAS įstatymas, LCH, vietinių ligoninių asociacijų įstatai ir IRIS skėtinės organizacijos priimti privalomi strateginiai planai. |
| --- | --- |

(36)

Taigi galima apibendrinti, kad reglamentavimo sistemą, pagal kurią veiklą vykdo IRIS ligoninės, sudaro CPAS įstatymas, LCH, vietinių ligoninių asociacijų įstatai ir IRIS skėtinės organizacijos priimti privalomi strateginiai planai.

2.4.   IRIS ligoninių pagrindinė veikla

IRIS ligoninių pagrindinė veikla

| (37) | Pagrindinė IRIS ligoninių pagrindinė veikla yra ligoninės paslaugų teikimas Briuselio sostinės regiono pacientams. IRIS ligoninėse iš viso dirba 10 000 asmenų, suteikiama daugiau nei milijonas konsultacijų per metus. Jos taip pat yra didžiausia skubiosios paramos tarnyba Belgijoje. Šios ligoninės siūlo visas medicinines paslaugas visose svarbiausiose medicinos srityse. Dvi jų turi konkrečių disciplinų specializacijas (Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola – pediatrijos, Institut Bordet – onkologijos). |
| --- | --- |

(37)

Pagrindinė IRIS ligoninių pagrindinė veikla yra ligoninės paslaugų teikimas Briuselio sostinės regiono pacientams. IRIS ligoninėse iš viso dirba 10 000 asmenų, suteikiama daugiau nei milijonas konsultacijų per metus. Jos taip pat yra didžiausia skubiosios paramos tarnyba Belgijoje. Šios ligoninės siūlo visas medicinines paslaugas visose svarbiausiose medicinos srityse. Dvi jų turi konkrečių disciplinų specializacijas (Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola – pediatrijos, Institut Bordet – onkologijos).

Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola

Institut Bordet

| (38) | Be medicinos paslaugų, IRIS ligoninės vykdo tam tikrą susijusią socialinę veiklą. IRIS ligoninių socialiniai darbuotojai pirmiausia teikia paramą socialiai pažeidžiamiems pacientams ir jų šeimoms, siekdami padėti įveikti administracinius, finansinius, bendravimo ir socialinius sunkumus. |
| --- | --- |

(38)

Be medicinos paslaugų, IRIS ligoninės vykdo tam tikrą susijusią socialinę veiklą. IRIS ligoninių socialiniai darbuotojai pirmiausia teikia paramą socialiai pažeidžiamiems pacientams ir jų šeimoms, siekdami padėti įveikti administracinius, finansinius, bendravimo ir socialinius sunkumus.

| (39) | Penkios IRIS ligoninės šiuo metu teikia medicinines ir susijusias socialines paslaugas naudodamosi vienuolikos vietų tinklu Briuselyje. Šios įstaigos išdėstytos šešiose savivaldybėse (t. y. Anderlechte, Briuselio mieste, Eterbeke, Foreste, Ikselyje ir Scharbeke). |
| --- | --- |

(39)

Penkios IRIS ligoninės šiuo metu teikia medicinines ir susijusias socialines paslaugas naudodamosi vienuolikos vietų tinklu Briuselyje. Šios įstaigos išdėstytos šešiose savivaldybėse (t. y. Anderlechte, Briuselio mieste, Eterbeke, Foreste, Ikselyje ir Scharbeke).

| (40) | IRIS ligoninės savo užduotis apibūdina taip: „Mūsų ligoninės tarnauja kiekvienam nuo jo gimimo iki mirties, visomis gyvenimo akimirkomis, neatsižvelgdamos į kilusias sveikatos problemas.“ (38) Dešimt iš 11 vietų, kuriose įsteigtos IRIS ligoninės, yra savivaldybėse, kuriose vidutinės pajamos neviršija Briuselio sostinės regiono vidutinių pajamų (39). Remiantis Federalinės viešosios visuomenės sveikatos tarnybos klasifikacija (žr. lentelę, kurioje nurodyta minėta klasifikacija, 185 konstatuojamojoje dalyje), trys didžiosios IRIS ligoninės, teikiančios visas paslaugas (CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann ir Iris Sud ligoninės (HIS)), yra ligoninės, kurių pacientai pagal socialinį ir ekonominį profilį Belgijoje yra pažeidžiamiausi. Šią situaciją taip pat patvirtina tai, kad 2012 m. beveik 11 % visų į CHU Saint-Pierre ir CHU Brugmann priimtų pacientų Belgijoje neturėjo privalomojo sveikatos draudimo ir negalėjo mokėti už savo gydymą, o 15 % šių ligoninių pacientų (taip pat) buvo priklausomi nuo CPAS paramos. |
| --- | --- |

(40)

IRIS ligoninės savo užduotis apibūdina taip: „Mūsų ligoninės tarnauja kiekvienam nuo jo gimimo iki mirties, visomis gyvenimo akimirkomis, neatsižvelgdamos į kilusias sveikatos problemas.“ (38) Dešimt iš 11 vietų, kuriose įsteigtos IRIS ligoninės, yra savivaldybėse, kuriose vidutinės pajamos neviršija Briuselio sostinės regiono vidutinių pajamų (39). Remiantis Federalinės viešosios visuomenės sveikatos tarnybos klasifikacija (žr. lentelę, kurioje nurodyta minėta klasifikacija, 185 konstatuojamojoje dalyje), trys didžiosios IRIS ligoninės, teikiančios visas paslaugas (CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann ir Iris Sud ligoninės (HIS)), yra ligoninės, kurių pacientai pagal socialinį ir ekonominį profilį Belgijoje yra pažeidžiamiausi. Šią situaciją taip pat patvirtina tai, kad 2012 m. beveik 11 % visų į CHU Saint-Pierre ir CHU Brugmann priimtų pacientų Belgijoje neturėjo privalomojo sveikatos draudimo ir negalėjo mokėti už savo gydymą, o 15 % šių ligoninių pacientų (taip pat) buvo priklausomi nuo CPAS paramos.

38

39

CHU Saint-Pierre

CHU Brugmann

Iris Sud

CHU Saint-Pierre

CHU Brugmann

| (41) | Galiausiai IRIS ligoninės taip pat vykdo tam tikrą susijusią veiklą (pvz., ligonių vežimo greitosios paramos automobiliais iš vienos ligoninės į kitą, darbuotojų vaikams skirtų vaikų darželių ir dienos centrų, senyvo amžiaus asmenų priežiūros ir poilsio namų, slaugytojų mokyklų, mokslinių tyrimų, apgyvendinimo infrastruktūrų su paslaugomis, psichiatrijos gydymo įstaigų, pacientams ir lankytojams skirtų parduotuvėlių, televizorių nuomos pacientams, kambarių nuomos tretiesiems asmenims, valgyklos ir transporto priemonių stovėjimo infrastruktūrų). Ši susijusi veikla sudaro tik labai nedidelę procentinę visos IRIS ligoninių veiklos dalį, kaip rodo jos nedidelis indėlis (mažiau nei vidutiniškai 2 %) į bendras IRIS ligoninių pajamas. |
| --- | --- |

(41)

Galiausiai IRIS ligoninės taip pat vykdo tam tikrą susijusią veiklą (pvz., ligonių vežimo greitosios paramos automobiliais iš vienos ligoninės į kitą, darbuotojų vaikams skirtų vaikų darželių ir dienos centrų, senyvo amžiaus asmenų priežiūros ir poilsio namų, slaugytojų mokyklų, mokslinių tyrimų, apgyvendinimo infrastruktūrų su paslaugomis, psichiatrijos gydymo įstaigų, pacientams ir lankytojams skirtų parduotuvėlių, televizorių nuomos pacientams, kambarių nuomos tretiesiems asmenims, valgyklos ir transporto priemonių stovėjimo infrastruktūrų). Ši susijusi veikla sudaro tik labai nedidelę procentinę visos IRIS ligoninių veiklos dalį, kaip rodo jos nedidelis indėlis (mažiau nei vidutiniškai 2 %) į bendras IRIS ligoninių pajamas.

| (42) | Visa ši veikla sudaro IRIS ligoninių išlaidas ir pajamas. Jų išlaidoms įtaką daro ne tik konkreti veikla, bet ir valstybinių ligoninių statusas, dėl kurio joms galioja tam tikri apribojimai, netaikomi privačioms ligoninėms. IRIS ligoninių dengiamos veiklos išlaidos, joms tenkančios teikiant visuotines ekonominės svarbos paslaugas (toliau – VESP) ir vykdant susijusią veiklą, padidėja dėl tokių veiksnių kaip:






  — | prievolė mokėti priedus dvikalbiams darbuotojams už jų kalbinius įgūdžius (40) – apskaičiuotasis dydis per metus (41) yra [...] (42) mln. EUR, kuriuos turi sumokėti IRIS ligoninės, |
| --- | --- | --- |

(42)

Visa ši veikla sudaro IRIS ligoninių išlaidas ir pajamas. Jų išlaidoms įtaką daro ne tik konkreti veikla, bet ir valstybinių ligoninių statusas, dėl kurio joms galioja tam tikri apribojimai, netaikomi privačioms ligoninėms. IRIS ligoninių dengiamos veiklos išlaidos, joms tenkančios teikiant visuotines ekonominės svarbos paslaugas (toliau – VESP) ir vykdant susijusią veiklą, padidėja dėl tokių veiksnių kaip:

—

prievolė mokėti priedus dvikalbiams darbuotojams už jų kalbinius įgūdžius (40) – apskaičiuotasis dydis per metus (41) yra [...] (42) mln. EUR, kuriuos turi sumokėti IRIS ligoninės,

40

41

42

| — | pensijų tvarka, taikoma statutiniams darbuotojams (43) (skiriamiems pareigūnams), dosnesnė nei privačiojo sektoriaus darbuotojams taikoma tvarka, – apskaičiuotasis IRIS ligoninių įnašas siekia [...] mln. EUR per metus, |
| --- | --- |

—

pensijų tvarka, taikoma statutiniams darbuotojams (43) (skiriamiems pareigūnams), dosnesnė nei privačiojo sektoriaus darbuotojams taikoma tvarka, – apskaičiuotasis IRIS ligoninių įnašas siekia [...] mln. EUR per metus,

43

| — | išlaidos, kurios susijusios su ilgalaike statutinių darbuotojų (44) liga ir kurias turi padengti IRIS ligoninės, o ne socialinio draudimo sistema, – jų apskaičiuotasis dydis per metus yra [...] mln. EUR, |
| --- | --- |

—

išlaidos, kurios susijusios su ilgalaike statutinių darbuotojų (44) liga ir kurias turi padengti IRIS ligoninės, o ne socialinio draudimo sistema, – jų apskaičiuotasis dydis per metus yra [...] mln. EUR,

44

| — | IRIS ligoninėms Briuselio sostinės regiono (45) taikomos darbo užmokesčio priemokos pagal šio regiono nustatytas užmokesčio lenteles, taikomas savivaldybių darbuotojams, CPAS ir IRIS ligoninėms. Regionas dengia tik 60 % šių priemokų, o pačios IRIS ligoninės per metus turi padengti maždaug [...] mln. EUR, |
| --- | --- |

—

IRIS ligoninėms Briuselio sostinės regiono (45) taikomos darbo užmokesčio priemokos pagal šio regiono nustatytas užmokesčio lenteles, taikomas savivaldybių darbuotojams, CPAS ir IRIS ligoninėms. Regionas dengia tik 60 % šių priemokų, o pačios IRIS ligoninės per metus turi padengti maždaug [...] mln. EUR,

45

| — | privalomos IRIS ligoninių įmokos IRIS skėtinės organizacijos išlaidoms (46) padengti, – apskaičiuotoji suma per metus siekia [...] mln. EUR. |
| --- | --- |

—

privalomos IRIS ligoninių įmokos IRIS skėtinės organizacijos išlaidoms (46) padengti, – apskaičiuotoji suma per metus siekia [...] mln. EUR.

46

| (43) | Likusias išlaidas turi padengti IRIS ligoninės. Jos nėra apmokamos iš kitų viešojo finansavimo šaltinių (pvz., BMF, žr. 46 konstatuojamosios dalies a punktą). |
| --- | --- |

(43)

Likusias išlaidas turi padengti IRIS ligoninės. Jos nėra apmokamos iš kitų viešojo finansavimo šaltinių (pvz., BMF, žr. 46 konstatuojamosios dalies a punktą).

2.5.   IRIS ligoninių finansavimo ir apskaitos mechanizmai

IRIS ligoninių finansavimo ir apskaitos mechanizmai

2.5.1.   Finansavimo mechanizmai

Finansavimo mechanizmai

| (44) | Esminis IRIS ligoninių finansavimo principas nurodytas kiekvienos iš penkių vietinių ligoninių asociacijų įstatų 46 straipsnyje (47) (žr. 28–29 konstatuojamąsias dalis). Juose teigiama:

  „Nepažeidžiant tūkstantis devyni šimtai aštuoniasdešimt septintųjų metų rugpjūčio septintosios dienos Ligoninių įstatymo šimtas devinto straipsnio, finansinių metų rezultatas generalinės asamblėjos sprendimu paskirstomas akcininkams, turintiems bent penktadalį balsų generalinėje asamblėjoje.“
   (48)

  Šiuo pagrindu savivaldybės ir CPAS privalo visiškai padengti visą IRIS ligoninių deficitą, deklaruotą finansinėse ataskaitose. Be to, atsižvelgiant į CPAS įstatymo 106 straipsnį, savivaldybės privalo padengti visą jų CPAS centruose atsiradusį deficitą (žr. 22 konstatuojamąją dalį). Todėl savivaldybės (tiesiogiai arba dėl jų finansavimo įsipareigojimo atitinkamiems CPAS) galiausiai užtikrina IRIS ligoninių tvarumą visiškai padengdamos bet kokį deficitą, kuris gali susidaryti šiose ligoninėse. |
| --- | --- |

(44)

Esminis IRIS ligoninių finansavimo principas nurodytas kiekvienos iš penkių vietinių ligoninių asociacijų įstatų 46 straipsnyje (47) (žr. 28–29 konstatuojamąsias dalis). Juose teigiama:

47

„Nepažeidžiant tūkstantis devyni šimtai aštuoniasdešimt septintųjų metų rugpjūčio septintosios dienos Ligoninių įstatymo šimtas devinto straipsnio, finansinių metų rezultatas generalinės asamblėjos sprendimu paskirstomas akcininkams, turintiems bent penktadalį balsų generalinėje asamblėjoje.“
   (48)

48

Šiuo pagrindu savivaldybės ir CPAS privalo visiškai padengti visą IRIS ligoninių deficitą, deklaruotą finansinėse ataskaitose. Be to, atsižvelgiant į CPAS įstatymo 106 straipsnį, savivaldybės privalo padengti visą jų CPAS centruose atsiradusį deficitą (žr. 22 konstatuojamąją dalį). Todėl savivaldybės (tiesiogiai arba dėl jų finansavimo įsipareigojimo atitinkamiems CPAS) galiausiai užtikrina IRIS ligoninių tvarumą visiškai padengdamos bet kokį deficitą, kuris gali susidaryti šiose ligoninėse.

| (45) | Savaime suprantama, kad savivaldybių ir CPAS veiksmų mastas, siekiant padengti galimą IRIS ligoninių deficitą pagal jų atitinkamų įstatų 46 straipsnį, priklauso nuo to, kaip IRIS ligoninės gali padengti savo išlaidas iš kitų finansavimo šaltinių. |
| --- | --- |

(45)

Savaime suprantama, kad savivaldybių ir CPAS veiksmų mastas, siekiant padengti galimą IRIS ligoninių deficitą pagal jų atitinkamų įstatų 46 straipsnį, priklauso nuo to, kaip IRIS ligoninės gali padengti savo išlaidas iš kitų finansavimo šaltinių.

| (46) | LCH aprašyti penki finansavimo šaltiniai, kuriais vienodai gali naudotis tiek valstybinės, tiek privačios ligoninės. Belgijos ligoninių eksploatavimo išlaidas daugiausia padengia trys pirmi (49), o ketvirtas ir penktas yra susiję su ligoninių investavimo sąnaudomis.






  a) | Pirmasis šaltinis yra finansinių priemonių biudžetas (toliau – BMF) (50), kurį įsteigė federalinis visuomenės sveikatos ministras ir kuris padengia tik stacionariosios sveikatos priežiūros išlaidas, kurias kompensuoja socialinio draudimo sistema. BMF yra įsteigtas kiekvienai ligoninei, kiek tai leidžia bendras federalinis biudžetas. Turimas federalinis biudžetas padalijamas visoms ligoninėms, tačiau nebūtinai padengia visas priimtinas išlaidas. Nuo 2002 m. kiekvienai ligoninei skiriamas biudžetas daugiausia nustatomas atsižvelgiant į ankstesnių metų dienų, kuriomis teiktas gydymas, skaičių. Tuomet šis konkretus dydis pervedamas kiekvienai ligoninei dviem būdais. Kalbant konkrečiau, šio dydžio 85 % (fiksuotoji dalis) pervedama ligoninėms kas mėnesį, o likę 15 % (kintamoji dalis) pervedami remiantis per metus ligoninėje faktiškai priimtų pacientų ir suteikto gydymo dienų skaičiumi. Kiekvienų metų pabaigoje BMF perskaičiuojamas remiantis realiais tų metų skaičiais ir, atsižvelgiant į šio skaičiavimo rezultatą, ligoninė gauna arba turi grąžinti tam tikrą sumą. BMF išsamiau reguliuojamas 2002 m. balandžio 25 d. karaliaus dekretu, kuriuo nustatomos ligoninėms skirto BMF nustatymo sąlygos ir taisyklės. Karaliaus dekretu pirmiausia nustatoma BMF sudarymo tvarka, valstybės padengiamų išlaidų tipai ir šiuo atžvilgiu taikytini kriterijai (51). Pažymėtina, kad BMF buvo sudarytas ne siekiant padengti realias kiekvienos ligoninės patiriamas išlaidas, priešingai – tai yra fiksuotas finansavimas, grindžiamas šių ligoninių faktiškai patirtų išlaidų istorija. Todėl gali būti, kad labai padidėjus išlaidoms ar įvykus kitiems ligoninės organizavimo ir išlaidų struktūros pokyčiams BMF lėšų neužteks. |
| --- | --- | --- |

(46)

LCH aprašyti penki finansavimo šaltiniai, kuriais vienodai gali naudotis tiek valstybinės, tiek privačios ligoninės. Belgijos ligoninių eksploatavimo išlaidas daugiausia padengia trys pirmi (49), o ketvirtas ir penktas yra susiję su ligoninių investavimo sąnaudomis.

49

a)

Pirmasis šaltinis yra finansinių priemonių biudžetas (toliau – BMF) (50), kurį įsteigė federalinis visuomenės sveikatos ministras ir kuris padengia tik stacionariosios sveikatos priežiūros išlaidas, kurias kompensuoja socialinio draudimo sistema. BMF yra įsteigtas kiekvienai ligoninei, kiek tai leidžia bendras federalinis biudžetas. Turimas federalinis biudžetas padalijamas visoms ligoninėms, tačiau nebūtinai padengia visas priimtinas išlaidas. Nuo 2002 m. kiekvienai ligoninei skiriamas biudžetas daugiausia nustatomas atsižvelgiant į ankstesnių metų dienų, kuriomis teiktas gydymas, skaičių. Tuomet šis konkretus dydis pervedamas kiekvienai ligoninei dviem būdais. Kalbant konkrečiau, šio dydžio 85 % (fiksuotoji dalis) pervedama ligoninėms kas mėnesį, o likę 15 % (kintamoji dalis) pervedami remiantis per metus ligoninėje faktiškai priimtų pacientų ir suteikto gydymo dienų skaičiumi. Kiekvienų metų pabaigoje BMF perskaičiuojamas remiantis realiais tų metų skaičiais ir, atsižvelgiant į šio skaičiavimo rezultatą, ligoninė gauna arba turi grąžinti tam tikrą sumą. BMF išsamiau reguliuojamas 2002 m. balandžio 25 d. karaliaus dekretu, kuriuo nustatomos ligoninėms skirto BMF nustatymo sąlygos ir taisyklės. Karaliaus dekretu pirmiausia nustatoma BMF sudarymo tvarka, valstybės padengiamų išlaidų tipai ir šiuo atžvilgiu taikytini kriterijai (51). Pažymėtina, kad BMF buvo sudarytas ne siekiant padengti realias kiekvienos ligoninės patiriamas išlaidas, priešingai – tai yra fiksuotas finansavimas, grindžiamas šių ligoninių faktiškai patirtų išlaidų istorija. Todėl gali būti, kad labai padidėjus išlaidoms ar įvykus kitiems ligoninės organizavimo ir išlaidų struktūros pokyčiams BMF lėšų neužteks.

50

51

| b) | Antras finansavimo šaltinis yra sumos, gaunamos iš socialinio draudimo sistemos, t. y. kurias ligoninėms perveda Nacionalinis sveikatos ir neįgalumo draudimo institutas (toliau – INAMI) už savo pacientams suteiktą gydymą. Šis finansavimas grindžiamas Sveikatos ir neįgalumo draudimo įstatymu (52) arba jo konsoliduotąja versija, pateikta 1994 m. liepos 14 d. įstatyme (53), kuriuo apibrėžiama Belgijos socialinio draudimo sistema, taikoma ligos ir neįgalumo draudimui, ir tiksliai nurodomos medicininės paslaugos bei vaistai, kurie gali būti kompensuojami iš socialinio draudimo sistemos. Ligoninės tiesiogiai INAMI perveda dalį savo gydytojams skirtų atlyginimų ir lėšų, reikalingų pacientams suteikiamų vaistų išlaidoms padengti. Tačiau INAMI pervedamos sumos nedengia visų ligoninių išlaidų, patiriamų joms teikiant ligoninių paslaugas. Todėl ligoninės, neturinčios kitų pakankamų finansavimo šaltinių, rizikuoja patirti biudžeto deficitą. |
| --- | --- |

b)

Antras finansavimo šaltinis yra sumos, gaunamos iš socialinio draudimo sistemos, t. y. kurias ligoninėms perveda Nacionalinis sveikatos ir neįgalumo draudimo institutas (toliau – INAMI) už savo pacientams suteiktą gydymą. Šis finansavimas grindžiamas Sveikatos ir neįgalumo draudimo įstatymu (52) arba jo konsoliduotąja versija, pateikta 1994 m. liepos 14 d. įstatyme (53), kuriuo apibrėžiama Belgijos socialinio draudimo sistema, taikoma ligos ir neįgalumo draudimui, ir tiksliai nurodomos medicininės paslaugos bei vaistai, kurie gali būti kompensuojami iš socialinio draudimo sistemos. Ligoninės tiesiogiai INAMI perveda dalį savo gydytojams skirtų atlyginimų ir lėšų, reikalingų pacientams suteikiamų vaistų išlaidoms padengti. Tačiau INAMI pervedamos sumos nedengia visų ligoninių išlaidų, patiriamų joms teikiant ligoninių paslaugas. Todėl ligoninės, neturinčios kitų pakankamų finansavimo šaltinių, rizikuoja patirti biudžeto deficitą.

52

53

| c) | Trečią finansavimo šaltinį sudaro tiesioginiai pacientų arba jų privačių sveikatos draudimo įstaigų mokėjimai ligoninėms. Šie mokėjimai būtini todėl, kad socialinio draudimo sistema nedengia visų gydytojų atlyginimų, vaistų kainų ir kitų reikmenų (pvz., implantų). Be to, kai pacientai pasirenka individualią palatą, be įprastos gulėjimo ligoninėje kainos ir įprastų gydytojų atlyginimų, gali būti reikalaujama sumokėti priemoką (padidinami už kiekvieną gydymą taikomi standartiniai tarifai). Galiausiai pacientų taip pat gali būti reikalaujama mokėti daugiau už tam tikras papildomas paslaugas (pvz., televizoriaus nuomą, ligoninės automobilių stovėjimo aikštelės naudojimą ir t. t.).
  Visus pacientų arba trečiųjų šalių vykdomus mokėjimus, skirtus atlyginti už ligoninės gydytojų paslaugas pacientams, ligoninė turi priimti centralizuotai (54). Ligoninės ir jų gydytojai sudaro susitarimus, pagal kuriuos nustatoma išskaičiavimų, kuriuos ligoninės turi taikyti siekdamos padengti atlyginimų surinkimo ir kitas BMF nedengiamas išlaidas (55), procentinė dalis. Ligoninės, kad atgautų dalį savo išlaidų, gali taikyti išskaičiavimus iš dalies pirmiau nurodytų priedų, lygiai taip pat kaip ir iš įprastų gydytojų atlyginimų (tai taip pat atitinka susitarimą, sudarytą tarp ligoninės ir jos gydytojų). Vadinasi, dalis gydytojų atlyginimų yra skirti ne gydytojams atlyginti, o ligoninių veiklos išlaidoms padengti. |
| --- | --- |

c)

Trečią finansavimo šaltinį sudaro tiesioginiai pacientų arba jų privačių sveikatos draudimo įstaigų mokėjimai ligoninėms. Šie mokėjimai būtini todėl, kad socialinio draudimo sistema nedengia visų gydytojų atlyginimų, vaistų kainų ir kitų reikmenų (pvz., implantų). Be to, kai pacientai pasirenka individualią palatą, be įprastos gulėjimo ligoninėje kainos ir įprastų gydytojų atlyginimų, gali būti reikalaujama sumokėti priemoką (padidinami už kiekvieną gydymą taikomi standartiniai tarifai). Galiausiai pacientų taip pat gali būti reikalaujama mokėti daugiau už tam tikras papildomas paslaugas (pvz., televizoriaus nuomą, ligoninės automobilių stovėjimo aikštelės naudojimą ir t. t.).

Visus pacientų arba trečiųjų šalių vykdomus mokėjimus, skirtus atlyginti už ligoninės gydytojų paslaugas pacientams, ligoninė turi priimti centralizuotai (54). Ligoninės ir jų gydytojai sudaro susitarimus, pagal kuriuos nustatoma išskaičiavimų, kuriuos ligoninės turi taikyti siekdamos padengti atlyginimų surinkimo ir kitas BMF nedengiamas išlaidas (55), procentinė dalis. Ligoninės, kad atgautų dalį savo išlaidų, gali taikyti išskaičiavimus iš dalies pirmiau nurodytų priedų, lygiai taip pat kaip ir iš įprastų gydytojų atlyginimų (tai taip pat atitinka susitarimą, sudarytą tarp ligoninės ir jos gydytojų). Vadinasi, dalis gydytojų atlyginimų yra skirti ne gydytojams atlyginti, o ligoninių veiklos išlaidoms padengti.

54

55

| d) | Ketvirtas finansavimo šaltinis yra skirtas būtent ligoninių patiriamoms investavimo išlaidoms padengti. Ligoninių investicijas daugiausia finansuoja valstybė (federalinė vyriausybė ir atitinkamas regionas moka po tam tikrą dalį), o likusi dalis finansuojama iš ligoninių nuosavo kapitalo ir banko paskolų. Valdžios institucijų teikiamas finansavimas skirtas ligoninės ar tarnybos statybų ar remonto, taip pat pirmojo įrenginių ar pirmojo medicinos prietaisų įsigijimo išlaidoms padengti (56). Investicijų subsidijoms taikomos ribinės vertės (pvz., fiksuotas dydis vienam kvadratiniam metrui arba vienetui). |
| --- | --- |

d)

Ketvirtas finansavimo šaltinis yra skirtas būtent ligoninių patiriamoms investavimo išlaidoms padengti. Ligoninių investicijas daugiausia finansuoja valstybė (federalinė vyriausybė ir atitinkamas regionas moka po tam tikrą dalį), o likusi dalis finansuojama iš ligoninių nuosavo kapitalo ir banko paskolų. Valdžios institucijų teikiamas finansavimas skirtas ligoninės ar tarnybos statybų ar remonto, taip pat pirmojo įrenginių ar pirmojo medicinos prietaisų įsigijimo išlaidoms padengti (56). Investicijų subsidijoms taikomos ribinės vertės (pvz., fiksuotas dydis vienam kvadratiniam metrui arba vienetui).

56

| e) | Penktas, paskutinis viešojo finansavimo šaltinis yra susijęs su investicijomis ir taikomas tyrimų bei statybos projektų rengimo, taip pat ligoninės ar jos tarnybos uždarymo arba neeksploatavimo išlaidoms (57). Praktikoje šio tipo finansavimas nėra labai dažnas. |
| --- | --- |

e)

Penktas, paskutinis viešojo finansavimo šaltinis yra susijęs su investicijomis ir taikomas tyrimų bei statybos projektų rengimo, taip pat ligoninės ar jos tarnybos uždarymo arba neeksploatavimo išlaidoms (57). Praktikoje šio tipo finansavimas nėra labai dažnas.

57

| (47) | LCH 109 straipsnyje (tapusiame LCH su pakeitimais, padarytais 2008 m. liepos 10 d., 125 straipsniu (58)) numatomas papildomo finansavimo mechanizmas, kuriuo gali pasinaudoti tik valstybinės ligoninės (tokios kaip IRIS ligoninės). Atsižvelgiant į šią nuostatą, valstybinių ligoninių deficitą, atsirandantį joms vykdant ligoninės veiklą, turi padengti jas valdančios savivaldybės (per savo CPAS arba centrinę struktūrą, tokią kaip IRIS). Deficito (jo dalies) padengimo, kurį vykdo savivaldybės, principas jau buvo numatytas įstatyme, priimtame prieš LCH, t. y. 1963 m. gruodžio 23 d. įstatyme (59), ir patvirtintas 1973 m. gruodžio 28 d. įstatymo 34 straipsnyje (60). Kriterijai, į kuriuos turi būti atsižvelgta nustatant savivaldybių dengtiną deficitą, apibrėžti karaliaus dekrete (61). Šiuo pagrindu už visuomenės sveikatą atsakingas federalinis ministras kasmet nustato kiekvienos valstybinės ligoninės deficito dydį. Praktikoje deficitas, kurį reikia padengti taip, kaip yra nurodęs ministras, nėra visiškai lygiavertis ligoninės sąskaitose nustatytam deficitui, nes tam tikri jų išlaidų elementai (pvz., ne ligoninių veiklos, kuri, kaip paaiškinta 155 konstatuojamojoje dalyje (62), IRIS ligoninėse yra visiškai susijusi su ligoninės veikla, rezultatas) neįtraukiami į deficitą, kuris dengiamas pagal LCH 109 straipsnį. |
| --- | --- |

(47)

LCH 109 straipsnyje (tapusiame LCH su pakeitimais, padarytais 2008 m. liepos 10 d., 125 straipsniu (58)) numatomas papildomo finansavimo mechanizmas, kuriuo gali pasinaudoti tik valstybinės ligoninės (tokios kaip IRIS ligoninės). Atsižvelgiant į šią nuostatą, valstybinių ligoninių deficitą, atsirandantį joms vykdant ligoninės veiklą, turi padengti jas valdančios savivaldybės (per savo CPAS arba centrinę struktūrą, tokią kaip IRIS). Deficito (jo dalies) padengimo, kurį vykdo savivaldybės, principas jau buvo numatytas įstatyme, priimtame prieš LCH, t. y. 1963 m. gruodžio 23 d. įstatyme (59), ir patvirtintas 1973 m. gruodžio 28 d. įstatymo 34 straipsnyje (60). Kriterijai, į kuriuos turi būti atsižvelgta nustatant savivaldybių dengtiną deficitą, apibrėžti karaliaus dekrete (61). Šiuo pagrindu už visuomenės sveikatą atsakingas federalinis ministras kasmet nustato kiekvienos valstybinės ligoninės deficito dydį. Praktikoje deficitas, kurį reikia padengti taip, kaip yra nurodęs ministras, nėra visiškai lygiavertis ligoninės sąskaitose nustatytam deficitui, nes tam tikri jų išlaidų elementai (pvz., ne ligoninių veiklos, kuri, kaip paaiškinta 155 konstatuojamojoje dalyje (62), IRIS ligoninėse yra visiškai susijusi su ligoninės veikla, rezultatas) neįtraukiami į deficitą, kuris dengiamas pagal LCH 109 straipsnį.

58

59

60

61

62

| (48) | Vadinasi, apibendrinant galima teigti kad IRIS ligoninės naudojasi išsamiu finansavimo mechanizmu, kuriuo užtikrinamas bet kokio deficito, kurį jos gali sudaryti, padengimas. Penkios bendrosios finansavimo priemonės, numatytos LCH (žr. 46 konstatuojamąją dalį), dengia didžiąją dalį ligoninių eksploatavimo ir investavimo išlaidų. Kai šių šaltinių neužtenka išlaidoms, susijusioms su šių ligoninių veikla, padengti, IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje numatyta prievolė bet kokį IRIS ligoninių deficitą dengti savivaldybėms (žr. 44–45 konstatuojamąsias dalis). Apyvartinių lėšų trūkumas, nurodytas įstatų 46 straipsnyje, būtinai apima ir „deficitą, nurodytą LCH 109 straipsnyje“ (63) (žr. 47 konstatuojamąją dalį). Padengdamos visą apyvartinių lėšų trūkumą, savivaldybės taip pat įvykdo savo prievolę pagal LCH 109 straipsnį. Šio deficito kompensavimo mechanizmo mokėjimo tvarka aprašoma toliau (žr. 7.3.5 skirsnį). |
| --- | --- |

(48)

Vadinasi, apibendrinant galima teigti kad IRIS ligoninės naudojasi išsamiu finansavimo mechanizmu, kuriuo užtikrinamas bet kokio deficito, kurį jos gali sudaryti, padengimas. Penkios bendrosios finansavimo priemonės, numatytos LCH (žr. 46 konstatuojamąją dalį), dengia didžiąją dalį ligoninių eksploatavimo ir investavimo išlaidų. Kai šių šaltinių neužtenka išlaidoms, susijusioms su šių ligoninių veikla, padengti, IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje numatyta prievolė bet kokį IRIS ligoninių deficitą dengti savivaldybėms (žr. 44–45 konstatuojamąsias dalis). Apyvartinių lėšų trūkumas, nurodytas įstatų 46 straipsnyje, būtinai apima ir „deficitą, nurodytą LCH 109 straipsnyje“ (63) (žr. 47 konstatuojamąją dalį). Padengdamos visą apyvartinių lėšų trūkumą, savivaldybės taip pat įvykdo savo prievolę pagal LCH 109 straipsnį. Šio deficito kompensavimo mechanizmo mokėjimo tvarka aprašoma toliau (žr. 7.3.5 skirsnį).

63

2.5.2.   Apskaitos prievolės

Apskaitos prievolės

| (49) | Visoms ligoninėms (tiek valstybinėms, tiek privačioms) taikomos apskaitos ir skaidrumo prievolės. Kiekviena ligoninė pirmiausia turi tvarkyti atskirą apskaitą, iš kurios būtų matyti kiekvienos paslaugos grynoji kaina ir kuri atitiktų tam tikras 1975 m. liepos 17 d. (64) įstatymo dėl įmonių apskaitos ir metinių ataskaitų nuostatas (65). Ne ligoninės veikla turi būti registruojama tvarkant atskirą apskaitą. Ligoninės taip pat privalo paskirti įmonės auditorių, kurio užduotis būtų patvirtinti jų apskaitą ir metinę ataskaitą (66). Galiausiai ligoninės privalo pateikti tam tikrą (finansinę) informaciją už visuomenės sveikatą atsakingam federaliniam ministrui (67), o jo Federalinė visuomenės sveikatos viešoji tarnyba taip pat įpareigojama tikrinti, kaip laikomasi LCH nuostatų (68). |
| --- | --- |

(49)

Visoms ligoninėms (tiek valstybinėms, tiek privačioms) taikomos apskaitos ir skaidrumo prievolės. Kiekviena ligoninė pirmiausia turi tvarkyti atskirą apskaitą, iš kurios būtų matyti kiekvienos paslaugos grynoji kaina ir kuri atitiktų tam tikras 1975 m. liepos 17 d. (64) įstatymo dėl įmonių apskaitos ir metinių ataskaitų nuostatas (65). Ne ligoninės veikla turi būti registruojama tvarkant atskirą apskaitą. Ligoninės taip pat privalo paskirti įmonės auditorių, kurio užduotis būtų patvirtinti jų apskaitą ir metinę ataskaitą (66). Galiausiai ligoninės privalo pateikti tam tikrą (finansinę) informaciją už visuomenės sveikatą atsakingam federaliniam ministrui (67), o jo Federalinė visuomenės sveikatos viešoji tarnyba taip pat įpareigojama tikrinti, kaip laikomasi LCH nuostatų (68).

64

65

66

67

68

3.   SKUNDE NURODYTŲ PRIEMONIŲ APRAŠAS

SKUNDE NURODYTŲ PRIEMONIŲ APRAŠAS

| (50) | Pasak skundo pateikėjų, Briuselio sostinės regionas faktiškai nusprendė įpareigoti atitinkamas Briuselio savivaldybes kompensuoti IRIS ligoninių deficitą. Skundo pateikėjai konkrečiai mini būtent Savivaldybių grynųjų pinigų refinansavimo Briuselio regioninio fondo (toliau – FRBRTC), kurį įsteigė Briuselio sostinės regionas (69), veiksmus. Be to, jų teigimu, Briuselio sostinės regionas pats suteikė savivaldybėms specialių subsidijų (70) (iki 10 mln. EUR per metus nuo 2003 m.), kurios, kaip jie tvirtina, buvo pervestos IRIS ligoninėms kaip parama. |
| --- | --- |

(50)

Pasak skundo pateikėjų, Briuselio sostinės regionas faktiškai nusprendė įpareigoti atitinkamas Briuselio savivaldybes kompensuoti IRIS ligoninių deficitą. Skundo pateikėjai konkrečiai mini būtent Savivaldybių grynųjų pinigų refinansavimo Briuselio regioninio fondo (toliau – FRBRTC), kurį įsteigė Briuselio sostinės regionas (69), veiksmus. Be to, jų teigimu, Briuselio sostinės regionas pats suteikė savivaldybėms specialių subsidijų (70) (iki 10 mln. EUR per metus nuo 2003 m.), kurios, kaip jie tvirtina, buvo pervestos IRIS ligoninėms kaip parama.

69

70

| (51) | Skundo pateikėjai nekelia klausimo dėl Briuselio sostinės regiono įgaliojimų šių savivaldybių atžvilgiu, tačiau jie mano, kad tai, ką jie laiko IRIS ligoninių regioniniu finansavimu, viršija LCH 109 straipsnyje numatytas deficito padengimo nuostatas (taip pat žr. 47 konstatuojamąją dalį). Skundo pateikėjai tvirtina, kad IRIS ligoninės gausiai naudojosi regioniniu savivaldybėms, kuriose jos yra, skirtu finansavimu, o šio finansavimo negalima pagrįsti LCH nuostatomis. Skundo pateikėjai nenurodo prievolės padengti deficitą, numatytos IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje. |
| --- | --- |

(51)

Skundo pateikėjai nekelia klausimo dėl Briuselio sostinės regiono įgaliojimų šių savivaldybių atžvilgiu, tačiau jie mano, kad tai, ką jie laiko IRIS ligoninių regioniniu finansavimu, viršija LCH 109 straipsnyje numatytas deficito padengimo nuostatas (taip pat žr. 47 konstatuojamąją dalį). Skundo pateikėjai tvirtina, kad IRIS ligoninės gausiai naudojosi regioniniu savivaldybėms, kuriose jos yra, skirtu finansavimu, o šio finansavimo negalima pagrįsti LCH nuostatomis. Skundo pateikėjai nenurodo prievolės padengti deficitą, numatytos IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje.

| (52) | Galiausiai skundo pateikėjai teigia, kad per FRBRTC buvo suteikta apie 100 mln. EUR Briuselio valstybinių ligoninių restruktūrizavimui, dėl kurio buvo įsteigtos IRIS ligoninės (taip pat žr. 2.2 skirsnį). Skundo pateikėjai tvirtina, kad ši operacija IRIS ligoninėms suteikė kompensacijos permoką. |
| --- | --- |

(52)

Galiausiai skundo pateikėjai teigia, kad per FRBRTC buvo suteikta apie 100 mln. EUR Briuselio valstybinių ligoninių restruktūrizavimui, dėl kurio buvo įsteigtos IRIS ligoninės (taip pat žr. 2.2 skirsnį). Skundo pateikėjai tvirtina, kad ši operacija IRIS ligoninėms suteikė kompensacijos permoką.

4.   PAGRINDAS PRADĖTI PROCEDŪRĄ

PAGRINDAS PRADĖTI PROCEDŪRĄ

4.1.   2009 m. Komisijos sprendimas

2009 m. Komisijos sprendimas

| (53) | Kaip minėta (žr. 5 konstatuojamąją dalį), 2009 m. spalio 28 d. Komisija priėmė sprendimą neprieštarauti (71), padarydama išvadą, kad Briuselio sostinės regiono IRIS ligoninių viešasis finansavimas yra valstybės parama, suderinama su vidaus rinka kaip kompensacija už visuotinių ekonominės svarbos paslaugų teikimą. Komisija šį sprendimą grindė 2005 m. VESP sprendimu ir (tiesiogiai) EB sutarties 86 straipsnio 2 dalimi (dabartinė SESV 106 straipsnio 2 dalis). |
| --- | --- |

(53)

Kaip minėta (žr. 5 konstatuojamąją dalį), 2009 m. spalio 28 d. Komisija priėmė sprendimą neprieštarauti (71), padarydama išvadą, kad Briuselio sostinės regiono IRIS ligoninių viešasis finansavimas yra valstybės parama, suderinama su vidaus rinka kaip kompensacija už visuotinių ekonominės svarbos paslaugų teikimą. Komisija šį sprendimą grindė 2005 m. VESP sprendimu ir (tiesiogiai) EB sutarties 86 straipsnio 2 dalimi (dabartinė SESV 106 straipsnio 2 dalis).

71

| (54) | Savo sprendime Komisija nustatė, kad IRIS ligoninėms buvo paskirtos trys užduotys teikti viešąją ligoninės paslaugą: pirma, bendroji bet kokiai (valstybinei ar privačiai) ligoninei tenkanti gydymo ligoninėje užduotis, kaip nurodyta LCH (72); antra, prievolė gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis, įskaitant ir ne skubios paramos atvejus (73); trečia, prievolė teikti visas stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas keliose vietose (74). Be to, Komisija padarė išvadą, kad IRIS ligoninėms buvo nurodyta vykdyti viešąją ne ligoninės užduotį, t. y. be medicininės priežiūros, teikti ir socialinę paramą (75). Galiausiai sprendime taip pat nurodyta dvikalbystės prievolė (76). Buvo nustatyta, kad šios užduotys IRIS ligoninėms paskirtos pagal LCH, CPAS įstatymą, IRIS strateginius planus ir galiausiai susitarimą, pasirašytą tarp IRIS ligoninių ir CPAS. Komisija taip pat pareiškė mananti, jog kompensavimo parametrai buvo nustatyti ex ante (77), be to, buvo taikoma pakankamai procedūrų, siekiant užkirsti kelią kompensacijos permokoms ir jas ištaisyti (78). Galiausiai Komisija taip pat teigiamai įvertino tai, jog IRIS ligoninės tvarkė atskirą ligoninės ir ne ligoninės veiklos apskaitą (79) ir taip užtikrino, kad būtų išvengta IRIS ligoninių komercinės veiklos (ne VESP veiklos) kryžminio subsidijavimo (80). |
| --- | --- |

(54)

Savo sprendime Komisija nustatė, kad IRIS ligoninėms buvo paskirtos trys užduotys teikti viešąją ligoninės paslaugą: pirma, bendroji bet kokiai (valstybinei ar privačiai) ligoninei tenkanti gydymo ligoninėje užduotis, kaip nurodyta LCH (72); antra, prievolė gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis, įskaitant ir ne skubios paramos atvejus (73); trečia, prievolė teikti visas stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas keliose vietose (74). Be to, Komisija padarė išvadą, kad IRIS ligoninėms buvo nurodyta vykdyti viešąją ne ligoninės užduotį, t. y. be medicininės priežiūros, teikti ir socialinę paramą (75). Galiausiai sprendime taip pat nurodyta dvikalbystės prievolė (76). Buvo nustatyta, kad šios užduotys IRIS ligoninėms paskirtos pagal LCH, CPAS įstatymą, IRIS strateginius planus ir galiausiai susitarimą, pasirašytą tarp IRIS ligoninių ir CPAS. Komisija taip pat pareiškė mananti, jog kompensavimo parametrai buvo nustatyti ex ante (77), be to, buvo taikoma pakankamai procedūrų, siekiant užkirsti kelią kompensacijos permokoms ir jas ištaisyti (78). Galiausiai Komisija taip pat teigiamai įvertino tai, jog IRIS ligoninės tvarkė atskirą ligoninės ir ne ligoninės veiklos apskaitą (79) ir taip užtikrino, kad būtų išvengta IRIS ligoninių komercinės veiklos (ne VESP veiklos) kryžminio subsidijavimo (80).

72

73

74

75

76

ex ante

77

78

79

80

| (55) | Komisija taip pat tyrė, ar IRIS ligoninėms praeityje (t. y. 1996–2007 m.) (81) buvo suteikta kompensacijos permoka, ir nustatė, kad permoka nebuvo suteikta (82). Be visų finansavimo priemonių įvertinimo, Komisija taip pat tyrė tariamą išankstinių mokėjimų mechanizmą. Kadangi nuolat įvykdavo taip, kad kompensacija pagal LCH 109 straipsnį būdavo pervedama su dideliu (iki 10 metų) vėlavimu, IRIS ligoninės per FRBRTC yra gavusios šių trūkstamų mokėjimų avansą. Komisija padarė išvadą, kad kadangi šie tariami išankstiniai mokėjimai vis tiek turi būti grąžinami sumokėjus deficito kompensaciją pagal LCH 109 straipsnį, jie negali reikšti IRIS ligoninių kompensacijos permokos (83). |
| --- | --- |

(55)

Komisija taip pat tyrė, ar IRIS ligoninėms praeityje (t. y. 1996–2007 m.) (81) buvo suteikta kompensacijos permoka, ir nustatė, kad permoka nebuvo suteikta (82). Be visų finansavimo priemonių įvertinimo, Komisija taip pat tyrė tariamą išankstinių mokėjimų mechanizmą. Kadangi nuolat įvykdavo taip, kad kompensacija pagal LCH 109 straipsnį būdavo pervedama su dideliu (iki 10 metų) vėlavimu, IRIS ligoninės per FRBRTC yra gavusios šių trūkstamų mokėjimų avansą. Komisija padarė išvadą, kad kadangi šie tariami išankstiniai mokėjimai vis tiek turi būti grąžinami sumokėjus deficito kompensaciją pagal LCH 109 straipsnį, jie negali reikšti IRIS ligoninių kompensacijos permokos (83).

81

82

83

4.2.   2012 m. Bendrojo Teismo sprendimas dėl panaikinimo

2012 m. Bendrojo Teismo sprendimas dėl panaikinimo

| (56) | Atsakydami į 2009 m. Komisijos sprendimą, skundo pateikėjai pateikė ieškinį Bendrajame Teisme siekdami panaikinti šį sprendimą (84). Skundo pateikėjai patvirtino, kad Komisija pažeidė jų procedūrines teises nepradėdama formalios tyrimo procedūros, nes Komisija turėjo nustatyti rimtų sunkumų atlikdama atitinkamą tyrimą (85). |
| --- | --- |

(56)

Atsakydami į 2009 m. Komisijos sprendimą, skundo pateikėjai pateikė ieškinį Bendrajame Teisme siekdami panaikinti šį sprendimą (84). Skundo pateikėjai patvirtino, kad Komisija pažeidė jų procedūrines teises nepradėdama formalios tyrimo procedūros, nes Komisija turėjo nustatyti rimtų sunkumų atlikdama atitinkamą tyrimą (85).

84

85

| (57) | Savo 2012 m. lapkričio 7 d. nutarime byloje T-137/10 Bendrasis Teismas panaikino 2009 m. Komisijos sprendimą ir nusprendė, kad Komisija privalėjo pradėti formalią tyrimo procedūrą (86). |
| --- | --- |

(57)

Savo 2012 m. lapkričio 7 d. nutarime byloje T-137/10 Bendrasis Teismas panaikino 2009 m. Komisijos sprendimą ir nusprendė, kad Komisija privalėjo pradėti formalią tyrimo procedūrą (86).

86

| (58) | Bendrasis Teismas iš pradžių siekė išsiaiškinti, ar IRIS ligoninėms buvo nurodyta vykdyti aiškiai apibrėžtas viešosios paslaugos užduotis (87). Jis iškart nustatė, kad visos šalys sutarė, jog pagal LCH visos ligoninės – tiek valstybinės, tiek privačios – buvo įpareigotos vykdyti bendrojo gydymo ligoninėje užduotį (88). Vienintelė abejonė buvo susijusi su tuo, ar Komisija padarė klaidą per išankstinį tyrimą nustačiusi, kad IRIS ligoninės buvo įpareigotos vykdyti papildomas valstybinės ligoninės ir ne ligoninės paslaugų užduotis (89). Bendrasis Teismas nustatė, kad kilo abejonių, ar nuostatos, kuriomis Komisija pagrindė savo sprendimą, buvo pakankamos IRIS ligoninėms paskirti vykdyti papildomas užduotis, tokias kaip bet kokio paciento gydymas bet kokiomis aplinkybėmis (90), stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugų teikimas keliose vietose (91) ir papildomų socialinių paslaugų teikimo garantija (92). Be to, nagrinėdamas tariamą užduotį, pagal kurią stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugos turi būti teikiamos keliose vietose, Bendrasis Teismas pažymėjo, kad buvo sudėtinga atskirti, kuo ši užduotis skyrėsi nuo bendrųjų planavimo programų rengimo ir veiklos vykdymo reikalavimų, taikomų visoms ligoninėms, kurioms galioja LCH (93). |
| --- | --- |

(58)

Bendrasis Teismas iš pradžių siekė išsiaiškinti, ar IRIS ligoninėms buvo nurodyta vykdyti aiškiai apibrėžtas viešosios paslaugos užduotis (87). Jis iškart nustatė, kad visos šalys sutarė, jog pagal LCH visos ligoninės – tiek valstybinės, tiek privačios – buvo įpareigotos vykdyti bendrojo gydymo ligoninėje užduotį (88). Vienintelė abejonė buvo susijusi su tuo, ar Komisija padarė klaidą per išankstinį tyrimą nustačiusi, kad IRIS ligoninės buvo įpareigotos vykdyti papildomas valstybinės ligoninės ir ne ligoninės paslaugų užduotis (89). Bendrasis Teismas nustatė, kad kilo abejonių, ar nuostatos, kuriomis Komisija pagrindė savo sprendimą, buvo pakankamos IRIS ligoninėms paskirti vykdyti papildomas užduotis, tokias kaip bet kokio paciento gydymas bet kokiomis aplinkybėmis (90), stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugų teikimas keliose vietose (91) ir papildomų socialinių paslaugų teikimo garantija (92). Be to, nagrinėdamas tariamą užduotį, pagal kurią stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugos turi būti teikiamos keliose vietose, Bendrasis Teismas pažymėjo, kad buvo sudėtinga atskirti, kuo ši užduotis skyrėsi nuo bendrųjų planavimo programų rengimo ir veiklos vykdymo reikalavimų, taikomų visoms ligoninėms, kurioms galioja LCH (93).

87

88

89

90

91

92

93

| (59) | Tuomet Bendrasis Teismas nagrinėjo, ar Komisija įrodė, jog kompensavimo kriterijai yra aiškūs (94). Vertindamas ligoninių užduotis, Bendrasis Teismas nagrinėjo deficito kompensavimo mechanizmą, grindžiamą LCH 109 straipsniu (95) (jis nustatė, kad skundo pateikėjai neginčijo šio mechanizmo (96)), taip pat numanomą regioninio finansavimo per FRBRTC mechanizmą, priimtą siekiant laikinai suteikti būtinas lėšas, kad būtų kompensuojami IRIS ligoninių trūkumai prieš įsigaliojant deficito padengimo reikalavimui, numatytam LCH 109 straipsnyje (97). 109 straipsnio atžvilgiu Bendrasis Teismas įvertino, jog skundo pateikėjai nepateikė argumentų, turinčių reikšmės tam, kad Komisija teigiamai įvertintų šį straipsnį (98). Kita vertus, vertindamas tariamus išankstinius mokėjimus taikant FRBRTC mechanizmą, Bendrasis Teismas nustatė, kad Komisija nesudarė šių išankstinių mokėjimų apskaičiavimo parametrų sąrašo (99), vadinasi, neatliko išsamaus jų tyrimo (100). Teismas pridūrė, jog Komisija prieštaravo savo pačios sprendimui, posėdžiuose tvirtindama, kad FRBRTC buvo tik mechanizmas, kuriuo Briuselio sostinės regionas finansavo Briuselio savivaldybes, o ne IRIS ligonines (101). |
| --- | --- |

(59)

Tuomet Bendrasis Teismas nagrinėjo, ar Komisija įrodė, jog kompensavimo kriterijai yra aiškūs (94). Vertindamas ligoninių užduotis, Bendrasis Teismas nagrinėjo deficito kompensavimo mechanizmą, grindžiamą LCH 109 straipsniu (95) (jis nustatė, kad skundo pateikėjai neginčijo šio mechanizmo (96)), taip pat numanomą regioninio finansavimo per FRBRTC mechanizmą, priimtą siekiant laikinai suteikti būtinas lėšas, kad būtų kompensuojami IRIS ligoninių trūkumai prieš įsigaliojant deficito padengimo reikalavimui, numatytam LCH 109 straipsnyje (97). 109 straipsnio atžvilgiu Bendrasis Teismas įvertino, jog skundo pateikėjai nepateikė argumentų, turinčių reikšmės tam, kad Komisija teigiamai įvertintų šį straipsnį (98). Kita vertus, vertindamas tariamus išankstinius mokėjimus taikant FRBRTC mechanizmą, Bendrasis Teismas nustatė, kad Komisija nesudarė šių išankstinių mokėjimų apskaičiavimo parametrų sąrašo (99), vadinasi, neatliko išsamaus jų tyrimo (100). Teismas pridūrė, jog Komisija prieštaravo savo pačios sprendimui, posėdžiuose tvirtindama, kad FRBRTC buvo tik mechanizmas, kuriuo Briuselio sostinės regionas finansavo Briuselio savivaldybes, o ne IRIS ligonines (101).

94

95

96

97

98

99

100

101

| (60) | Vertindamas viešąjį finansavimą, skirtą tariamai papildomai IRIS ligoninių socialinei užduočiai padengti (102), Bendrasis Teismas nustatė, kad, atrodo, ir šiuo atveju finansavimas buvo gaunamas iš FRBRTC, kuris sudarė susitarimą su atitinkamomis Briuselio savivaldybėmis, kad joms suteiktų specialią subsidiją ir taip jos galėtų finansuoti IRIS ligoninių vykdomas socialines užduotis (103). Teismas padarė išvadą, kad šiame susitarime nebuvo nustatyti išankstiniai kompensavimo parametrai, susiję su papildomomis tariamomis IRIS ligoninių socialinėmis užduotimis (104). |
| --- | --- |

(60)

Vertindamas viešąjį finansavimą, skirtą tariamai papildomai IRIS ligoninių socialinei užduočiai padengti (102), Bendrasis Teismas nustatė, kad, atrodo, ir šiuo atveju finansavimas buvo gaunamas iš FRBRTC, kuris sudarė susitarimą su atitinkamomis Briuselio savivaldybėmis, kad joms suteiktų specialią subsidiją ir taip jos galėtų finansuoti IRIS ligoninių vykdomas socialines užduotis (103). Teismas padarė išvadą, kad šiame susitarime nebuvo nustatyti išankstiniai kompensavimo parametrai, susiję su papildomomis tariamomis IRIS ligoninių socialinėmis užduotimis (104).

102

103

104

| (61) | Tuomet Bendrasis Teismas nagrinėjo, ar Komisija įrodė, jog yra procedūra, taikoma siekiant išvengti kompensacijos permokos, ir nėra suteikta kompensacijos permoka (105). Iš pradžių Bendrasis Teismas padarė išvadą, jog LCH suteikė pakankamai garantijų siekiant užtikrinti, kad jo 109 straipsnyje nurodyta procedūra nesuteiktų kompensacijos permokos (106). Jis taip pat nustatė, kad Komisija neįrodė, jog egzistuoja panašus mechanizmas, susijęs su savivaldybių vykdomu tariamu išankstiniu mokėjimu (107), ir kad iš pažiūros nėra teisinio reikalavimo IRIS ligoninėms grąžinti šias išankstines lėšas, kai tik joms kompensuojamas deficitas pagal LCH 109 straipsnį (108). Vertindamas specialias subsidijas, iš kurių, Komisijos teigimu, jos finansuoja papildomos socialinės užduoties vykdymą, Bendrasis Teismas nustatė, kad tvarka, kurią taikant galima išvengti socialinių užduočių finansavimo kompensacijos permokų, Komisijos buvo įvertinta nepakankamai (109). |
| --- | --- |

(61)

Tuomet Bendrasis Teismas nagrinėjo, ar Komisija įrodė, jog yra procedūra, taikoma siekiant išvengti kompensacijos permokos, ir nėra suteikta kompensacijos permoka (105). Iš pradžių Bendrasis Teismas padarė išvadą, jog LCH suteikė pakankamai garantijų siekiant užtikrinti, kad jo 109 straipsnyje nurodyta procedūra nesuteiktų kompensacijos permokos (106). Jis taip pat nustatė, kad Komisija neįrodė, jog egzistuoja panašus mechanizmas, susijęs su savivaldybių vykdomu tariamu išankstiniu mokėjimu (107), ir kad iš pažiūros nėra teisinio reikalavimo IRIS ligoninėms grąžinti šias išankstines lėšas, kai tik joms kompensuojamas deficitas pagal LCH 109 straipsnį (108). Vertindamas specialias subsidijas, iš kurių, Komisijos teigimu, jos finansuoja papildomos socialinės užduoties vykdymą, Bendrasis Teismas nustatė, kad tvarka, kurią taikant galima išvengti socialinių užduočių finansavimo kompensacijos permokų, Komisijos buvo įvertinta nepakankamai (109).

105

106

107

108

109

| (62) | Vertindamas, ar IRIS ligoninės praktiškai yra gavusios kokią nors kompensacijos permoką (110), Bendrasis Teismas tiesiog pažymėjo, kad analizė buvo labai didelės apimties ir apėmė visus IRIS finansinius rezultatus daugiau nei dešimties metų laikotarpiu (111). Konkrečiai nevertindamas Komisijos išvados, kad kompensacijos permoka nebuvo suteikta, Bendrasis Teismas nustatė, jog Komisijos atlikto vertinimo dydis ir sudėtingumas patys savaime yra skundo pateikėjų spėjimą, grindžiamą dideliais sunkumais, įrodantys rodikliai (112). |
| --- | --- |

(62)

Vertindamas, ar IRIS ligoninės praktiškai yra gavusios kokią nors kompensacijos permoką (110), Bendrasis Teismas tiesiog pažymėjo, kad analizė buvo labai didelės apimties ir apėmė visus IRIS finansinius rezultatus daugiau nei dešimties metų laikotarpiu (111). Konkrečiai nevertindamas Komisijos išvados, kad kompensacijos permoka nebuvo suteikta, Bendrasis Teismas nustatė, jog Komisijos atlikto vertinimo dydis ir sudėtingumas patys savaime yra skundo pateikėjų spėjimą, grindžiamą dideliais sunkumais, įrodantys rodikliai (112).

110

111

112

| (63) | Galiausiai skundo pateikėjai paminėjo argumentą, pagal kurį Komisija savo vertinime turėjo atsižvelgti į VESP teikėjo ekonominio efektyvumo kriterijų (113). Tačiau Bendrasis Teismas šį argumentą atmetė ir padarė išvadą:

  „įmonės ekonominio efektyvumo kriterijus teikiant VESP nėra aktualus vertinant valstybės paramos atitiktį EB sutarties 86 straipsnio 2 daliai (šiuo metu – SESV 106 straipsnio 2 daliai), todėl nacionalinių valdžios institucijų pasirinkimo, padaryto remiantis viešojo veiklos vykdytojo ekonominiu efektyvumu, šiuo atveju kritikuoti negalima.“
   (114) |
| --- | --- |

(63)

Galiausiai skundo pateikėjai paminėjo argumentą, pagal kurį Komisija savo vertinime turėjo atsižvelgti į VESP teikėjo ekonominio efektyvumo kriterijų (113). Tačiau Bendrasis Teismas šį argumentą atmetė ir padarė išvadą:

113

„įmonės ekonominio efektyvumo kriterijus teikiant VESP nėra aktualus vertinant valstybės paramos atitiktį EB sutarties 86 straipsnio 2 daliai (šiuo metu – SESV 106 straipsnio 2 daliai), todėl nacionalinių valdžios institucijų pasirinkimo, padaryto remiantis viešojo veiklos vykdytojo ekonominiu efektyvumu, šiuo atveju kritikuoti negalima.“
   (114)

114

| (64) | Apibendrindamas savo išvadas, Bendrasis Teismas nurodė:

  „[Skundo pateikėjas] pateikė nuoseklių įrodymų, kurie patvirtina rimtas abejones dėl priemonių, nagrinėtų atsižvelgiant į kriterijus, susijusius su EB sutarties 86 straipsnio 2 dalies [šiuo metu – SESV 106 straipsnio 2 dalies] taikymu, suderinamumo, kiek tai susiję su, pirma, aiškiai apibrėžto įgaliojimo, susijusio su IRIS ligoninių specifinėmis viešosios paslaugos ligoninių ir socialinėmis užduotimis, egzistavimu, antra, iš anksto nustatytų kompensacijos kriterijų egzistavimu ir, trečia, priemonių, leidžiančių išvengti kompensacijos permokos finansuojant šias viešosios paslaugos užduotis, egzistavimu [...].“
   (115) |
| --- | --- |

(64)

Apibendrindamas savo išvadas, Bendrasis Teismas nurodė:

„[Skundo pateikėjas] pateikė nuoseklių įrodymų, kurie patvirtina rimtas abejones dėl priemonių, nagrinėtų atsižvelgiant į kriterijus, susijusius su EB sutarties 86 straipsnio 2 dalies [šiuo metu – SESV 106 straipsnio 2 dalies] taikymu, suderinamumo, kiek tai susiję su, pirma, aiškiai apibrėžto įgaliojimo, susijusio su IRIS ligoninių specifinėmis viešosios paslaugos ligoninių ir socialinėmis užduotimis, egzistavimu, antra, iš anksto nustatytų kompensacijos kriterijų egzistavimu ir, trečia, priemonių, leidžiančių išvengti kompensacijos permokos finansuojant šias viešosios paslaugos užduotis, egzistavimu [...].“
   (115)

115

4.3.   
  2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimas pradėti procedūrą (116)

2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimas pradėti procedūrą

116

| (65) | Atsižvelgdama į Bendrojo Teismo išvadas (117), pagal kurias turėjo suabejoti dėl IRIS ligoninių ginčijamo viešojo finansavimo pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį suderinamumo su vidaus rinka, Komisija privalėjo pradėti formalią tyrimo procedūrą. Ji tai ir padarė 2014 m. spalio 1 d. sprendimu. Savo sprendime pradėti procedūrą Komisija pažymėjo, kad, pasak Belgijos valdžios institucijų, savivaldybės ir susiję Briuselio CPAS nusprendė IRIS (o ne privačioms) ligoninėms priskirti toliau nurodytas papildomas prievoles (118), dėl kurių IRIS ligoninėms pritaikytos deficito kompensavimo priemonės tapo pagrįstos:






  a) | prievolė gydyti bet kokį pacientą bet kokiomis aplinkybėmis: IRIS ligoninės negali atsisakyti gydyti neapdraustų pacientų ir (arba) pacientų, negalinčių apmokėti jų paslaugų, net jei jiems nereikia skubios medicininės paramos. Privačios ligoninės privalo priimti tik tuos pacientus, kuriems reikia skubios medicininės paramos, o ne skubos atvejais tokios prievolės jos neturi; |
| --- | --- | --- |

(65)

Atsižvelgdama į Bendrojo Teismo išvadas (117), pagal kurias turėjo suabejoti dėl IRIS ligoninių ginčijamo viešojo finansavimo pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį suderinamumo su vidaus rinka, Komisija privalėjo pradėti formalią tyrimo procedūrą. Ji tai ir padarė 2014 m. spalio 1 d. sprendimu. Savo sprendime pradėti procedūrą Komisija pažymėjo, kad, pasak Belgijos valdžios institucijų, savivaldybės ir susiję Briuselio CPAS nusprendė IRIS (o ne privačioms) ligoninėms priskirti toliau nurodytas papildomas prievoles (118), dėl kurių IRIS ligoninėms pritaikytos deficito kompensavimo priemonės tapo pagrįstos:

117

118

a)

prievolė gydyti bet kokį pacientą bet kokiomis aplinkybėmis: IRIS ligoninės negali atsisakyti gydyti neapdraustų pacientų ir (arba) pacientų, negalinčių apmokėti jų paslaugų, net jei jiems nereikia skubios medicininės paramos. Privačios ligoninės privalo priimti tik tuos pacientus, kuriems reikia skubios medicininės paramos, o ne skubos atvejais tokios prievolės jos neturi;

| b) | prievolė teikti visas stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas keliose vietose: savivaldybės ir CPAS padarė apgalvotą sprendimą išlaikyti kelias vietas, kuriose įsteigtos ligoninės, siūlančios visas gydymo paslaugas, kad užtikrintų gydymo galimybę visiems pacientams. Alternatyvaus sprendimo pertvarkyti lovų išdėstymą ir išplėsti papildomas paslaugas paliekant mažiau vietų, kuriose įsteigtos ligoninės, taip dar labiau sumažinant išlaidas, buvo apgalvotai atsisakyta. Šis pasirinkimas ypač svarbus socialiai pažeidžiamiems pacientams ir jų šeimoms, nes IRIS ligoninės daugiausia išdėstytos rajonuose, kuriuose yra daug socialiai pažeidžiamų asmenų, arba greta šių rajonų; |
| --- | --- |

b)

prievolė teikti visas stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas keliose vietose: savivaldybės ir CPAS padarė apgalvotą sprendimą išlaikyti kelias vietas, kuriose įsteigtos ligoninės, siūlančios visas gydymo paslaugas, kad užtikrintų gydymo galimybę visiems pacientams. Alternatyvaus sprendimo pertvarkyti lovų išdėstymą ir išplėsti papildomas paslaugas paliekant mažiau vietų, kuriose įsteigtos ligoninės, taip dar labiau sumažinant išlaidas, buvo apgalvotai atsisakyta. Šis pasirinkimas ypač svarbus socialiai pažeidžiamiems pacientams ir jų šeimoms, nes IRIS ligoninės daugiausia išdėstytos rajonuose, kuriuose yra daug socialiai pažeidžiamų asmenų, arba greta šių rajonų;

| c) | prievolė teikti socialines paslaugas pacientams ir jų šeimoms: socialiniai darbuotojai teikia paramą socialiai pažeidžiamiems pacientams ir jų šeimoms, kad padėtų įveikti administracinius, finansinius, bendravimo ir socialinius sunkumus. Be to, jie iš anksto sudaro socialinius santykius, kad CPAS būtų paprasčiau imtis finansinių veiksmų. Nors tiek valstybinės, tiek privačios ligoninės privalo samdyti socialinius darbuotojus tam tikroms ligoninės paslaugoms (pvz., geriatrijos ir psichiatrijos), Belgijos valdžios institucijos tvirtina, kad IRIS ligoninių užduotis yra labai specifinė, todėl teikiamos socialinės paslaugos yra gerokai didesnio masto ir reikalauja didesnių išlaidų, kurios yra kompensuojamos pagal LCH. |
| --- | --- |

c)

prievolė teikti socialines paslaugas pacientams ir jų šeimoms: socialiniai darbuotojai teikia paramą socialiai pažeidžiamiems pacientams ir jų šeimoms, kad padėtų įveikti administracinius, finansinius, bendravimo ir socialinius sunkumus. Be to, jie iš anksto sudaro socialinius santykius, kad CPAS būtų paprasčiau imtis finansinių veiksmų. Nors tiek valstybinės, tiek privačios ligoninės privalo samdyti socialinius darbuotojus tam tikroms ligoninės paslaugoms (pvz., geriatrijos ir psichiatrijos), Belgijos valdžios institucijos tvirtina, kad IRIS ligoninių užduotis yra labai specifinė, todėl teikiamos socialinės paslaugos yra gerokai didesnio masto ir reikalauja didesnių išlaidų, kurios yra kompensuojamos pagal LCH.

| (66) | Atsižvelgdama į Bendrojo Teismo pareikštas abejones (119), Komisija paragino Belgijos valdžios institucijas, skundo pateikėjus ir visas kitas suinteresuotąsias šalis pateikti bet kokią informaciją, naudingą siekiant patikrinti, ar ginčijamas viešasis finansavimas yra suderinamas su vidaus rinka, ypač atsižvelgiant į šiuos aspektus:






  — | tiksli tariamų IRIS ligoninėms tenkančių papildomų užduočių ir dokumentų, kuriais grindžiami šių užduočių įgaliojimai, apibrėžtis (žr. Sprendimo pradėti procedūrą 87–89 konstatuojamąsias dalis), |
| --- | --- | --- |

(66)

Atsižvelgdama į Bendrojo Teismo pareikštas abejones (119), Komisija paragino Belgijos valdžios institucijas, skundo pateikėjus ir visas kitas suinteresuotąsias šalis pateikti bet kokią informaciją, naudingą siekiant patikrinti, ar ginčijamas viešasis finansavimas yra suderinamas su vidaus rinka, ypač atsižvelgiant į šiuos aspektus:

119

—

tiksli tariamų IRIS ligoninėms tenkančių papildomų užduočių ir dokumentų, kuriais grindžiami šių užduočių įgaliojimai, apibrėžtis (žr. Sprendimo pradėti procedūrą 87–89 konstatuojamąsias dalis),

| — | dėl teisinio pagrindo, taikomo kompensuojant IRIS ligoninių deficitą (prie kurio prisideda kiekvienos tariamos papildomos užduoties išlaidos) (žr. sprendimo pradėti procedūrą 91 konstatuojamąją dalį), |
| --- | --- |

—

dėl teisinio pagrindo, taikomo kompensuojant IRIS ligoninių deficitą (prie kurio prisideda kiekvienos tariamos papildomos užduoties išlaidos) (žr. sprendimo pradėti procedūrą 91 konstatuojamąją dalį),

| — | ar yra (pakankamai) priemonių, siekiant išvengti bet kokios tariamų papildomų užduočių kompensacijos permokos, ypač taikant deficito kompensavimo mechanizmą, derinamą su (jei reikia) grąžinamais išankstiniais mokėjimais, ir ar IRIS ligoninėms taikoma teisinė prievolė grąžinti visas gautas išankstines lėšas, kad būtų išvengta jų kompensacijos permokos (žr. sprendimo pradėti procedūrą 95 konstatuojamąją dalį), |
| --- | --- |

—

ar yra (pakankamai) priemonių, siekiant išvengti bet kokios tariamų papildomų užduočių kompensacijos permokos, ypač taikant deficito kompensavimo mechanizmą, derinamą su (jei reikia) grąžinamais išankstiniais mokėjimais, ir ar IRIS ligoninėms taikoma teisinė prievolė grąžinti visas gautas išankstines lėšas, kad būtų išvengta jų kompensacijos permokos (žr. sprendimo pradėti procedūrą 95 konstatuojamąją dalį),

| — | kai ne daugiau kaip 10 mln. EUR per metus specialiųjų subsidijų mokėjimai (žr. pirmesnę 50 konstatuojamąją dalį) turi būti laikomi atskira operacija nuo IRIS ligoninių deficito kompensavimo, ar yra pakankamai priemonių siekiant užtikrinti, kad kompensacija neviršytų tiek, kiek reikia išlaidoms, atsiradusioms vykdant viešosios paslaugos prievoles, padengti (žr. sprendimo pradėti procedūrą 96 konstatuojamąją dalį), |
| --- | --- |

—

kai ne daugiau kaip 10 mln. EUR per metus specialiųjų subsidijų mokėjimai (žr. pirmesnę 50 konstatuojamąją dalį) turi būti laikomi atskira operacija nuo IRIS ligoninių deficito kompensavimo, ar yra pakankamai priemonių siekiant užtikrinti, kad kompensacija neviršytų tiek, kiek reikia išlaidoms, atsiradusioms vykdant viešosios paslaugos prievoles, padengti (žr. sprendimo pradėti procedūrą 96 konstatuojamąją dalį),

| — | ar faktiškai IRIS ligoninėms buvo suteikta kokia nors kompensacijos permoka nuo to momento, kai jos pradėjo veiklą kaip nepriklausomos teisinės struktūros (žr. sprendimo pradėti procedūrą 97 konstatuojamąją dalį), |
| --- | --- |

—

ar faktiškai IRIS ligoninėms buvo suteikta kokia nors kompensacijos permoka nuo to momento, kai jos pradėjo veiklą kaip nepriklausomos teisinės struktūros (žr. sprendimo pradėti procedūrą 97 konstatuojamąją dalį),

| — | ar yra kokių nors svarių argumentų su konkrečiais ir išsamiais dokumentais, kuriuose paaiškinama, ar, kodėl ir kokiu mastu IRIS ligoninių viešasis finansavimas patenka į 2012 m. VESP sprendimo taikymo sritį ar į 2012 m. VESP sistemą (žr. sprendimo pradėti procedūrą 98 konstatuojamąją dalį) arba į 2005 m. VESP sprendimo taikymo sritį (žr. sprendimo pradėti procedūrą 100 konstatuojamąją dalį), taip pat ar, kodėl ir kokiu mastu yra įgyvendinti juose nustatyti kriterijai. |
| --- | --- |

—

ar yra kokių nors svarių argumentų su konkrečiais ir išsamiais dokumentais, kuriuose paaiškinama, ar, kodėl ir kokiu mastu IRIS ligoninių viešasis finansavimas patenka į 2012 m. VESP sprendimo taikymo sritį ar į 2012 m. VESP sistemą (žr. sprendimo pradėti procedūrą 98 konstatuojamąją dalį) arba į 2005 m. VESP sprendimo taikymo sritį (žr. sprendimo pradėti procedūrą 100 konstatuojamąją dalį), taip pat ar, kodėl ir kokiu mastu yra įgyvendinti juose nustatyti kriterijai.

| (67) | Komisija, priimdama sprendimą pradėti procedūrą, taip pat pasinaudojo proga gauti šių papildomų faktinių aplinkybių paaiškinimus:






  — | ar IRIS ligoninėms buvo tiesiogiai pervesta kokių nors FRBRTC lėšų (žr. pirmesnę 50 konstatuojamąją dalį), šiuo atveju – specialiųjų subsidijų, ir ar FRBRTC ir specialiosios subsidijos yra paprasti Briuselio sostinės regiono ir Briuselio savivaldybės finansavimo mechanizmai (žr. sprendimo pradėti procedūrą 17 konstatuojamąją dalį), |
| --- | --- | --- |

(67)

Komisija, priimdama sprendimą pradėti procedūrą, taip pat pasinaudojo proga gauti šių papildomų faktinių aplinkybių paaiškinimus:

—

ar IRIS ligoninėms buvo tiesiogiai pervesta kokių nors FRBRTC lėšų (žr. pirmesnę 50 konstatuojamąją dalį), šiuo atveju – specialiųjų subsidijų, ir ar FRBRTC ir specialiosios subsidijos yra paprasti Briuselio sostinės regiono ir Briuselio savivaldybės finansavimo mechanizmai (žr. sprendimo pradėti procedūrą 17 konstatuojamąją dalį),

| — | koks būtent yra CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalyje numatytos prievolės pobūdis (žr. pirmesnę 19 konstatuojamąją dalį), kokios yra galimybės uždaryti valstybinę ligoninę ir kuo tai skiriasi nuo ligoninės planavimo programos kūrimo mechanizmo (žr. sprendimo pradėti procedūrą 26 konstatuojamąją dalį), |
| --- | --- |

—

koks būtent yra CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalyje numatytos prievolės pobūdis (žr. pirmesnę 19 konstatuojamąją dalį), kokios yra galimybės uždaryti valstybinę ligoninę ir kuo tai skiriasi nuo ligoninės planavimo programos kūrimo mechanizmo (žr. sprendimo pradėti procedūrą 26 konstatuojamąją dalį),

| — | ar IRIS ligoninių teikiamos papildomos socialinės paslaugos yra ekonominio pobūdžio (žr. sprendimo pradėti procedūrą 48 konstatuojamąją dalį), |
| --- | --- |

—

ar IRIS ligoninių teikiamos papildomos socialinės paslaugos yra ekonominio pobūdžio (žr. sprendimo pradėti procedūrą 48 konstatuojamąją dalį),

| — | ar specialiųjų subsidijų (Briuselio sostinės regiono teikiamų savivaldybėms) perdavimas iš savivaldybių IRIS ligoninėms gali būti laikomas sandoriu, atskiru nuo deficito kompensavimo mechanizmo (žr. sprendimo pradėti procedūrą 92 konstatuojamąją dalį), ir, jei taip, remiantis kokiu galiojančiu teisiniu pagrindu nustatomos jo konkrečios sąlygos, |
| --- | --- |

—

ar specialiųjų subsidijų (Briuselio sostinės regiono teikiamų savivaldybėms) perdavimas iš savivaldybių IRIS ligoninėms gali būti laikomas sandoriu, atskiru nuo deficito kompensavimo mechanizmo (žr. sprendimo pradėti procedūrą 92 konstatuojamąją dalį), ir, jei taip, remiantis kokiu galiojančiu teisiniu pagrindu nustatomos jo konkrečios sąlygos,

| — | ar yra koks nors išankstinių mokėjimų mechanizmas, koks yra jo teisinis pagrindas ir kokiu būdu šie mokėjimai (jei jų yra) atliekami, taip pat ar šie išankstiniai mokėjimai laikomi priemone, atskira nuo deficito padengimo mechanizmo; taip pat prašoma patikslinti informaciją apie galimą šių išankstinių lėšų finansavimą iš FRBRTC (jei taikoma) (žr. sprendimo pradėti procedūrą 93 konstatuojamąją dalį), |
| --- | --- |

—

ar yra koks nors išankstinių mokėjimų mechanizmas, koks yra jo teisinis pagrindas ir kokiu būdu šie mokėjimai (jei jų yra) atliekami, taip pat ar šie išankstiniai mokėjimai laikomi priemone, atskira nuo deficito padengimo mechanizmo; taip pat prašoma patikslinti informaciją apie galimą šių išankstinių lėšų finansavimą iš FRBRTC (jei taikoma) (žr. sprendimo pradėti procedūrą 93 konstatuojamąją dalį),

| — | kitus paaiškinimus, susijusius su tvarumu (t. y. valstybinių ligoninių tęstinumu ir ilgalaikiu gyvybingumu, taip pat žr. pirmesnę 91 konstatuojamąją dalį), jo teisiniu pagrindu (ypač IRIS tinklo ir IRIS ligoninių lygmeniu), jo reikšme ir tuo, kaip tvarumas pateisina deficito kompensavimo mechanizmus, kuriais naudojasi ligoninės (žr. sprendimo pradėti procedūrą 102 ir 103 konstatuojamąsias dalis), |
| --- | --- |

—

kitus paaiškinimus, susijusius su tvarumu (t. y. valstybinių ligoninių tęstinumu ir ilgalaikiu gyvybingumu, taip pat žr. pirmesnę 91 konstatuojamąją dalį), jo teisiniu pagrindu (ypač IRIS tinklo ir IRIS ligoninių lygmeniu), jo reikšme ir tuo, kaip tvarumas pateisina deficito kompensavimo mechanizmus, kuriais naudojasi ligoninės (žr. sprendimo pradėti procedūrą 102 ir 103 konstatuojamąsias dalis),

| — | ar yra kitų priežasčių, ne tų, kurios aiškiai nurodytos sprendime pradėti procedūrą (t. y. valstybinių ligoninių papildomos VESP užduotys ir tvarumas), galinčių pagrįsti papildomą IRIS ligoninių finansavimą (žr. sprendimo pradėti procedūrą 103 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

—

ar yra kitų priežasčių, ne tų, kurios aiškiai nurodytos sprendime pradėti procedūrą (t. y. valstybinių ligoninių papildomos VESP užduotys ir tvarumas), galinčių pagrįsti papildomą IRIS ligoninių finansavimą (žr. sprendimo pradėti procedūrą 103 konstatuojamąją dalį).

5.   SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

| (68) | Komisija gavo keturių suinteresuotųjų šalių (CMI, ABISP, Zorgnet Vlaanderen ir UNCPSY) pastabas. Toliau pateikiama jų santrauka. |
| --- | --- |

(68)

Komisija gavo keturių suinteresuotųjų šalių (CMI, ABISP, Zorgnet Vlaanderen ir UNCPSY) pastabas. Toliau pateikiama jų santrauka.

Zorgnet Vlaanderen

5.1.   CBI

CBI

| (69) | Atsakydama į sprendimą pradėti procedūrą, CBI, skundo pateikėja, pažymi, jog šiame sprendime nėra jokio naujo elemento, argumento ar paaiškinimo, kuriuo remiantis būtų galima nustatyti, kad IRIS ligoninėms buvo priskirta speciali užduotis, arba kuris būtų susijęs su šios tariamos užduoties kompensavimo mechanizmais ar šiuo tikslu taikytomis kontrolės priemonėmis. Vadinasi, skundo pateikėja daugiausia teikia argumentus, išdėstytus savo ankstesnėse pastabose. |
| --- | --- |

(69)

Atsakydama į sprendimą pradėti procedūrą, CBI, skundo pateikėja, pažymi, jog šiame sprendime nėra jokio naujo elemento, argumento ar paaiškinimo, kuriuo remiantis būtų galima nustatyti, kad IRIS ligoninėms buvo priskirta speciali užduotis, arba kuris būtų susijęs su šios tariamos užduoties kompensavimo mechanizmais ar šiuo tikslu taikytomis kontrolės priemonėmis. Vadinasi, skundo pateikėja daugiausia teikia argumentus, išdėstytus savo ankstesnėse pastabose.

| (70) | CBI patvirtina savo poziciją, kad: 1) IRIS ligoninės nėra įpareigotos teikti specifinių VESP, kurios papildytų visoms Belgijos ligoninėms (valstybinėms ar privačioms) tenkančias užduotis, ir 2) net jei Komisija nustatė, kad yra tokio tipo papildomų užduočių, jos nėra pakankamai aiškiai apibrėžtos, kad atitiktų Sąjungos teisės aktų leidėjo nustatytus šios srities reikalavimus. CBI taip pat pažymi, kad naujosios Briuselio vyriausybės politinės programos pasiūlyme (paskelbtame 2014 m. liepos mėn.) numatyta „reformuoti 2003 m. vasario 13 d. potvarkį, siekiant nurodyti savivaldybėms aktualias užduotis, pagrindžiančias specifines savivaldybių subsidijas“. Skundo pateikėjų vertinimu, tokia formuluotė reiškia, kad nėra jokių tokio tipo užduočių ir kad jos bus apibrėžtos tik ateityje. |
| --- | --- |

(70)

CBI patvirtina savo poziciją, kad: 1) IRIS ligoninės nėra įpareigotos teikti specifinių VESP, kurios papildytų visoms Belgijos ligoninėms (valstybinėms ar privačioms) tenkančias užduotis, ir 2) net jei Komisija nustatė, kad yra tokio tipo papildomų užduočių, jos nėra pakankamai aiškiai apibrėžtos, kad atitiktų Sąjungos teisės aktų leidėjo nustatytus šios srities reikalavimus. CBI taip pat pažymi, kad naujosios Briuselio vyriausybės politinės programos pasiūlyme (paskelbtame 2014 m. liepos mėn.) numatyta „reformuoti 2003 m. vasario 13 d. potvarkį, siekiant nurodyti savivaldybėms aktualias užduotis, pagrindžiančias specifines savivaldybių subsidijas“. Skundo pateikėjų vertinimu, tokia formuluotė reiškia, kad nėra jokių tokio tipo užduočių ir kad jos bus apibrėžtos tik ateityje.

| (71) | Kalbant apie CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalies reikalavimus, CBI mano, kad jie niekaip nepapildo LCH pateiktų papildomų ar specifinių VESP apibrėžčių, kurios būtų taikomos tik valstybinėms ligoninėms, tokioms kaip IRIS. Skundo pateikėja taip pat tvirtina, kad papildoma socialinė užduotis, atrodo, tėra platesnio masto nei kitose ligoninėse teikiamos socialinės paslaugos. Ji jas laiko „pagrindine socialine užduotimi (bendra tiek valstybinėms, tiek privačioms ligoninėms)“. CBI manymu, to neužtenka, kad būtų galima teigti, jog IRIS ligoninės turi papildomą socialinę užduotį. Be to, dėl nustatymo, ar šios paslaugos yra ekonominio pobūdžio, CBI tvirtina, kad pats faktas, jog šios paslaugos teikiamos nemokamai, dar nereiškia, kad jos nėra ekonominio pobūdžio. Galiausiai CBI mano, kad papildomų socialinių paslaugų negalima išskirti iš platesnės sveikatos priežiūros paslaugos, kurios esminis pobūdis neabejotinai yra ekonominis, nes dėl šio fakto niekada ir nebuvo abejojama. |
| --- | --- |

(71)

Kalbant apie CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalies reikalavimus, CBI mano, kad jie niekaip nepapildo LCH pateiktų papildomų ar specifinių VESP apibrėžčių, kurios būtų taikomos tik valstybinėms ligoninėms, tokioms kaip IRIS. Skundo pateikėja taip pat tvirtina, kad papildoma socialinė užduotis, atrodo, tėra platesnio masto nei kitose ligoninėse teikiamos socialinės paslaugos. Ji jas laiko „pagrindine socialine užduotimi (bendra tiek valstybinėms, tiek privačioms ligoninėms)“. CBI manymu, to neužtenka, kad būtų galima teigti, jog IRIS ligoninės turi papildomą socialinę užduotį. Be to, dėl nustatymo, ar šios paslaugos yra ekonominio pobūdžio, CBI tvirtina, kad pats faktas, jog šios paslaugos teikiamos nemokamai, dar nereiškia, kad jos nėra ekonominio pobūdžio. Galiausiai CBI mano, kad papildomų socialinių paslaugų negalima išskirti iš platesnės sveikatos priežiūros paslaugos, kurios esminis pobūdis neabejotinai yra ekonominis, nes dėl šio fakto niekada ir nebuvo abejojama.

| (72) | Pasak CBI, universali gydymo užduotis taikoma tiek privačioms, tiek valstybinėms ligoninėms. Jos teigimu, vertinant, kaip traktuojami „socialiai pažeidžiami pacientai“, kurie naudojasi skubia medicinine parama arba sveikatos priežiūra po suteiktos skubios paramos, neturėtų būti jokio skirtumo tarp valstybinių ir privačių ligoninių. Šiame kontekste CBI nurodo į Briuselio pirmosios instancijos teismo sprendimą (120) dėl skubios medicininės paramos (121) Belgijoje neteisėtai apsistojusiems užsieniečiams (toliau – dokumentų neturintys migrantai), kuris, jos teigimu, įrodo, kad šiuo atveju tokią paramą gali teikti tiek valstybinės, tiek privačios ligoninės. CBI priduria, kad, remiantis viena 2004 m. publikacija (122), paskelbta Mutualités Chrétiennes (123) leidinyje, privačios ligoninės Briuselio sostinės regione gydo daugiau nei 60 % „socialiai pažeidžiamų“ pacientų. Skundo pateikėja taip pat mano, kad jokia papildoma užduotis negali būti taikoma pagal CPAS įstatymą, IRIS strateginius planus ar susitarimus dėl „laikinojo apgyvendinimo įstaigų“ (124). |
| --- | --- |

(72)

Pasak CBI, universali gydymo užduotis taikoma tiek privačioms, tiek valstybinėms ligoninėms. Jos teigimu, vertinant, kaip traktuojami „socialiai pažeidžiami pacientai“, kurie naudojasi skubia medicinine parama arba sveikatos priežiūra po suteiktos skubios paramos, neturėtų būti jokio skirtumo tarp valstybinių ir privačių ligoninių. Šiame kontekste CBI nurodo į Briuselio pirmosios instancijos teismo sprendimą (120) dėl skubios medicininės paramos (121) Belgijoje neteisėtai apsistojusiems užsieniečiams (toliau – dokumentų neturintys migrantai), kuris, jos teigimu, įrodo, kad šiuo atveju tokią paramą gali teikti tiek valstybinės, tiek privačios ligoninės. CBI priduria, kad, remiantis viena 2004 m. publikacija (122), paskelbta Mutualités Chrétiennes (123) leidinyje, privačios ligoninės Briuselio sostinės regione gydo daugiau nei 60 % „socialiai pažeidžiamų“ pacientų. Skundo pateikėja taip pat mano, kad jokia papildoma užduotis negali būti taikoma pagal CPAS įstatymą, IRIS strateginius planus ar susitarimus dėl „laikinojo apgyvendinimo įstaigų“ (124).

120

121

122

Mutualités Chrétiennes

123

124

| (73) | Vertindama „veiklos vykdymo keliuose kompleksuose užduotį“, CBI teigia, kad tikslus prievolės teikti visas stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas keliose vietose pobūdis iki šiol nebuvo paaiškintas. Taip pat nepaaiškinta, kokiu mastu dėl šios prievolės IRIS ligoninės patiria didesnių išlaidų. Kalbėdama apie papildomą socialinę užduotį, CBI laikosi nuomonės, kad CPAS įstatymo 57 straipsnyje nėra nustatyta papildomų prievolių IRIS ligoninėms; įstatyme apskritai šios prievolės nėra suprantamai apibrėžtos (jos nėra aiškiau apibrėžtos nei IRIS strateginiuose planuose ar susitarimuose dėl „laikinojo apgyvendinimo įstaigų“). |
| --- | --- |

(73)

Vertindama „veiklos vykdymo keliuose kompleksuose užduotį“, CBI teigia, kad tikslus prievolės teikti visas stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas keliose vietose pobūdis iki šiol nebuvo paaiškintas. Taip pat nepaaiškinta, kokiu mastu dėl šios prievolės IRIS ligoninės patiria didesnių išlaidų. Kalbėdama apie papildomą socialinę užduotį, CBI laikosi nuomonės, kad CPAS įstatymo 57 straipsnyje nėra nustatyta papildomų prievolių IRIS ligoninėms; įstatyme apskritai šios prievolės nėra suprantamai apibrėžtos (jos nėra aiškiau apibrėžtos nei IRIS strateginiuose planuose ar susitarimuose dėl „laikinojo apgyvendinimo įstaigų“).

| (74) | Dėl aiškios kompensavimo kriterijų apibrėžties, CBI pažymi, kad, pasak Belgijos valdžios institucijų, IRIS ligoninės vykdo specifinę užduotį, kitokią nei privačios ligoninės, ir ši specifinė užduotis yra apibrėžta ne LCH, o grindžiama kitu teisiniu pagrindu. Pasak CBI, LCH akivaizdžiai negali būti nustatyti kompensavimo parametrai, taikomi vienai ar kelioms tame įstatyme nenumatytoms viešosios paslaugos užduotims. Be to, CBI teigimu, nėra jokios atitikties tarp specifinėms nagrinėjamoms užduotims taikomo tariamo teisinio pagrindo ir kompensavimo mechanizmų. Skundo pateikėja pažymi, kad, atrodo, nedaroma jokio skirtumo tarp deficito, patiriamo vykdant specifines tariamas užduotis, ir deficito, patiriamo dėl pagrindinės užduoties išlaidų. Galiausiai CBI remiasi keliomis Belgijos finansų inspekcijos nuomonėmis, kuriose padaryta išvada, kad neįmanoma patikrinti specialiųjų subsidijų, suteiktų pagal 2003 m. vasario 13 d. potvarkį, panaudojimo, nes šiame potvarkyje nėra tiksliai nurodytos savivaldybei aktualios užduotys, kurioms šios subsidijos suteikiamos. |
| --- | --- |

(74)

Dėl aiškios kompensavimo kriterijų apibrėžties, CBI pažymi, kad, pasak Belgijos valdžios institucijų, IRIS ligoninės vykdo specifinę užduotį, kitokią nei privačios ligoninės, ir ši specifinė užduotis yra apibrėžta ne LCH, o grindžiama kitu teisiniu pagrindu. Pasak CBI, LCH akivaizdžiai negali būti nustatyti kompensavimo parametrai, taikomi vienai ar kelioms tame įstatyme nenumatytoms viešosios paslaugos užduotims. Be to, CBI teigimu, nėra jokios atitikties tarp specifinėms nagrinėjamoms užduotims taikomo tariamo teisinio pagrindo ir kompensavimo mechanizmų. Skundo pateikėja pažymi, kad, atrodo, nedaroma jokio skirtumo tarp deficito, patiriamo vykdant specifines tariamas užduotis, ir deficito, patiriamo dėl pagrindinės užduoties išlaidų. Galiausiai CBI remiasi keliomis Belgijos finansų inspekcijos nuomonėmis, kuriose padaryta išvada, kad neįmanoma patikrinti specialiųjų subsidijų, suteiktų pagal 2003 m. vasario 13 d. potvarkį, panaudojimo, nes šiame potvarkyje nėra tiksliai nurodytos savivaldybei aktualios užduotys, kurioms šios subsidijos suteikiamos.

| (75) | CBI taip pat pakartoja tai, ką tvirtino anksčiau – kad nėra imtasi jokių priemonių kompensacijos permokai išvengti. Ji priduria, kad nesant tikslios IRIS ligoninių vykdomų specifinių užduočių apibrėžties neįmanoma nustatyti, kuriai veiklai turėtų, o kuriai neturėtų būti skiriama kompensacija. CBI laikosi nuomonės, kad neįmanoma patikrinti, ar yra kontrolės mechanizmas, skirtas kompensacijos permokai išvengti. |
| --- | --- |

(75)

CBI taip pat pakartoja tai, ką tvirtino anksčiau – kad nėra imtasi jokių priemonių kompensacijos permokai išvengti. Ji priduria, kad nesant tikslios IRIS ligoninių vykdomų specifinių užduočių apibrėžties neįmanoma nustatyti, kuriai veiklai turėtų, o kuriai neturėtų būti skiriama kompensacija. CBI laikosi nuomonės, kad neįmanoma patikrinti, ar yra kontrolės mechanizmas, skirtas kompensacijos permokai išvengti.

| (76) | CBI galiausiai pažymi, kad nors 1994 m. gegužės 19 d. bendradarbiavimo susitarime yra paminėtas valstybinių ligoninių tvarumas, šiame dokumente tokia užduotis neapibrėžta ir jis nelaikytinas įgaliojimu. CBI pirmiausia teigia, jog šiame susitarime nėra jokių nurodymų, kad savivaldybė ar miestas privalo savo teritorijoje turėti valstybinę ligoninę. Be to, jame nėra jokių su Belgijos ligoninės paslaugų planavimo programomis susijusių taisyklių, pagal kurias valstybinėje ligoninėje turėtų veikti kokia nors tarnyba. |
| --- | --- |

(76)

CBI galiausiai pažymi, kad nors 1994 m. gegužės 19 d. bendradarbiavimo susitarime yra paminėtas valstybinių ligoninių tvarumas, šiame dokumente tokia užduotis neapibrėžta ir jis nelaikytinas įgaliojimu. CBI pirmiausia teigia, jog šiame susitarime nėra jokių nurodymų, kad savivaldybė ar miestas privalo savo teritorijoje turėti valstybinę ligoninę. Be to, jame nėra jokių su Belgijos ligoninės paslaugų planavimo programomis susijusių taisyklių, pagal kurias valstybinėje ligoninėje turėtų veikti kokia nors tarnyba.

5.2.   ABISP

ABISP

| (77) | Briuselio privačių sveikatos priežiūros įstaigų asociacija (ABISP), viena iš pirmųjų skundo pateikėjų (žr. 1 konstatuojamąją dalį), savo pastabose dėl sprendimo pradėti procedūrą pažymi, kad visos Belgijos ligoninės, neatsižvelgdamos į savo įstatus ar savininkus, privalo vykdyti visuotinės svarbos užduotį, kaip numatyta įstatyme. Šiame kontekste ABISP nurodo LCH 2 straipsnį (125). Galiausiai ABISP primena, jog ji savo skundą atsiėmė. |
| --- | --- |

(77)

Briuselio privačių sveikatos priežiūros įstaigų asociacija (ABISP), viena iš pirmųjų skundo pateikėjų (žr. 1 konstatuojamąją dalį), savo pastabose dėl sprendimo pradėti procedūrą pažymi, kad visos Belgijos ligoninės, neatsižvelgdamos į savo įstatus ar savininkus, privalo vykdyti visuotinės svarbos užduotį, kaip numatyta įstatyme. Šiame kontekste ABISP nurodo LCH 2 straipsnį (125). Galiausiai ABISP primena, jog ji savo skundą atsiėmė.

125

5.3.   Zorgnet Vlaanderen

Zorgnet Vlaanderen

| (78) | Zorgnet Vlaanderen atstovauja daugiau nei 500 Flandrijos sveikatos priežiūros paslaugų teikėjų (tokių kaip bendrosios praktikos ligoninės, psichiatrinio gydymo įstaigos ir pensinio amžiaus asmenų globos namai). Teikdama pastabas apie sprendimą pradėti procedūrą, Zorgnet Vlaanderen pabrėžia, kad visoms (tiek valstybinėms, tiek privačioms) Belgijos ligoninėms LCH numatytos tos pačios viešosios paslaugos teikimo prievolės. Ji taip pat pažymi, kad LCH nėra apibrėžta teisinė forma (viešosios ar privatinės teisės subjektas), būtina tam, kad įstaiga būtų pripažinta ligonine. Be to, Zorgnet Vlaanderen teigia, kad ligoninių viešosios paslaugos apibrėžtyje nenurodoma į regioninę specifiką. Galiausiai ji patvirtina, kad Flandrijos ir Briuselio sostinės regiono ligoninės nevykdo skirtingų socialinių užduočių. |
| --- | --- |

(78)

Zorgnet Vlaanderen atstovauja daugiau nei 500 Flandrijos sveikatos priežiūros paslaugų teikėjų (tokių kaip bendrosios praktikos ligoninės, psichiatrinio gydymo įstaigos ir pensinio amžiaus asmenų globos namai). Teikdama pastabas apie sprendimą pradėti procedūrą, Zorgnet Vlaanderen pabrėžia, kad visoms (tiek valstybinėms, tiek privačioms) Belgijos ligoninėms LCH numatytos tos pačios viešosios paslaugos teikimo prievolės. Ji taip pat pažymi, kad LCH nėra apibrėžta teisinė forma (viešosios ar privatinės teisės subjektas), būtina tam, kad įstaiga būtų pripažinta ligonine. Be to, Zorgnet Vlaanderen teigia, kad ligoninių viešosios paslaugos apibrėžtyje nenurodoma į regioninę specifiką. Galiausiai ji patvirtina, kad Flandrijos ir Briuselio sostinės regiono ligoninės nevykdo skirtingų socialinių užduočių.

Zorgnet Vlaanderen

Zorgnet Vlaanderen

Zorgnet Vlaanderen

5.4.   UNCPSY

UNCPSY

| (79) | Privačių psichiatrijos klinikų nacionalinė sąjunga (UNCPSY) yra Prancūzijos privačių psichiatrijos klinikų federacija. Savo pastabose dėl sprendimo pradėti procedūrą UNCPSY tvirtina, kad norint nustatyti, ar viešasis finansavimas neviršija grynųjų viešosios paslaugos išlaidų, šios išlaidos negali būti neribotos. Be to, pasak jos, atliekant šį vertinimą būtina atsižvelgti į paslaugų teikėjo valdymo kokybę. Šiame kontekste UNCPSY laikosi nuomonės, jog Komisija privalo palyginti valstybines ir privačias ligonines, kad galėtų nustatyti, ar parama yra proporcinga pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį. |
| --- | --- |

(79)

Privačių psichiatrijos klinikų nacionalinė sąjunga (UNCPSY) yra Prancūzijos privačių psichiatrijos klinikų federacija. Savo pastabose dėl sprendimo pradėti procedūrą UNCPSY tvirtina, kad norint nustatyti, ar viešasis finansavimas neviršija grynųjų viešosios paslaugos išlaidų, šios išlaidos negali būti neribotos. Be to, pasak jos, atliekant šį vertinimą būtina atsižvelgti į paslaugų teikėjo valdymo kokybę. Šiame kontekste UNCPSY laikosi nuomonės, jog Komisija privalo palyginti valstybines ir privačias ligonines, kad galėtų nustatyti, ar parama yra proporcinga pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį.

| (80) | O Komisija tvirtina, kad UNCPSY pastabos prieštarauja 2012 m. lapkričio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimo (T-137/10) 300 punkte išdėstytai išvadai, kad įmonės ekonominio efektyvumo kriterijus teikiant VESP nėra aktualus vertinant, ar pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį įmonės gautas viešasis finansavimas yra suderinamas su valstybės paramos taisyklėmis (šiuo aspektu žr. 63 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(80)

O Komisija tvirtina, kad UNCPSY pastabos prieštarauja 2012 m. lapkričio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimo (T-137/10) 300 punkte išdėstytai išvadai, kad įmonės ekonominio efektyvumo kriterijus teikiant VESP nėra aktualus vertinant, ar pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį įmonės gautas viešasis finansavimas yra suderinamas su valstybės paramos taisyklėmis (šiuo aspektu žr. 63 konstatuojamąją dalį).

6.   BELGIJOS KARALYSTĖS PASTABOS

BELGIJOS KARALYSTĖS PASTABOS

6.1.   Belgijos pastabos dėl sprendimo pradėti procedūrą

Belgijos pastabos dėl sprendimo pradėti procedūrą

| (81) | Atsakydamos į 2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimą, ypač į šio sprendimo 17 konstatuojamąją dalį, Belgijos valdžios institucijos teigia, kad Briuselio sostinės regiono (t. y. 10 mln. EUR per metus neviršijančios specialiosios subsidijos) ir FRBRTC finansiniai veiksmai yra tik savivaldybių, o ne IRIS ligoninių naudai atliekami lėšų pervedimai. Tuo remdamosi Belgijos valdžios institucijos mano, kad šiems lėšų pervedimams tarp valstybės institucijų netaikoma SESV 107 straipsnio 1 dalis. Pasak Belgijos valdžios institucijų, nei Briuselio sostinės regionas, nei FRBRTC nėra suteikę paramos IRIS ligoninėms. Jų manymu, šie pervedimai regiono vykdyti pagal bendrojo savivaldybių finansavimo kompetenciją. Toks finansavimas suteikia savivaldybėms galimybę vykdyti visuotinės svarbos, ypač CPAS, užduotis. Šiame kontekste skundo pateikėjų nuorodos į Finansų inspekcijos nuomones yra susijusios tik su Briuselio sostinės regionu ir savivaldybėmis, o ne IRIS ligoninėmis. Galiausiai Belgijos valdžios institucijos tvirtina, kad remdamasis 1980 m. rugpjūčio 8 d. specialiuoju įstatymu dėl institucijų reformų ir Belgijos Valstybės Tarybos nuomone (126) Briuselio sostinės regionas gali finansuoti tik savivaldybes, o ne IRIS ligonines, nes specifinių gydymo užduočių finansavimas nėra regiono kompetencija. |
| --- | --- |

(81)

Atsakydamos į 2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimą, ypač į šio sprendimo 17 konstatuojamąją dalį, Belgijos valdžios institucijos teigia, kad Briuselio sostinės regiono (t. y. 10 mln. EUR per metus neviršijančios specialiosios subsidijos) ir FRBRTC finansiniai veiksmai yra tik savivaldybių, o ne IRIS ligoninių naudai atliekami lėšų pervedimai. Tuo remdamosi Belgijos valdžios institucijos mano, kad šiems lėšų pervedimams tarp valstybės institucijų netaikoma SESV 107 straipsnio 1 dalis. Pasak Belgijos valdžios institucijų, nei Briuselio sostinės regionas, nei FRBRTC nėra suteikę paramos IRIS ligoninėms. Jų manymu, šie pervedimai regiono vykdyti pagal bendrojo savivaldybių finansavimo kompetenciją. Toks finansavimas suteikia savivaldybėms galimybę vykdyti visuotinės svarbos, ypač CPAS, užduotis. Šiame kontekste skundo pateikėjų nuorodos į Finansų inspekcijos nuomones yra susijusios tik su Briuselio sostinės regionu ir savivaldybėmis, o ne IRIS ligoninėmis. Galiausiai Belgijos valdžios institucijos tvirtina, kad remdamasis 1980 m. rugpjūčio 8 d. specialiuoju įstatymu dėl institucijų reformų ir Belgijos Valstybės Tarybos nuomone (126) Briuselio sostinės regionas gali finansuoti tik savivaldybes, o ne IRIS ligonines, nes specifinių gydymo užduočių finansavimas nėra regiono kompetencija.

126

| (82) | Vertindamos abejones, pareikštas sprendimo pradėti procedūrą 26 konstatuojamojoje dalyje, Belgijos valdžios institucijos paaiškina skirtumą tarp CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalies reikalavimo ir galimybių uždaryti valstybinę ligoninę su ligoninių planavimo programų mechanizmu. Jų teigimu, CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalyje (127) nustatomos sąlygos, kurių laikydamasis CPAS gali įsteigti ligoninę. CPAS gali ištirti, ar tokia ligoninė yra tikrai būtina, atsižvelgiant į regiono poreikius, ypač į medicininius ir socialinius poreikius, taip pat į tai, ar yra panašių infrastruktūrų. Belgijos valdžios institucijos taip pat pabrėžia, kad taikydama ligoninių planavimo programų kūrimo mechanizmą federalinė vyriausybė nustato didžiausią ligoninių lovų skaičių regione. Federalinė valdžia grindžia savo sprendimą tik nustatytais ligoninės poreikiais ir neatsižvelgia į socialinių poreikių lygį kiekviename regione (128). Belgijos valdžios institucijos aiškina, kad Briuselio sostinės regione didžiausias ligoninių lovų skaičius yra nustatomas visam regionui, o ne kiekvienai iš 19 savivaldybių atskirai. Ir priešingai: kiekvienas iš Briuselio sostinės regiono 19 CPAS savarankiškai sprendžia steigti ligoninę savo savivaldybėje, atsižvelgdamas į vietos poreikius. |
| --- | --- |

(82)

Vertindamos abejones, pareikštas sprendimo pradėti procedūrą 26 konstatuojamojoje dalyje, Belgijos valdžios institucijos paaiškina skirtumą tarp CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalies reikalavimo ir galimybių uždaryti valstybinę ligoninę su ligoninių planavimo programų mechanizmu. Jų teigimu, CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalyje (127) nustatomos sąlygos, kurių laikydamasis CPAS gali įsteigti ligoninę. CPAS gali ištirti, ar tokia ligoninė yra tikrai būtina, atsižvelgiant į regiono poreikius, ypač į medicininius ir socialinius poreikius, taip pat į tai, ar yra panašių infrastruktūrų. Belgijos valdžios institucijos taip pat pabrėžia, kad taikydama ligoninių planavimo programų kūrimo mechanizmą federalinė vyriausybė nustato didžiausią ligoninių lovų skaičių regione. Federalinė valdžia grindžia savo sprendimą tik nustatytais ligoninės poreikiais ir neatsižvelgia į socialinių poreikių lygį kiekviename regione (128). Belgijos valdžios institucijos aiškina, kad Briuselio sostinės regione didžiausias ligoninių lovų skaičius yra nustatomas visam regionui, o ne kiekvienai iš 19 savivaldybių atskirai. Ir priešingai: kiekvienas iš Briuselio sostinės regiono 19 CPAS savarankiškai sprendžia steigti ligoninę savo savivaldybėje, atsižvelgdamas į vietos poreikius.

127

128

| (83) | Belgijos valdžios institucijos taip pat paaiškino, kad valstybinės ligoninės uždarymas arba perdavimas privačiojo sektoriaus partneriui nėra formaliai arba konkrečiai reglamentuojamas LCH arba CPAS įstatyme (129). Tačiau, pasak Belgijos valdžios institucijų, Belgijos Valstybės Tarybos teismo praktikoje yra paaiškinta CPAS įsteigtų įstaigų uždarymo ir (arba) perkėlimo tvarka ir sąlygos. Savo 2002 m. gruodžio 9 d. sprendime Nr. 113.428 Valstybės Taryba nurodė anuliuoti CPAS priklausančių sveikatingumo namų perdavimą privačiam veiklos vykdytojui. Ji pirmiausia nutarė, kad buvo būtina įvertinti būtinybę teikti medicinines ir socialines paslaugas prieš priimant sprendimą uždaryti arba perkelti įstaigą. Atliekant šį vertinimą, turi būti tinkamai atsižvelgta į steigiant įstaigą atliktą įvertinimą ir visus nuo sprendimo ją įsteigti priėmimo momento įvykusius pokyčius. Be to, Belgijos valdžios institucijos tvirtina, kad šis vertinimas negali būti grindžiamas tik įstaigos finansine situacija ar įstaigos priežiūros išlaidomis. Tuo remdamosi Belgijos valdžios institucijos prieina prie išvados, jog kuris nors CPAS negali uždaryti savo ligoninės prieš tai nenustatęs, kad nebėra medicininių ir socialinių poreikių, dėl kurių ligoninė buvo įsteigta. |
| --- | --- |

(83)

Belgijos valdžios institucijos taip pat paaiškino, kad valstybinės ligoninės uždarymas arba perdavimas privačiojo sektoriaus partneriui nėra formaliai arba konkrečiai reglamentuojamas LCH arba CPAS įstatyme (129). Tačiau, pasak Belgijos valdžios institucijų, Belgijos Valstybės Tarybos teismo praktikoje yra paaiškinta CPAS įsteigtų įstaigų uždarymo ir (arba) perkėlimo tvarka ir sąlygos. Savo 2002 m. gruodžio 9 d. sprendime Nr. 113.428 Valstybės Taryba nurodė anuliuoti CPAS priklausančių sveikatingumo namų perdavimą privačiam veiklos vykdytojui. Ji pirmiausia nutarė, kad buvo būtina įvertinti būtinybę teikti medicinines ir socialines paslaugas prieš priimant sprendimą uždaryti arba perkelti įstaigą. Atliekant šį vertinimą, turi būti tinkamai atsižvelgta į steigiant įstaigą atliktą įvertinimą ir visus nuo sprendimo ją įsteigti priėmimo momento įvykusius pokyčius. Be to, Belgijos valdžios institucijos tvirtina, kad šis vertinimas negali būti grindžiamas tik įstaigos finansine situacija ar įstaigos priežiūros išlaidomis. Tuo remdamosi Belgijos valdžios institucijos prieina prie išvados, jog kuris nors CPAS negali uždaryti savo ligoninės prieš tai nenustatęs, kad nebėra medicininių ir socialinių poreikių, dėl kurių ligoninė buvo įsteigta.

129

| (84) | Pasak Belgijos valdžios institucijų, steigiant valstybinę ligoninę būtina laikytis tiek CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalyje nurodytų prievolių, tiek valdžios institucijų ligoninių planavimo programos, o privačioms ligoninėms aktuali tik planavimo programa. Remiantis CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalimi, naujos ligoninės atidarymą būtina pagrįsti realiu poreikiu. Be to, Belgijos valdžios institucijos aiškina, kad jei atidaromoje valstybinėje ligoninėje yra tiek lovų, kiek numatyta ligoninių planavimo programoje, šios zonos planavimo programoje nelieka vietos kitai ligoninei (tiek valstybinei, tiek privačiai), todėl tokiu atveju nėra jokio kito būdo patenkinti gyventojų poreikius. Belgijos valdžios institucijos nurodo, kad jei kuriuo nors metu CPAS nori uždaryti savo valstybinę ligoninę, jis iš pradžių turi įsitikinti, kad ši ligoninė nebėra reikalinga, atsižvelgdamas į Valstybės Tarybos teismo praktiką. Priešingai nei CPAS, privatus veiklos vykdytojas, nusprendžiantis uždaryti savo ligoninę, pagal įstatymą neprivalo įsitikinti, kad gyventojai ir toliau gaus sveikatos priežiūros paslaugas. Pasak Belgijos valdžios institucijų, privati ligoninė lieka veikta tik savo pačios sprendimu, o šį sprendimą bet kuriuo metu galima pakeisti. Belgijos valdžios institucijos kaip pavyzdį mini įstaigų Hôpital français, Berchemo Šv. Agotos (Briuselio savivaldybė) privačios ligoninės, uždarymą 2008 m. (130) Apibendrindamos Belgijos valdžios institucijos aiškina, kad ligoninių planavimo programos mechanizmas apriboja tiek valstybinių, tiek privačių veiklos vykdytojų laisvę steigti ligonines (steigti ligoninę galima tik jei dar nepasiektas didžiausias lovų skaičius tam tikroje zonoje). Tačiau, jų teigimu, dėl CPAS įstatyme numatytų prievolių CPAS atsiranda papildomų apribojimų, susijusių su valstybinės ligoninės steigimu ir uždarymu, o privačios ligoninės gali nutraukti veiklą bet kuriuo metu. |
| --- | --- |

(84)

Pasak Belgijos valdžios institucijų, steigiant valstybinę ligoninę būtina laikytis tiek CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalyje nurodytų prievolių, tiek valdžios institucijų ligoninių planavimo programos, o privačioms ligoninėms aktuali tik planavimo programa. Remiantis CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalimi, naujos ligoninės atidarymą būtina pagrįsti realiu poreikiu. Be to, Belgijos valdžios institucijos aiškina, kad jei atidaromoje valstybinėje ligoninėje yra tiek lovų, kiek numatyta ligoninių planavimo programoje, šios zonos planavimo programoje nelieka vietos kitai ligoninei (tiek valstybinei, tiek privačiai), todėl tokiu atveju nėra jokio kito būdo patenkinti gyventojų poreikius. Belgijos valdžios institucijos nurodo, kad jei kuriuo nors metu CPAS nori uždaryti savo valstybinę ligoninę, jis iš pradžių turi įsitikinti, kad ši ligoninė nebėra reikalinga, atsižvelgdamas į Valstybės Tarybos teismo praktiką. Priešingai nei CPAS, privatus veiklos vykdytojas, nusprendžiantis uždaryti savo ligoninę, pagal įstatymą neprivalo įsitikinti, kad gyventojai ir toliau gaus sveikatos priežiūros paslaugas. Pasak Belgijos valdžios institucijų, privati ligoninė lieka veikta tik savo pačios sprendimu, o šį sprendimą bet kuriuo metu galima pakeisti. Belgijos valdžios institucijos kaip pavyzdį mini įstaigų Hôpital français, Berchemo Šv. Agotos (Briuselio savivaldybė) privačios ligoninės, uždarymą 2008 m. (130) Apibendrindamos Belgijos valdžios institucijos aiškina, kad ligoninių planavimo programos mechanizmas apriboja tiek valstybinių, tiek privačių veiklos vykdytojų laisvę steigti ligonines (steigti ligoninę galima tik jei dar nepasiektas didžiausias lovų skaičius tam tikroje zonoje). Tačiau, jų teigimu, dėl CPAS įstatyme numatytų prievolių CPAS atsiranda papildomų apribojimų, susijusių su valstybinės ligoninės steigimu ir uždarymu, o privačios ligoninės gali nutraukti veiklą bet kuriuo metu.

Hôpital français

130

| (85) | Kalbant apie prievoles, kurios tariamai taikomos tik IRIS ligoninėms (žr. sprendimo pradėti procedūrą 87–89 konstatuojamąsias dalis), Belgijos valdžios institucijos tvirtina, jog šios prievolės tiesiogiai kilo iš to, kad IRIS ligoninės buvo įsteigtos siekiant padėti CPAS teikti socialinę paramą (žr. 2.2 skirsnį). Belgijos valdžios institucijų teigimu, šios prievolės išplaukia iš CPAS įstatymo, pagal kurį buvo įsteigtos IRIS ligoninės, ir jos privalomai taikomos IRIS ligoninėms per jų įstatus ir IRIS strateginius planus. Belgijos valdžios institucijos taip pat nurodo į šiuose dokumentuose tiksliai apibrėžtas prievoles. Siekdama glaustumo ir vengdama kartojimosi, Komisija pacituos tik jos vertinimui aktualias ištraukas (žr. 7.3.4.1 skirsnį). |
| --- | --- |

(85)

Kalbant apie prievoles, kurios tariamai taikomos tik IRIS ligoninėms (žr. sprendimo pradėti procedūrą 87–89 konstatuojamąsias dalis), Belgijos valdžios institucijos tvirtina, jog šios prievolės tiesiogiai kilo iš to, kad IRIS ligoninės buvo įsteigtos siekiant padėti CPAS teikti socialinę paramą (žr. 2.2 skirsnį). Belgijos valdžios institucijų teigimu, šios prievolės išplaukia iš CPAS įstatymo, pagal kurį buvo įsteigtos IRIS ligoninės, ir jos privalomai taikomos IRIS ligoninėms per jų įstatus ir IRIS strateginius planus. Belgijos valdžios institucijos taip pat nurodo į šiuose dokumentuose tiksliai apibrėžtas prievoles. Siekdama glaustumo ir vengdama kartojimosi, Komisija pacituos tik jos vertinimui aktualias ištraukas (žr. 7.3.4.1 skirsnį).

| (86) | Savo sprendime pradėti procedūrą (žr. 48 konstatuojamąją dalį) Komisija pareiškė abejonių dėl IRIS ligoninių teikiamų papildomų socialinių paslaugų ekonominio ir neekonominio pobūdžio. Savo atsakyme į sprendimą pradėti procedūrą Belgijos valdžios institucijos pareiškė manančios, kad socialinės paslaugos neturi ekonominio pobūdžio. Jos iš esmės teigia, kad socialinė parama, Briuselio CPAS teikiama kaip materialinė, socialinė, medicininė, medicininė bei socialinė ir psichologinė parama, nėra konkurencinės rinkos objektas, net jei socialinės paramos (t. y. papildomų socialinių paslaugų) dalį IRIS ligoninės užtikrina įgaliojimo pagrindu. |
| --- | --- |

(86)

Savo sprendime pradėti procedūrą (žr. 48 konstatuojamąją dalį) Komisija pareiškė abejonių dėl IRIS ligoninių teikiamų papildomų socialinių paslaugų ekonominio ir neekonominio pobūdžio. Savo atsakyme į sprendimą pradėti procedūrą Belgijos valdžios institucijos pareiškė manančios, kad socialinės paslaugos neturi ekonominio pobūdžio. Jos iš esmės teigia, kad socialinė parama, Briuselio CPAS teikiama kaip materialinė, socialinė, medicininė, medicininė bei socialinė ir psichologinė parama, nėra konkurencinės rinkos objektas, net jei socialinės paramos (t. y. papildomų socialinių paslaugų) dalį IRIS ligoninės užtikrina įgaliojimo pagrindu.

| (87) | Kalbėdamos apie deficito kompensacijos teisinį pagrindą (žr. sprendimo pradėti procedūrą 91 punktą), Belgijos valdžios institucijos teigia, kad savivaldybėms taikoma prievolė padengti savo valstybinių ligoninių deficitą yra numatyta IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje ir LCH 109 straipsnyje. Jos aiškina, kad LCH 109 straipsnyje yra nurodytas bendrasis principas, kuris yra taikytinas visoms Belgijos valstybinėms ligoninėms ir kuriuo nustatoma būtiniausia savivaldybėms taikytina prievolė (nes jos privalo padengti tik dalį deficito; taip pat žr. 47 konstatuojamąją dalį). Be to, Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad IRIS ligoninių 46 straipsnyje yra nustatyta konkreti prievolė, taikoma tik šešioms savivaldybėms, įsteigusioms IRIS ligonines ir nusprendusioms viršyti būtiniausius LCH 109 straipsnio reikalavimus, t. y. padengti visą IRIS ligoninių apyvartinių lėšų trūkumą. |
| --- | --- |

(87)

Kalbėdamos apie deficito kompensacijos teisinį pagrindą (žr. sprendimo pradėti procedūrą 91 punktą), Belgijos valdžios institucijos teigia, kad savivaldybėms taikoma prievolė padengti savo valstybinių ligoninių deficitą yra numatyta IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje ir LCH 109 straipsnyje. Jos aiškina, kad LCH 109 straipsnyje yra nurodytas bendrasis principas, kuris yra taikytinas visoms Belgijos valstybinėms ligoninėms ir kuriuo nustatoma būtiniausia savivaldybėms taikytina prievolė (nes jos privalo padengti tik dalį deficito; taip pat žr. 47 konstatuojamąją dalį). Be to, Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad IRIS ligoninių 46 straipsnyje yra nustatyta konkreti prievolė, taikoma tik šešioms savivaldybėms, įsteigusioms IRIS ligonines ir nusprendusioms viršyti būtiniausius LCH 109 straipsnio reikalavimus, t. y. padengti visą IRIS ligoninių apyvartinių lėšų trūkumą.

| (88) | Savo sprendimo pradėti procedūrą 92 konstatuojamojoje dalyje Komisija iškėlė klausimą, ar savivaldybių specialiųjų subsidijų (kurias Briuselio sostinės regionas teikia savivaldybėms) perdavimas IRIS ligoninėms gali būti laikomas kita operacija, ne deficito padengimo mechanizmu. Savo atsakyme Belgijos valdžios institucijos tvirtina, jog Briuselio savivaldybės naudoja tik specialiąsias subsidijas, siekdamos (iš dalies) reaguoti į joms tenkančią prievolę padengti IRIS ligoninių deficitą. Kaip toliau paaiškinta išsamiau (žr. 7.3.5 skirsnį), deficito kompensacija pervedama keliais etapais, vienas iš kurių yra savivaldybės specialiųjų subsidijų pervedimas IRIS ligoninei, bet visi šie mokėjimai vykdomi tuo pačiu pagrindu: remiantis savivaldybėms nustatyta prievole padengti deficitą. |
| --- | --- |

(88)

Savo sprendimo pradėti procedūrą 92 konstatuojamojoje dalyje Komisija iškėlė klausimą, ar savivaldybių specialiųjų subsidijų (kurias Briuselio sostinės regionas teikia savivaldybėms) perdavimas IRIS ligoninėms gali būti laikomas kita operacija, ne deficito padengimo mechanizmu. Savo atsakyme Belgijos valdžios institucijos tvirtina, jog Briuselio savivaldybės naudoja tik specialiąsias subsidijas, siekdamos (iš dalies) reaguoti į joms tenkančią prievolę padengti IRIS ligoninių deficitą. Kaip toliau paaiškinta išsamiau (žr. 7.3.5 skirsnį), deficito kompensacija pervedama keliais etapais, vienas iš kurių yra savivaldybės specialiųjų subsidijų pervedimas IRIS ligoninei, bet visi šie mokėjimai vykdomi tuo pačiu pagrindu: remiantis savivaldybėms nustatyta prievole padengti deficitą.

| (89) | Komisija taip pat paprašė paaiškinimų dėl tariamo išankstinio mokėjimo mechanizmo (jei taikoma), šio mechanizmo teisinio pagrindo ir veikimo būdo, taip pat pareikalavo nurodyti, kuo jis skiriasi nuo deficito padengimo mechanizmo ir kokį vaidmenį jį finansuojant vaidina FRBRTC (žr. sprendimo pradėti procedūrą 93 konstatuojamąją dalį). Belgijos valdžios institucijų manymu, nėra jokio išankstinio mokėjimo mechanizmo. Kalbant konkrečiau, jos aiškina, kad prievolė padengti IRIS ligoninių deficitą įsigalioja deficito atsiradimo metu. Iš tiesų, pasak Belgijos valdžios institucijų, IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje nurodytas apyvartinių lėšų trūkumas, kuris ligoninių finansinėse ataskaitose nurodomas ne vėliau kaip praėjus šešiems mėnesiams nuo finansinių metų pabaigos. Kita vertus, deficito pagal LCH 109 straipsnį apskaičiavimas, kurį atlieka Federalinė viešoji visuomenės sveikatos tarnyba, akivaizdžiai užtrunka ilgiau (iki 10 metų). Vis dėlto Belgijos valdžios institucijos tvirtina, kad kadangi LCH 109 straipsnyje nurodytas deficitas tiesiog yra apyvartinių lėšų trūkumo, padengiamo pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį, dalis, ligoninės negauna išankstinių mokėjimų, kurie galėtų būtų laikomi kitokia parama, ne deficito padengimo mechanizmu. Galiausiai Belgijos valdžios institucijos pakartoja, kad FRBRTC savivaldybėms suteikė finansavimą, padėjusį joms įvykdyti prievolę padengti deficitą, ir šis finansavimas, kaip paaiškinta pirmiau, nėra išankstinio mokėjimo mechanizmas. |
| --- | --- |

(89)

Komisija taip pat paprašė paaiškinimų dėl tariamo išankstinio mokėjimo mechanizmo (jei taikoma), šio mechanizmo teisinio pagrindo ir veikimo būdo, taip pat pareikalavo nurodyti, kuo jis skiriasi nuo deficito padengimo mechanizmo ir kokį vaidmenį jį finansuojant vaidina FRBRTC (žr. sprendimo pradėti procedūrą 93 konstatuojamąją dalį). Belgijos valdžios institucijų manymu, nėra jokio išankstinio mokėjimo mechanizmo. Kalbant konkrečiau, jos aiškina, kad prievolė padengti IRIS ligoninių deficitą įsigalioja deficito atsiradimo metu. Iš tiesų, pasak Belgijos valdžios institucijų, IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje nurodytas apyvartinių lėšų trūkumas, kuris ligoninių finansinėse ataskaitose nurodomas ne vėliau kaip praėjus šešiems mėnesiams nuo finansinių metų pabaigos. Kita vertus, deficito pagal LCH 109 straipsnį apskaičiavimas, kurį atlieka Federalinė viešoji visuomenės sveikatos tarnyba, akivaizdžiai užtrunka ilgiau (iki 10 metų). Vis dėlto Belgijos valdžios institucijos tvirtina, kad kadangi LCH 109 straipsnyje nurodytas deficitas tiesiog yra apyvartinių lėšų trūkumo, padengiamo pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį, dalis, ligoninės negauna išankstinių mokėjimų, kurie galėtų būtų laikomi kitokia parama, ne deficito padengimo mechanizmu. Galiausiai Belgijos valdžios institucijos pakartoja, kad FRBRTC savivaldybėms suteikė finansavimą, padėjusį joms įvykdyti prievolę padengti deficitą, ir šis finansavimas, kaip paaiškinta pirmiau, nėra išankstinio mokėjimo mechanizmas.

| (90) | Kalbėdamos apie priemones, kuriomis siekiama išvengti kompensacijos permokos, ir tai, ar faktiškai nebuvo suteikta jokia kompensacijos permoka (žr. sprendimo pradėti procedūrą 95–97 punktus), Belgijos valdžios institucijos dėsto tokius argumentus. Jos visų pirma aiškina, jog sprendimai kompensuoti deficitą priimami kartą per metus, kai tik sužinoma apie apskaičiuotą atitinkamų finansinių metų deficitą, kad nebūtų jokios kompensacijos permokos rizikos. Taip pat jos priduria, jog Belgijos teisinis pagrindas (būtent 1983 m. lapkričio 14 d. įstatymas ir CPAS įstatymas) suteikia galimybę savivaldybėms įsitikinti, kad IRIS ligoninės tinkamai išnaudoja valstybės paramą, ir susigrąžinti šią paramą, jei nesilaikoma kompensacijos permokos sąlygų. Be to, Belgijos valdžios institucijos, norėdamos įrodyti, jog kompensacijos permoka nebuvo suteikta, nurodo įvairias Komisijai pateiktas lenteles, kuriose nurodomas kiekvienos iš penkių IRIS ligoninių deficitas ir savivaldybių veiksmai 1996–2014 m. (dėl šių skaičių taip pat žr. 7.3.5 skirsnį). |
| --- | --- |

(90)

Kalbėdamos apie priemones, kuriomis siekiama išvengti kompensacijos permokos, ir tai, ar faktiškai nebuvo suteikta jokia kompensacijos permoka (žr. sprendimo pradėti procedūrą 95–97 punktus), Belgijos valdžios institucijos dėsto tokius argumentus. Jos visų pirma aiškina, jog sprendimai kompensuoti deficitą priimami kartą per metus, kai tik sužinoma apie apskaičiuotą atitinkamų finansinių metų deficitą, kad nebūtų jokios kompensacijos permokos rizikos. Taip pat jos priduria, jog Belgijos teisinis pagrindas (būtent 1983 m. lapkričio 14 d. įstatymas ir CPAS įstatymas) suteikia galimybę savivaldybėms įsitikinti, kad IRIS ligoninės tinkamai išnaudoja valstybės paramą, ir susigrąžinti šią paramą, jei nesilaikoma kompensacijos permokos sąlygų. Be to, Belgijos valdžios institucijos, norėdamos įrodyti, jog kompensacijos permoka nebuvo suteikta, nurodo įvairias Komisijai pateiktas lenteles, kuriose nurodomas kiekvienos iš penkių IRIS ligoninių deficitas ir savivaldybių veiksmai 1996–2014 m. (dėl šių skaičių taip pat žr. 7.3.5 skirsnį).

| (91) | Kaip ir prašyta, Belgijos valdžios institucijos savo atsakyme pateikia papildomų paaiškinimų dėl „tvarumo“ sąvokos (žr. sprendimo pradėti procedūrą 102–103 konstatuojamąsias dalis). Pasak jų, prievolė užtikrinti IRIS ligoninių tvarumą grindžiama tiesiogiai CPAS įstatymu. Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 2.1 skirsnį), kiekvienas CPAS gali kurti įstaigas, įpareigotas teikti socialinę paramą, įskaitant medicininę ir medicininę bei socialinę paramą, jei jis gali įrodyti, kad toks veiksmas yra būtinas norint patenkinti realų poreikį pagal CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalį. Belgijos valdžios institucijos aiškina, kad praeityje šeši iš 19 Briuselio sostinės regiono CPAS, siekdami teikti socialinę paramą, įsteigė ligoninių (neturinčių atskiro juridinio statuso) ir patys jas valdė iki 1995 m. pabaigos. Pasak jų, restruktūrizavus šias valstybines ligonines buvo įsteigtos valstybinės IRIS ligoninės. Vėliau, 1996 m. sausio 1 d., jos tapo juridiškai nepriklausomos nuo CPAS (taip pat žr. 2.2 skirsnį) ir niekaip nepakeitė CPAS prievolės teikti socialinę paramą arba tiesiogiai, arba tarpininkaujant IRIS ligoninėms. Šiame kontekste Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad pirminis IRIS tinklo ir IRIS ligoninių restruktūrizavimo bei įsteigimo tikslas buvo užtikrinti valstybinių ligoninių paslaugų tęstinumą Briuselio sostinės regione (taip pat žr. 27 konstatuojamąją dalį). Taigi jos tvirtina, jog norint užtikrinti IRIS ligoninių tvarumą ir taip garantuoti, kad būtų patenkinti socialiniai gyventojų poreikiai, savivaldybės ir CPAS privalo perimti visą šių ligoninių deficitą pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį. Be to, Belgijos valdžios institucijos padarė išvadą, kad tol, kol yra realus poreikis, remiantis Valstybės Tarybos teismo praktika (žr. 83 konstatuojamąją dalį), valdžios institucijos negali nei uždaryti IRIS ligoninių, nei jų perleisti privačiojo sektoriaus savininkui. |
| --- | --- |

(91)

Kaip ir prašyta, Belgijos valdžios institucijos savo atsakyme pateikia papildomų paaiškinimų dėl „tvarumo“ sąvokos (žr. sprendimo pradėti procedūrą 102–103 konstatuojamąsias dalis). Pasak jų, prievolė užtikrinti IRIS ligoninių tvarumą grindžiama tiesiogiai CPAS įstatymu. Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 2.1 skirsnį), kiekvienas CPAS gali kurti įstaigas, įpareigotas teikti socialinę paramą, įskaitant medicininę ir medicininę bei socialinę paramą, jei jis gali įrodyti, kad toks veiksmas yra būtinas norint patenkinti realų poreikį pagal CPAS įstatymo 60 straipsnio 6 dalį. Belgijos valdžios institucijos aiškina, kad praeityje šeši iš 19 Briuselio sostinės regiono CPAS, siekdami teikti socialinę paramą, įsteigė ligoninių (neturinčių atskiro juridinio statuso) ir patys jas valdė iki 1995 m. pabaigos. Pasak jų, restruktūrizavus šias valstybines ligonines buvo įsteigtos valstybinės IRIS ligoninės. Vėliau, 1996 m. sausio 1 d., jos tapo juridiškai nepriklausomos nuo CPAS (taip pat žr. 2.2 skirsnį) ir niekaip nepakeitė CPAS prievolės teikti socialinę paramą arba tiesiogiai, arba tarpininkaujant IRIS ligoninėms. Šiame kontekste Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad pirminis IRIS tinklo ir IRIS ligoninių restruktūrizavimo bei įsteigimo tikslas buvo užtikrinti valstybinių ligoninių paslaugų tęstinumą Briuselio sostinės regione (taip pat žr. 27 konstatuojamąją dalį). Taigi jos tvirtina, jog norint užtikrinti IRIS ligoninių tvarumą ir taip garantuoti, kad būtų patenkinti socialiniai gyventojų poreikiai, savivaldybės ir CPAS privalo perimti visą šių ligoninių deficitą pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį. Be to, Belgijos valdžios institucijos padarė išvadą, kad tol, kol yra realus poreikis, remiantis Valstybės Tarybos teismo praktika (žr. 83 konstatuojamąją dalį), valdžios institucijos negali nei uždaryti IRIS ligoninių, nei jų perleisti privačiojo sektoriaus savininkui.

| (92) | Galiausiai sprendimo pradėti procedūrą 103 konstatuojamojoje dalyje Komisija klausia, ar yra kitų priežasčių, kurios galėtų pagrįsti papildomą IRIS ligoninių finansavimą. Šiuo požiūriu Belgijos valdžios institucijos teigia, kad IRIS ligoninių vienintelis tikslas nėra steigti „tvarias“ tarnybas, nustatyti užduotis ir ligoninių planavimo programas, kaip tai galėtų daryti privačios Belgijos ligoninės. Priešingai, pasak Belgijos valdžios institucijų, IRIS ligoninės privalo užtikrinti kiek įmanoma platesnę sveikatos priežiūros paslaugų gamą, pirmiausia – kiekvieno asmens, ypač labiausiai skurstančių visuomenės narių, teisę į gydymą, būtiną dėl ligų, kuriomis jie serga, net jei šis gydymas gerokai viršija visoms ligoninėms pagal LCH taikomus planavimo ir patvirtinimo standartus. Šiame kontekste Belgijos valdžios institucijos taip pat remiasi 2012 m. lapkričio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimo 162 punktu, kuriame teigiama, kad „valstybinių ligoninių deficito kompensacija gali būti reikalinga dėl sveikatos ir socialinių priežasčių, siekiant užtikrinti ligoninių sistemos tęstinumą ir tvarumą“. Belgijos valdžios institucijos taip pat pažymi, kad valstybinės ligoninės statusas reiškia tam tikras išlaidas, kurios nėra visiškai kompensuojamos federalinėmis finansavimo priemonėmis. Jų teigimu, į šias išlaidas įeina, be kita ko, dvikalbių darbuotojų kalbinių sugebėjimų priemokos, didesnės statutinių darbuotojų (pareigūnų) pensijų ir sveikatos draudimo įmokos ir Briuselio sostinės regionui privalomi (tačiau apmokami tik iš dalies) atlyginimų padidinimai. |
| --- | --- |

(92)

Galiausiai sprendimo pradėti procedūrą 103 konstatuojamojoje dalyje Komisija klausia, ar yra kitų priežasčių, kurios galėtų pagrįsti papildomą IRIS ligoninių finansavimą. Šiuo požiūriu Belgijos valdžios institucijos teigia, kad IRIS ligoninių vienintelis tikslas nėra steigti „tvarias“ tarnybas, nustatyti užduotis ir ligoninių planavimo programas, kaip tai galėtų daryti privačios Belgijos ligoninės. Priešingai, pasak Belgijos valdžios institucijų, IRIS ligoninės privalo užtikrinti kiek įmanoma platesnę sveikatos priežiūros paslaugų gamą, pirmiausia – kiekvieno asmens, ypač labiausiai skurstančių visuomenės narių, teisę į gydymą, būtiną dėl ligų, kuriomis jie serga, net jei šis gydymas gerokai viršija visoms ligoninėms pagal LCH taikomus planavimo ir patvirtinimo standartus. Šiame kontekste Belgijos valdžios institucijos taip pat remiasi 2012 m. lapkričio 7 d. Bendrojo Teismo sprendimo 162 punktu, kuriame teigiama, kad „valstybinių ligoninių deficito kompensacija gali būti reikalinga dėl sveikatos ir socialinių priežasčių, siekiant užtikrinti ligoninių sistemos tęstinumą ir tvarumą“. Belgijos valdžios institucijos taip pat pažymi, kad valstybinės ligoninės statusas reiškia tam tikras išlaidas, kurios nėra visiškai kompensuojamos federalinėmis finansavimo priemonėmis. Jų teigimu, į šias išlaidas įeina, be kita ko, dvikalbių darbuotojų kalbinių sugebėjimų priemokos, didesnės statutinių darbuotojų (pareigūnų) pensijų ir sveikatos draudimo įmokos ir Briuselio sostinės regionui privalomi (tačiau apmokami tik iš dalies) atlyginimų padidinimai.

6.2.   Belgijos pastabos dėl trečiųjų šalių pastabų

Belgijos pastabos dėl trečiųjų šalių pastabų

| (93) | Visų pirma Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad CBI, ABISP ir Zorgnet Vlaanderen pastabos dėl sprendimo pradėti procedūrą grindžiamos tuo pačiu argumentu, t. y., pasak šių organizacijų, IRIS ligoninėms nėra nurodyta teikti papildomų VESP, kitų nei bet kokiai (valstybinei ar privačiai) Belgijos ligoninei privalomos VESP. Jų teigimu, šio tvirtinimo pagrindas yra tas pats, t. y. kad LCH privačioms ir valstybinėms ligoninėms numatyta tokia pati prievolė teikti viešąją paslaugą, neatsižvelgiant į jokius regioninius aspektus. Tačiau, pasak Belgijos valdžios institucijų, į bylą įstojusios šalys nepaaiškina, kodėl CPAS įstatymas nėra taikomas IRIS ligoninėms, nors, Belgijos tvirtinimu, šis įstatymas yra IRIS ligoninių egzistavimo teisinis pagrindas. Belgijos valdžios institucijos teigia, kad LCH 147 straipsnyje aiškiai pripažįstama, jog CPAS valdomų ligoninių (tokių kaip IRIS ligoninių (131)) atžvilgiu LCH papildo CPAS įstatymą. Šis faktas patvirtina tai, kad LCH nėra vienintelis svarbus CPAS valdomoms ligoninėms taikytinas teisinis pagrindas. |
| --- | --- |

(93)

Visų pirma Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad CBI, ABISP ir Zorgnet Vlaanderen pastabos dėl sprendimo pradėti procedūrą grindžiamos tuo pačiu argumentu, t. y., pasak šių organizacijų, IRIS ligoninėms nėra nurodyta teikti papildomų VESP, kitų nei bet kokiai (valstybinei ar privačiai) Belgijos ligoninei privalomos VESP. Jų teigimu, šio tvirtinimo pagrindas yra tas pats, t. y. kad LCH privačioms ir valstybinėms ligoninėms numatyta tokia pati prievolė teikti viešąją paslaugą, neatsižvelgiant į jokius regioninius aspektus. Tačiau, pasak Belgijos valdžios institucijų, į bylą įstojusios šalys nepaaiškina, kodėl CPAS įstatymas nėra taikomas IRIS ligoninėms, nors, Belgijos tvirtinimu, šis įstatymas yra IRIS ligoninių egzistavimo teisinis pagrindas. Belgijos valdžios institucijos teigia, kad LCH 147 straipsnyje aiškiai pripažįstama, jog CPAS valdomų ligoninių (tokių kaip IRIS ligoninių (131)) atžvilgiu LCH papildo CPAS įstatymą. Šis faktas patvirtina tai, kad LCH nėra vienintelis svarbus CPAS valdomoms ligoninėms taikytinas teisinis pagrindas.

Zorgnet Vlaanderen

131

| (94) | Belgijos valdžios institucijų manymu, CBI tvirtinimas, jog Briuselio vyriausybės paskelbtas ketinimas pertvarkyti 2003 m. vasario 13 d. potvarkį patikslinant visuotinės svarbos užduotis, kuriomis grindžiamas specialiųjų subsidijų teikimas savivaldybėms (žr. 70 konstatuojamąją dalį), šiuo metu nesant jokios nustatytos užduoties (kuri taikoma tik IRIS ligoninėms), yra neteisingas. Belgijos valdžios institucijos ypač pabrėžia, kad šiuo potvarkiu numatytos specialiosios subsidijos teikiamos tik savivaldybėms, o ne IRIS ligoninėms. Belgija taip pat tvirtina, kad FRBRTC ir paties Briuselio sostinės regiono veiksmai (kurių vertė yra ne didesnė nei 10 mln. EUR per metus (132)), kuriais siekiama padėti savivaldybėms, yra lėšų pervedimai tarp valstybės institucijų, kuriems netaikoma SESV 107 straipsnio 1 dalis. Belgijos valdžios institucijos pakartoja, kad nė vienos iš šių sumų nei regionas, nei FRBRTC IRIS ligoninėms neskyrė. Priešingai, pasak Belgijos, tai yra tik lėšų pervedimai tarp regionų ir savivaldybių, vykdomi pagal regionui suteiktus savivaldybių bendrojo finansavimo įgaliojimus. Šis bendrasis finansavimas sudarytas taip, kad savivaldybėms būtų suteikta galimybė vykdyti joms paskirtas savivaldybei aktualias užduotis, į kurias įtraukiamos ir CPAS užduotys. Pasak Belgijos valdžios institucijų, paskelbta 2003 m. vasario 13 d. potvarkio reforma jokiu būdu nėra pripažinimas, kad IRIS ligoninėms nėra priskirta papildomų VESP. Savivaldybės turi patikslinti savo įkurtoms ligoninėms priskirtas VESP, o minėtas potvarkis šiame kontekste nėra aktualus, nes jis susijęs tik su finansavimu valstybės viduje. |
| --- | --- |

(94)

Belgijos valdžios institucijų manymu, CBI tvirtinimas, jog Briuselio vyriausybės paskelbtas ketinimas pertvarkyti 2003 m. vasario 13 d. potvarkį patikslinant visuotinės svarbos užduotis, kuriomis grindžiamas specialiųjų subsidijų teikimas savivaldybėms (žr. 70 konstatuojamąją dalį), šiuo metu nesant jokios nustatytos užduoties (kuri taikoma tik IRIS ligoninėms), yra neteisingas. Belgijos valdžios institucijos ypač pabrėžia, kad šiuo potvarkiu numatytos specialiosios subsidijos teikiamos tik savivaldybėms, o ne IRIS ligoninėms. Belgija taip pat tvirtina, kad FRBRTC ir paties Briuselio sostinės regiono veiksmai (kurių vertė yra ne didesnė nei 10 mln. EUR per metus (132)), kuriais siekiama padėti savivaldybėms, yra lėšų pervedimai tarp valstybės institucijų, kuriems netaikoma SESV 107 straipsnio 1 dalis. Belgijos valdžios institucijos pakartoja, kad nė vienos iš šių sumų nei regionas, nei FRBRTC IRIS ligoninėms neskyrė. Priešingai, pasak Belgijos, tai yra tik lėšų pervedimai tarp regionų ir savivaldybių, vykdomi pagal regionui suteiktus savivaldybių bendrojo finansavimo įgaliojimus. Šis bendrasis finansavimas sudarytas taip, kad savivaldybėms būtų suteikta galimybė vykdyti joms paskirtas savivaldybei aktualias užduotis, į kurias įtraukiamos ir CPAS užduotys. Pasak Belgijos valdžios institucijų, paskelbta 2003 m. vasario 13 d. potvarkio reforma jokiu būdu nėra pripažinimas, kad IRIS ligoninėms nėra priskirta papildomų VESP. Savivaldybės turi patikslinti savo įkurtoms ligoninėms priskirtas VESP, o minėtas potvarkis šiame kontekste nėra aktualus, nes jis susijęs tik su finansavimu valstybės viduje.

132

| (95) | Belgijos valdžios institucijos taip pat atmeta CBI pastabose pateiktą socialinių užduočių aprašą: jų teigimu, jis netikslus. CBI pirmiausia tvirtina, kad LCH apibrėžta „pagrindinė socialinė užduotis“ yra bendra valstybinėms ir privačioms ligoninėms, tačiau ją intensyviau vykdo tik IRIS ligoninės. Iš šios perspektyvos „papildomos“ IRIS ligoninių socialinės užduotys negalėtų būti atskirtos nuo ligoninės paslaugų ir būtų neatskiriama jų dalis. Belgijos valdžios institucijos nepritaria tokiai nuomonei. Jų manymu, CBI ne tik aiškiai pripažįsta, kad yra esminis skirtumas tarp valstybinių ir privačių ligoninių (t. y. didesnė IRIS ligoninėse teikiamų socialinių paslaugų apimtis), bet ir neapibrėžia, ką būtent ji laiko „pagrindine socialine užduotimi“ ir ką – ligoninių VESP, ir nenurodo nei teisinio pagrindo, kuriuo būtų grindžiama ši užduotis, nei specifinio ją vykdyti įpareigojančio įgaliojimo. Belgijos valdžios institucijos mano, kad tik remiantis CPAS įstatymu valstybinėms ligoninėms galima patikėti „pagrindines socialines užduotis“. Pasak jų, LCH tik papildo CPAS įstatymo nuostatas, susijusias tik su valstybinėmis ligoninėmis (žr. LCH 147 straipsnį). Vadinasi, CPAS įstatyme arba pagal jį apibrėžta IRIS ligoninių esminė užduotis (arba „pagrindinė užduotis“) nėra „bendra“ visoms ligoninėms. Pasak Belgijos valdžios institucijų, ši užduotis nėra ekonominio pobūdžio. Todėl IRIS ligoninės yra įsteigtos pagal CPAS įstatymą ir turi laikytis papildomų LCH nustatytų taisyklių (133). |
| --- | --- |

(95)

Belgijos valdžios institucijos taip pat atmeta CBI pastabose pateiktą socialinių užduočių aprašą: jų teigimu, jis netikslus. CBI pirmiausia tvirtina, kad LCH apibrėžta „pagrindinė socialinė užduotis“ yra bendra valstybinėms ir privačioms ligoninėms, tačiau ją intensyviau vykdo tik IRIS ligoninės. Iš šios perspektyvos „papildomos“ IRIS ligoninių socialinės užduotys negalėtų būti atskirtos nuo ligoninės paslaugų ir būtų neatskiriama jų dalis. Belgijos valdžios institucijos nepritaria tokiai nuomonei. Jų manymu, CBI ne tik aiškiai pripažįsta, kad yra esminis skirtumas tarp valstybinių ir privačių ligoninių (t. y. didesnė IRIS ligoninėse teikiamų socialinių paslaugų apimtis), bet ir neapibrėžia, ką būtent ji laiko „pagrindine socialine užduotimi“ ir ką – ligoninių VESP, ir nenurodo nei teisinio pagrindo, kuriuo būtų grindžiama ši užduotis, nei specifinio ją vykdyti įpareigojančio įgaliojimo. Belgijos valdžios institucijos mano, kad tik remiantis CPAS įstatymu valstybinėms ligoninėms galima patikėti „pagrindines socialines užduotis“. Pasak jų, LCH tik papildo CPAS įstatymo nuostatas, susijusias tik su valstybinėmis ligoninėmis (žr. LCH 147 straipsnį). Vadinasi, CPAS įstatyme arba pagal jį apibrėžta IRIS ligoninių esminė užduotis (arba „pagrindinė užduotis“) nėra „bendra“ visoms ligoninėms. Pasak Belgijos valdžios institucijų, ši užduotis nėra ekonominio pobūdžio. Todėl IRIS ligoninės yra įsteigtos pagal CPAS įstatymą ir turi laikytis papildomų LCH nustatytų taisyklių (133).

133

| (96) | Nagrinėdamos CBI pastabas dėl universalių gydymo užduočių, Belgijos valdžios institucijos teigia, kad CBI universalią gydymo užduotį, kuri, jos tvirtinimu, yra bendra visoms ligoninėms, apriboja tik skubia medicinine parama arba sveikatos priežiūra po suteiktos skubios paramos. Todėl Belgijos valdžios institucijos mano, kad CBI netiesiogiai pripažįsta, jog privačios Briuselio ligoninės neturi jokios prievolės gydyti pacientų ne skubos sveikatos priežiūros ir sveikatos priežiūros po suteiktos skubios paramos atvejais, tačiau tokie atvejai sudaro didžiąją dalį socialiai pažeidžiamų asmenų gydymo. Belgijos valdžios institucijos taip pat tvirtina, kad CBI pateikta nuoroda į LCH 2 straipsnyje aprašytą viešojo intereso užduotį nėra tokios prievolės pagrindas. Pasak jų, tai, kad įstaiga yra įpareigota vykdyti pagrindinę gydymo ligoninėje užduotį, nereiškia, jog ji taip pat įpareigota teikti gydymo paslaugos bet kokiam asmeniui bet kokiomis aplinkybėmis, neatsižvelgdama į jo mokumą. Tai įrodo pats faktas, jog yra konkrečių taisyklių, taikomų skubios paramos teikimui. Belgijos valdžios institucijos tvirtina, jog visuotinės svarbos užduotis negali būti numanoma – ji yra priskirta aiškiai. Jų nuomone, buvo būtinybė nustatyti konkrečius reikalavimus skubios paramos teikimui, nes LCH pateiktoje pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties apibrėžtyje skubios paramos teikimas nėra minimas. Belgijos valdžios institucijos argumentuoja, kad 1964 m. liepos 8 d. įstatymas (134) ir jo vykdomieji nutarimai yra susiję su skubia medicinine parama (135) ir skubiosios paramos skyriais (įskaitant greitosios paramos automobilius). Būtent šiuo pagrindu kai kurios ligoninės – tiek valstybinės, tiek privačios – vykdo tam tikras skubios medicininės paramos užduotis. |
| --- | --- |

(96)

Nagrinėdamos CBI pastabas dėl universalių gydymo užduočių, Belgijos valdžios institucijos teigia, kad CBI universalią gydymo užduotį, kuri, jos tvirtinimu, yra bendra visoms ligoninėms, apriboja tik skubia medicinine parama arba sveikatos priežiūra po suteiktos skubios paramos. Todėl Belgijos valdžios institucijos mano, kad CBI netiesiogiai pripažįsta, jog privačios Briuselio ligoninės neturi jokios prievolės gydyti pacientų ne skubos sveikatos priežiūros ir sveikatos priežiūros po suteiktos skubios paramos atvejais, tačiau tokie atvejai sudaro didžiąją dalį socialiai pažeidžiamų asmenų gydymo. Belgijos valdžios institucijos taip pat tvirtina, kad CBI pateikta nuoroda į LCH 2 straipsnyje aprašytą viešojo intereso užduotį nėra tokios prievolės pagrindas. Pasak jų, tai, kad įstaiga yra įpareigota vykdyti pagrindinę gydymo ligoninėje užduotį, nereiškia, jog ji taip pat įpareigota teikti gydymo paslaugos bet kokiam asmeniui bet kokiomis aplinkybėmis, neatsižvelgdama į jo mokumą. Tai įrodo pats faktas, jog yra konkrečių taisyklių, taikomų skubios paramos teikimui. Belgijos valdžios institucijos tvirtina, jog visuotinės svarbos užduotis negali būti numanoma – ji yra priskirta aiškiai. Jų nuomone, buvo būtinybė nustatyti konkrečius reikalavimus skubios paramos teikimui, nes LCH pateiktoje pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties apibrėžtyje skubios paramos teikimas nėra minimas. Belgijos valdžios institucijos argumentuoja, kad 1964 m. liepos 8 d. įstatymas (134) ir jo vykdomieji nutarimai yra susiję su skubia medicinine parama (135) ir skubiosios paramos skyriais (įskaitant greitosios paramos automobilius). Būtent šiuo pagrindu kai kurios ligoninės – tiek valstybinės, tiek privačios – vykdo tam tikras skubios medicininės paramos užduotis.

134

135

| (97) | Tačiau Belgijos valdžios institucijos tvirtina, kad prievolė teikti skubias sveikatos priežiūros paslaugas valstybinėse ir privačiose ligoninėse nekyla iš LCH. Priešingai, ji atsiranda iš bendrosios prievolės suteikti paramą bet kuriam asmeniui, kuriam kilo pavojus. Pasak Belgijos valdžios institucijų, ligoninės privalo teikti paramą medicininės skubos atvejais, atsižvelgdamos į savo struktūrą ir kompetenciją (136). Ši prievolė taikoma tiek valstybinėms, tiek privačioms ligoninėmis, tiek bet kuriam kitam asmeniui, nes yra nustatyta prievolė teikti paramą bet kuriam asmeniui, kuriam kilo pavojus. Belgijos valdžios institucijos taip pat aiškina, kad remiantis Belgijos baudžiamojo kodekso 422ter straipsniu ši prievolė taikoma tik skubos situacijomis, ypač medicininės skubos atvejais, kai kyla pavojus gyvybei. Tačiau Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad visomis kitomis situacijomis (t. y. ne skubos situacijomis) ligoninės nėra įpareigotos vykdyti universalios gydymo užduoties ir neprivalo gydyti pacientų, kurie negali sumokėti už savo gydymą. Galiausiai Belgijos valdžios institucijos teigia, kad nors Belgijos ligoninės neturi teisės diskriminuoti pacientų dėl jų finansinės situacijos (vadinasi, tik dėl to, kad asmuo yra neturtingas), jos neprivalo teikti gydymo paslaugų ne skubos situacijomis, jei pacientas negali arba nenori už jas sumokėti. |
| --- | --- |

(97)

Tačiau Belgijos valdžios institucijos tvirtina, kad prievolė teikti skubias sveikatos priežiūros paslaugas valstybinėse ir privačiose ligoninėse nekyla iš LCH. Priešingai, ji atsiranda iš bendrosios prievolės suteikti paramą bet kuriam asmeniui, kuriam kilo pavojus. Pasak Belgijos valdžios institucijų, ligoninės privalo teikti paramą medicininės skubos atvejais, atsižvelgdamos į savo struktūrą ir kompetenciją (136). Ši prievolė taikoma tiek valstybinėms, tiek privačioms ligoninėmis, tiek bet kuriam kitam asmeniui, nes yra nustatyta prievolė teikti paramą bet kuriam asmeniui, kuriam kilo pavojus. Belgijos valdžios institucijos taip pat aiškina, kad remiantis Belgijos baudžiamojo kodekso 422ter straipsniu ši prievolė taikoma tik skubos situacijomis, ypač medicininės skubos atvejais, kai kyla pavojus gyvybei. Tačiau Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad visomis kitomis situacijomis (t. y. ne skubos situacijomis) ligoninės nėra įpareigotos vykdyti universalios gydymo užduoties ir neprivalo gydyti pacientų, kurie negali sumokėti už savo gydymą. Galiausiai Belgijos valdžios institucijos teigia, kad nors Belgijos ligoninės neturi teisės diskriminuoti pacientų dėl jų finansinės situacijos (vadinasi, tik dėl to, kad asmuo yra neturtingas), jos neprivalo teikti gydymo paslaugų ne skubos situacijomis, jei pacientas negali arba nenori už jas sumokėti.

136

ter

| (98) | Savo pastabose, kuriose atsakoma į CBI pastabas, Belgijos valdžios institucijos nurodo CBI pateiktos nuorodos į Briuselio pirmosios instancijos teismo priimtą sprendimą (žr. 72 konstatuojamąją dalį) kontekstą. Pasak Belgijos valdžios institucijų, CBI cituojamas sprendimas yra susijęs tik su labai konkrečiu skubios medicininės paramos (137) dokumentų neturinčiam migrantui, kuriam prireikė psichiatrinio gydymo, atveju. Jos pabrėžia, kad IRIS ligoninės tokio tipo gydymo paslaugų neteikia. Pasak jų, šiuo sprendimu patvirtinama, kad skubią medicininę paramą dokumentų neturintiems migrantams paprastai užtikrina CPAS įsteigtos ligoninės arba ligoninės, su kuriomis CPAS yra sudaręs susitarimą (138). Galiausiai Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad CBI nepagrindžia ir net nebando pagrįsti tariamos privačioms ligoninėms tenkančios prievolės gydyti visus pacientus sveikatos priežiūros „po suteiktos skubios paramos“ atvejais. Pasak Belgijos valdžios institucijų, nėra jokios privačioms ligoninėms nustatytos tokio tipo prievolės teikti paslaugas „po suteiktos skubios paramos“; kita vertus, IRIS ligoninės privalo gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis, net ir nesant medicininės skubos. |
| --- | --- |

(98)

Savo pastabose, kuriose atsakoma į CBI pastabas, Belgijos valdžios institucijos nurodo CBI pateiktos nuorodos į Briuselio pirmosios instancijos teismo priimtą sprendimą (žr. 72 konstatuojamąją dalį) kontekstą. Pasak Belgijos valdžios institucijų, CBI cituojamas sprendimas yra susijęs tik su labai konkrečiu skubios medicininės paramos (137) dokumentų neturinčiam migrantui, kuriam prireikė psichiatrinio gydymo, atveju. Jos pabrėžia, kad IRIS ligoninės tokio tipo gydymo paslaugų neteikia. Pasak jų, šiuo sprendimu patvirtinama, kad skubią medicininę paramą dokumentų neturintiems migrantams paprastai užtikrina CPAS įsteigtos ligoninės arba ligoninės, su kuriomis CPAS yra sudaręs susitarimą (138). Galiausiai Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad CBI nepagrindžia ir net nebando pagrįsti tariamos privačioms ligoninėms tenkančios prievolės gydyti visus pacientus sveikatos priežiūros „po suteiktos skubios paramos“ atvejais. Pasak Belgijos valdžios institucijų, nėra jokios privačioms ligoninėms nustatytos tokio tipo prievolės teikti paslaugas „po suteiktos skubios paramos“; kita vertus, IRIS ligoninės privalo gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis, net ir nesant medicininės skubos.

137

138

7.   PRIEMONIŲ VERTINIMAS

PRIEMONIŲ VERTINIMAS

7.1.   Šio sprendimo dalykas

Šio sprendimo dalykas

| (99) | Skunde buvo pateikta nuoroda į maždaug 100 mln. EUR paramos priemonę, suteiktą vykdant restruktūrizavimą, dėl kurio buvo įsteigtos IRIS ligoninės (žr. 2.2 skirsnį). Tačiau, kaip paaiškinta sprendimo pradėti procedūrą 3.1 skirsnyje, Komisija ėmėsi priemonių dėl šios paramos tik praėjus reikalavimo terminui, taikomam restruktūrizavimo paramai susigrąžinti. Todėl ši paramos priemonė nebuvo įtraukta į formalią Komisijos tyrimo procedūrą ir šiame sprendime nebus nagrinėjama. |
| --- | --- |

(99)

Skunde buvo pateikta nuoroda į maždaug 100 mln. EUR paramos priemonę, suteiktą vykdant restruktūrizavimą, dėl kurio buvo įsteigtos IRIS ligoninės (žr. 2.2 skirsnį). Tačiau, kaip paaiškinta sprendimo pradėti procedūrą 3.1 skirsnyje, Komisija ėmėsi priemonių dėl šios paramos tik praėjus reikalavimo terminui, taikomam restruktūrizavimo paramai susigrąžinti. Todėl ši paramos priemonė nebuvo įtraukta į formalią Komisijos tyrimo procedūrą ir šiame sprendime nebus nagrinėjama.

| (100) | Be priemonės, kuriai taikomas reikalavimo terminas, formalus skundo objektas buvo i) lėšos, kurias FRBRTC pervedė už IRIS ligonines atsakingoms savivaldybėms, ir ii) specialiosios subsidijos (iki 10 mln. EUR per metus), kurias Briuselio sostinės regionas šioms savivaldybėms suteikė remdamasis 2003 m. vasario 13 d. potvarkiu. |
| --- | --- |

(100)

Be priemonės, kuriai taikomas reikalavimo terminas, formalus skundo objektas buvo i) lėšos, kurias FRBRTC pervedė už IRIS ligonines atsakingoms savivaldybėms, ir ii) specialiosios subsidijos (iki 10 mln. EUR per metus), kurias Briuselio sostinės regionas šioms savivaldybėms suteikė remdamasis 2003 m. vasario 13 d. potvarkiu.

| (101) | Tačiau abiejų tipų lėšos suteikiamos tik už IRIS ligonines atsakingoms savivaldybėms, o ne pačioms IRIS ligoninėms. Praktiškai tai tėra kapitalo judėjimas tarp Briuselio sostinės regiono ir šešių už IRIS ligonines atsakingų Briuselio savivaldybių, todėl tai nėra valstybės parama IRIS ligoninėms. |
| --- | --- |

(101)

Tačiau abiejų tipų lėšos suteikiamos tik už IRIS ligonines atsakingoms savivaldybėms, o ne pačioms IRIS ligoninėms. Praktiškai tai tėra kapitalo judėjimas tarp Briuselio sostinės regiono ir šešių už IRIS ligonines atsakingų Briuselio savivaldybių, todėl tai nėra valstybės parama IRIS ligoninėms.

| (102) | Komisija panaikintame 2009 m. sprendime iš tiesų dažnai painiojo pagal FRBRTC atliekamus pervedimus su deficito kompensavimo mechanizmu, numatytu LCH 109 straipsnyje ir atskirai neįvertino šių abiejų priemonių kompensavimo parametrų (139). Be to, FRBRTC lėšas savivaldybės naudoja siekdamos kompensuoti IRIS ligoninių deficitą (140), o savivaldybės turėjo prievolę pervesti FRBRTC lėšas IRIS ligoninėms per ne ilgiau kaip septynias darbo dienas (141). |
| --- | --- |

(102)

Komisija panaikintame 2009 m. sprendime iš tiesų dažnai painiojo pagal FRBRTC atliekamus pervedimus su deficito kompensavimo mechanizmu, numatytu LCH 109 straipsnyje ir atskirai neįvertino šių abiejų priemonių kompensavimo parametrų (139). Be to, FRBRTC lėšas savivaldybės naudoja siekdamos kompensuoti IRIS ligoninių deficitą (140), o savivaldybės turėjo prievolę pervesti FRBRTC lėšas IRIS ligoninėms per ne ilgiau kaip septynias darbo dienas (141).

139

140

141

| (103) | Tačiau, kaip patvirtina informacija, gauta reaguojant į sprendimą pradėti procedūrą, ir kaip paaiškinta pirmiau (žr. 230 konstatuojamąją dalį), FRBRTC ir Briuselio sostinės regiono pervedamos lėšos už IRIS ligonines atsakingoms savivaldybėms yra reikalingos, nes pačių savivaldybių turimų išteklių neužtenka savivaldybės deficito kompensavimo prievolei IRIS ligoninių atžvilgiu įvykdyti. Būtent šiame kontekste FRBRTC ir Briuselio sostinės regionas pareikalavo Briuselio savivaldybių suteikti FRBRTC lėšų ir specialiąsias subsidijas IRIS ligoninėms beveik iškart po šių lėšų gavimo. Nepriklausomai nuo šių lėšų pervedimo prievolės, prievolė kompensuoti IRIS ligoninių deficitą tenka tik atitinkamoms savivaldybėms, o šios ligoninės neturi teisės į jokią Briuselio sostinės regiono arba FRBRTC kompensaciją. Be to, IRIS ligoninėms tam tikras prievoles nustatė pačios savivaldybės, o ne Briuselio sostinės regionas (žr. 7.3.4.1 skirsnį). Todėl valstybės parama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį gali būti laikomos tik IRIS ligoninėms savivaldybių pervestos lėšos, siekiant kompensuoti jų deficitą, neatsižvelgiant į tai, ar šios lėšos gautos iš pačių savivaldybių išteklių, ar jas savivaldybėms suteikė Briuselio sostinės regionas. |
| --- | --- |

(103)

Tačiau, kaip patvirtina informacija, gauta reaguojant į sprendimą pradėti procedūrą, ir kaip paaiškinta pirmiau (žr. 230 konstatuojamąją dalį), FRBRTC ir Briuselio sostinės regiono pervedamos lėšos už IRIS ligonines atsakingoms savivaldybėms yra reikalingos, nes pačių savivaldybių turimų išteklių neužtenka savivaldybės deficito kompensavimo prievolei IRIS ligoninių atžvilgiu įvykdyti. Būtent šiame kontekste FRBRTC ir Briuselio sostinės regionas pareikalavo Briuselio savivaldybių suteikti FRBRTC lėšų ir specialiąsias subsidijas IRIS ligoninėms beveik iškart po šių lėšų gavimo. Nepriklausomai nuo šių lėšų pervedimo prievolės, prievolė kompensuoti IRIS ligoninių deficitą tenka tik atitinkamoms savivaldybėms, o šios ligoninės neturi teisės į jokią Briuselio sostinės regiono arba FRBRTC kompensaciją. Be to, IRIS ligoninėms tam tikras prievoles nustatė pačios savivaldybės, o ne Briuselio sostinės regionas (žr. 7.3.4.1 skirsnį). Todėl valstybės parama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį gali būti laikomos tik IRIS ligoninėms savivaldybių pervestos lėšos, siekiant kompensuoti jų deficitą, neatsižvelgiant į tai, ar šios lėšos gautos iš pačių savivaldybių išteklių, ar jas savivaldybėms suteikė Briuselio sostinės regionas.

| (104) | Komisija daro išvadą, kad finansavimas valstybės viduje (Briuselio sostinės regiono teikiamas finansavimas savivaldybėms, vykdomas tiesiogiai ar netiesiogiai per FRBRTC) yra tik vienas savivaldybių pervedamų lėšų, skirtų deficitui kompensuoti, šaltinis, o ne priemonė, kuria IRIS ligoninės gali naudotis papildomai kaip šio deficito kompensacijos priemoka. Todėl kapitalo judėjimas tarp Briuselio sostinės regiono ir atitinkamų Briuselio savivaldybių bei jų atitinkami teisiniai pagrindai (tarp jų 2003 m. vasario 13 d. potvarkis) šiame sprendime nebus vertinami patys savaime. Šiame Komisijos sprendime labiau domimasi savivaldybių pervestomis lėšomis, kurios skirtos IRIS ligoninėms siekiant kompensuoti jų deficitą ir kurių didžiąją dalį savivaldybės gauna iš Briuselio sostinės regiono (142) kaip finansavimą valstybės viduje. Tačiau nors vertinant šias valstybės paramos, susijusios su ligoninių deficito kompensavimu, kurį vykdo savivaldybės, taisykles nebebus nagrinėjamos priemonės, dėl kurių oficialiai kreipėsi skundo pateikėjai, bus iš esmės atsakoma į skundo pateikėjų susirūpinimą dėl valstybės paramos buvimo, nes faktiškai bus kalbama apie lėšas, kurias Briuselio sostinės regionas suteikė tiesiogiai ar per FRBRTC ir kurias savivaldybės visiškai panaudoja kompensuodamos IRIS ligoninių deficitą. Todėl atliekant tolesnę kompensacijos permokos buvimo analizę (žr. 9–13 lenteles 7.3.5 skirsnyje) taip pat surašomi pervedimai, kuriais siekiama kompensuoti deficitą ir kurie buvo finansuojami iš FRBRTC lėšų ir Briuselio sostinės regiono specialiųjų subsidijų. Galiausiai naudinga pabrėžti, kad savivaldybių atliekamų pervedimų, kurie skirti deficitui kompensuoti ir kuriuos finansavo Briuselio sostinės regionas tiesiogiai arba per FRBRTC (143), neužteko visam IRIS ligoninių deficitui padengti ir niekada 1996–2014 m. laikotarpiu šie mokėjimai nesudarė tokios situacijos, kurioje kuri nors IRIS ligoninė būtų iš tiesų gavusi kompensacijos permoką ir būtų privalėjusi grąžinti deficito kompensaciją (jos dalį) (taip pat žr. 234 ir 238 konstatuojamąsias dalis). |
| --- | --- |

(104)

Komisija daro išvadą, kad finansavimas valstybės viduje (Briuselio sostinės regiono teikiamas finansavimas savivaldybėms, vykdomas tiesiogiai ar netiesiogiai per FRBRTC) yra tik vienas savivaldybių pervedamų lėšų, skirtų deficitui kompensuoti, šaltinis, o ne priemonė, kuria IRIS ligoninės gali naudotis papildomai kaip šio deficito kompensacijos priemoka. Todėl kapitalo judėjimas tarp Briuselio sostinės regiono ir atitinkamų Briuselio savivaldybių bei jų atitinkami teisiniai pagrindai (tarp jų 2003 m. vasario 13 d. potvarkis) šiame sprendime nebus vertinami patys savaime. Šiame Komisijos sprendime labiau domimasi savivaldybių pervestomis lėšomis, kurios skirtos IRIS ligoninėms siekiant kompensuoti jų deficitą ir kurių didžiąją dalį savivaldybės gauna iš Briuselio sostinės regiono (142) kaip finansavimą valstybės viduje. Tačiau nors vertinant šias valstybės paramos, susijusios su ligoninių deficito kompensavimu, kurį vykdo savivaldybės, taisykles nebebus nagrinėjamos priemonės, dėl kurių oficialiai kreipėsi skundo pateikėjai, bus iš esmės atsakoma į skundo pateikėjų susirūpinimą dėl valstybės paramos buvimo, nes faktiškai bus kalbama apie lėšas, kurias Briuselio sostinės regionas suteikė tiesiogiai ar per FRBRTC ir kurias savivaldybės visiškai panaudoja kompensuodamos IRIS ligoninių deficitą. Todėl atliekant tolesnę kompensacijos permokos buvimo analizę (žr. 9–13 lenteles 7.3.5 skirsnyje) taip pat surašomi pervedimai, kuriais siekiama kompensuoti deficitą ir kurie buvo finansuojami iš FRBRTC lėšų ir Briuselio sostinės regiono specialiųjų subsidijų. Galiausiai naudinga pabrėžti, kad savivaldybių atliekamų pervedimų, kurie skirti deficitui kompensuoti ir kuriuos finansavo Briuselio sostinės regionas tiesiogiai arba per FRBRTC (143), neužteko visam IRIS ligoninių deficitui padengti ir niekada 1996–2014 m. laikotarpiu šie mokėjimai nesudarė tokios situacijos, kurioje kuri nors IRIS ligoninė būtų iš tiesų gavusi kompensacijos permoką ir būtų privalėjusi grąžinti deficito kompensaciją (jos dalį) (taip pat žr. 234 ir 238 konstatuojamąsias dalis).

142

143

| (105) | Komisija nuo šiol vertins nuo 1996 m. savivaldybių pervestas kompensacijas, skirtas IRIS ligoninių deficitui padengti (144). Šiuo pagrindu tolesnėje 1 diagramoje (stačiakampyje su ištisiniu kontūru) pateikta viešojo finansavimo, dėl kurio skelbiamas šis sprendimas, santrauka, taip pat (stačiakampyje su punktyriniu kontūru) nurodytos finansavimo valstybės viduje priemonės, dėl kurių kreipėsi skundo pateikėjai. Tolesniame 7.3.5 skirsnyje bus pateikta išsamesnė informacija apie šias priemones.

  1 diagrama


  Kapitalo judėjimas ir šio sprendimo objektas




  Specialiosios subsidijos (ne daugiau kaip 10 mln. EUR per metus)
  Penkios IRIS ligoninės (4)
  Deficito dalies padengimas (LCH 109 straipsnis), tačiau grąžinimas nedelsiant
  Visiškas deficito padengimas (IRIS ligoninių įstatų
  Oficialiai nurodyti skunde
  Finansavimas per FRBRTC (1)
  Šešios Briuselio savivaldybės (2) ir CPAS (3)
  Briuselio sostinės regionas
  Įeina į sprendimo taikymo sritį
  (1) Briuselio savivaldybių iždų refinansavimo regioninis fondas.
  (2) Briuselio miestas, Anderlechtas, Eterbekas, Ikselis, Sen Žilis ir Scharbekas (iki 2013 m. pabaigos).
  (3) Viešieji socialinės paramos centrai, pavaldūs savivaldybėms.
  (4) CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann, Institut Bordet, Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola (HUDERF) ir ligoninės IRIS Sud. |
| --- | --- |

(105)

Komisija nuo šiol vertins nuo 1996 m. savivaldybių pervestas kompensacijas, skirtas IRIS ligoninių deficitui padengti (144). Šiuo pagrindu tolesnėje 1 diagramoje (stačiakampyje su ištisiniu kontūru) pateikta viešojo finansavimo, dėl kurio skelbiamas šis sprendimas, santrauka, taip pat (stačiakampyje su punktyriniu kontūru) nurodytos finansavimo valstybės viduje priemonės, dėl kurių kreipėsi skundo pateikėjai. Tolesniame 7.3.5 skirsnyje bus pateikta išsamesnė informacija apie šias priemones.

144

1 diagrama

1 diagrama

Kapitalo judėjimas ir šio sprendimo objektas

Kapitalo judėjimas ir šio sprendimo objektas

Specialiosios subsidijos (ne daugiau kaip 10 mln. EUR per metus)

Penkios IRIS ligoninės (4)

Deficito dalies padengimas (LCH 109 straipsnis), tačiau grąžinimas nedelsiant

Visiškas deficito padengimas (IRIS ligoninių įstatų

Oficialiai nurodyti skunde

Finansavimas per FRBRTC (1)

Šešios Briuselio savivaldybės (2) ir CPAS (3)

Briuselio sostinės regionas

Įeina į sprendimo taikymo sritį

(1) Briuselio savivaldybių iždų refinansavimo regioninis fondas.

(2) Briuselio miestas, Anderlechtas, Eterbekas, Ikselis, Sen Žilis ir Scharbekas (iki 2013 m. pabaigos).

(3) Viešieji socialinės paramos centrai, pavaldūs savivaldybėms.

(4) CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann, Institut Bordet, Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola (HUDERF) ir ligoninės IRIS Sud.

7.2.   Valstybės parama pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį

Valstybės parama pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį

| (106) | Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalyje teigiama, kad „valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta parama, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai“. Todėl priemonė yra valstybės parama, jei atitinka visas šias keturias sąlygas (145):






  a) | kuriai nors įmonei suteikia atrankinį ekonominį pranašumą; |
| --- | --- | --- |

(106)

Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalyje teigiama, kad „valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta parama, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai“. Todėl priemonė yra valstybės parama, jei atitinka visas šias keturias sąlygas (145):

valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta parama, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai

145

a)

kuriai nors įmonei suteikia atrankinį ekonominį pranašumą;

| b) | finansuojama iš valstybinių išteklių; |
| --- | --- |

b)

finansuojama iš valstybinių išteklių;

| c) | iškraipo konkurenciją arba sukelia jos iškraipymo riziką; |
| --- | --- |

c)

iškraipo konkurenciją arba sukelia jos iškraipymo riziką;

| d) | savo pobūdžiu gali daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. |
| --- | --- |

d)

savo pobūdžiu gali daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.

7.2.1.   Įmonei suteiktas atrankinis ekonominis pranašumas

Įmonei suteiktas atrankinis ekonominis pranašumas

7.2.1.1.   Įmonės sąvoka

Įmonės sąvoka

Bendrieji principai

| (107) | Valstybinių lėšų skyrimą subjektui galima laikyti valstybės parama tik jei gavėjas yra „įmonė“, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje. Remiantis nusistovėjusia Teisingumo Teismo praktika, įmonė yra bet kokia įstaiga, vykdanti ekonominę veiklą (146). Įstaigos apibūdinimas įmone priklauso nuo jos veiklos pobūdžio, neatsižvelgiant į šios įstaigos teisinį statusą ar finansavimo būdą (147). Veikla paprastai laikoma ekonominio pobūdžio, kai ją vykdant rinkai teikiamos prekės ir paslaugos (148). Jeigu įstaiga vykdo ir ekonominę, ir neekonominę veiklą, ji laikoma įmone tik ekonominės veiklos vykdymo atžvilgiu (149). Jei įstaiga nesiekia pelno, dar nebūtinai reiškia, jog jos veikla nėra ekonominio pobūdžio (150). |
| --- | --- |

(107)

Valstybinių lėšų skyrimą subjektui galima laikyti valstybės parama tik jei gavėjas yra „įmonė“, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje. Remiantis nusistovėjusia Teisingumo Teismo praktika, įmonė yra bet kokia įstaiga, vykdanti ekonominę veiklą (146). Įstaigos apibūdinimas įmone priklauso nuo jos veiklos pobūdžio, neatsižvelgiant į šios įstaigos teisinį statusą ar finansavimo būdą (147). Veikla paprastai laikoma ekonominio pobūdžio, kai ją vykdant rinkai teikiamos prekės ir paslaugos (148). Jeigu įstaiga vykdo ir ekonominę, ir neekonominę veiklą, ji laikoma įmone tik ekonominės veiklos vykdymo atžvilgiu (149). Jei įstaiga nesiekia pelno, dar nebūtinai reiškia, jog jos veikla nėra ekonominio pobūdžio (150).

146

147

148

149

150

Medicinos paslaugos

| (108) | Kai sveikatos priežiūros paslaugas teikia ligoninės ir kiti sveikatos priežiūros paslaugų teikėjai už atlygį (151), kurį tiesiogiai moka pacientai arba kuris gaunamas iš kitų šaltinių, ši sveikatos priežiūra paprastai laikoma ekonomine veikla (152). Finansavimu, kurį gauna IRIS ligoninės kaip įvairias federalinių ar federalizuotų valdžios institucijų subsidijas (žr., pvz., 46 konstatuojamosios dalies a, d ir e punktus dėl viešojo finansavimo, teikiamo visoms ligoninėms, ir 44 konstatuojamąją dalį dėl IRIS ligoninėms teikiamos deficito kompensacijos), prie kurio prisideda tiesioginiai pacientų mokėjimai (žr. 46 konstatuojamosios dalies c punktą) ir INAMI vykdomi mokėjimai (žr. 46 konstatuojamosios dalies b punktą), IRIS ligoninėms atlyginama už suteiktas medicinines paslaugas, todėl šiame kontekste jis gali būti laikomas ekonominiu atlyginimu už suteiktas ligoninės paslaugas. Tokioje sistemoje ligoninės tam tikru mastu konkuruoja dėl sveikatos priežiūros paslaugų teikimo. Tai, kad tokias paslaugas už atlygį teikianti ligoninė yra valstybinė, jokiu būdu nereiškia, jog jos vykdoma veikla negali būti ekonominio pobūdžio (153). |
| --- | --- |

(108)

Kai sveikatos priežiūros paslaugas teikia ligoninės ir kiti sveikatos priežiūros paslaugų teikėjai už atlygį (151), kurį tiesiogiai moka pacientai arba kuris gaunamas iš kitų šaltinių, ši sveikatos priežiūra paprastai laikoma ekonomine veikla (152). Finansavimu, kurį gauna IRIS ligoninės kaip įvairias federalinių ar federalizuotų valdžios institucijų subsidijas (žr., pvz., 46 konstatuojamosios dalies a, d ir e punktus dėl viešojo finansavimo, teikiamo visoms ligoninėms, ir 44 konstatuojamąją dalį dėl IRIS ligoninėms teikiamos deficito kompensacijos), prie kurio prisideda tiesioginiai pacientų mokėjimai (žr. 46 konstatuojamosios dalies c punktą) ir INAMI vykdomi mokėjimai (žr. 46 konstatuojamosios dalies b punktą), IRIS ligoninėms atlyginama už suteiktas medicinines paslaugas, todėl šiame kontekste jis gali būti laikomas ekonominiu atlyginimu už suteiktas ligoninės paslaugas. Tokioje sistemoje ligoninės tam tikru mastu konkuruoja dėl sveikatos priežiūros paslaugų teikimo. Tai, kad tokias paslaugas už atlygį teikianti ligoninė yra valstybinė, jokiu būdu nereiškia, jog jos vykdoma veikla negali būti ekonominio pobūdžio (153).

151

152

153

| (109) | Savo pobūdžiu pagrindinė IRIS ligoninių veikla yra gydymas ligoninėje, kurio metu teikiamos sveikatos priežiūros paslaugos. Šią veiklą taip pat vykdo kitų tipų įstaigos, pirmiausia klinikos, privačios ligoninės ir kiti specializuoti centrai, tarp jų ir privačios skundo pateikėjų ligoninės. Vadinasi, ši ligoninės veikla, kurią vykdo IRIS ligoninės už atlygį konkurencinėje aplinkoje, turi būti laikoma ekonominio pobūdžio. |
| --- | --- |

(109)

Savo pobūdžiu pagrindinė IRIS ligoninių veikla yra gydymas ligoninėje, kurio metu teikiamos sveikatos priežiūros paslaugos. Šią veiklą taip pat vykdo kitų tipų įstaigos, pirmiausia klinikos, privačios ligoninės ir kiti specializuoti centrai, tarp jų ir privačios skundo pateikėjų ligoninės. Vadinasi, ši ligoninės veikla, kurią vykdo IRIS ligoninės už atlygį konkurencinėje aplinkoje, turi būti laikoma ekonominio pobūdžio.

| (110) | Solidarumo aspektų, kuriais pagrindžiama nacionalinė Belgijos sveikatos apsaugos sistema, atžvilgiu šios ligoninės veiklos ekonominis pobūdis nėra aktualus. Tačiau svarbu pažymėti, jog Bendrasis Teismas, vertindamas nacionalinę sveikatos priežiūros sistemą, kurią valdo ministerijos bei kitos institucijos ir kuri „finansavimo požiūriu veikia remdamasi solidarumo principu, t. y. yra finansuojama iš socialinių įmokų ir kitų valstybinių mokesčių, taip pat teikia nemokamas paslaugas savo nariams, taikydama visuotinės aprėpties principą“, nurodo, jog nagrinėjamos valdymo institucijos, valdydamos nacionalinę sveikatos priežiūros sistemą, veikė ne kaip įmonės (154). Komisija mano, kad būtina atskirti nacionalinę sveikatos priežiūros paslaugų sistemą, kurią valdo viešosios teisės subjektai, šiuo tikslu vykdantys valstybės institucijų prerogatyvas, ir stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugų teikimą už užmokestį konkurencinėje aplinkoje (kuris šiuo atveju ir yra nagrinėjamas, kaip nurodyta 108–109 konstatuojamosiose dalyse). |
| --- | --- |

(110)

Solidarumo aspektų, kuriais pagrindžiama nacionalinė Belgijos sveikatos apsaugos sistema, atžvilgiu šios ligoninės veiklos ekonominis pobūdis nėra aktualus. Tačiau svarbu pažymėti, jog Bendrasis Teismas, vertindamas nacionalinę sveikatos priežiūros sistemą, kurią valdo ministerijos bei kitos institucijos ir kuri „finansavimo požiūriu veikia remdamasi solidarumo principu, t. y. yra finansuojama iš socialinių įmokų ir kitų valstybinių mokesčių, taip pat teikia nemokamas paslaugas savo nariams, taikydama visuotinės aprėpties principą“, nurodo, jog nagrinėjamos valdymo institucijos, valdydamos nacionalinę sveikatos priežiūros sistemą, veikė ne kaip įmonės (154). Komisija mano, kad būtina atskirti nacionalinę sveikatos priežiūros paslaugų sistemą, kurią valdo viešosios teisės subjektai, šiuo tikslu vykdantys valstybės institucijų prerogatyvas, ir stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugų teikimą už užmokestį konkurencinėje aplinkoje (kuris šiuo atveju ir yra nagrinėjamas, kaip nurodyta 108–109 konstatuojamosiose dalyse).

154

| (111) | Todėl kai IRIS ligoninės teikia sveikatos priežiūros paslaugas, jos turi būti laikomos įmonėmis pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(111)

Todėl kai IRIS ligoninės teikia sveikatos priežiūros paslaugas, jos turi būti laikomos įmonėmis pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

Socialinės paslaugos

| (112) | Kaip paaiškinta 38 konstatuojamojoje dalyje, IRIS ligoninės savo socialiai pažeidžiamiems pacientams ir jų šeimoms teikia visas socialines paslaugas. Į šias paslaugas, atsižvelgiant į pacientų poreikius, įeina psichologinė ir socialinė, socialinė ir administracinė arba socialinė ir materialinė parama. Specifinis šių socialinių paslaugų pobūdis reiškia, kad veikėjai, kuriems suteiktas leidimas jas teikti, turi specialių išteklių, tokių kaip būtent šioje srityje išmokyti darbuotojai. |
| --- | --- |

(112)

Kaip paaiškinta 38 konstatuojamojoje dalyje, IRIS ligoninės savo socialiai pažeidžiamiems pacientams ir jų šeimoms teikia visas socialines paslaugas. Į šias paslaugas, atsižvelgiant į pacientų poreikius, įeina psichologinė ir socialinė, socialinė ir administracinė arba socialinė ir materialinė parama. Specifinis šių socialinių paslaugų pobūdis reiškia, kad veikėjai, kuriems suteiktas leidimas jas teikti, turi specialių išteklių, tokių kaip būtent šioje srityje išmokyti darbuotojai.

| (113) | Akivaizdu, kad papildoma socialinė veikla, kurią IRIS ligoninės, kaip teigiama, privalo vykdyti, turi grynai socialinį tikslą. Tačiau, kaip išplaukia iš Teisingumo Teismo praktikos, sistemos grynai socialinės paskirties dėl kurios kuriai nors įstaigai priskiriamos specifinės užduoties savaime neužtenka, kad būtų galima apskritai atmesti minėtų užduočių ekonominį pobūdį (155). |
| --- | --- |

(113)

Akivaizdu, kad papildoma socialinė veikla, kurią IRIS ligoninės, kaip teigiama, privalo vykdyti, turi grynai socialinį tikslą. Tačiau, kaip išplaukia iš Teisingumo Teismo praktikos, sistemos grynai socialinės paskirties dėl kurios kuriai nors įstaigai priskiriamos specifinės užduoties savaime neužtenka, kad būtų galima apskritai atmesti minėtų užduočių ekonominį pobūdį (155).

155

| (114) | Savo sprendime pradėti procedūrą Komisija siekė išsiaiškinti, ar papildoma socialinė veikla, kurią, kaip teigiama, vykdo IRIS ligoninės, yra ekonominė veikla. Atsakyme į Komisijos sprendimą pradėti procedūrą Belgijos valdžios institucijos laikosi nuomonės, kad socialinė veikla nėra ekonominio pobūdžio, nes ji nėra konkurencinės rinkos dalis. Tačiau skundo pateikėjai mano, kad neįmanoma atskirti socialinės veiklos nuo ligoninės veiklos, kuri turi ekonominį pobūdį. Nors Komisija kruopščiai išnagrinėjo Belgijos valdžios institucijų argumentus, ji negali atmesti nuomonės, kad vykdoma papildoma socialinė veikla yra ekonominė veikla. Be to, kaip paaiškinta toliau (žr. 165 konstatuojamąją dalį), Komisija mano, kad papildoma socialinė veikla iš tiesų negali būti atskirta nuo ligoninės veiklos, kuri pasižymi ekonominiu pobūdžio. |
| --- | --- |

(114)

Savo sprendime pradėti procedūrą Komisija siekė išsiaiškinti, ar papildoma socialinė veikla, kurią, kaip teigiama, vykdo IRIS ligoninės, yra ekonominė veikla. Atsakyme į Komisijos sprendimą pradėti procedūrą Belgijos valdžios institucijos laikosi nuomonės, kad socialinė veikla nėra ekonominio pobūdžio, nes ji nėra konkurencinės rinkos dalis. Tačiau skundo pateikėjai mano, kad neįmanoma atskirti socialinės veiklos nuo ligoninės veiklos, kuri turi ekonominį pobūdį. Nors Komisija kruopščiai išnagrinėjo Belgijos valdžios institucijų argumentus, ji negali atmesti nuomonės, kad vykdoma papildoma socialinė veikla yra ekonominė veikla. Be to, kaip paaiškinta toliau (žr. 165 konstatuojamąją dalį), Komisija mano, kad papildoma socialinė veikla iš tiesų negali būti atskirta nuo ligoninės veiklos, kuri pasižymi ekonominiu pobūdžio.

| (115) | Tęsiant vertinimą šiame sprendime laikoma, kad teikiamos papildomos socialinės paslaugos iš tiesų yra ekonominio pobūdžio. |
| --- | --- |

(115)

Tęsiant vertinimą šiame sprendime laikoma, kad teikiamos papildomos socialinės paslaugos iš tiesų yra ekonominio pobūdžio.

Susijusi veikla

| (116) | Kaip nurodyta 41 konstatuojamojoje dalyje, IRIS ligoninės taip pat dalyvauja vykdant visą susijusią veiklą. Komisija pažymi, kad, atrodo, tam tikra veikla, kai ji vertinama atskirai nuo IRIS ligoninių pagrindinės veiklos, neturi ekonominio pobūdžio (pvz., mokslinių tyrimų veikla), o kitokia veikla, kaip atrodo iš pirmo žvilgsnio, yra ekonominė veikla (pvz., valgykla arba parduotuvė pacientams ir lankytojams). Tačiau gali būti teigiama, kad, kadangi yra glaudžiai susijusi su pagrindine IRIS ligoninių (ekonomine) veikla, visų rūšių minėta susijusi veikla taip pat turi būti laikoma ekonomine. |
| --- | --- |

(116)

Kaip nurodyta 41 konstatuojamojoje dalyje, IRIS ligoninės taip pat dalyvauja vykdant visą susijusią veiklą. Komisija pažymi, kad, atrodo, tam tikra veikla, kai ji vertinama atskirai nuo IRIS ligoninių pagrindinės veiklos, neturi ekonominio pobūdžio (pvz., mokslinių tyrimų veikla), o kitokia veikla, kaip atrodo iš pirmo žvilgsnio, yra ekonominė veikla (pvz., valgykla arba parduotuvė pacientams ir lankytojams). Tačiau gali būti teigiama, kad, kadangi yra glaudžiai susijusi su pagrindine IRIS ligoninių (ekonomine) veikla, visų rūšių minėta susijusi veikla taip pat turi būti laikoma ekonomine.

| (117) | Tęsiant vertinimą, toliau šiame sprendime daroma prielaida, kad papildomos paslaugos iš tiesų yra ekonominio pobūdžio. |
| --- | --- |

(117)

Tęsiant vertinimą, toliau šiame sprendime daroma prielaida, kad papildomos paslaugos iš tiesų yra ekonominio pobūdžio.

7.2.1.2.   Ekonominis pranašumas

Ekonominis pranašumas

Bendras vertinimas

| (118) | Kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, pranašumas – tai bet kokia ekonominė nauda, kurios įmonė nebūtų gavusi įprastomis rinkos sąlygomis, t. y. be valstybės intervencijos (156). Svarbu ne valstybės intervencijos priežastis ar tikslas, o tik priemonės poveikis įmonei (157). Laikoma, kad įmonei yra suteiktas pranašumas, jei jos finansinė padėtis pagerėja dėl valstybės intervencijos. |
| --- | --- |

(118)

Kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, pranašumas – tai bet kokia ekonominė nauda, kurios įmonė nebūtų gavusi įprastomis rinkos sąlygomis, t. y. be valstybės intervencijos (156). Svarbu ne valstybės intervencijos priežastis ar tikslas, o tik priemonės poveikis įmonei (157). Laikoma, kad įmonei yra suteiktas pranašumas, jei jos finansinė padėtis pagerėja dėl valstybės intervencijos.

156

157

| (119) | Šiuo klausimu svarbu pažymėti, kad įvairios viešojo finansavimo sistemos (aprašytos 2.5.1 skirsnyje), kuriomis apmokama bendroji ir ligoninės veikla, įskaitant deficito kompensaciją, suteikė IRIS ligoninėms galimybę pasinaudoti visomis priemonėmis, kuriomis sumažinamos išlaidos, paprastai padengiamos tokio tipo veiklos vykdytojų. Todėl atsižvelgiant į tai, kad tolesnėse konstatuojamosiose dalyse deficito kompensavimo mechanizmas, apie kurį kalbama šiame sprendime, nagrinėjamas Sprendimo Altmark principų atžvilgiu, gali būti laikoma, jog IRIS ligoninėms jis suteikia ekonominį pranašumą, kurio jos nebūtų turėjusios įprastomis rinkos sąlygomis, t. y. be valstybės intervencijos. |
| --- | --- |

(119)

Šiuo klausimu svarbu pažymėti, kad įvairios viešojo finansavimo sistemos (aprašytos 2.5.1 skirsnyje), kuriomis apmokama bendroji ir ligoninės veikla, įskaitant deficito kompensaciją, suteikė IRIS ligoninėms galimybę pasinaudoti visomis priemonėmis, kuriomis sumažinamos išlaidos, paprastai padengiamos tokio tipo veiklos vykdytojų. Todėl atsižvelgiant į tai, kad tolesnėse konstatuojamosiose dalyse deficito kompensavimo mechanizmas, apie kurį kalbama šiame sprendime, nagrinėjamas Sprendimo Altmark principų atžvilgiu, gali būti laikoma, jog IRIS ligoninėms jis suteikia ekonominį pranašumą, kurio jos nebūtų turėjusios įprastomis rinkos sąlygomis, t. y. be valstybės intervencijos.

Altmark

Altmark

| (120) | Komisija pažymi, kad gali būti laikoma, jog IRIS ligoninių viešasis finansavimas nesuteikė joms jokio pranašumo, nes tai tebuvo kompensacija už šioms ligoninėms suteiktas paslaugas pagal joms tenkančias viešosios paslaugos prievoles, jei tik laikomasi Sprendime Altmark nustatytų sąlygų. |
| --- | --- |

(120)

Komisija pažymi, kad gali būti laikoma, jog IRIS ligoninių viešasis finansavimas nesuteikė joms jokio pranašumo, nes tai tebuvo kompensacija už šioms ligoninėms suteiktas paslaugas pagal joms tenkančias viešosios paslaugos prievoles, jei tik laikomasi Sprendime Altmark nustatytų sąlygų.

Altmark

| (121) | Šiame sprendime Teisingumo Teismas patikslino, kad išlaidų, patirtų teikiant visuotinę ekonominės svarbos paslaugą, kompensacija valstybės lėšomis nėra pranašumas, jei tik laikomasi visų keturių sąlygų (158):






  a) | įmonė gavėja privalo faktiškai būti įpareigota vykdyti viešosios paslaugos įpareigojimus, o šie įpareigojimai turi būti aiškiai apibrėžti; |
| --- | --- | --- |

(121)

Šiame sprendime Teisingumo Teismas patikslino, kad išlaidų, patirtų teikiant visuotinę ekonominės svarbos paslaugą, kompensacija valstybės lėšomis nėra pranašumas, jei tik laikomasi visų keturių sąlygų (158):

158

a)

įmonė gavėja privalo faktiškai būti įpareigota vykdyti viešosios paslaugos įpareigojimus, o šie įpareigojimai turi būti aiškiai apibrėžti;

| b) | kriterijai, kuriais remiantis apskaičiuojama kompensacija, turi būti objektyviai ir skaidriai nustatyti iš anksto; |
| --- | --- |

b)

kriterijai, kuriais remiantis apskaičiuojama kompensacija, turi būti objektyviai ir skaidriai nustatyti iš anksto;

| c) | kompensacija negali būti didesnė už sumą, reikalingą visiškai arba iš dalies padengti išlaidoms, patirtoms vykdant viešųjų paslaugų prievoles, atsižvelgiant į tam tikras įplaukas ir deramą pelną už minėtųjų prievolių įvykdymą; |
| --- | --- |

c)

kompensacija negali būti didesnė už sumą, reikalingą visiškai arba iš dalies padengti išlaidoms, patirtoms vykdant viešųjų paslaugų prievoles, atsižvelgiant į tam tikras įplaukas ir deramą pelną už minėtųjų prievolių įvykdymą;

| d) | kai įmonė, vykdanti viešosios paslaugos prievoles, nėra pasirinkta vadovaujantis viešojo pirkimo procedūra, kuri leistų pasirinkti paraišką pateikusią organizaciją, galinčią teikti šias paslaugas mažiausiomis visuomenei išlaidomis, reikalingos kompensacijos dydis turi būti nustatytas remiantis išlaidų, kurias tipinė gerai valdoma įmonė būtų patyrusi vykdydama šias prievoles, analize. |
| --- | --- |

d)

kai įmonė, vykdanti viešosios paslaugos prievoles, nėra pasirinkta vadovaujantis viešojo pirkimo procedūra, kuri leistų pasirinkti paraišką pateikusią organizaciją, galinčią teikti šias paslaugas mažiausiomis visuomenei išlaidomis, reikalingos kompensacijos dydis turi būti nustatytas remiantis išlaidų, kurias tipinė gerai valdoma įmonė būtų patyrusi vykdydama šias prievoles, analize.

| (122) | Sprendime Altmark išdėstyti principai ir svarstymai taikomi ex tunc, t. y. jie galioja ir teisiniams santykiams, egzistavusiems iki šio sprendimo (159). Todėl Sprendime Altmark išdėstyti vertinimo kriterijai visiškai taikomi nagrinėjamai faktinei ir teisinei situacijai, net ir paramai IRIS ligoninėms, suteiktai iki Sprendimo Altmark dienos (160). |
| --- | --- |

(122)

Sprendime Altmark išdėstyti principai ir svarstymai taikomi ex tunc, t. y. jie galioja ir teisiniams santykiams, egzistavusiems iki šio sprendimo (159). Todėl Sprendime Altmark išdėstyti vertinimo kriterijai visiškai taikomi nagrinėjamai faktinei ir teisinei situacijai, net ir paramai IRIS ligoninėms, suteiktai iki Sprendimo Altmark dienos (160).

Altmark

ex tunc

159

Altmark

Altmark

160

| (123) | Šio sprendimo tikslais Komisija nusprendė visų pirma išnagrinėti ketvirtąjį Altmark kriterijų (kurio atžvilgiu užtenka nustatyti, ar kurias nors VESP teikianti įmonė buvo pasirinkta laikantis viešojo pirkimo procedūros arba (priešingu atveju) ar už šias VESP suteikta kompensacija buvo nustatyta remiantis vidutinės ir tinkamai valdomos įmonės patiriamų išlaidų analize). Komisija konstatuoja, kad priskirdamos viešosios paslaugos prievolę Belgijos valdžios institucijos IRIS ligoninių nepasirinko viešojo pirkimo procedūra. Vadinasi, galima daryti išvadą, kad pirmoji susijusio kriterijaus dalis nagrinėjamu atveju įvykdyta. |
| --- | --- |

(123)

Šio sprendimo tikslais Komisija nusprendė visų pirma išnagrinėti ketvirtąjį Altmark kriterijų (kurio atžvilgiu užtenka nustatyti, ar kurias nors VESP teikianti įmonė buvo pasirinkta laikantis viešojo pirkimo procedūros arba (priešingu atveju) ar už šias VESP suteikta kompensacija buvo nustatyta remiantis vidutinės ir tinkamai valdomos įmonės patiriamų išlaidų analize). Komisija konstatuoja, kad priskirdamos viešosios paslaugos prievolę Belgijos valdžios institucijos IRIS ligoninių nepasirinko viešojo pirkimo procedūra. Vadinasi, galima daryti išvadą, kad pirmoji susijusio kriterijaus dalis nagrinėjamu atveju įvykdyta.

Altmark

| (124) | Vertindama antrą nagrinėjamo kriterijaus dalį, Komisija visų pirma pažymi, jog Belgijos valdžios institucijos nepabrėžė to, kad IRIS ligoninės yra šia prasme efektyvios įmonės. Tuomet Komisija konstatuoja, kad tiek Belgijos valdžios institucijų, tiek skundo pateikėjų pateiktos informacijos neužtenka norint nustatyti, ar IRIS ligoninėms paskirtos viešosios paslaugos prievolės atitinka efektyvaus veiklos vykdytojo kriterijų pagal Sprendime Altmark išdėstytą ketvirtąją sąlygą. Nėra jokių įrodymų, kad pervedama kompensacija būtų grindžiama vidutinės įmonės išlaidų analize, atitinkančia taikytinoje Sąjungos teismų praktikoje nustatytas charakteristikas. Be to, nėra pakankamai elementų, kuriais būtų galima įrodyti, kad IRIS ligoninės savaime gali būti laikomos vidutinėmis tinkamai valdomomis įmonėmis, turinčiomis reikiamą įrangą. Atrodo, kad nustatant teikiamą kompensaciją neatsižvelgta į svarstymus, susijusius su patikimu valdymu ir įrangos tinkamumu. Galiausiai naudinga pažymėti, kad kompensavimo mechanizmas, dengiantis IRIS ligoninių deficitą, atsirandantį vykdant VESP ir susijusią veiklą, neatsižvelgiant į šių ligoninių valdymo efektyvumą, negalėtų atitikti ketvirtojo Altmark kriterijaus. |
| --- | --- |

(124)

Vertindama antrą nagrinėjamo kriterijaus dalį, Komisija visų pirma pažymi, jog Belgijos valdžios institucijos nepabrėžė to, kad IRIS ligoninės yra šia prasme efektyvios įmonės. Tuomet Komisija konstatuoja, kad tiek Belgijos valdžios institucijų, tiek skundo pateikėjų pateiktos informacijos neužtenka norint nustatyti, ar IRIS ligoninėms paskirtos viešosios paslaugos prievolės atitinka efektyvaus veiklos vykdytojo kriterijų pagal Sprendime Altmark išdėstytą ketvirtąją sąlygą. Nėra jokių įrodymų, kad pervedama kompensacija būtų grindžiama vidutinės įmonės išlaidų analize, atitinkančia taikytinoje Sąjungos teismų praktikoje nustatytas charakteristikas. Be to, nėra pakankamai elementų, kuriais būtų galima įrodyti, kad IRIS ligoninės savaime gali būti laikomos vidutinėmis tinkamai valdomomis įmonėmis, turinčiomis reikiamą įrangą. Atrodo, kad nustatant teikiamą kompensaciją neatsižvelgta į svarstymus, susijusius su patikimu valdymu ir įrangos tinkamumu. Galiausiai naudinga pažymėti, kad kompensavimo mechanizmas, dengiantis IRIS ligoninių deficitą, atsirandantį vykdant VESP ir susijusią veiklą, neatsižvelgiant į šių ligoninių valdymo efektyvumą, negalėtų atitikti ketvirtojo Altmark kriterijaus.

Altmark

Altmark

| (125) | Todėl Komisija mano, kad ketvirtasis Sprendime Altmark nurodytas kriterijus nagrinėjamu atveju nėra įvykdytas. Kadangi Sprendime Altmark išvardytos sąlygos yra bendros, kurios nors sąlygos nesilaikymas būtinai reiškia, kad šiame sprendime nagrinėjamas deficito kompensavimo mechanizmas suteikia ekonominį pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(125)

Todėl Komisija mano, kad ketvirtasis Sprendime Altmark nurodytas kriterijus nagrinėjamu atveju nėra įvykdytas. Kadangi Sprendime Altmark išvardytos sąlygos yra bendros, kurios nors sąlygos nesilaikymas būtinai reiškia, kad šiame sprendime nagrinėjamas deficito kompensavimo mechanizmas suteikia ekonominį pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

Altmark

Altmark

7.2.1.3.   Atrankumas

Atrankumas

| (126) | Kad valstybės priemonė patektų į SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, ja turi būti skatinamos „tam tikros įmonės arba tam tikrų prekių gamyba“. Todėl paramos sąvoka taikoma tik priemonėms, kuriomis skatinamos įmonės, joms suteikiant atrankinį pranašumą. |
| --- | --- |

(126)

Kad valstybės priemonė patektų į SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, ja turi būti skatinamos „tam tikros įmonės arba tam tikrų prekių gamyba“. Todėl paramos sąvoka taikoma tik priemonėms, kuriomis skatinamos įmonės, joms suteikiant atrankinį pranašumą.

| (127) | Komisija pažymi, jog kompensavimo mechanizmas, taikytas siekiant padengti valstybinių Briuselio ligoninių (žr. 44 konstatuojamąją dalį), o ne privačių ligoninių deficitą, turi būti laikomas atrankinio pobūdžio mechanizmu, nes jis netaikomas privačioms ligoninėms ir visiems kitiems sveikatos priežiūros paslaugų teikėjams, taip pat kitose srityse dirbantiems veiklos vykdytojams. |
| --- | --- |

(127)

Komisija pažymi, jog kompensavimo mechanizmas, taikytas siekiant padengti valstybinių Briuselio ligoninių (žr. 44 konstatuojamąją dalį), o ne privačių ligoninių deficitą, turi būti laikomas atrankinio pobūdžio mechanizmu, nes jis netaikomas privačioms ligoninėms ir visiems kitiems sveikatos priežiūros paslaugų teikėjams, taip pat kitose srityse dirbantiems veiklos vykdytojams.

7.2.2.   Valstybiniai ištekliai

Valstybiniai ištekliai

| (128) | Kad parama būtų laikoma SESV 107 straipsnio 1 dalyje apibrėžta valstybės parama, ją turi teikti valstybė arba ji turi būti teikiama naudojant valstybinius išteklius. Valstybiniai ištekliai yra visi viešojo sektoriaus ištekliai (161), įskaitant valstybės viduje veikiančių įstaigų (decentralizuotų, federalizuotų, regioninių arba kitų) išteklius (162). |
| --- | --- |

(128)

Kad parama būtų laikoma SESV 107 straipsnio 1 dalyje apibrėžta valstybės parama, ją turi teikti valstybė arba ji turi būti teikiama naudojant valstybinius išteklius. Valstybiniai ištekliai yra visi viešojo sektoriaus ištekliai (161), įskaitant valstybės viduje veikiančių įstaigų (decentralizuotų, federalizuotų, regioninių arba kitų) išteklius (162).

161

162

| (129) | Nagrinėjamu atveju deficito kompensacijos, kurias IRIS ligoninės gauna iš atitinkamų savivaldybių VESP ir susijusiai veiklai vykdyti, yra teikiamos iš valstybinių išteklių ir priskiriamos valstybei. |
| --- | --- |

(129)

Nagrinėjamu atveju deficito kompensacijos, kurias IRIS ligoninės gauna iš atitinkamų savivaldybių VESP ir susijusiai veiklai vykdyti, yra teikiamos iš valstybinių išteklių ir priskiriamos valstybei.

7.2.3.   Konkurencijos iškraipymas ir poveikis prekybai

Konkurencijos iškraipymas ir poveikis prekybai

| (130) | Viešoji parama įmonėms yra valstybės parama, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, tik tada, jei ji „iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti“ ir „daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai“. |
| --- | --- |

(130)

Viešoji parama įmonėms yra valstybės parama, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, tik tada, jei ji „iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti“ ir „daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai“.

7.2.3.1.   Konkurencijos iškraipymas

Konkurencijos iškraipymas

| (131) | Valstybės skirta paramos priemonė laikoma iškraipančia konkurenciją arba galinčia ją iškraipyti, jeigu dėl jos gavėjo konkurencinė padėtis gali pagerėti, palyginti su kitomis įmonėmis, su kuriomis jis konkuruoja (163). Todėl praktikoje laikoma, kad konkurencija yra iškraipoma, jei valstybė įmonei liberalizuotoje ūkio šakoje, kurioje vyksta arba galėtų vykti konkurencija, suteikia finansinį pranašumą. |
| --- | --- |

(131)

Valstybės skirta paramos priemonė laikoma iškraipančia konkurenciją arba galinčia ją iškraipyti, jeigu dėl jos gavėjo konkurencinė padėtis gali pagerėti, palyginti su kitomis įmonėmis, su kuriomis jis konkuruoja (163). Todėl praktikoje laikoma, kad konkurencija yra iškraipoma, jei valstybė įmonei liberalizuotoje ūkio šakoje, kurioje vyksta arba galėtų vykti konkurencija, suteikia finansinį pranašumą.

163

| (132) | Atsižvelgiant į tai, kad egzistuoja tam tikro lygio konkurencija tarp valstybinių ligoninių, privačių ligoninių ir kitų sveikatos priežiūros paslaugas teikiančių įstaigų, tam tikroms sveikatos priežiūros įstaigoms (tarp jų ir IRIS ligoninėms) suteiktas viešasis finansavimas jų vykdomai ligoninės veiklai finansuoti gali iškreipti konkurenciją. Tas pats pasakytina apie papildomą IRIS ligoninių socialinę veiklą. |
| --- | --- |

(132)

Atsižvelgiant į tai, kad egzistuoja tam tikro lygio konkurencija tarp valstybinių ligoninių, privačių ligoninių ir kitų sveikatos priežiūros paslaugas teikiančių įstaigų, tam tikroms sveikatos priežiūros įstaigoms (tarp jų ir IRIS ligoninėms) suteiktas viešasis finansavimas jų vykdomai ligoninės veiklai finansuoti gali iškreipti konkurenciją. Tas pats pasakytina apie papildomą IRIS ligoninių socialinę veiklą.

7.2.3.2.   Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai

Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai

Bendrieji principai

| (133) | Sąjungos teismai nusprendė, kad „jeigu valstybės finansinė parama sustiprina įmonės padėtį, palyginti su kitomis įmonėmis, konkuruojančiomis [Sąjungos] vidaus prekyboje, manoma, kad minėta parama paveikė tokią prekybą“ (164). |
| --- | --- |

(133)

Sąjungos teismai nusprendė, kad „jeigu valstybės finansinė parama sustiprina įmonės padėtį, palyginti su kitomis įmonėmis, konkuruojančiomis [Sąjungos] vidaus prekyboje, manoma, kad minėta parama paveikė tokią prekybą“ (164).

164

| (134) | Viešoji parama gali būti laikoma galinčia paveikti ES valstybių narių tarpusavio prekybą, net jei jos gavėjai tiesiogiai nedalyvauja tarpvalstybinėje prekyboje. Pvz., subsidijos gali apsunkinti kitų valstybių narių veiklos vykdytojų patekimą į rinką išlaikant ar padidinant vietinę pasiūlą (165) arba naudojimąsi savo įsisteigimo laisve. |
| --- | --- |

(134)

Viešoji parama gali būti laikoma galinčia paveikti ES valstybių narių tarpusavio prekybą, net jei jos gavėjai tiesiogiai nedalyvauja tarpvalstybinėje prekyboje. Pvz., subsidijos gali apsunkinti kitų valstybių narių veiklos vykdytojų patekimą į rinką išlaikant ar padidinant vietinę pasiūlą (165) arba naudojimąsi savo įsisteigimo laisve.

165

| (135) | Iš nusistovėjusios teismų praktikos išplaukia, kad Komisija neprivalo atlikti nagrinėjamų rinkų faktinės situacijos, paramą gaunančių įmonių rinkos dalies, konkuruojančių įmonių padėties arba prekybos tarp valstybių narių ekonominės analizės (166). Neteisėtai suteiktos paramos atveju Komisija neprivalo įrodyti realaus šios paramos poveikio konkurencijai ir prekybai. |
| --- | --- |

(135)

Iš nusistovėjusios teismų praktikos išplaukia, kad Komisija neprivalo atlikti nagrinėjamų rinkų faktinės situacijos, paramą gaunančių įmonių rinkos dalies, konkuruojančių įmonių padėties arba prekybos tarp valstybių narių ekonominės analizės (166). Neteisėtai suteiktos paramos atveju Komisija neprivalo įrodyti realaus šios paramos poveikio konkurencijai ir prekybai.

166

| (136) | Tačiau poveikis ES vidaus prekybai negali būti grynai hipotetinis arba numanomas. Remiantis numatomu priemonės poveikiu, turi būti įrodyta, kodėl priemonė iškraipo arba gali iškraipyti konkurenciją ir gali daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai (167). |
| --- | --- |

(136)

Tačiau poveikis ES vidaus prekybai negali būti grynai hipotetinis arba numanomas. Remiantis numatomu priemonės poveikiu, turi būti įrodyta, kodėl priemonė iškraipo arba gali iškraipyti konkurenciją ir gali daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai (167).

167

| (137) | Šiuo požiūriu Komisija keliose bylose (168) teigė, kad tam tikra veikla yra grynai vietinio pobūdžio ir tokio poveikio nedaro. Atrodo, kad naudinga konkrečiai patikrinti, ar gavėjas teikia prekes ar paslaugas ribotoje valstybės narės teritorijoje ir negali pritraukti klientų iš kitų valstybių narių, taip pat ar galima numatyti, kad priemonė padarys tik labai nedidelį poveikį tarpvalstybinio investavimo arba įsisteigimo sąlygoms. |
| --- | --- |

(137)

Šiuo požiūriu Komisija keliose bylose (168) teigė, kad tam tikra veikla yra grynai vietinio pobūdžio ir tokio poveikio nedaro. Atrodo, kad naudinga konkrečiai patikrinti, ar gavėjas teikia prekes ar paslaugas ribotoje valstybės narės teritorijoje ir negali pritraukti klientų iš kitų valstybių narių, taip pat ar galima numatyti, kad priemonė padarys tik labai nedidelį poveikį tarpvalstybinio investavimo arba įsisteigimo sąlygoms.

168

Vertinimas

| (138) | Vadovaudamasi pirmiau nurodytais principais, Komisija pažymi, kad poveikis prekybai gali būti nustatytas remiantis įvairiais veiksniais, daugiausia „kliento“ dalimi (susijusia su teritorija, kurioje teikiamos prekės ir paslaugos ir iš kurios yra kilę klientai) ir „teikėjo“ dalimi (reikia žinoti, ar priemonė sukelia kliūčių paslaugų teikėjams, sudarantiems realią ar potencialią konkurenciją, skirtoms tarpvalstybinėms investicijoms ir jų įsisteigimui). Siekiant nustatyti, ar priemonė daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai, užtenka nustatyti, kad yra bent vienas poveikis prekybai dėl bent vieno iš šių veiksnių. |
| --- | --- |

(138)

Vadovaudamasi pirmiau nurodytais principais, Komisija pažymi, kad poveikis prekybai gali būti nustatytas remiantis įvairiais veiksniais, daugiausia „kliento“ dalimi (susijusia su teritorija, kurioje teikiamos prekės ir paslaugos ir iš kurios yra kilę klientai) ir „teikėjo“ dalimi (reikia žinoti, ar priemonė sukelia kliūčių paslaugų teikėjams, sudarantiems realią ar potencialią konkurenciją, skirtoms tarpvalstybinėms investicijoms ir jų įsisteigimui). Siekiant nustatyti, ar priemonė daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai, užtenka nustatyti, kad yra bent vienas poveikis prekybai dėl bent vieno iš šių veiksnių.

| (139) | Vertindama „kliento“ daliai skirtas priemones, Komisija teigia, kad nagrinėjamu atveju sveikatos priežiūros paslaugų sektorius apskritai ir ligoninėse teikiamos sveikatos priežiūros paslaugos konkrečiai yra prekybos Sąjungos viduje objektas. Komisija taip pat pažymi, kad pacientų tarpvalstybinis judumas vis didėja. Žinoma, sveikatos priežiūros paslaugos lieka valstybių narių kompetencija, o pacientų judumui taikomos griežtos nuostatos, kuriomis reguliuojami nacionalinių socialinio draudimo sistemų veiksmai. Iš tiesų praktikoje stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugos paprastai teikiamos netoli paciento gyvenamosios vietos jam pažįstamoje kultūrinėje aplinkoje, kurioje jis gali užmegzti pasitikėjimu grindžiamą ryšį su jį gydančiais gydytojais. Tarpvalstybinis judėjimas ypač vyksta pasienio regionuose arba kai pacientai nori gauti labai specializuotą gydymą dėl specifinės sveikatos problemos. |
| --- | --- |

(139)

Vertindama „kliento“ daliai skirtas priemones, Komisija teigia, kad nagrinėjamu atveju sveikatos priežiūros paslaugų sektorius apskritai ir ligoninėse teikiamos sveikatos priežiūros paslaugos konkrečiai yra prekybos Sąjungos viduje objektas. Komisija taip pat pažymi, kad pacientų tarpvalstybinis judumas vis didėja. Žinoma, sveikatos priežiūros paslaugos lieka valstybių narių kompetencija, o pacientų judumui taikomos griežtos nuostatos, kuriomis reguliuojami nacionalinių socialinio draudimo sistemų veiksmai. Iš tiesų praktikoje stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugos paprastai teikiamos netoli paciento gyvenamosios vietos jam pažįstamoje kultūrinėje aplinkoje, kurioje jis gali užmegzti pasitikėjimu grindžiamą ryšį su jį gydančiais gydytojais. Tarpvalstybinis judėjimas ypač vyksta pasienio regionuose arba kai pacientai nori gauti labai specializuotą gydymą dėl specifinės sveikatos problemos.

| (140) | Nagrinėjamu atveju Komisija mano, kad šios priemonės gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą. Būtent dėl savo specifikos ši byla skiriasi nuo bylų, kuriose laikoma, jog viešoji parama ligoninėms nedaro poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai (169). Darydama šią išvadą Komisija pirmiausia remiasi šių elementų deriniu:






  a) | IRIS ligoninės apima labai specializuotas ligonines, turinčias tarptautinę reputaciją. Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola (Reine Fabiola universitetinė vaikų ligoninė) ir Institut Bordet, besispecializuojančios atitinkamai pediatrijos ir vėžio gydymo srityse, taip pat universitetinės ligoninės CHU Saint-Pierre ir CHU Brugmann teikia plačią labai specializuoto gydymo procedūrų gamą ir turi tarptautinę reputaciją. Tokią reputaciją turinčios ligoninės gali pritraukti pacientų iš kitų šalių, ypač kitų valstybių narių, neatsižvelgiant į tai, kad IRIS ligoninių užduotis yra teikti socialinės sveikatos priežiūros paslaugas Briuselio vietos bendruomenei (žr. 7.3.4.1 skirsnį). |
| --- | --- | --- |

(140)

Nagrinėjamu atveju Komisija mano, kad šios priemonės gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą. Būtent dėl savo specifikos ši byla skiriasi nuo bylų, kuriose laikoma, jog viešoji parama ligoninėms nedaro poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai (169). Darydama šią išvadą Komisija pirmiausia remiasi šių elementų deriniu:

169

a)

IRIS ligoninės apima labai specializuotas ligonines, turinčias tarptautinę reputaciją. Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola (Reine Fabiola universitetinė vaikų ligoninė) ir Institut Bordet, besispecializuojančios atitinkamai pediatrijos ir vėžio gydymo srityse, taip pat universitetinės ligoninės CHU Saint-Pierre ir CHU Brugmann teikia plačią labai specializuoto gydymo procedūrų gamą ir turi tarptautinę reputaciją. Tokią reputaciją turinčios ligoninės gali pritraukti pacientų iš kitų šalių, ypač kitų valstybių narių, neatsižvelgiant į tai, kad IRIS ligoninių užduotis yra teikti socialinės sveikatos priežiūros paslaugas Briuselio vietos bendruomenei (žr. 7.3.4.1 skirsnį).

Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola

Reine Fabiola

Institut Bordet

CHU Saint-Pierre

CHU Brugmann

| b) | Briuselio IRIS ligoninės yra ganėtinai arti didžiųjų Prancūzijos, Nyderlandų ir Vokietijos miestų. Pvz., Acheno, Lilio, Eindhoveno ir Roterdamo miestai yra nutolę mažiau nei 150 kilometrų atstumu. Be to, iš Briuselio greitaisiais traukiniais galima tiesiogiai per ne ilgiau kaip dvi valandas pasiekti Paryžių, Londoną, Amsterdamą ir Kelną. Galiausiai Briuselyje yra tarptautinis oro uostas, iš kurio galima pasiekti visus didžiuosius Europos ir kitų žemynų miestus. Dėl geografinės Briuselio situacijos ir gausių susisiekimo su šiuo miestu linijų pacientai iš kitų šalių, kuriuos domina IRIS ligoninės, gali jas lengvai pasiekti, ypač jei jie gyvena netoli Belgijos sienos arba kuriame nors mieste, kurį su Briuseliu jungia greitojo traukinio linija. |
| --- | --- |

b)

Briuselio IRIS ligoninės yra ganėtinai arti didžiųjų Prancūzijos, Nyderlandų ir Vokietijos miestų. Pvz., Acheno, Lilio, Eindhoveno ir Roterdamo miestai yra nutolę mažiau nei 150 kilometrų atstumu. Be to, iš Briuselio greitaisiais traukiniais galima tiesiogiai per ne ilgiau kaip dvi valandas pasiekti Paryžių, Londoną, Amsterdamą ir Kelną. Galiausiai Briuselyje yra tarptautinis oro uostas, iš kurio galima pasiekti visus didžiuosius Europos ir kitų žemynų miestus. Dėl geografinės Briuselio situacijos ir gausių susisiekimo su šiuo miestu linijų pacientai iš kitų šalių, kuriuos domina IRIS ligoninės, gali jas lengvai pasiekti, ypač jei jie gyvena netoli Belgijos sienos arba kuriame nors mieste, kurį su Briuseliu jungia greitojo traukinio linija.

| c) | Briuselio sostinės regionas apskritai ir IRIS ligoninės yra daugiakalbiai. Prancūzų ir nyderlandų kalbos yra oficialiosios ir IRIS ligoninės privalo teikti paslaugas jomis abiem. Vadinasi, šios ligoninės ypač patrauklios Prancūzijos ir Nyderlandų piliečiams. Be to, Briuselio sostinės regione plačiai paplitusi anglų kalba, kuri palengvina galimybes šių ligoninių paslaugomis naudotis iš įvairių vietų kilusiems pacientams. |
| --- | --- |

c)

Briuselio sostinės regionas apskritai ir IRIS ligoninės yra daugiakalbiai. Prancūzų ir nyderlandų kalbos yra oficialiosios ir IRIS ligoninės privalo teikti paslaugas jomis abiem. Vadinasi, šios ligoninės ypač patrauklios Prancūzijos ir Nyderlandų piliečiams. Be to, Briuselio sostinės regione plačiai paplitusi anglų kalba, kuri palengvina galimybes šių ligoninių paslaugomis naudotis iš įvairių vietų kilusiems pacientams.

| d) | Šiuo metu Briuselio sostinės regione gyvena labai daug piliečių iš kitų valstybių narių: iš 321 Europos miesto, įtraukto į Eurostato miestų auditą, Briuselis buvo antras pagal iš kitur atvykusių gyventojų skaičių (33,8 % 2012 m.) ir antras pagal iš kitų Sąjungos valstybių narių atvykusių gyventojų skaičių (20,3 % 2012 m.) (170). Kitų Sąjungos valstybių narių gyventojai dažnai gali pasirinkti vietą, kurioje jie norėtų gauti medicinines paslaugas: paprastai arba savo kilmės šalyje, arba gyvenamojoje šalyje. |
| --- | --- |

d)

Šiuo metu Briuselio sostinės regione gyvena labai daug piliečių iš kitų valstybių narių: iš 321 Europos miesto, įtraukto į Eurostato miestų auditą, Briuselis buvo antras pagal iš kitur atvykusių gyventojų skaičių (33,8 % 2012 m.) ir antras pagal iš kitų Sąjungos valstybių narių atvykusių gyventojų skaičių (20,3 % 2012 m.) (170). Kitų Sąjungos valstybių narių gyventojai dažnai gali pasirinkti vietą, kurioje jie norėtų gauti medicinines paslaugas: paprastai arba savo kilmės šalyje, arba gyvenamojoje šalyje.

170

| (141) | Kalbėdama apie IRIS ligoninių papildomas socialines funkcijas, Komisija pažymi, kad kadangi negalima atmesti galimybės, jog veikla yra ekonominė, ir kadangi yra glaudūs ryšiai tarp ekonominės veiklos ir bendros ligoninės veiklos, kurią vykdo IRIS ligoninės, pirmiau pateikti argumentai gali būti aktualūs ir šiuo aspektu. Tačiau atsižvelgdama į tolesnius svarstymus (žr. 7.3 skirsnį) Komisija mano, kad net jei papildomų socialinių paslaugų viešasis finansavimas daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai, šiai veiklai skirtas viešasis finansavimas yra valstybės parama, suderinama su vidaus rinka. Vis dėlto, kad procedūra neužtruktų ilgai, nebūtina galiausiai nustatyti, ar papildomos socialinės veiklos viešasis finansavimas daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai. |
| --- | --- |

(141)

Kalbėdama apie IRIS ligoninių papildomas socialines funkcijas, Komisija pažymi, kad kadangi negalima atmesti galimybės, jog veikla yra ekonominė, ir kadangi yra glaudūs ryšiai tarp ekonominės veiklos ir bendros ligoninės veiklos, kurią vykdo IRIS ligoninės, pirmiau pateikti argumentai gali būti aktualūs ir šiuo aspektu. Tačiau atsižvelgdama į tolesnius svarstymus (žr. 7.3 skirsnį) Komisija mano, kad net jei papildomų socialinių paslaugų viešasis finansavimas daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai, šiai veiklai skirtas viešasis finansavimas yra valstybės parama, suderinama su vidaus rinka. Vis dėlto, kad procedūra neužtruktų ilgai, nebūtina galiausiai nustatyti, ar papildomos socialinės veiklos viešasis finansavimas daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai.

| (142) | Tie patys svarstymai taikomi susijusiai IRIS ligoninių veiklai (žr. 41, 116 ir 117 konstatuojamąsias dalis). Pasak Komisijos, jei būtų atskirai vertinamas didžiosios dalies susijusių IRIS ligoninių veiklos (pvz., darbuotojų vaikams skirto darželio, kambarių nuomos, parduotuvėlės pacientams ir lankytojams, valgyklos ir automobilių stovėjimo aikštelės, televizorių nuomos pacientams) viešasis finansavimas (jei toks teikiamas), būtų galima teigti, kad jis neturi jokio poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai. Tačiau dėl glaudaus ryšio tarp IRIS ligoninių papildomos veiklos ir pagrindinės veiklos galima spėti, kad susijusios veiklos viešasis finansavimas (jei taikoma) daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai. Bet kuriuo atveju, kadangi viešasis finansavimas papildomai veiklai būtų su vidaus rinka suderinama valstybės parama (žr. 7.3 skirsnį), Komisija nemano, kad būtina pareikšti galutinę nuomonę šiuo klausimu. |
| --- | --- |

(142)

Tie patys svarstymai taikomi susijusiai IRIS ligoninių veiklai (žr. 41, 116 ir 117 konstatuojamąsias dalis). Pasak Komisijos, jei būtų atskirai vertinamas didžiosios dalies susijusių IRIS ligoninių veiklos (pvz., darbuotojų vaikams skirto darželio, kambarių nuomos, parduotuvėlės pacientams ir lankytojams, valgyklos ir automobilių stovėjimo aikštelės, televizorių nuomos pacientams) viešasis finansavimas (jei toks teikiamas), būtų galima teigti, kad jis neturi jokio poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai. Tačiau dėl glaudaus ryšio tarp IRIS ligoninių papildomos veiklos ir pagrindinės veiklos galima spėti, kad susijusios veiklos viešasis finansavimas (jei taikoma) daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai. Bet kuriuo atveju, kadangi viešasis finansavimas papildomai veiklai būtų su vidaus rinka suderinama valstybės parama (žr. 7.3 skirsnį), Komisija nemano, kad būtina pareikšti galutinę nuomonę šiuo klausimu.

| (143) | Kad būtų galima tęsti vertinimą, toliau šiame sprendime remiamasi spėjimu, jog papildomos socialinės veiklos ir susijusios veiklos finansavimas gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą. |
| --- | --- |

(143)

Kad būtų galima tęsti vertinimą, toliau šiame sprendime remiamasi spėjimu, jog papildomos socialinės veiklos ir susijusios veiklos finansavimas gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą.

| (144) | Nusprendusi, kad šiuo atveju tyrime nurodytos priemonės gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą bent vienu aspektu („kliento“ dalimi), Komisija nemano, jog būtina nustatyti, ar jos taip pat gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą kalbant apie tarpvalstybines investicijas ir įsisteigimo laisvę (žr. 138 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(144)

Nusprendusi, kad šiuo atveju tyrime nurodytos priemonės gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą bent vienu aspektu („kliento“ dalimi), Komisija nemano, jog būtina nustatyti, ar jos taip pat gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą kalbant apie tarpvalstybines investicijas ir įsisteigimo laisvę (žr. 138 konstatuojamąją dalį).

7.2.4.   Išvada

Išvada

| (145) | Atsižvelgdama į pirmiau nurodytus svarstymus, Komisija mano, kad šiuo atveju nagrinėjamų priemonių atžvilgiu įgyvendinamos visos valstybės paramos sąlygos ir todėl šios priemonės yra valstybės parama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(145)

Atsižvelgdama į pirmiau nurodytus svarstymus, Komisija mano, kad šiuo atveju nagrinėjamų priemonių atžvilgiu įgyvendinamos visos valstybės paramos sąlygos ir todėl šios priemonės yra valstybės parama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

7.3.   Suderinamumas su vidaus rinka

Suderinamumas su vidaus rinka

7.3.1.   Teisinis pagrindas

Teisinis pagrindas

7.3.1.1.   Bendrieji principai

Bendrieji principai

| (146) | Kadangi IRIS ligoninėms taikoma deficito kompensacija yra valstybės parama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, reikėtų išnagrinėti jos suderinamumą su vidaus rinka. Priežastys, dėl kurių valstybės paramos priemonė gali būti paskelbta suderinama su vidaus rinka, išvardytos SESV 106 straipsnio 2 dalyje ir 107 straipsnio 2 ir 3 dalyse. |
| --- | --- |

(146)

Kadangi IRIS ligoninėms taikoma deficito kompensacija yra valstybės parama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, reikėtų išnagrinėti jos suderinamumą su vidaus rinka. Priežastys, dėl kurių valstybės paramos priemonė gali būti paskelbta suderinama su vidaus rinka, išvardytos SESV 106 straipsnio 2 dalyje ir 107 straipsnio 2 ir 3 dalyse.

| (147) | Kadangi Belgijos valdžios institucijos sistemingai patvirtino, kad IRIS ligoninių viešasis finansavimas yra kompensacija už VESP teikimą, deficito kompensacijos suderinamumas su vidaus rinka turi būti daugiausia vertinamas pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį. Jame nustatyta, kad

  „įmonėms, kurioms yra patikėta teikti bendros ekonominės svarbos paslaugas, arba pajamų gaunančioms monopolinėms įmonėms Sutartyse nustatytos taisyklės, ypač konkurencijos taisyklės, yra taikomos, jei jų taikymas nei teisiškai, nei faktiškai netrukdo atlikti joms patikėtų specialių uždavinių. Prekybos plėtojimui neturi būti daroma tokio poveikio, kuris prieštarautų Sąjungos interesams.“ |
| --- | --- |

(147)

Kadangi Belgijos valdžios institucijos sistemingai patvirtino, kad IRIS ligoninių viešasis finansavimas yra kompensacija už VESP teikimą, deficito kompensacijos suderinamumas su vidaus rinka turi būti daugiausia vertinamas pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį. Jame nustatyta, kad

„įmonėms, kurioms yra patikėta teikti bendros ekonominės svarbos paslaugas, arba pajamų gaunančioms monopolinėms įmonėms Sutartyse nustatytos taisyklės, ypač konkurencijos taisyklės, yra taikomos, jei jų taikymas nei teisiškai, nei faktiškai netrukdo atlikti joms patikėtų specialių uždavinių. Prekybos plėtojimui neturi būti daroma tokio poveikio, kuris prieštarautų Sąjungos interesams.“

7.3.1.2.   SESV 106 straipsnio 2 dalies taikymas laikui bėgant: išankstinės pastabos

SESV 106 straipsnio 2 dalies taikymas laikui bėgant: išankstinės pastabos

| (148) | Komisija nustatė tikslias sąlygas, pagal kurias ji taiko SESV 106 straipsnio 2 dalį imdamasi tam tikrų teisinių priemonių, vėliausiai, be kita ko, 2012 m. bendrosiose nuostatose (171) ir 2012 m. VESP sprendime (172) (toliau kartu vadinami 2012 m. VESP paketu). Anksčiau Komisija buvo paskelbusi ir taikiusi 2005 m. VESP bendrąsias nuostatas (173) ir 2005 m. VESP sprendimą (174). Bet kokia paramos priemonė, atitinkanti 2012 m. VESP sprendime išvardytus kriterijus, laikoma suderinama su vidaus rinka ir apie ją pranešti nereikia. Paramos priemonės, nepatenkančios į 2012 m. sprendimo taikymo sritį, nes neatitinka visų jame nustatytų kriterijų, turi būti vertinamos pagal 2012 m. VESP bendrąsias nuostatas po to, kai apie jas pranešama. |
| --- | --- |

(148)

Komisija nustatė tikslias sąlygas, pagal kurias ji taiko SESV 106 straipsnio 2 dalį imdamasi tam tikrų teisinių priemonių, vėliausiai, be kita ko, 2012 m. bendrosiose nuostatose (171) ir 2012 m. VESP sprendime (172) (toliau kartu vadinami 2012 m. VESP paketu). Anksčiau Komisija buvo paskelbusi ir taikiusi 2005 m. VESP bendrąsias nuostatas (173) ir 2005 m. VESP sprendimą (174). Bet kokia paramos priemonė, atitinkanti 2012 m. VESP sprendime išvardytus kriterijus, laikoma suderinama su vidaus rinka ir apie ją pranešti nereikia. Paramos priemonės, nepatenkančios į 2012 m. sprendimo taikymo sritį, nes neatitinka visų jame nustatytų kriterijų, turi būti vertinamos pagal 2012 m. VESP bendrąsias nuostatas po to, kai apie jas pranešama.

171

172

173

174

| (149) | Nagrinėjamu atveju tiriama IRIS ligoninių deficito kompensacija buvo teikiama 1996 m., vadinasi, ji yra ankstesnė nei šis sprendimas ir 2012 m. VESP bendroji sistema. Tačiau 2012 m. VESP pakete – 2012 m. VESP sprendimo 10 straipsnyje ir 2012 m. VESP bendrosios sistemos 69 punkte – yra nustatytos jo taikymo taisyklės ir paramai, suteiktai prieš jo įsigaliojimą, t. y. 2012 m. sausio 31 d. 2012 m. VESP sprendimo 10 straipsnio b punkte pirmiausia nustatyta, kad

  „bet kokia prieš įsigaliojant šiam sprendimui [t. y. iki 2012 m. sausio 31 d.] suteikta parama, kuri nebuvo laikyta suderinama su vidaus rinka ir kuriai netaikytas reikalavimas apie ją pranešti pagal Sprendimą 2005/842/EB, bet atitinka šiame sprendime nustatytas sąlygas, yra suderinama su vidaus rinka ir jai netaikomas reikalavimas apie ją iš anksto pranešti“.
  2012 m. VESP bendrosios sistemos 68 ir 69 punktuose nurodyta, kad Komisija taikys visiems paramos projektams, apie kuriuos jai bus pranešama, šioje bendrojoje sistemoje išvardytus principus, neatsižvelgdama į tai, ar apie tuos planus buvo pranešta iki bendrųjų nuostatų paskelbimo, t. y. 2012 m. sausio 31 d., ar po jo, taip pat bet kokiai neteisėtai paramai, dėl kurios ji spręs po 2012 m. sausio 31 d., net jei ši parama buvo suteikta iki 2012 m. sausio 31 d. |
| --- | --- |

(149)

Nagrinėjamu atveju tiriama IRIS ligoninių deficito kompensacija buvo teikiama 1996 m., vadinasi, ji yra ankstesnė nei šis sprendimas ir 2012 m. VESP bendroji sistema. Tačiau 2012 m. VESP pakete – 2012 m. VESP sprendimo 10 straipsnyje ir 2012 m. VESP bendrosios sistemos 69 punkte – yra nustatytos jo taikymo taisyklės ir paramai, suteiktai prieš jo įsigaliojimą, t. y. 2012 m. sausio 31 d. 2012 m. VESP sprendimo 10 straipsnio b punkte pirmiausia nustatyta, kad

„bet kokia prieš įsigaliojant šiam sprendimui [t. y. iki 2012 m. sausio 31 d.] suteikta parama, kuri nebuvo laikyta suderinama su vidaus rinka ir kuriai netaikytas reikalavimas apie ją pranešti pagal Sprendimą 2005/842/EB, bet atitinka šiame sprendime nustatytas sąlygas, yra suderinama su vidaus rinka ir jai netaikomas reikalavimas apie ją iš anksto pranešti“.

2012 m. VESP bendrosios sistemos 68 ir 69 punktuose nurodyta, kad Komisija taikys visiems paramos projektams, apie kuriuos jai bus pranešama, šioje bendrojoje sistemoje išvardytus principus, neatsižvelgdama į tai, ar apie tuos planus buvo pranešta iki bendrųjų nuostatų paskelbimo, t. y. 2012 m. sausio 31 d., ar po jo, taip pat bet kokiai neteisėtai paramai, dėl kurios ji spręs po 2012 m. sausio 31 d., net jei ši parama buvo suteikta iki 2012 m. sausio 31 d.

| (150) | Todėl iš taisyklių, susijusių su 2012 m. VESP sprendimo ir 2012 m. VESP bendrosios sistemos taikymu, kaip aprašyta pirmiau, išplaukia, kad IRIS ligoninių viešasis finansavimas nuo 1996 m. gali būti vertinamas remiantis 2012 m. VESP paketu. Jei deficito kompensavimo mechanizmas atitinka 2012 m. sprendimo arba 2012 m. VESP bendrosios sistemos sąlygas, jis yra suderinamas su vidaus rinka visą laikotarpį nuo 1996 m. |
| --- | --- |

(150)

Todėl iš taisyklių, susijusių su 2012 m. VESP sprendimo ir 2012 m. VESP bendrosios sistemos taikymu, kaip aprašyta pirmiau, išplaukia, kad IRIS ligoninių viešasis finansavimas nuo 1996 m. gali būti vertinamas remiantis 2012 m. VESP paketu. Jei deficito kompensavimo mechanizmas atitinka 2012 m. sprendimo arba 2012 m. VESP bendrosios sistemos sąlygas, jis yra suderinamas su vidaus rinka visą laikotarpį nuo 1996 m.

| (151) | Galiausiai būtina atkreipti dėmesį į pereinamojo laikotarpio nuostatą, pateiktą 2012 m. VESP sprendimo 10 straipsnio a punkte, pagal kurią prieš įsigaliojant šiam sprendimui (t. y. iki 2012 m. sausio 31 d.) patvirtintos visos paramos schemos, kurios laikytos suderinamomis su vidaus rinka ir kurioms netaikytas reikalavimas pranešti pagal Sprendimą 2005/842/EB, ir toliau laikomos suderinamos su vidaus rinka; joms dar dvejus metus (t. y. iki 2014 m. sausio 30 d. imtinai) netaikomas reikalavimas pranešti. Tai reiškia, kad parama, suteikta taikant nagrinėjamą tvarką VESP sprendimo galiojimo laikotarpiu nuo 2005 m. (2005 m. gruodžio 19 d.) ir 2012 m. VESP sprendimo įsigaliojimo dienos (2012 m. sausio 31 d.), bus laikoma suderinama su vidaus rinka, bet tik nuo dienos, kurią ji buvo suteikta, iki 2014 m. sausio 30 d. imtinai. Bet kuriuo atveju paramai, suteiktai nuo 2012 m. sausio 31 d., 2012 m. VESP sprendimo 10 straipsnio a punkte išdėstyta pereinamojo laikotarpio nuostata netaikoma, o suderinamumo vertinimas turi būti atliekamas remiantis 2012 m. VESP sprendimu. |
| --- | --- |

(151)

Galiausiai būtina atkreipti dėmesį į pereinamojo laikotarpio nuostatą, pateiktą 2012 m. VESP sprendimo 10 straipsnio a punkte, pagal kurią prieš įsigaliojant šiam sprendimui (t. y. iki 2012 m. sausio 31 d.) patvirtintos visos paramos schemos, kurios laikytos suderinamomis su vidaus rinka ir kurioms netaikytas reikalavimas pranešti pagal Sprendimą 2005/842/EB, ir toliau laikomos suderinamos su vidaus rinka; joms dar dvejus metus (t. y. iki 2014 m. sausio 30 d. imtinai) netaikomas reikalavimas pranešti. Tai reiškia, kad parama, suteikta taikant nagrinėjamą tvarką VESP sprendimo galiojimo laikotarpiu nuo 2005 m. (2005 m. gruodžio 19 d.) ir 2012 m. VESP sprendimo įsigaliojimo dienos (2012 m. sausio 31 d.), bus laikoma suderinama su vidaus rinka, bet tik nuo dienos, kurią ji buvo suteikta, iki 2014 m. sausio 30 d. imtinai. Bet kuriuo atveju paramai, suteiktai nuo 2012 m. sausio 31 d., 2012 m. VESP sprendimo 10 straipsnio a punkte išdėstyta pereinamojo laikotarpio nuostata netaikoma, o suderinamumo vertinimas turi būti atliekamas remiantis 2012 m. VESP sprendimu.

| (152) | Todėl Komisija visų pirma vertina, ar IRIS ligoninėms nuo 1996 m. teiktas viešasis finansavimas, nagrinėjamas šiame sprendime, atitinka 2012 m. VESP sprendime išvardytas sąlygas. Tik priešingu atveju Komisija vertins šį finansavimą remdamasi 2005 m. VESP sprendimu (taikomu paramai, suteiktai nuo 2005 m. gruodžio 19 d. iki 2012 m. sausio 31 d.) ir 2012 m. VESP bendrąja sistema. |
| --- | --- |

(152)

Todėl Komisija visų pirma vertina, ar IRIS ligoninėms nuo 1996 m. teiktas viešasis finansavimas, nagrinėjamas šiame sprendime, atitinka 2012 m. VESP sprendime išvardytas sąlygas. Tik priešingu atveju Komisija vertins šį finansavimą remdamasi 2005 m. VESP sprendimu (taikomu paramai, suteiktai nuo 2005 m. gruodžio 19 d. iki 2012 m. sausio 31 d.) ir 2012 m. VESP bendrąja sistema.

7.3.2.   SESV 106 straipsnio 2 dalies taikomumas: tikroji VESP

SESV 106 straipsnio 2 dalies taikomumas: tikroji VESP

| (153) | SESV 106 straipsnio 2 dalis ir ja grindžiamas 2012 m. VESP sprendimas yra taikomi tik kompensacijoms, kurios skiriamos įmonei, įpareigotai teikti „tikrąją visuotinę ekonominės svarbos paslaugą“ (175). Teisingumo Teismas nustatė, kad VESP būdingi ypatumai, kurių neturi kita ekonominė veikla (176). Be to, yra aiškiai nustatyta, kad nesant specifinio reguliavimo, kuriuo Sąjungos mastu nustatomi VESP buvimo kriterijai, valstybės narės turi plačią diskreciją tiek apibrėždamos tai, ką jos laiko VESP, tiek suteikdamos kompensaciją šios paslaugos teikėjui (177). Komisijos kompetencija šiuo klausimu apsiriboja patikrinimu, ar valstybė narė nepadarė akivaizdžios klaidos paslaugą apibūdindama kaip VESP. |
| --- | --- |

(153)

SESV 106 straipsnio 2 dalis ir ja grindžiamas 2012 m. VESP sprendimas yra taikomi tik kompensacijoms, kurios skiriamos įmonei, įpareigotai teikti „tikrąją visuotinę ekonominės svarbos paslaugą“ (175). Teisingumo Teismas nustatė, kad VESP būdingi ypatumai, kurių neturi kita ekonominė veikla (176). Be to, yra aiškiai nustatyta, kad nesant specifinio reguliavimo, kuriuo Sąjungos mastu nustatomi VESP buvimo kriterijai, valstybės narės turi plačią diskreciją tiek apibrėždamos tai, ką jos laiko VESP, tiek suteikdamos kompensaciją šios paslaugos teikėjui (177). Komisijos kompetencija šiuo klausimu apsiriboja patikrinimu, ar valstybė narė nepadarė akivaizdžios klaidos paslaugą apibūdindama kaip VESP.

175

176

177

| (154) | Komisija mano, kad kiekviena IRIS ligoninių ekonominė veikla, kuriai skiriamas viešasis finansavimas (t. y. šių ligoninių vykdomų socialinės ir ligoninės veiklos užduočių rinkinys), yra arba tikros visuotinės ekonominės svarbos paslaugos, kaip teigia Belgijos valdžios institucijos, arba visiškai su ja susijusi papildoma veikla. Be to, visos šiuo atveju nagrinėjamos medicininės ir socialinės paslaugos pasižymi specifinėmis charakteristikomis, palyginti su kita ekonomine veikla, t. y. iš esmės jos yra svarbios visuomenės sveikatos ir socialinei gerovei. Todėl Belgijos valdžios institucijos nepadarė akivaizdžios klaidos, šias paslaugas apibūdindamos kaip VESP. |
| --- | --- |

(154)

Komisija mano, kad kiekviena IRIS ligoninių ekonominė veikla, kuriai skiriamas viešasis finansavimas (t. y. šių ligoninių vykdomų socialinės ir ligoninės veiklos užduočių rinkinys), yra arba tikros visuotinės ekonominės svarbos paslaugos, kaip teigia Belgijos valdžios institucijos, arba visiškai su ja susijusi papildoma veikla. Be to, visos šiuo atveju nagrinėjamos medicininės ir socialinės paslaugos pasižymi specifinėmis charakteristikomis, palyginti su kita ekonomine veikla, t. y. iš esmės jos yra svarbios visuomenės sveikatos ir socialinei gerovei. Todėl Belgijos valdžios institucijos nepadarė akivaizdžios klaidos, šias paslaugas apibūdindamos kaip VESP.

| (155) | Vertindamos 41 konstatuojamojoje dalyje išvardytas susijusios veiklos rūšis, Komisija pažymi, kad kuri nors veikla gali būti laikoma VESP papildoma veikla, jei ji su ja turi tiesioginį ryšį ir yra būtina šiai VESP teikti arba yra su ja glaudžiai susijusi. Pastaruoju atveju susijusioms veiklos rūšims reikalingos tokios pačios sąnaudos kaip ir šiai VESP, pvz., medžiagos, įrenginiai, darbo jėga, pagrindinis kapitalas. Susijusi veikla taip pat turi būti ribotos apimties. Komisija mano, kad visos 41 konstatuojamojoje dalyje aprašytos veiklos rūšys gali būti laikomos susijusiomis su pagrindine IRIS ligoninių VESP veikla. Iš tiesų papildomomis laikomos veiklos rūšys 1) yra tiesiogiai susijusios ir būtinos IRIS ligoninių VESP veiklai vykdyti, nes tai yra veikla, kurią turi vykdyti šiuolaikinė ligoninė, teikianti medicinines ir socialines paslaugas, ir (arba) 2) su jomis yra glaudžiai susijusios, nes jas vykdant naudojamasi ligoninės infrastruktūra (t. y. pastatais ir sklypais). Kadangi ši papildoma veikla sudaro labai nedidelę bendrų IRIS ligoninių pajamų dalį (vidutiniškai mažiau nei 2 %), Komisija taip pat laikosi nuomonės, kad visos papildomos veiklos rūšys yra labai ribotos apimties. |
| --- | --- |

(155)

Vertindamos 41 konstatuojamojoje dalyje išvardytas susijusios veiklos rūšis, Komisija pažymi, kad kuri nors veikla gali būti laikoma VESP papildoma veikla, jei ji su ja turi tiesioginį ryšį ir yra būtina šiai VESP teikti arba yra su ja glaudžiai susijusi. Pastaruoju atveju susijusioms veiklos rūšims reikalingos tokios pačios sąnaudos kaip ir šiai VESP, pvz., medžiagos, įrenginiai, darbo jėga, pagrindinis kapitalas. Susijusi veikla taip pat turi būti ribotos apimties. Komisija mano, kad visos 41 konstatuojamojoje dalyje aprašytos veiklos rūšys gali būti laikomos susijusiomis su pagrindine IRIS ligoninių VESP veikla. Iš tiesų papildomomis laikomos veiklos rūšys 1) yra tiesiogiai susijusios ir būtinos IRIS ligoninių VESP veiklai vykdyti, nes tai yra veikla, kurią turi vykdyti šiuolaikinė ligoninė, teikianti medicinines ir socialines paslaugas, ir (arba) 2) su jomis yra glaudžiai susijusios, nes jas vykdant naudojamasi ligoninės infrastruktūra (t. y. pastatais ir sklypais). Kadangi ši papildoma veikla sudaro labai nedidelę bendrų IRIS ligoninių pajamų dalį (vidutiniškai mažiau nei 2 %), Komisija taip pat laikosi nuomonės, kad visos papildomos veiklos rūšys yra labai ribotos apimties.

7.3.3.   2012 m. VESP sprendimo taikomumas

2012 m. VESP sprendimo taikomumas

| (156) | Komisija taip pat mano, jog viešųjų lėšų skyrimas IRIS ligoninėms VESP vykdyti patenka į 2012 m. VESP sprendimo esminę taikymo sritį, kaip numatyta jo 2 straipsnyje. Kaip patikslinta 2 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose, 2012 m. VESP sprendimas taikomas valstybės paramai, kuri teikiama kaip kompensacija už VESP ligoninėms, teikiančioms medicininės priežiūros paslaugas (į kurias įeina papildomos veiklos rūšys, tiesiogiai susijusios su pagrindine veikla, t. y., be kita ko, moksliniai tyrimai), taip pat VESP teikiančioms įmonėms, tenkinančioms socialinius poreikius, tarp kurių yra sveikatos priežiūros paslaugos ir pažeidžiamų asmenų grupių socialinė įtrauktis. Kadangi VESP ir papildomos IRIS ligoninių vykdomos veiklos rūšys, kurioms suteiktas viešasis finansavimas, gali būti visos įtrauktos į šias veiklos kategorijas, Komisija daro išvadą, kad šiuo atveju nagrinėjamas deficito kompensavimo mechanizmas priklauso 2012 m. VESP sprendimo taikymo sričiai. Todėl išlaidos, atsirandančios dėl visos IRIS ligoninių veiklos (VESP ir papildomos veiklos), gali būti padengiamos gaunant kompensacijas pagal 2012 m. VESP sprendimą. |
| --- | --- |

(156)

Komisija taip pat mano, jog viešųjų lėšų skyrimas IRIS ligoninėms VESP vykdyti patenka į 2012 m. VESP sprendimo esminę taikymo sritį, kaip numatyta jo 2 straipsnyje. Kaip patikslinta 2 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose, 2012 m. VESP sprendimas taikomas valstybės paramai, kuri teikiama kaip kompensacija už VESP ligoninėms, teikiančioms medicininės priežiūros paslaugas (į kurias įeina papildomos veiklos rūšys, tiesiogiai susijusios su pagrindine veikla, t. y., be kita ko, moksliniai tyrimai), taip pat VESP teikiančioms įmonėms, tenkinančioms socialinius poreikius, tarp kurių yra sveikatos priežiūros paslaugos ir pažeidžiamų asmenų grupių socialinė įtrauktis. Kadangi VESP ir papildomos IRIS ligoninių vykdomos veiklos rūšys, kurioms suteiktas viešasis finansavimas, gali būti visos įtrauktos į šias veiklos kategorijas, Komisija daro išvadą, kad šiuo atveju nagrinėjamas deficito kompensavimo mechanizmas priklauso 2012 m. VESP sprendimo taikymo sričiai. Todėl išlaidos, atsirandančios dėl visos IRIS ligoninių veiklos (VESP ir papildomos veiklos), gali būti padengiamos gaunant kompensacijas pagal 2012 m. VESP sprendimą.

7.3.4.   Įgaliojimo aktas

Įgaliojimo aktas

| (157) | 2012 m. sprendime nurodyta pirma esminio suderinamumo sąlyga yra ta, kad atsakomybę už VESP teikimą įmonei reikia paskirti vienu ar keliais dokumentais, kurių formą gali nustatyti kiekviena valstybė narė (178). Akte ar aktuose turi būti aiškiai nurodyta:






  — | viešosios paslaugos prievolių pobūdis ir trukmė (179), |
| --- | --- | --- |

(157)

2012 m. sprendime nurodyta pirma esminio suderinamumo sąlyga yra ta, kad atsakomybę už VESP teikimą įmonei reikia paskirti vienu ar keliais dokumentais, kurių formą gali nustatyti kiekviena valstybė narė (178). Akte ar aktuose turi būti aiškiai nurodyta:

178

—

viešosios paslaugos prievolių pobūdis ir trukmė (179),

179

| — | įmonė, kuriai paskirtos šios prievolės, ir, jei taikoma, susijusi teritorija (180), |
| --- | --- |

—

įmonė, kuriai paskirtos šios prievolės, ir, jei taikoma, susijusi teritorija (180),

180

| — | institucijos įmonei suteiktų išimtinių arba specialių teisių pobūdis (181), |
| --- | --- |

—

institucijos įmonei suteiktų išimtinių arba specialių teisių pobūdis (181),

181

| — | kompensavimo mechanizmo aprašas ir kompensacijos apskaičiavimo, kontrolės ir peržiūros kriterijai (182), |
| --- | --- |

—

kompensavimo mechanizmo aprašas ir kompensacijos apskaičiavimo, kontrolės ir peržiūros kriterijai (182),

182

| — | kompensacijos permokos išvengimo ir grąžinimo tvarka (183). |
| --- | --- |

—

kompensacijos permokos išvengimo ir grąžinimo tvarka (183).

183

| (158) | Be to, 2012 m. VESP sprendime reikalaujama, kad įgaliojime būtų pateikta nuoroda į šį sprendimą (184). |
| --- | --- |

(158)

Be to, 2012 m. VESP sprendime reikalaujama, kad įgaliojime būtų pateikta nuoroda į šį sprendimą (184).

184

7.3.4.1.   IRIS ligoninėms paskirtos viešosios paslaugos teikimo prievolės pobūdis ir išlaidos

IRIS ligoninėms paskirtos viešosios paslaugos teikimo prievolės pobūdis ir išlaidos

| (159) | Teismas savo panaikinamajame 2012 m. lapkričio 7 d. sprendime pateikė įžanginę pastabą, pagal kurią „kai valstybiniams ir privatiems subjektams, kuriems pavesta teikti tą pačią viešąją paslaugą, taikomi skirtingi reikalavimai, o tai reiškia skirtingas sąnaudas ir kompensacijas, šie skirtumai turi būti aiškiai nurodyti atitinkamuose įgaliojimų jiems perdavimo aktuose, visų pirma, kad būtų sudaryta galimybė patikrinti subsidijos atitiktį vienodo požiūrio principui. Iš tiesų valstybės paramos, kurios tam tikromis įgyvendinimo taisyklėmis pažeidžiami bendrieji Sąjungos teisės principai, kaip antai vienodo požiūrio principas, Komisija negali pripažinti suderinama su vidaus rinka (2008 m. balandžio 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Nuova Agricast, C-390/06, Rink. p. I-2577, 51 punktas).“ (185) |
| --- | --- |

(159)

Teismas savo panaikinamajame 2012 m. lapkričio 7 d. sprendime pateikė įžanginę pastabą, pagal kurią „kai valstybiniams ir privatiems subjektams, kuriems pavesta teikti tą pačią viešąją paslaugą, taikomi skirtingi reikalavimai, o tai reiškia skirtingas sąnaudas ir kompensacijas, šie skirtumai turi būti aiškiai nurodyti atitinkamuose įgaliojimų jiems perdavimo aktuose, visų pirma, kad būtų sudaryta galimybė patikrinti subsidijos atitiktį vienodo požiūrio principui. Iš tiesų valstybės paramos, kurios tam tikromis įgyvendinimo taisyklėmis pažeidžiami bendrieji Sąjungos teisės principai, kaip antai vienodo požiūrio principas, Komisija negali pripažinti suderinama su vidaus rinka (2008 m. balandžio 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Nuova Agricast, C-390/06, Rink. p. I-2577, 51 punktas).“ (185)

185

| (160) | Sprendimo Nuova Agricast (186) 66 punkte patikslinta, jog „Vienodo vertinimo principas reikalauja, kad panašios situacijos nebūtų vertinamos skirtingai, o skirtingos – vienodai, jei toks vertinimas negali būti objektyviai pagrįstas (žr., be kita ko, 2006 m. spalio 26 d. Sprendimo Koninklijke Coöperatie Cosun, C-248/04, Rink. p. I-10211, 72 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).“ |
| --- | --- |

(160)

Sprendimo Nuova Agricast (186) 66 punkte patikslinta, jog „Vienodo vertinimo principas reikalauja, kad panašios situacijos nebūtų vertinamos skirtingai, o skirtingos – vienodai, jei toks vertinimas negali būti objektyviai pagrįstas (žr., be kita ko, 2006 m. spalio 26 d. Sprendimo Koninklijke Coöperatie Cosun, C-248/04, Rink. p. I-10211, 72 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).“

186

| (161) | Tačiau Komisija pažymi, jog nediskriminavimo principas nėra minimas 2012 m. sprendime kaip suderinamumo kriterijus. Vis dėlto Komisija ketina išnagrinėti, ar valstybinių IRIS ligoninių ir privačių Briuselio ligoninių teisinė ir faktinė padėtis yra panaši, ar skiriasi. Šiame kontekste, aprašydama IRIS ligoninėms paskirtos viešosios paslaugos prievoles, Komisija nurodys, ar privačioms Briuselio ligoninėms buvo priskirta panaši prievolė. |
| --- | --- |

(161)

Tačiau Komisija pažymi, jog nediskriminavimo principas nėra minimas 2012 m. sprendime kaip suderinamumo kriterijus. Vis dėlto Komisija ketina išnagrinėti, ar valstybinių IRIS ligoninių ir privačių Briuselio ligoninių teisinė ir faktinė padėtis yra panaši, ar skiriasi. Šiame kontekste, aprašydama IRIS ligoninėms paskirtos viešosios paslaugos prievoles, Komisija nurodys, ar privačioms Briuselio ligoninėms buvo priskirta panaši prievolė.

| (162) | Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 2.3 skirsnį), IRIS ligoninėms taikoma reglamentavimo sistema, sudaryta iš CPAS įstatymo (pagal kurį buvo įsteigtos IRIS ligoninės), LCH, vietinių ligoninių asociacijų įstatų ir strateginių planų, kuriuos priėmė IRIS skėtinė organizacija. Kadangi valdžios institucijos (t. y. savivaldybės ir CPAS) turi vietinių asociacijų pagal CPAS įstatymo XII skyrių ir IRIS skėtinės organizacijos daugumos kontrolę, IRIS ligoninėms įstatai ir strateginiai planai yra privalomi, todėl gali būti laikomi teisėtais įgaliojimo aktais, kurių pobūdis bus patikslintas toliau (žr. 164, 170 ir paskesnes konstatuojamąsias dalis). Šiame kontekste taip pat naudinga pabrėžti, kad valdžios institucijos gali tiesiogiai kontroliuoti kasdienes IRIS ligoninių operacijas ir prireikus teikti papildomas instrukcijas. |
| --- | --- |

(162)

Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 2.3 skirsnį), IRIS ligoninėms taikoma reglamentavimo sistema, sudaryta iš CPAS įstatymo (pagal kurį buvo įsteigtos IRIS ligoninės), LCH, vietinių ligoninių asociacijų įstatų ir strateginių planų, kuriuos priėmė IRIS skėtinė organizacija. Kadangi valdžios institucijos (t. y. savivaldybės ir CPAS) turi vietinių asociacijų pagal CPAS įstatymo XII skyrių ir IRIS skėtinės organizacijos daugumos kontrolę, IRIS ligoninėms įstatai ir strateginiai planai yra privalomi, todėl gali būti laikomi teisėtais įgaliojimo aktais, kurių pobūdis bus patikslintas toliau (žr. 164, 170 ir paskesnes konstatuojamąsias dalis). Šiame kontekste taip pat naudinga pabrėžti, kad valdžios institucijos gali tiesiogiai kontroliuoti kasdienes IRIS ligoninių operacijas ir prireikus teikti papildomas instrukcijas.

| (163) | Taip pat pažymėtina (žr. 24 konstatuojamąją dalį), kad IRIS ligonines iš pradžių įsteigė CPAS ir tiesiogiai kontroliavo jas įsteigę CPAS, kad būtų įvykdyta jų socialinės paramos teikimo prievolė pagal CPAS įstatymą. Siekiant užtikrinti valstybinių Briuselio ligoninių išlikimą ir tvarumą (žr. 24 konstatuojamąją dalį), restruktūrizavimas buvo būtinas. Jį įvykdžius buvo įsteigtos IRIS ligoninės (įgijusios vietinių asociacijų, turinčių finansinę ir teisinę nepriklausomybę pagal CPAS įstatymo XII skyrių, formą). Tačiau šis restruktūrizavimas nesukėlė jokių pagrindinės valstybinių Briuselio IRIS ligoninių užduoties teikti medicininės priežiūros ir socialines bei medicinines paslaugas, taip pat padėti vykdyti jas įsteigusių CPAS socialinės paramos teikimo prievolę pokyčių (187), |
| --- | --- |

(163)

Taip pat pažymėtina (žr. 24 konstatuojamąją dalį), kad IRIS ligonines iš pradžių įsteigė CPAS ir tiesiogiai kontroliavo jas įsteigę CPAS, kad būtų įvykdyta jų socialinės paramos teikimo prievolė pagal CPAS įstatymą. Siekiant užtikrinti valstybinių Briuselio ligoninių išlikimą ir tvarumą (žr. 24 konstatuojamąją dalį), restruktūrizavimas buvo būtinas. Jį įvykdžius buvo įsteigtos IRIS ligoninės (įgijusios vietinių asociacijų, turinčių finansinę ir teisinę nepriklausomybę pagal CPAS įstatymo XII skyrių, formą). Tačiau šis restruktūrizavimas nesukėlė jokių pagrindinės valstybinių Briuselio IRIS ligoninių užduoties teikti medicininės priežiūros ir socialines bei medicinines paslaugas, taip pat padėti vykdyti jas įsteigusių CPAS socialinės paramos teikimo prievolę pokyčių (187),

187

| (164) | IRIS ligoninių teikiamos medicininės priežiūros paslaugos taip pat apibrėžtos LCH, kuriame nustatytas atitinkamas viso Belgijos ligoninių sektoriaus organizavimo pagrindas. Remiantis šiuo pagrindu LCH yra nustatyta pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis visoms Belgijos ligoninėms – tiek valstybinėms, tiek privačioms, įskaitant IRIS ligonines. Kalbant konkrečiau, LCH 2 straipsnyje nustatytos įstaigos, kurios gali būti laikomos ligoninėmis, o jo 68–76sexies straipsniuose nustatytos ligoninių ir ligoninės paslaugų patvirtinimo sąlygos (jos išsamiai išdėstytos įgyvendinimo dekretuose, kuriuose nustatomos kokybės sąlygos, darbuotojams keliami reikalavimai ir t. t.). LCH 23–45 straipsniuose yra nustatyti reikalavimai, susiję su ligoninių planavimo programų mechanizmu, kuriame pateikti ligoninių lovų, ligoninės paslaugų ir kai kurios medicinos įrangos (tokios kaip skeneriai), kurią galima įjungti ir naudoti, skaičiaus apribojimai. Viešasis finansavimas gali būti skiriamas tik patvirtintoms ligoninės paslaugoms, atitinkančioms planavimo programos sąlygas. Kaip nurodyta sprendime pradėti procedūrą (188) ir patvirtinta tuo, kad nėra jokių trečiųjų šalių pastabų šiuo klausimu, nebuvo ir nėra jokios abejonės, jog pagrindinė LCH apibrėžta gydymo ligoninėje užduotis yra aiški. Taip pat aišku, kad IRIS ligoninės atitinka šiuos reikalavimus, nes jos turi visus būtinus patvirtinimus, o jų veikla patvirtinta pagal planavimo programos mechanizmą. |
| --- | --- |

(164)

IRIS ligoninių teikiamos medicininės priežiūros paslaugos taip pat apibrėžtos LCH, kuriame nustatytas atitinkamas viso Belgijos ligoninių sektoriaus organizavimo pagrindas. Remiantis šiuo pagrindu LCH yra nustatyta pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis visoms Belgijos ligoninėms – tiek valstybinėms, tiek privačioms, įskaitant IRIS ligonines. Kalbant konkrečiau, LCH 2 straipsnyje nustatytos įstaigos, kurios gali būti laikomos ligoninėmis, o jo 68–76sexies straipsniuose nustatytos ligoninių ir ligoninės paslaugų patvirtinimo sąlygos (jos išsamiai išdėstytos įgyvendinimo dekretuose, kuriuose nustatomos kokybės sąlygos, darbuotojams keliami reikalavimai ir t. t.). LCH 23–45 straipsniuose yra nustatyti reikalavimai, susiję su ligoninių planavimo programų mechanizmu, kuriame pateikti ligoninių lovų, ligoninės paslaugų ir kai kurios medicinos įrangos (tokios kaip skeneriai), kurią galima įjungti ir naudoti, skaičiaus apribojimai. Viešasis finansavimas gali būti skiriamas tik patvirtintoms ligoninės paslaugoms, atitinkančioms planavimo programos sąlygas. Kaip nurodyta sprendime pradėti procedūrą (188) ir patvirtinta tuo, kad nėra jokių trečiųjų šalių pastabų šiuo klausimu, nebuvo ir nėra jokios abejonės, jog pagrindinė LCH apibrėžta gydymo ligoninėje užduotis yra aiški. Taip pat aišku, kad IRIS ligoninės atitinka šiuos reikalavimus, nes jos turi visus būtinus patvirtinimus, o jų veikla patvirtinta pagal planavimo programos mechanizmą.

sexies

188

| (165) | Be pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties, paskirtos visoms valstybinėms ir privačioms Belgijos ligoninėms, 2009 m. spalio 28 d. Komisijos sprendime (žr. pirmesnį 4.1 skirsnį), 2012 m. lapkričio 7 d. Bendrojo Teismo sprendime dėl panaikinimo (žr. pirmesnį 4.2 skirsnį) ir 2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendime pradėti procedūrą (žr. pirmesnį 4.3 skirsnį) buvo pateikta nuoroda į tris papildomas (arba specifines) VESP, kurios iš esmės susijusios su 1) universalia galimybe naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, 2) prievole teikti gydymo paslaugas keliose vietose ir 3) papildomomis socialinėmis paslaugomis, priskirtomis būtent IRIS ligoninėms. Tačiau tai nereiškia, kad pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis ir papildomos VESP būtinai turi būti vertinamos nepriklausomai vienos nuo kitų. Šiuo tikslu sprendimo pradėti procedūrą 23 konstatuojamojoje dalyje buvo minėta, kad Belgijos valdžios institucijos pabrėžė, jog pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis yra platesnės VESP, t. y. prievolės teikti įstatyme CPAS nustatytą socialinę paramą, dalis arba papildo šią VESP. |
| --- | --- |

(165)

Be pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties, paskirtos visoms valstybinėms ir privačioms Belgijos ligoninėms, 2009 m. spalio 28 d. Komisijos sprendime (žr. pirmesnį 4.1 skirsnį), 2012 m. lapkričio 7 d. Bendrojo Teismo sprendime dėl panaikinimo (žr. pirmesnį 4.2 skirsnį) ir 2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendime pradėti procedūrą (žr. pirmesnį 4.3 skirsnį) buvo pateikta nuoroda į tris papildomas (arba specifines) VESP, kurios iš esmės susijusios su 1) universalia galimybe naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, 2) prievole teikti gydymo paslaugas keliose vietose ir 3) papildomomis socialinėmis paslaugomis, priskirtomis būtent IRIS ligoninėms. Tačiau tai nereiškia, kad pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis ir papildomos VESP būtinai turi būti vertinamos nepriklausomai vienos nuo kitų. Šiuo tikslu sprendimo pradėti procedūrą 23 konstatuojamojoje dalyje buvo minėta, kad Belgijos valdžios institucijos pabrėžė, jog pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis yra platesnės VESP, t. y. prievolės teikti įstatyme CPAS nustatytą socialinę paramą, dalis arba papildo šią VESP.

| (166) | Šiame kontekste Komisija mano, kad pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties, pagal LCH paskirtos vykdyti visoms ligoninėms, ir trijų papildomų VESP prievolių, priskirtų (189) tik IRIS ligoninėms, susiejimas faktiškai yra „socialinės sveikatos priežiūros VESP“, kuri yra būdinga IRIS ligoninėms ir kurią teikia tik jos. Nagrinėdama visų IRIS ligoninėms priskirtų VESP prievolių faktines aplinkybes ir remdamasi savo atlikta visų šių prievolių pobūdžio ir charakteristikų analize, Komisija laikosi nuomonės, kad nagrinėti tris papildomas VESP, kurias įpareigojo teikti savivaldybės, atskirai nuo pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties, priskirtos pagal LCH, nebūtų prasminga. Iš tiesų papildomos VESP prievolės, viena vertus, yra nustatytos ir grindžiamos pagrindine IRIS ligoninėms suteikta gydymo ligoninėje užduotimi pagal LCH, kita vertus, jos gerokai viršija šią pagrindinę prievolę, nes IRIS ligoninės yra įpareigotos 1) teikti platų sveikatos priežiūros paslaugų spektrą visiems pacientams, neatsižvelgdamos į jų mokumą (universali galimybė naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis) (žr. 170–190 konstatuojamąsias dalis), 2) teikti paslaugas keliose gydymo vietose (kad užtikrintų gydymą netoli namų) (žr. 191–204 konstatuojamąsias dalis) ir kartu 3) skirti ypatingą dėmesį socialiniams pacientų poreikiams (jiems teikti papildomas socialines paslaugas) (žr. 205–214 konstatuojamąsias dalis). Atsižvelgiant į pagal LCH suteiktą pagrindinę gydymo ligoninėje užduotį (žr. 164 konstatuojamąją dalį), trys papildomos prievolės negali būti laikomos nepriklausoma veikla, kaip aiškiai rodo tai, kad šios prievolės niekada negalėtų būti nustatytos be pagrindinės prievolės vykdyti pagrindinę gydymo ligoninėje užduotį pagal LCH. Galiausiai šį požiūrį tam tikra prasme taip pat patvirtina skundo pateikėjai, teigdami (žr. 71 konstatuojamąją dalį), kad papildomos socialinės paslaugos negali būti atskirtos nuo bendros sveikatos priežiūros paslaugos. |
| --- | --- |

(166)

Šiame kontekste Komisija mano, kad pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties, pagal LCH paskirtos vykdyti visoms ligoninėms, ir trijų papildomų VESP prievolių, priskirtų (189) tik IRIS ligoninėms, susiejimas faktiškai yra „socialinės sveikatos priežiūros VESP“, kuri yra būdinga IRIS ligoninėms ir kurią teikia tik jos. Nagrinėdama visų IRIS ligoninėms priskirtų VESP prievolių faktines aplinkybes ir remdamasi savo atlikta visų šių prievolių pobūdžio ir charakteristikų analize, Komisija laikosi nuomonės, kad nagrinėti tris papildomas VESP, kurias įpareigojo teikti savivaldybės, atskirai nuo pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties, priskirtos pagal LCH, nebūtų prasminga. Iš tiesų papildomos VESP prievolės, viena vertus, yra nustatytos ir grindžiamos pagrindine IRIS ligoninėms suteikta gydymo ligoninėje užduotimi pagal LCH, kita vertus, jos gerokai viršija šią pagrindinę prievolę, nes IRIS ligoninės yra įpareigotos 1) teikti platų sveikatos priežiūros paslaugų spektrą visiems pacientams, neatsižvelgdamos į jų mokumą (universali galimybė naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis) (žr. 170–190 konstatuojamąsias dalis), 2) teikti paslaugas keliose gydymo vietose (kad užtikrintų gydymą netoli namų) (žr. 191–204 konstatuojamąsias dalis) ir kartu 3) skirti ypatingą dėmesį socialiniams pacientų poreikiams (jiems teikti papildomas socialines paslaugas) (žr. 205–214 konstatuojamąsias dalis). Atsižvelgiant į pagal LCH suteiktą pagrindinę gydymo ligoninėje užduotį (žr. 164 konstatuojamąją dalį), trys papildomos prievolės negali būti laikomos nepriklausoma veikla, kaip aiškiai rodo tai, kad šios prievolės niekada negalėtų būti nustatytos be pagrindinės prievolės vykdyti pagrindinę gydymo ligoninėje užduotį pagal LCH. Galiausiai šį požiūrį tam tikra prasme taip pat patvirtina skundo pateikėjai, teigdami (žr. 71 konstatuojamąją dalį), kad papildomos socialinės paslaugos negali būti atskirtos nuo bendros sveikatos priežiūros paslaugos.

189

| (167) | Atsižvelgdama į pirmesnėse konstatuojamosiose dalyse išdėstytą požiūrį (žr. 162–166 konstatuojamąsias dalis), Komisija pabrėžia tris tolesnius aspektus. Pirma, IRIS ligoninių teikiamų socialinės sveikatos priežiūros VESP sudaro ne mažiau ir ne daugiau nei pagrindinė joms priskirta gydymo ligoninėje užduotis (žr. 164 konstatuojamąją dalį) ir trys papildomos joms priskirtos VESP (žr. 170 ir paskesnes konstatuojamąsias dalis). Antra, kaip bus įrodyta toliau, IRIS ligoninių ir privačių Briuselio ligoninių padėtis nėra panaši, pirmiausia dėl to, kad IRIS ligoninės yra vienintelės, kurioms taikomos trys papildomos VESP prievolės (žr. 170 ir paskesnes konstatuojamąsias dalis), todėl tik jos vykdo pirmiau apibrėžtą socialinės sveikatos priežiūros VESP (žr. 166–167 konstatuojamąsias dalis). Trečia, IRIS ligoninėms taip pat taikomi apribojimai, kurie turi reikšmės socialinės sveikatos priežiūros VESP teikimui, t. y. jų valstybinės įstaigos statusas (žr. 42 konstatuojamąją dalį) ir būtinybė užtikrinti šios VESP teikimo tvarumą (žr. 91 ir 168 konstatuojamąsias dalis). Toliau pateiktoje 2 diagramoje iliustruojami šie du aspektai.

  2 diagrama


  Prievolės, įsipareigojimai ir viešojo finansavimo mechanizmai, taikomi valstybinėms IRIS ligoninėms, palyginti su privačiomis ligoninėmis




  Privačios
  ligoninės
  IRIS valstybinės
  ligoninės
  Savivaldybių vykdomas deficito finansavimas (IRIS
  ligoninių įstatų
  46 straipsnis)
  Prievolė teikti paslau- gas keliose vietose
  Socialinių sveikatos priežiūros paslaugų VESP:
  Tvarumas (valstybinių ligoninės paslaugų tęstinumas
  Valstybinis statusas (dvikalbystė, pareigūnai ir pan.)
  Universalių gydymo paslaugų prievolė
  Federalinis finansavimas (LCH)
  Pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis (LCH)
  Pagrindinė gydymo
  ligoninėje užduotis (LCH)
  Papildoma socialinė prievolė |
| --- | --- |

(167)

Atsižvelgdama į pirmesnėse konstatuojamosiose dalyse išdėstytą požiūrį (žr. 162–166 konstatuojamąsias dalis), Komisija pabrėžia tris tolesnius aspektus. Pirma, IRIS ligoninių teikiamų socialinės sveikatos priežiūros VESP sudaro ne mažiau ir ne daugiau nei pagrindinė joms priskirta gydymo ligoninėje užduotis (žr. 164 konstatuojamąją dalį) ir trys papildomos joms priskirtos VESP (žr. 170 ir paskesnes konstatuojamąsias dalis). Antra, kaip bus įrodyta toliau, IRIS ligoninių ir privačių Briuselio ligoninių padėtis nėra panaši, pirmiausia dėl to, kad IRIS ligoninės yra vienintelės, kurioms taikomos trys papildomos VESP prievolės (žr. 170 ir paskesnes konstatuojamąsias dalis), todėl tik jos vykdo pirmiau apibrėžtą socialinės sveikatos priežiūros VESP (žr. 166–167 konstatuojamąsias dalis). Trečia, IRIS ligoninėms taip pat taikomi apribojimai, kurie turi reikšmės socialinės sveikatos priežiūros VESP teikimui, t. y. jų valstybinės įstaigos statusas (žr. 42 konstatuojamąją dalį) ir būtinybė užtikrinti šios VESP teikimo tvarumą (žr. 91 ir 168 konstatuojamąsias dalis). Toliau pateiktoje 2 diagramoje iliustruojami šie du aspektai.

2 diagrama

2 diagrama

Prievolės, įsipareigojimai ir viešojo finansavimo mechanizmai, taikomi valstybinėms IRIS ligoninėms, palyginti su privačiomis ligoninėmis

Prievolės, įsipareigojimai ir viešojo finansavimo mechanizmai, taikomi valstybinėms IRIS ligoninėms, palyginti su privačiomis ligoninėmis

Privačios

ligoninės

IRIS valstybinės

ligoninės

Savivaldybių vykdomas deficito finansavimas (IRIS

ligoninių įstatų

46 straipsnis)

Prievolė teikti paslau- gas keliose vietose

Socialinių sveikatos priežiūros paslaugų VESP:

Tvarumas (valstybinių ligoninės paslaugų tęstinumas

Valstybinis statusas (dvikalbystė, pareigūnai ir pan.)

Universalių gydymo paslaugų prievolė

Federalinis finansavimas (LCH)

Pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis (LCH)

Pagrindinė gydymo

ligoninėje užduotis (LCH)

Papildoma socialinė prievolė

| (168) | Kadangi trys papildomos VESP prievolės apima daugiau nei būtiniausi visoms ligoninėms (Belgijos valstybinėms arba privačioms) taikomi reikalavimai, dėl jų atsiranda išlaidų, kurių visiškai nedengia arba dengia tik iš dalies BMF (žr. 2.5.1 skirsnį) ir socialinio draudimo sistema. Atsižvelgiant dar ir į didesnes išlaidas, atsirandančias dėl valstybinės įstaigos statuso (valstybės tarnautojai, dvikalbystė ir t. t., taip pat žr. 42 konstatuojamąją dalį), paaiškėja, kodėl IRIS ligoninės didžiąją dalį metų nuo 1996 m. iki 2014 m. deklaravo deficitą Iš viso IRIS ligoninių apyvartinių lėšų trūkumas 1996–2014 m. siekė maždaug 250 mln. EUR (žr. 234 konstatuojamąją dalį). Atitinkami CPAS ir Briuselio savivaldybės nori ir privalo (190) palaikyti savo IRIS ligoninių tvarumą, siekdami užtikrinti, kad būtų teikiamos socialinės sveikatos priežiūros paslaugų VESP ir būtų įvykdyta CPAS socialinės paramos teikimo prievolė (taip pat žr. 2.2 skirsnį). Dėl šios priežasties jie padengia visą deficitą. Tai suteikia galimybę kompensuoti likusias socialinės sveikatos priežiūros paslaugų išlaidas (kurias sudaro pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis ir trys papildomos VESP prievolės) (191) ir taip užtikrinti IRIS ligoninių tvarumą (žr. 91 konstatuojamąją dalį). Tokiu atveju deficito kompensacija, susijusi su įvairiomis VESP prievolėmis, niekuo nesiskiria. Šiame kontekste būtina patikrinti, ar galima apskritai atmesti bet kokios kompensacijos permokos galimybę (pvz., įvairioms VESP bendrai), kaip paaiškinta toliau (žr. 9–13 lenteles 7.3.5 punkte). |
| --- | --- |

(168)

Kadangi trys papildomos VESP prievolės apima daugiau nei būtiniausi visoms ligoninėms (Belgijos valstybinėms arba privačioms) taikomi reikalavimai, dėl jų atsiranda išlaidų, kurių visiškai nedengia arba dengia tik iš dalies BMF (žr. 2.5.1 skirsnį) ir socialinio draudimo sistema. Atsižvelgiant dar ir į didesnes išlaidas, atsirandančias dėl valstybinės įstaigos statuso (valstybės tarnautojai, dvikalbystė ir t. t., taip pat žr. 42 konstatuojamąją dalį), paaiškėja, kodėl IRIS ligoninės didžiąją dalį metų nuo 1996 m. iki 2014 m. deklaravo deficitą Iš viso IRIS ligoninių apyvartinių lėšų trūkumas 1996–2014 m. siekė maždaug 250 mln. EUR (žr. 234 konstatuojamąją dalį). Atitinkami CPAS ir Briuselio savivaldybės nori ir privalo (190) palaikyti savo IRIS ligoninių tvarumą, siekdami užtikrinti, kad būtų teikiamos socialinės sveikatos priežiūros paslaugų VESP ir būtų įvykdyta CPAS socialinės paramos teikimo prievolė (taip pat žr. 2.2 skirsnį). Dėl šios priežasties jie padengia visą deficitą. Tai suteikia galimybę kompensuoti likusias socialinės sveikatos priežiūros paslaugų išlaidas (kurias sudaro pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis ir trys papildomos VESP prievolės) (191) ir taip užtikrinti IRIS ligoninių tvarumą (žr. 91 konstatuojamąją dalį). Tokiu atveju deficito kompensacija, susijusi su įvairiomis VESP prievolėmis, niekuo nesiskiria. Šiame kontekste būtina patikrinti, ar galima apskritai atmesti bet kokios kompensacijos permokos galimybę (pvz., įvairioms VESP bendrai), kaip paaiškinta toliau (žr. 9–13 lenteles 7.3.5 punkte).

190

191

| (169) | Kaip nurodyta 165–167 konstatuojamosiose dalyse, Komisija padarė išvadą, kad papildomos IRIS ligoninių prievolės ir pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis turi būti vertinamos bendrai kaip faktiškai sudarančios socialinės sveikatos priežiūros VESP. Pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis apibūdinta pirmiau (žr. 164 konstatuojamąją dalį), o tikslus kiekvienos papildomos VESP prievolės pobūdis bus apibrėžiamas toliau šiame skirsnyje. Be to, taip pat paaiškinta, kaip šios VESP prievolės yra tarpusavyje susijusios ir kaip jos prisideda prie socialinės sveikatos priežiūros VESP. |
| --- | --- |

(169)

Kaip nurodyta 165–167 konstatuojamosiose dalyse, Komisija padarė išvadą, kad papildomos IRIS ligoninių prievolės ir pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis turi būti vertinamos bendrai kaip faktiškai sudarančios socialinės sveikatos priežiūros VESP. Pagrindinė gydymo ligoninėje užduotis apibūdinta pirmiau (žr. 164 konstatuojamąją dalį), o tikslus kiekvienos papildomos VESP prievolės pobūdis bus apibrėžiamas toliau šiame skirsnyje. Be to, taip pat paaiškinta, kaip šios VESP prievolės yra tarpusavyje susijusios ir kaip jos prisideda prie socialinės sveikatos priežiūros VESP.

I.   Prievolė gydyti kiekvieną pacientą bet kokiomis aplinkybėmis, neatsižvelgiant į jo mokumą (universalių gydymo paslaugų prievolė)

| (170) | Pasak Belgijos valdžios institucijų, IRIS ligoninės privalo gydyti visus pacientus, net jei jie negali mokėti ir (arba) nėra apdrausti, bet kokiomis aplinkybėmis, įskaitant atvejus, kai šiems pacientams nėra būtina skubi medicininė parama. Skundo pateikėjai reiškia abejones dėl to, kad ši prievolė taikoma IRIS ligoninėms, ir tvirtina, jog Briuselio privačios ligoninės negali atsisakyti pacientų ir praktiškai gydo daug „socialiai pažeidžiamų“ pacientų. Norėdami patvirtinti savo teiginius, skundo pateikėjai pabrėžia, jog pagal LCH ta pati gydymo ligoninėje užduotis priskiriama visoms ligoninėms. Be to, kaip nurodyta 2012 m. lapkričio 7 d. sprendimo dėl panaikinimo 150 punkte, jie taip pat atkreipia dėmesį į bendrąjį nediskriminavimo principą, pagal kurį ligoninės negali pasirinkti pacientų pagal jų ideologinius, filosofinius, religinius įsitikinimus ar finansinę situaciją. Pasak jų, valstybinėms ir privačioms ligoninėms taikoma ta pati prievolė gydyti pacientus tiek skubios medicininės paramos, tiek sveikatos priežiūros „po suteiktos skubios paramos“ atvejais. |
| --- | --- |

(170)

Pasak Belgijos valdžios institucijų, IRIS ligoninės privalo gydyti visus pacientus, net jei jie negali mokėti ir (arba) nėra apdrausti, bet kokiomis aplinkybėmis, įskaitant atvejus, kai šiems pacientams nėra būtina skubi medicininė parama. Skundo pateikėjai reiškia abejones dėl to, kad ši prievolė taikoma IRIS ligoninėms, ir tvirtina, jog Briuselio privačios ligoninės negali atsisakyti pacientų ir praktiškai gydo daug „socialiai pažeidžiamų“ pacientų. Norėdami patvirtinti savo teiginius, skundo pateikėjai pabrėžia, jog pagal LCH ta pati gydymo ligoninėje užduotis priskiriama visoms ligoninėms. Be to, kaip nurodyta 2012 m. lapkričio 7 d. sprendimo dėl panaikinimo 150 punkte, jie taip pat atkreipia dėmesį į bendrąjį nediskriminavimo principą, pagal kurį ligoninės negali pasirinkti pacientų pagal jų ideologinius, filosofinius, religinius įsitikinimus ar finansinę situaciją. Pasak jų, valstybinėms ir privačioms ligoninėms taikoma ta pati prievolė gydyti pacientus tiek skubios medicininės paramos, tiek sveikatos priežiūros „po suteiktos skubios paramos“ atvejais.

| (171) | Visų pirma Komisija konstatuoja, kad LCH nėra pateikta jokių teiginių, kurie galėtų būti interpretuojami kaip įpareigojantys ligonines (valstybines ar privačias) gydyti pacientus bet kokiomis aplinkybėmis, neatsižvelgiant į jų mokumą. Tačiau Belgijos teisėje yra numatyta bendroji prievolė padėti asmeniui, kuriam kilo pavojus. Kaip pabrėžė Belgijos valdžios institucijos, pagal Belgijos baudžiamojo kodekso 422c straipsnį ši prievolė taikoma skubos atvejais, ypač medicininės skubos atvejais, kai kyla pavojus gyvybei. Ligoninės privalo suteikti paramą medicininės skubos atvejais, atsižvelgdamos į savo organizacinę struktūrą ir turimą kompetenciją. Šis reikalavimas – pareiga padėti asmenims, kuriems kilo pavojus – taikomas tiek valstybinėms, tiek privačioms ligoninėms, tiek bet kuriam piliečiui. Nėra jokios abejonės, kad valstybinės ir privačios Briuselio ligoninės privalo gydyti pacientus skubos atvejais, neatsižvelgdamos į jų mokumą. Be to, gydytojų etikos kodeksas jiems aiškiai suteikia galimybę atsisakyti pacientų, išskyrus skubos atvejus (192). |
| --- | --- |

(171)

Visų pirma Komisija konstatuoja, kad LCH nėra pateikta jokių teiginių, kurie galėtų būti interpretuojami kaip įpareigojantys ligonines (valstybines ar privačias) gydyti pacientus bet kokiomis aplinkybėmis, neatsižvelgiant į jų mokumą. Tačiau Belgijos teisėje yra numatyta bendroji prievolė padėti asmeniui, kuriam kilo pavojus. Kaip pabrėžė Belgijos valdžios institucijos, pagal Belgijos baudžiamojo kodekso 422c straipsnį ši prievolė taikoma skubos atvejais, ypač medicininės skubos atvejais, kai kyla pavojus gyvybei. Ligoninės privalo suteikti paramą medicininės skubos atvejais, atsižvelgdamos į savo organizacinę struktūrą ir turimą kompetenciją. Šis reikalavimas – pareiga padėti asmenims, kuriems kilo pavojus – taikomas tiek valstybinėms, tiek privačioms ligoninėms, tiek bet kuriam piliečiui. Nėra jokios abejonės, kad valstybinės ir privačios Briuselio ligoninės privalo gydyti pacientus skubos atvejais, neatsižvelgdamos į jų mokumą. Be to, gydytojų etikos kodeksas jiems aiškiai suteikia galimybę atsisakyti pacientų, išskyrus skubos atvejus (192).

192

| (172) | Skundo pateikėjai remiasi Briuselio pirmosios instancijos teismo sprendimu (193), norėdami įrodyti, kad nėra jokio skirtumo tarp valstybinių ir privačių ligoninių, nes tiek vienos, tiek kitos privalo gydyti „socialiai pažeidžiamus pacientus“, neatsižvelgdamos į tai, ar tai skubi situacija, ar gydymo „po suteiktos skubios paramos“ situacija. Šis sprendimas susijęs su labai specifiniu skubaus medicininio gydymo, kurį CPAS turi suteikti pagal CPAS įstatymo 57 straipsnio 2 dalį, atveju. Briuselio pirmosios instancijos teismas pažymėjo, kad skubią medicinos paramą visada teikia ne pats CPAS, o specializuotos medicininės tarnybos, ir niekaip negalima pagrįsti jokio skirtumo šiuo klausimu tarp viešos ir privačios tarnybų. Tačiau Komisija teigia, kad prievolė teikti skubią medicininę paramą yra taikoma CPAS, o ne gydymą teikiančioms ligoninėms. Nagrinėjamuoju atveju dokumentų neturintis migrantas buvo skubiai priimtas į privačią Briuselio psichiatrijos ligoninę. Dėl blogos finansinės migranto situacijos ligoninė vėliau pareikalavo CPAS apmokėti skubią medicininę paramą. Briuselio teismas padarė išvadą, kad jei CPAS nesuteikia skubios medicininės paramos savo valdomoje ligoninėje, jis privalo padengti privačioje ligoninėje, į kurią skubiosios paramos skyrius nutarė atvežti pacientą dėl neatidėliotino situacijos pobūdžio, suteikto gydymo išlaidas. Šis teismo sprendimas aiškiai yra išskirtinė situacija, nukrypstanti nuo įprastų socialinės paramos principų, pagal kuriuos CPAS naudojasi savo paties (valstybinėms) ligoninėmis. Nagrinėjamuoju atveju šis nukrypimas buvo padarytas todėl, kad valstybinės ligoninės neteikia psichiatrinio gydymo paslaugų, kurios buvo būtinos šioje situacijoje. Be to, Briuselio teismas pabrėžė, kad „[j]ei parama yra dažniausiai teikiama nuo atitinkamo CPAS priklausomoje įstaigoje arba įstaigoje, su kuria jis yra sudaręs susitarimą, gali atsitikti taip, kad asmuo bus paguldytas į kitą ligoninę esant skubos atvejui, kilusiam dėl hospitalizuotino asmens situacijos“. Teismas taip pat pažymėjo, kad jei atitinkamas CPAS (šiuo atveju – Iklyje) būtų įsteigęs savo psichiatrijos ligoninę arba sudaręs su tokia ligoninę susitarimą, atitinkama privati ligoninė nebūtų privalėjusi teikti gydymo paslaugų dokumentų neturinčiam migrantui, tačiau būtų galėjusi paprašyti jį perkelti į šią ligoninę. Kadangi taip nebuvo, nebuvo jokios kitos išeities, CPAS buvo nurodyta privačiai ligoninei padengti išlaidas dėl šiam pacientui suteikto gydymo. Vadinasi, remiantis skundo pateikėjų cituojamu Briuselio teismo sprendimu, galima daryti išvadą, kad tam tikrais atvejais dėl skubos priežasčių privačios ligoninės taip pat gali teikti skubią medicininę paramą dokumentų neturintiems migrantams ir kad CPAS privalo apmokėti šių privačių ligoninių išlaidas, kai CPAS nebetaikoma prievolė teikti skubią medicininę paramą būtent šiuo konkrečiu atveju. Todėl tai, kad privačios Briuselio ligoninės gali teikti skubią medicininę paramą keletu atvejų (194), negali būti laikoma bendra prievole šioms ligoninėms gydyti visus pacientus, neatsižvelgiant į jų mokumą. |
| --- | --- |

(172)

Skundo pateikėjai remiasi Briuselio pirmosios instancijos teismo sprendimu (193), norėdami įrodyti, kad nėra jokio skirtumo tarp valstybinių ir privačių ligoninių, nes tiek vienos, tiek kitos privalo gydyti „socialiai pažeidžiamus pacientus“, neatsižvelgdamos į tai, ar tai skubi situacija, ar gydymo „po suteiktos skubios paramos“ situacija. Šis sprendimas susijęs su labai specifiniu skubaus medicininio gydymo, kurį CPAS turi suteikti pagal CPAS įstatymo 57 straipsnio 2 dalį, atveju. Briuselio pirmosios instancijos teismas pažymėjo, kad skubią medicinos paramą visada teikia ne pats CPAS, o specializuotos medicininės tarnybos, ir niekaip negalima pagrįsti jokio skirtumo šiuo klausimu tarp viešos ir privačios tarnybų. Tačiau Komisija teigia, kad prievolė teikti skubią medicininę paramą yra taikoma CPAS, o ne gydymą teikiančioms ligoninėms. Nagrinėjamuoju atveju dokumentų neturintis migrantas buvo skubiai priimtas į privačią Briuselio psichiatrijos ligoninę. Dėl blogos finansinės migranto situacijos ligoninė vėliau pareikalavo CPAS apmokėti skubią medicininę paramą. Briuselio teismas padarė išvadą, kad jei CPAS nesuteikia skubios medicininės paramos savo valdomoje ligoninėje, jis privalo padengti privačioje ligoninėje, į kurią skubiosios paramos skyrius nutarė atvežti pacientą dėl neatidėliotino situacijos pobūdžio, suteikto gydymo išlaidas. Šis teismo sprendimas aiškiai yra išskirtinė situacija, nukrypstanti nuo įprastų socialinės paramos principų, pagal kuriuos CPAS naudojasi savo paties (valstybinėms) ligoninėmis. Nagrinėjamuoju atveju šis nukrypimas buvo padarytas todėl, kad valstybinės ligoninės neteikia psichiatrinio gydymo paslaugų, kurios buvo būtinos šioje situacijoje. Be to, Briuselio teismas pabrėžė, kad „[j]ei parama yra dažniausiai teikiama nuo atitinkamo CPAS priklausomoje įstaigoje arba įstaigoje, su kuria jis yra sudaręs susitarimą, gali atsitikti taip, kad asmuo bus paguldytas į kitą ligoninę esant skubos atvejui, kilusiam dėl hospitalizuotino asmens situacijos“. Teismas taip pat pažymėjo, kad jei atitinkamas CPAS (šiuo atveju – Iklyje) būtų įsteigęs savo psichiatrijos ligoninę arba sudaręs su tokia ligoninę susitarimą, atitinkama privati ligoninė nebūtų privalėjusi teikti gydymo paslaugų dokumentų neturinčiam migrantui, tačiau būtų galėjusi paprašyti jį perkelti į šią ligoninę. Kadangi taip nebuvo, nebuvo jokios kitos išeities, CPAS buvo nurodyta privačiai ligoninei padengti išlaidas dėl šiam pacientui suteikto gydymo. Vadinasi, remiantis skundo pateikėjų cituojamu Briuselio teismo sprendimu, galima daryti išvadą, kad tam tikrais atvejais dėl skubos priežasčių privačios ligoninės taip pat gali teikti skubią medicininę paramą dokumentų neturintiems migrantams ir kad CPAS privalo apmokėti šių privačių ligoninių išlaidas, kai CPAS nebetaikoma prievolė teikti skubią medicininę paramą būtent šiuo konkrečiu atveju. Todėl tai, kad privačios Briuselio ligoninės gali teikti skubią medicininę paramą keletu atvejų (194), negali būti laikoma bendra prievole šioms ligoninėms gydyti visus pacientus, neatsižvelgiant į jų mokumą.

193

194

| (173) | Galiausiai, vertinant nediskriminavimo principą (kurį mini skundo pateikėjai, žr. 170 konstatuojamąją dalį), akivaizdu, kad jokia Belgijos ligoninė neturi teisės diskriminuoti paciento dėl jo finansinės situacijos (vadinasi, tiesiog dėl to, kad jis yra turtingas arba neturtingas) ar dėl bet kokio kito asmeninio kriterijaus (pvz., etninės kilmės ar religijos). Tačiau nesant skubos situacijos nediskriminavimo principas negali reikšti, kad ligoninės privalo teikti nemokamą gydymą, jei jos gali aiškiai numatyti, jog pacientas negalės sumokėti. Jei sąlygos tenkinamos ne skubos situacijomis, ligoninės, atsisakydamos tokių pacientų, gali objektyviai pagrįsti šį skirtumą (195). Kaip nurodyta pirmiau (žr. 171 konstatuojamąją dalį), Belgijos gydytojų etikos kodeksas jiems aiškiai suteikia galimybę atsisakyti pacientų ne skubos situacijose. Be to, atliktas skolų išieškotojų tyrimas (196) rodo, kad gydytojai ir ligoninės kartais atsisako pacientų, praeityje turėjusių sunkumų apmokėti gydymą. Šiame kontekste svarbu pažymėti, kad savaime ligoninės neatsisako pacientų be jokio paaiškinimo – jos paprašo išankstinio mokėjimo, o tai gali atgrasyti lėšų neturinčius pacientus. Empiriniai duomenys taip pat leidžia manyti, kad privačios ligoninės kartais siunčia pacientus į CPAS ligonines (197). Todėl 2013 m. Belgijos Senate buvo pasiūlytas (tačiau nepriimtas) įstatymas, siekiant uždrausti atsisakyti teikti sveikatos priežiūros paslaugas pacientams, turintiems finansinių sunkumų, ir reikalauti išankstinio mokėjimo (198). Vadinasi, nediskriminavimo principas negali būti laikomas įpareigojančiu visas (valstybines ir privačias) Belgijos ligonines gydyti pacientus bet kokiomis aplinkybėmis (t. y. ne skubos atvejais), net jei pacientai negali apmokėti gydymo. |
| --- | --- |

(173)

Galiausiai, vertinant nediskriminavimo principą (kurį mini skundo pateikėjai, žr. 170 konstatuojamąją dalį), akivaizdu, kad jokia Belgijos ligoninė neturi teisės diskriminuoti paciento dėl jo finansinės situacijos (vadinasi, tiesiog dėl to, kad jis yra turtingas arba neturtingas) ar dėl bet kokio kito asmeninio kriterijaus (pvz., etninės kilmės ar religijos). Tačiau nesant skubos situacijos nediskriminavimo principas negali reikšti, kad ligoninės privalo teikti nemokamą gydymą, jei jos gali aiškiai numatyti, jog pacientas negalės sumokėti. Jei sąlygos tenkinamos ne skubos situacijomis, ligoninės, atsisakydamos tokių pacientų, gali objektyviai pagrįsti šį skirtumą (195). Kaip nurodyta pirmiau (žr. 171 konstatuojamąją dalį), Belgijos gydytojų etikos kodeksas jiems aiškiai suteikia galimybę atsisakyti pacientų ne skubos situacijose. Be to, atliktas skolų išieškotojų tyrimas (196) rodo, kad gydytojai ir ligoninės kartais atsisako pacientų, praeityje turėjusių sunkumų apmokėti gydymą. Šiame kontekste svarbu pažymėti, kad savaime ligoninės neatsisako pacientų be jokio paaiškinimo – jos paprašo išankstinio mokėjimo, o tai gali atgrasyti lėšų neturinčius pacientus. Empiriniai duomenys taip pat leidžia manyti, kad privačios ligoninės kartais siunčia pacientus į CPAS ligonines (197). Todėl 2013 m. Belgijos Senate buvo pasiūlytas (tačiau nepriimtas) įstatymas, siekiant uždrausti atsisakyti teikti sveikatos priežiūros paslaugas pacientams, turintiems finansinių sunkumų, ir reikalauti išankstinio mokėjimo (198). Vadinasi, nediskriminavimo principas negali būti laikomas įpareigojančiu visas (valstybines ir privačias) Belgijos ligonines gydyti pacientus bet kokiomis aplinkybėmis (t. y. ne skubos atvejais), net jei pacientai negali apmokėti gydymo.

195

196

197

198

| (174) | Iš to, kas pasakyta pirmiau, Komisija daro išvadą, kad būtina atskirti skubos ir ne skubos situacijas. Skubos atveju valstybinėms ir privačioms ligoninėms taikoma ta pati bendroji prievolė (grindžiama Belgijos baudžiamuoju kodeksu) gydyti pacientus, kuriems būtina skubi medicininė parama. Tačiau nėra jokio teisinio pagrindo, įpareigojančio privačias ligonines ar nustatančio joms prievolę gydyti pacientus ir ne skubos situacijomis, neatsižvelgiant į šių pacientų mokumą. Iš tiesų nei LCH, nei Baudžiamajame kodekse nėra numatyta tokia prievolė ir negali būti laikoma, kad ji atsiranda dėl nediskriminavimo principo. Galiausiai prievolė teikti skubią medicininę paramą dokumentų neturintiems migrantams taikoma CPAS, o ne šias priežiūros paslaugas teikiančioms ligoninėms. |
| --- | --- |

(174)

Iš to, kas pasakyta pirmiau, Komisija daro išvadą, kad būtina atskirti skubos ir ne skubos situacijas. Skubos atveju valstybinėms ir privačioms ligoninėms taikoma ta pati bendroji prievolė (grindžiama Belgijos baudžiamuoju kodeksu) gydyti pacientus, kuriems būtina skubi medicininė parama. Tačiau nėra jokio teisinio pagrindo, įpareigojančio privačias ligonines ar nustatančio joms prievolę gydyti pacientus ir ne skubos situacijomis, neatsižvelgiant į šių pacientų mokumą. Iš tiesų nei LCH, nei Baudžiamajame kodekse nėra numatyta tokia prievolė ir negali būti laikoma, kad ji atsiranda dėl nediskriminavimo principo. Galiausiai prievolė teikti skubią medicininę paramą dokumentų neturintiems migrantams taikoma CPAS, o ne šias priežiūros paslaugas teikiančioms ligoninėms.

IRIS ligoninėms tenkanti universalių gydymo paslaugų prievolė

IRIS ligoninėms tenkanti universalių gydymo paslaugų prievolė

| (175) | Tačiau, priešingai nei privačios ligoninės, valstybinės IRIS ligoninės privalo (199) gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis, įskaitant ne skubos situacijas, neatsižvelgdamos į pacientų mokumą ir (arba) draustumą ir remdamosi konkrečiomis nuostatomis, taikomomis tik IRIS ligoninėms, t. y. savo įstatais ir IRIS strateginiais planais, kaip nurodyta toliau. Kaip minėta pirmiau (žr. 24 konstatuojamąją dalį), IRIS ligonines įsteigė CPAS, kad šios galėtų vykdyti joms priskirtas užduotis teikti socialinę paramą asmenims, kuriems jos reikia. CPAS privalo suteikti tokią paramą (įskaitant medicininės priežiūros ir socialines bei medicinines paslaugas) bet kokiam asmeniui ir šeimai, kuriems to reikia (200). CPAS savo paslaugas teikia nemokamai. Jie buvo įsteigti būtent tam, kad padėtų nepasiturintiems asmenims. Šiame kontekste IRIS ligoninių įstatų 5 straipsnyje nurodyti tokie dalykai:






  „1. | Nepažeidžiant IRIS skėtinės asociacijos kompetencijos ir „Iris-achats“ asociacijos bei kitų institucijų, kurias galėtų įsteigti IRIS skėtinė asociacija, remdamasi tūkstantis devyni šimtai septyniasdešimt šeštųjų metų liepos aštuntos dienos Socialinės veiklos viešųjų centrų organizavimo įstatymo trisdešimt penktu j straipsniu ir laikydamasi teisinių ir reglamentuojamojo pobūdžio nuostatų, kompetencijos, asociacija, vykdydama savo gydymo ligoninėje užduotį, turi plačiausius įgaliojimus.Ji vykdo šią užduotį rūpindamasi, viena vertus, kad būtų užtikrinta kokybiška medicininė praktika ir geresnė kaina bet kokiam asmeniui, neatsižvelgiant į jo pajamas, draustumą, kilmę ir filosofinius įsitikimus, kita vertus, kad būtų pasiekta ilgalaikė asociacijos finansinė pusiausvyra.“
   (201) |
| --- | --- | --- |

(175)

Tačiau, priešingai nei privačios ligoninės, valstybinės IRIS ligoninės privalo (199) gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis, įskaitant ne skubos situacijas, neatsižvelgdamos į pacientų mokumą ir (arba) draustumą ir remdamosi konkrečiomis nuostatomis, taikomomis tik IRIS ligoninėms, t. y. savo įstatais ir IRIS strateginiais planais, kaip nurodyta toliau. Kaip minėta pirmiau (žr. 24 konstatuojamąją dalį), IRIS ligonines įsteigė CPAS, kad šios galėtų vykdyti joms priskirtas užduotis teikti socialinę paramą asmenims, kuriems jos reikia. CPAS privalo suteikti tokią paramą (įskaitant medicininės priežiūros ir socialines bei medicinines paslaugas) bet kokiam asmeniui ir šeimai, kuriems to reikia (200). CPAS savo paslaugas teikia nemokamai. Jie buvo įsteigti būtent tam, kad padėtų nepasiturintiems asmenims. Šiame kontekste IRIS ligoninių įstatų 5 straipsnyje nurodyti tokie dalykai:

199

200

„1.

vykdydama savo gydymo ligoninėje užduotį

Ji vykdo šią užduotį rūpindamasi, viena vertus, kad būtų užtikrinta kokybiška medicininė praktika ir geresnė kaina bet kokiam asmeniui, neatsižvelgiant į jo pajamas, draustumą, kilmę ir filosofinius įsitikimus, kita vertus, kad būtų pasiekta ilgalaikė asociacijos finansinė pusiausvyra.“
   (201)

užtikrinta kokybiška medicininė praktika ir geresnė kaina bet kokiam asmeniui, neatsižvelgiant į jo pajamas, draustumą, kilmę ir filosofinius įsitikimus

201

| (176) | Be to, priimtame IRIS 1996–2001 m. strateginiame plane nurodyta:

  „Kad IRIS tinklo valstybinė ligoninė bet kuriuo metu galėtų įvykdyti jai priskirtą socialinę užduotį, ji turi teikti tokį paslaugų rinkinį, kad kiekvienam asmeniui būtų užtikrinta optimali sveikatos priežiūros kokybė visuotinai (visiems asmenims) priimtinomis finansinėmis sąlygomis ir kad tomis paslaugomis galėtų naudotis bet kuris pacientas, neatsižvelgiant į jo pajamas, draustumą, kilmę ir ideologinius įsitikinimus.“
   (202) |
| --- | --- |

(176)

Be to, priimtame IRIS 1996–2001 m. strateginiame plane nurodyta:

„Kad IRIS tinklo valstybinė ligoninė bet kuriuo metu galėtų įvykdyti jai priskirtą socialinę užduotį, ji turi teikti tokį paslaugų rinkinį, kad kiekvienam asmeniui būtų užtikrinta optimali sveikatos priežiūros kokybė visuotinai (visiems asmenims) priimtinomis finansinėmis sąlygomis ir kad tomis paslaugomis galėtų naudotis bet kuris pacientas, neatsižvelgiant į jo pajamas, draustumą, kilmę ir ideologinius įsitikinimus.“
   (202)

kiekvienam asmeniui būtų užtikrinta optimali sveikatos priežiūros kokybė visuotinai (visiems asmenims) priimtinomis finansinėmis sąlygomis ir kad tomis paslaugomis galėtų naudotis bet kuris pacientas, neatsižvelgiant į jo pajamas, draustumą

202

| (177) | Šioje pačioje įžangoje papildyta:

  „IRIS plano pirmasis tikslas yra Briuselyje išlaikyti valstybinių ligoninių tinklą, kuris būtų tvirtas ir prieinamas kiekvienam, neatsižvelgiant į jo pajamas, draustumą, kilmę, ideologinius ir filosofinius įsitikinimus.“
   (203) |
| --- | --- |

(177)

Šioje pačioje įžangoje papildyta:

„IRIS plano pirmasis tikslas yra Briuselyje išlaikyti valstybinių ligoninių tinklą, kuris būtų tvirtas ir prieinamas kiekvienam, neatsižvelgiant į jo pajamas, draustumą, kilmę, ideologinius ir filosofinius įsitikinimus.“
   (203)

pirmasis tikslas

prieinamas kiekvienam, neatsižvelgiant į jo pajamas, draustumą

203

| (178) | Kitame šio plano skirsnyje pažymima, kad IRIS paciento chartija užtikrina

  „
  galimybę visiems pacientams apsidrausti, neskirstant jų pagal kilmę, pajamas, filosofinius ir ideologinius įsitikinimus“. (204) |
| --- | --- |

(178)

Kitame šio plano skirsnyje pažymima, kad IRIS paciento chartija užtikrina

„
  galimybę visiems pacientams apsidrausti, neskirstant jų pagal kilmę, pajamas, filosofinius ir ideologinius įsitikinimus“. (204)

galimybę visiems pacientams apsidrausti, neskirstant jų pagal

pajamas

204

| (179) | Be to, 1996–2001 m. IRIS strateginiame plane yra 2.5.4 poskirsnis pavadinimu „Pasirūpinimas bet kokiu asmeniu, patekusiu į kurią nors IRIS tinklo ligoninę, ir jo gydymas“, kuriame pateikti šie reikalavimai:

  „Valstybinių ligoninių (t. y. IRIS ligoninių) pagrindinis tikslas yra teikti socialinės medicinos paslaugas; dėl šio tikslo jos privalo atitikti socialinėms užduotims keliamus reikalavimus, net jei ši funkcija nėra įtraukta į ligoninių sektoriaus teisines ir reglamentuojamojo pobūdžio priemones.
  Valstybinės ligoninės privalo priimti visus pacientus ir suteikti jiems gydymą, neatsižvelgdamos į jų kilmę, sąlygas, kultūrą, įsitikinimus ir ligas, kuriomis jie serga. Tai reiškia, kad kadangi mūsų ligoninės yra valstybinės, jos turi atitikti universalumo, lygybės, tęstinumo ir pokyčių principus.






  1. | Universalumo principas reiškia, kad būtina priimti visus pacientus. Vadinasi, ligoninė privalo vykdyti aukščiausio lygio medicininę praktiką, kad galėtų patenkinti kiekvieno poreikius. |
| --- | --- | --- |

(179)

Be to, 1996–2001 m. IRIS strateginiame plane yra 2.5.4 poskirsnis pavadinimu „Pasirūpinimas bet kokiu asmeniu, patekusiu į kurią nors IRIS tinklo ligoninę, ir jo gydymas“, kuriame pateikti šie reikalavimai:

„Valstybinių ligoninių (t. y. IRIS ligoninių) pagrindinis tikslas yra teikti socialinės medicinos paslaugas; dėl šio tikslo jos privalo atitikti socialinėms užduotims keliamus reikalavimus, net jei ši funkcija nėra įtraukta į ligoninių sektoriaus teisines ir reglamentuojamojo pobūdžio priemones.

socialinės medicinos paslaugas

net jei ši funkcija nėra įtraukta į ligoninių sektoriaus teisines ir reglamentuojamojo pobūdžio priemones

Valstybinės ligoninės privalo priimti visus pacientus ir suteikti jiems gydymą, neatsižvelgdamos į jų kilmę, sąlygas, kultūrą, įsitikinimus ir ligas, kuriomis jie serga. Tai reiškia, kad kadangi mūsų ligoninės yra valstybinės, jos turi atitikti universalumo, lygybės, tęstinumo ir pokyčių principus.

priimti visus pacientus ir suteikti jiems gydymą

1.

Universalumo principas reiškia, kad būtina priimti visus pacientus. Vadinasi, ligoninė privalo vykdyti aukščiausio lygio medicininę praktiką, kad galėtų patenkinti kiekvieno poreikius.

Universalumo principas reiškia, kad būtina priimti visus pacientus. Vadinasi, ligoninė privalo vykdyti aukščiausio lygio medicininę praktiką, kad galėtų patenkinti kiekvieno poreikius.

| 2. | Pagal lygybės principą – konstitucinę teisę – turi būti priimami visi asmenys be jokios diskriminacijos. [...]“ (205) |
| --- | --- |

2.

Pagal lygybės principą – konstitucinę teisę – turi būti priimami visi asmenys be jokios diskriminacijos. [...]“ (205)

205

| (180) | Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, aiškiai matyti, jog į pacientų mokumą ir draustumą nėra atsižvelgiama juos priimant į IRIS ligonines, kad sveikatos priežiūros paslaugos būtų užtikrinamos visiems, taip pat ne skubos situacijomis. Keli 1996–2001 m. IRIS strateginio plano elementai taip pat įrodo, kad IRIS vykdomos stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugos pasižymi ir socialiniu pobūdžiu (pvz., „kad būtų galima ir toliau teikti medicinines paslaugas nesilaikant jokių prekybinės logikos dėsnių“ (206)) ir turi aiškų siekį teikti kokybiškas sveikatos priežiūros paslaugas visiems Briuselio gyventojų sluoksniams, ypač labiausiai skurstantiems (207). |
| --- | --- |

(180)

Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, aiškiai matyti, jog į pacientų mokumą ir draustumą nėra atsižvelgiama juos priimant į IRIS ligonines, kad sveikatos priežiūros paslaugos būtų užtikrinamos visiems, taip pat ne skubos situacijomis. Keli 1996–2001 m. IRIS strateginio plano elementai taip pat įrodo, kad IRIS vykdomos stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugos pasižymi ir socialiniu pobūdžiu (pvz., „kad būtų galima ir toliau teikti medicinines paslaugas nesilaikant jokių prekybinės logikos dėsnių“ (206)) ir turi aiškų siekį teikti kokybiškas sveikatos priežiūros paslaugas visiems Briuselio gyventojų sluoksniams, ypač labiausiai skurstantiems (207).

medicinines paslaugas nesilaikant jokių prekybinės logikos dėsnių

206

207

| (181) | 2002–2014 m. laikotarpio IRIS strateginiame plane yra perimti keli esminiai principai (galimybė naudotis paslaugomis visiems pacientams, šios galimybės padidinimas vargingiausiems asmenims), pirmiausia cituojant IRIS ligoninių įstatų (208) 5 straipsnį (žr. 175 konstatuojamąją dalį) ir pirmą 1996–2001 m. IRIS strateginio plano (209) tikslą (žr. 177 konstatuojamąją dalį), taip pat pateikiant nuorodą į IRIS paciento chartiją (210) (žr. 178 konstatuojamąją dalį), ir pateikta tokia informacija:

  „Viešosios paslaugos apibrėžiamos trimis pagrindiniais principais: universalumu, lygybe ir tęstinumu. Remiantis šiais trimis principais ir tuo, kad IRIS tinklo ligoninės yra valstybinės, jos:






  — | priima visus pacientus, neatsižvelgdamos į jų padėtį, |
| --- | --- | --- |

(181)

2002–2014 m. laikotarpio IRIS strateginiame plane yra perimti keli esminiai principai (galimybė naudotis paslaugomis visiems pacientams, šios galimybės padidinimas vargingiausiems asmenims), pirmiausia cituojant IRIS ligoninių įstatų (208) 5 straipsnį (žr. 175 konstatuojamąją dalį) ir pirmą 1996–2001 m. IRIS strateginio plano (209) tikslą (žr. 177 konstatuojamąją dalį), taip pat pateikiant nuorodą į IRIS paciento chartiją (210) (žr. 178 konstatuojamąją dalį), ir pateikta tokia informacija:

208

209

210

„Viešosios paslaugos apibrėžiamos trimis pagrindiniais principais: universalumu, lygybe ir tęstinumu. Remiantis šiais trimis principais ir tuo, kad IRIS tinklo ligoninės yra valstybinės, jos:

—

priima visus pacientus, neatsižvelgdamos į jų padėtį,

priima visus pacientus

| — | gydo visus pacientus be jokios diskriminacijos, |
| --- | --- |

—

gydo visus pacientus be jokios diskriminacijos,

gydo visus pacientus

| — | įsipareigoja organizuoti pasirūpinimą pacientais ir užtikrinti, kad jiems bus suteikta galimybė gauti visą būtiną priežiūrą.“
   (211) |
| --- | --- |

—

įsipareigoja organizuoti pasirūpinimą pacientais ir užtikrinti, kad jiems bus suteikta galimybė gauti visą būtiną priežiūrą.“
   (211)

įsipareigoja organizuoti pasirūpinimą pacientais ir užtikrinti, kad jiems bus suteikta galimybė gauti visą būtiną priežiūrą

211

| (182) | Remdamasi pirmiau išdėstytais dalykais, Komisija daro išvadą, kad IRIS ligoninės privalo gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis (tiek skubos, tiek ne skubos atvejais), net jei jie negali ar tikriausiai negalės apmokėti gydymo ir (arba) nėra apdrausti. Ši prievolė numatyta ir nustatyta toliau cituojamuose IRIS ligoninių įstatuose ir IRIS strateginiuose planuose, kurie IRIS ligoninėms yra privalomi ir kurie grindžiami prievole teikti socialinę paramą, nurodytą CPAS įstatyme (prievolę šiais įstatais ir strateginiais planais IRIS ligoninėms yra nustatę CPAS). |
| --- | --- |

(182)

Remdamasi pirmiau išdėstytais dalykais, Komisija daro išvadą, kad IRIS ligoninės privalo gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis (tiek skubos, tiek ne skubos atvejais), net jei jie negali ar tikriausiai negalės apmokėti gydymo ir (arba) nėra apdrausti. Ši prievolė numatyta ir nustatyta toliau cituojamuose IRIS ligoninių įstatuose ir IRIS strateginiuose planuose, kurie IRIS ligoninėms yra privalomi ir kurie grindžiami prievole teikti socialinę paramą, nurodytą CPAS įstatyme (prievolę šiais įstatais ir strateginiais planais IRIS ligoninėms yra nustatę CPAS).

IRIS ligoninėms tenkančios universalių gydymo paslaugų prievolės praktinis taikymas

IRIS ligoninėms tenkančios universalių gydymo paslaugų prievolės praktinis taikymas

| (183) | Komisija taip pat pažymi, kad pirmiau nurodytą išvadą, t. y. tai, kad IRIS ligoninės privalo gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis (t. y. tiek skubos, tiek ne skubos situacijomis), neatsižvelgdamos į pacientų mokumą, o privačios ligoninės privalo gydyti visus pacientus tik skubos atvejais (t. y. kai sveikatos priežiūra yra būtina nedelsiant, kai kyla pavojus gyvybei), taip pat patvirtina įvairūs IRIS ligoninėse ir Briuselio sostinės regiono privačiose ligoninėse gydomų pacientų profiliai, taip pat atitinkami šių ligoninių tarifai. |
| --- | --- |

(183)

Komisija taip pat pažymi, kad pirmiau nurodytą išvadą, t. y. tai, kad IRIS ligoninės privalo gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis (t. y. tiek skubos, tiek ne skubos situacijomis), neatsižvelgdamos į pacientų mokumą, o privačios ligoninės privalo gydyti visus pacientus tik skubos atvejais (t. y. kai sveikatos priežiūra yra būtina nedelsiant, kai kyla pavojus gyvybei), taip pat patvirtina įvairūs IRIS ligoninėse ir Briuselio sostinės regiono privačiose ligoninėse gydomų pacientų profiliai, taip pat atitinkami šių ligoninių tarifai.

| (184) | Svarbu visų pirma pažymėti, kad 2002–2014 m. strateginiame plane taip pat minimos mažesnės pajamos (212) ir didesnės išlaidos (213), susijusios su pacientų, kurių socialinė ir ekonominė situacija nestabili ir kurie sudaro didelę IRIS ligoninių pacientų dalį, gydymu. Šiame kontekste svarbu pabrėžti, jog IRIS ligoninės su savo gydytojais susitarė, kad priemokų (daugiau informacijos žr. 46 konstatuojamosios dalies c punkte) negali būti reikalaujama nei iš CPAS pacientų, nei mažas pajamas gaunančių pacientų (t. y. tų, kurie gauna didesnes išmokas iš INAMI). Be to, individualiose palatose (t. y. vienintelėse palatose, kuriose gydantis gali būti skiriamos priemokos) gydomų pacientų procentinė dalis yra gerokai mažesnė nei vidurkis Briuselio sostinės regione (214). Vienos iš savidraudos įmonių turimi ir pateikti skaičiai (215) taip pat rodo, kad kai tais atvejais, kai IRIS ligoninės nurodo sumokėti priemoką, jos dydis yra gerokai mažesnis nei regiono vidurkis (t. y. mažesnis 25–67 %). Galima palyginti: nagrinėjamu laikotarpiu kai kurios privačios Briuselio ligoninės išrašė pacientams 180 % didesnes sąskaitas, palyginti su socialinio draudimo sistemos nustatytomis kainomis. |
| --- | --- |

(184)

Svarbu visų pirma pažymėti, kad 2002–2014 m. strateginiame plane taip pat minimos mažesnės pajamos (212) ir didesnės išlaidos (213), susijusios su pacientų, kurių socialinė ir ekonominė situacija nestabili ir kurie sudaro didelę IRIS ligoninių pacientų dalį, gydymu. Šiame kontekste svarbu pabrėžti, jog IRIS ligoninės su savo gydytojais susitarė, kad priemokų (daugiau informacijos žr. 46 konstatuojamosios dalies c punkte) negali būti reikalaujama nei iš CPAS pacientų, nei mažas pajamas gaunančių pacientų (t. y. tų, kurie gauna didesnes išmokas iš INAMI). Be to, individualiose palatose (t. y. vienintelėse palatose, kuriose gydantis gali būti skiriamos priemokos) gydomų pacientų procentinė dalis yra gerokai mažesnė nei vidurkis Briuselio sostinės regione (214). Vienos iš savidraudos įmonių turimi ir pateikti skaičiai (215) taip pat rodo, kad kai tais atvejais, kai IRIS ligoninės nurodo sumokėti priemoką, jos dydis yra gerokai mažesnis nei regiono vidurkis (t. y. mažesnis 25–67 %). Galima palyginti: nagrinėjamu laikotarpiu kai kurios privačios Briuselio ligoninės išrašė pacientams 180 % didesnes sąskaitas, palyginti su socialinio draudimo sistemos nustatytomis kainomis.

212

213

214

215

| (185) | Universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolė buvo priskirta IRIS ligoninėms siekiant užtikrinti, kad pacientai, kurie negali sumokėti, neturi privataus sveikatos draudimo ir negali susigrąžinti gydymo išlaidų (net jų dalies) iš socialinio draudimo sistemos, gautų jiems reikalingą medicininę priežiūrą. Didelė dalis šių pacientų yra dokumentų neturintys migrantai. Jie neturi Belgijos socialinio draudimo ir dažniausiai negali sumokėti už gydymą. 85 % atvejų Briuselio sostinės regione šie migrantai skubią medicininę paramą gauna IRIS ligoninėse (žr. 172 konstatuojamąją dalį), nors šios ligoninės naudoja tik 35 % šiame regione esančių ligoninės lovų. Kitas reikšmingas veiksnys yra Federalinės viešosios visuomenės sveikatos tarnybos klasifikatorius (216), kuriame Belgijos ligoninės klasifikuojamos pagal socialinį ir ekonominį jų pacientų profilį (žr. 1 lentelę 40 konstatuojamojoje dalyje). Ši klasifikacija atspindi, be kita ko, negalinčių mokėti pacientų, kurie negali naudotis socialiniu draudimu ir kurių gydymo išlaidas gali grąžinti CPAS (217), proporciją (taip pat žr. 187–188 konstatuojamąsias dalis) (218). 2007–2013 m. laikotarpiu visoje Belgijoje tris pirmąsias vietas pagal šį klasifikatorių užėmė IRIS ligoninės (Institut Bordet ir HUDERF dėl jų specializuoto pobūdžio yra išimtys). Kita vertus, tuo pačiu laikotarpiu privačios Briuselio ligoninės neužėmė nė vienos iš pirmųjų 20 vietų. Tai reiškia, kad vidutinis jų pacientų socialinis ir ekonominis profilis yra gerokai aukštesnis nei IRIS ligoninių pacientų. Net jei šią klasifikaciją sudarantys kriterijai nėra susiję tik su pacientais, kurie negali sumokėti arba nėra apdrausti, klasifikacija taip pat prieštarauja skundo pateikėjų tvirtinimui, kad privačios Briuselio ligoninės privalo gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis, ir patvirtina, jog tokia prievolė taikoma tik IRIS ligoninėms. Iš tiesų, jei tokia prievolė būtų taikoma privačioms Briuselio ligoninėms, būtų galima tikėtis, kad jos užimtų aukštesnę vietą šioje klasifikacijoje.

  1 lentelė


  Federalinės viešosios visuomenės sveikatos tarnybos atliktas ligoninių klasifikavimas pagal pacientų socialinį ir ekonominį profilį (*= IRIS ligoninės, += privačios Briuselio ligoninės) | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| CHU Saint-Pierre* | 1-oji | 1-oji | 1-oji | 1-oji | 1-oji | 1-oji | 1-oji |
| CHU Brugmann* | 2-oji | 2-oji | 2-oji | 2-oji | 2-oji | 2-oji | 2-oji |
| IRIS Sud ligoninės* | 5-oji | 3-ioji | 3-ioji | 3-ioji | 3-ioji | 3-ioji | 3-ioji |
| HUDERF* | 62-oji | 4-oji | 4-oji | 6-oji | Skaičiaus nėra | 5-oji | Skaičiaus nėra |
| Institut Bordet* | 23-ioji | 16-oji | 31-oji | 34-oji | Skaičiaus nėra | 18-oji | 35-oji |
| Clin. Ste Anne St Rémi+ | 52-oji | 42-oji | 52-oji | 62-oji | 40-oji | 32-oji | 28-oji |
| Clinique Saint Jean+ | 25-oji | 21-oji | 44-oji | 59-oji | 39-oji | 27-oji | Skaičiaus nėra |
| Cliniques de l'Europe+ | 64-oji | 24-oji | 90-oji | 93-ioji | 61-oji | 63-ioji | 62-oji |
| CHIR Edith Cavell+ | 110-oji | 103-ioji | 108-oji | 105-oji | Skaičiaus nėra | 105-oji | 103-ioji |
| Clinique Univ. Erasme+ | 49-oji | 41-oji | 48-oji | 58-oji | 51-oji | 41-oji | 36-oji |
| Clinique Univ. St Luc+ | 93-ioji | 67-oji | 95-oji | 94-oji | 76-oji | Skaičiaus nėra | Skaičiaus nėra |
| UZ Brussel+ | 80-oji | 74-oji | 91-oji | 97-oji | 78-oji | Skaičiaus nėra | Skaičiaus nėra |

(185)

Universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolė buvo priskirta IRIS ligoninėms siekiant užtikrinti, kad pacientai, kurie negali sumokėti, neturi privataus sveikatos draudimo ir negali susigrąžinti gydymo išlaidų (net jų dalies) iš socialinio draudimo sistemos, gautų jiems reikalingą medicininę priežiūrą. Didelė dalis šių pacientų yra dokumentų neturintys migrantai. Jie neturi Belgijos socialinio draudimo ir dažniausiai negali sumokėti už gydymą. 85 % atvejų Briuselio sostinės regione šie migrantai skubią medicininę paramą gauna IRIS ligoninėse (žr. 172 konstatuojamąją dalį), nors šios ligoninės naudoja tik 35 % šiame regione esančių ligoninės lovų. Kitas reikšmingas veiksnys yra Federalinės viešosios visuomenės sveikatos tarnybos klasifikatorius (216), kuriame Belgijos ligoninės klasifikuojamos pagal socialinį ir ekonominį jų pacientų profilį (žr. 1 lentelę 40 konstatuojamojoje dalyje). Ši klasifikacija atspindi, be kita ko, negalinčių mokėti pacientų, kurie negali naudotis socialiniu draudimu ir kurių gydymo išlaidas gali grąžinti CPAS (217), proporciją (taip pat žr. 187–188 konstatuojamąsias dalis) (218). 2007–2013 m. laikotarpiu visoje Belgijoje tris pirmąsias vietas pagal šį klasifikatorių užėmė IRIS ligoninės (Institut Bordet ir HUDERF dėl jų specializuoto pobūdžio yra išimtys). Kita vertus, tuo pačiu laikotarpiu privačios Briuselio ligoninės neužėmė nė vienos iš pirmųjų 20 vietų. Tai reiškia, kad vidutinis jų pacientų socialinis ir ekonominis profilis yra gerokai aukštesnis nei IRIS ligoninių pacientų. Net jei šią klasifikaciją sudarantys kriterijai nėra susiję tik su pacientais, kurie negali sumokėti arba nėra apdrausti, klasifikacija taip pat prieštarauja skundo pateikėjų tvirtinimui, kad privačios Briuselio ligoninės privalo gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis, ir patvirtina, jog tokia prievolė taikoma tik IRIS ligoninėms. Iš tiesų, jei tokia prievolė būtų taikoma privačioms Briuselio ligoninėms, būtų galima tikėtis, kad jos užimtų aukštesnę vietą šioje klasifikacijoje.

216

217

218

Institut Bordet

1 lentelė

1 lentelė

Federalinės viešosios visuomenės sveikatos tarnybos atliktas ligoninių klasifikavimas pagal pacientų socialinį ir ekonominį profilį (*= IRIS ligoninės, += privačios Briuselio ligoninės)

Federalinės viešosios visuomenės sveikatos tarnybos atliktas ligoninių klasifikavimas pagal pacientų socialinį ir ekonominį profilį (*=

+=

2007

2008

2009

2010

2011

2012

2013

CHU Saint-Pierre*

*

1-oji

1-oji

1-oji

1-oji

1-oji

1-oji

1-oji

CHU Brugmann*

*

2-oji

2-oji

2-oji

2-oji

2-oji

2-oji

2-oji

IRIS Sud ligoninės*

*

5-oji

3-ioji

3-ioji

3-ioji

3-ioji

3-ioji

3-ioji

HUDERF*

*

62-oji

4-oji

4-oji

6-oji

Skaičiaus nėra

5-oji

Skaičiaus nėra

Institut Bordet*

*

23-ioji

16-oji

31-oji

34-oji

Skaičiaus nėra

18-oji

35-oji

Clin. Ste Anne St Rémi+

+

52-oji

42-oji

52-oji

62-oji

40-oji

32-oji

28-oji

Clinique Saint Jean+

+

25-oji

21-oji

44-oji

59-oji

39-oji

27-oji

Skaičiaus nėra

Cliniques de l'Europe+

+

64-oji

24-oji

90-oji

93-ioji

61-oji

63-ioji

62-oji

CHIR Edith Cavell+

+

110-oji

103-ioji

108-oji

105-oji

Skaičiaus nėra

105-oji

103-ioji

Clinique Univ. Erasme+

+

49-oji

41-oji

48-oji

58-oji

51-oji

41-oji

36-oji

Clinique Univ. St Luc+

+

93-ioji

67-oji

95-oji

94-oji

76-oji

Skaičiaus nėra

Skaičiaus nėra

UZ Brussel+

+

80-oji

74-oji

91-oji

97-oji

78-oji

Skaičiaus nėra

Skaičiaus nėra

| (186) | Naudinga paminėti skundo pateikėjų nuorodos į 2004 m. vasario mėn. Mutualités Chrétiennes publikaciją (žr. 72 konstatuojamąją dalį), kurioje nagrinėjama 2001 m. situacija ir kuri įrodytų, jog privačios ligoninės gydo daugiau nei 60 % „socialiai pažeidžiamų pacientų“ Briuselio sostinės regione, kontekstą. Terminas „socialiai pažeidžiami pacientai“ gali sukelti įspūdį, kad pacientai negali apmokėti gydymo ir kad jiems visiems gali būti suteikta teisė naudotis universaliomis sveikatos priežiūros paslaugomis. Tačiau taip nėra dėl šių priežasčių:






  — | Pirma, publikacijoje vartojama sąvoka „socialiai pažeidžiami pacientai“
   (219) taikoma tik asmenims, kurie gali naudotis Belgijos socialinio draudimo sistema (220), ir netaikoma pacientams, kurie negali mokėti ir kurie nėra socialiai apdrausti. Būtent pastaroji grupė labiausiai naudojasi universalių sveikatos priežiūros paslaugų galimybe ir sudaro didžiausią finansinę naštą IRIS ligoninėms (taip pat žr. 187–188 konstatuojamąsias dalis). Remiantis tokia plačia publikacijoje vartojama apibrėžtimi, apie 20 % Briuselio privačiose ligoninėse (valstybinėse ligoninėse – 26 %) priimtų pacientų buvo „socialiai pažeidžiami pacientai“, o valstybinės ligoninės 2001 m. gydė apie 66 % viso šių pacientų skaičiaus. |
| --- | --- | --- |

(186)

Naudinga paminėti skundo pateikėjų nuorodos į 2004 m. vasario mėn. Mutualités Chrétiennes publikaciją (žr. 72 konstatuojamąją dalį), kurioje nagrinėjama 2001 m. situacija ir kuri įrodytų, jog privačios ligoninės gydo daugiau nei 60 % „socialiai pažeidžiamų pacientų“ Briuselio sostinės regione, kontekstą. Terminas „socialiai pažeidžiami pacientai“ gali sukelti įspūdį, kad pacientai negali apmokėti gydymo ir kad jiems visiems gali būti suteikta teisė naudotis universaliomis sveikatos priežiūros paslaugomis. Tačiau taip nėra dėl šių priežasčių:

Mutualités Chrétiennes

—

Pirma, publikacijoje vartojama sąvoka „socialiai pažeidžiami pacientai“
   (219) taikoma tik asmenims, kurie gali naudotis Belgijos socialinio draudimo sistema (220), ir netaikoma pacientams, kurie negali mokėti ir kurie nėra socialiai apdrausti. Būtent pastaroji grupė labiausiai naudojasi universalių sveikatos priežiūros paslaugų galimybe ir sudaro didžiausią finansinę naštą IRIS ligoninėms (taip pat žr. 187–188 konstatuojamąsias dalis). Remiantis tokia plačia publikacijoje vartojama apibrėžtimi, apie 20 % Briuselio privačiose ligoninėse (valstybinėse ligoninėse – 26 %) priimtų pacientų buvo „socialiai pažeidžiami pacientai“, o valstybinės ligoninės 2001 m. gydė apie 66 % viso šių pacientų skaičiaus.

219

220

| — | Antra, socialiniu draudimu gali naudotis net ir „pacientai, kurių finansinė padėtis nestabili“
   (221), publikacijoje apibrėžiami kaip „socialiai pažeidžiamų pacientų“ pogrupis, ir nėra jokios priežasties manyti, kad jie negali padengti jiems tenkančios įmokos. Tačiau galima teigti, jog yra dar didesnė tikimybė, kad šie „pacientai, kurių finansinė padėtis yra nestabili,“ negali sumokėti jiems tenkančių ligoninės išlaidų. Publikacijoje įrodyta, kad valstybinės ligoninės gydo apie 48 % „pacientų, kurių finansinė padėtis yra nestabili“, palyginti su 52 % privačiose Briuselio ligoninėse. Tačiau vertinant proporcingai valstybinės ligoninės gydo kur kas didesnį šių pacientų skaičių, nei galima spėti iš jų rinkos dalies (pagal lovų skaičių ir priimtų pacientų skaičių). Iš tiesų „pacientai, kurių finansinė padėtis nestabili“, sudaro 9,5 % į valstybines ligonines priimtų pacientų skaičiaus ir 4,1 % į privačias ligonines priimtų pacientų. |
| --- | --- |

—

Antra, socialiniu draudimu gali naudotis net ir „pacientai, kurių finansinė padėtis nestabili“
   (221), publikacijoje apibrėžiami kaip „socialiai pažeidžiamų pacientų“ pogrupis, ir nėra jokios priežasties manyti, kad jie negali padengti jiems tenkančios įmokos. Tačiau galima teigti, jog yra dar didesnė tikimybė, kad šie „pacientai, kurių finansinė padėtis yra nestabili,“ negali sumokėti jiems tenkančių ligoninės išlaidų. Publikacijoje įrodyta, kad valstybinės ligoninės gydo apie 48 % „pacientų, kurių finansinė padėtis yra nestabili“, palyginti su 52 % privačiose Briuselio ligoninėse. Tačiau vertinant proporcingai valstybinės ligoninės gydo kur kas didesnį šių pacientų skaičių, nei galima spėti iš jų rinkos dalies (pagal lovų skaičių ir priimtų pacientų skaičių). Iš tiesų „pacientai, kurių finansinė padėtis nestabili“, sudaro 9,5 % į valstybines ligonines priimtų pacientų skaičiaus ir 4,1 % į privačias ligonines priimtų pacientų.

221

| — | Trečia, bet kokiu atveju pastaba, kad 2001 m. privačios Briuselio ligoninės gydė 52 % pacientų, „kurių finansinė padėtis yra nestabili“ („socialiai pažeidžiamų“ pacientų – 66 %), negali pakeisti išvados, jog tik IRIS ligoninėms privalu teikti universalias sveikatos priežiūros paslaugas. Iš tiesų, kadangi nėra jokios teisinės prievolės privačioms ligoninėms gydyti visus pacientus neatsižvelgiant į jų mokumą ir draustumą, privačios ligoninės galėtų laisvai nuspręsti teikti priežiūros paslaugas pacientams, „kurių finansinė padėtis yra nestabili“ arba kurie yra „socialiai pažeidžiami“ ne skubos situacijomis, vadinasi, jos galėtų savo sprendimą bet kuriuo metu pakeisti. Be to, į publikacijos statistiką neįtraukta labiausiai pažeidžiama pacientų grupė, t. y. pacientai, kurie neturi nei socialinio draudimo, nei jokio kito draudimo. Tai taip pat paaiškina akivaizdų skirtumą tarp 2001 m. publikacijos skaičių ir Federalinės viešosios visuomenės sveikatos tarnybos klasifikavimo (žr. 185 konstatuojamąją dalį) 2007–2013 m. laikotarpiu. Taigi Federalinės viešosios tarnybos klasifikacijoje atsižvelgiama į pacientų, kurie nėra apdrausti socialiniu draudimu, proporciją, o publikacijos statistikoje atsižvelgiama tik į apdraustus pacientus. |
| --- | --- |

—

Trečia, bet kokiu atveju pastaba, kad 2001 m. privačios Briuselio ligoninės gydė 52 % pacientų, „kurių finansinė padėtis yra nestabili“ („socialiai pažeidžiamų“ pacientų – 66 %), negali pakeisti išvados, jog tik IRIS ligoninėms privalu teikti universalias sveikatos priežiūros paslaugas. Iš tiesų, kadangi nėra jokios teisinės prievolės privačioms ligoninėms gydyti visus pacientus neatsižvelgiant į jų mokumą ir draustumą, privačios ligoninės galėtų laisvai nuspręsti teikti priežiūros paslaugas pacientams, „kurių finansinė padėtis yra nestabili“ arba kurie yra „socialiai pažeidžiami“ ne skubos situacijomis, vadinasi, jos galėtų savo sprendimą bet kuriuo metu pakeisti. Be to, į publikacijos statistiką neįtraukta labiausiai pažeidžiama pacientų grupė, t. y. pacientai, kurie neturi nei socialinio draudimo, nei jokio kito draudimo. Tai taip pat paaiškina akivaizdų skirtumą tarp 2001 m. publikacijos skaičių ir Federalinės viešosios visuomenės sveikatos tarnybos klasifikavimo (žr. 185 konstatuojamąją dalį) 2007–2013 m. laikotarpiu. Taigi Federalinės viešosios tarnybos klasifikacijoje atsižvelgiama į pacientų, kurie nėra apdrausti socialiniu draudimu, proporciją, o publikacijos statistikoje atsižvelgiama tik į apdraustus pacientus.

Dėl visų šių priežasčių Komisija mano, jog Mutualités Chrétiennes publikacija, kurioje pateikta 2001 m. statistika, negali įrodyti, kad IRIS ligoninės neturi universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolės arba kad privačios Briuselio ligoninės tokią prievolę turi.

Mutualités Chrétiennes

| (187) | Nustačius IRIS ligoninėms tenkančią universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolę užtikrinama, kad pacientams, susidūrusiems su labai dideliais finansiniais sunkumais, politiniams pabėgėliams, nelegaliems imigrantams ir t. t., būtų suteiktas gydymas bet kokiomis aplinkybėmis. Jeigu šie pacientai negali apmokėti savo gydymo ir neturi jokio draudimo (t. y. nei socialinio draudimo, nei privataus sveikatos draudimo), CPAS padengs šių pacientų išlaidas tik jei bus laikomasi tam tikrų sąlygų. Siekdami nustatyti tokio grąžinimo taisykles, Briuselio sostinės regiono IRIS ligoninės ir 17 iš 19 CPAS sudarė daugiašalius susitarimus, vadinamuosius susitarimus dėl laikinojo apgyvendinimo įstaigų. Ne skubios paramos atvejais CPAS nusiunčia atitinkamus asmenis į IRIS ligonines ir raštu („prašymu“) įsipareigoja padengti visas gydymo išlaidas. Šį prašymą pateikusių pacientų gydymo sąskaitą IRIS ligoninės išsiunčia tiesiogiai CPAS. Skubios paramos atvejais, žinoma, šios procedūros laikytis negalima. Tokiu atveju CPAS išlaidas apmoka i) gavęs medicininę pažymą, kuria patvirtinama skubaus priėmimo arba neatidėliotino asmens gydymo būtinybė, ir ii) jei asmens finansinė padėtis yra bloga, kaip patvirtina CPAS, naudodamasis ligoninės surinkta informacija, skirta socialiniam tyrimui atlikti. Reikalaujamos informacijos rinkimas yra svarbi užduotis, tenkanti IRIS ligoninių socialinių paslaugų skyriams (taip pat žr. 210–211 konstatuojamąsias dalis) (222). |
| --- | --- |

(187)

Nustačius IRIS ligoninėms tenkančią universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolę užtikrinama, kad pacientams, susidūrusiems su labai dideliais finansiniais sunkumais, politiniams pabėgėliams, nelegaliems imigrantams ir t. t., būtų suteiktas gydymas bet kokiomis aplinkybėmis. Jeigu šie pacientai negali apmokėti savo gydymo ir neturi jokio draudimo (t. y. nei socialinio draudimo, nei privataus sveikatos draudimo), CPAS padengs šių pacientų išlaidas tik jei bus laikomasi tam tikrų sąlygų. Siekdami nustatyti tokio grąžinimo taisykles, Briuselio sostinės regiono IRIS ligoninės ir 17 iš 19 CPAS sudarė daugiašalius susitarimus, vadinamuosius susitarimus dėl laikinojo apgyvendinimo įstaigų. Ne skubios paramos atvejais CPAS nusiunčia atitinkamus asmenis į IRIS ligonines ir raštu („prašymu“) įsipareigoja padengti visas gydymo išlaidas. Šį prašymą pateikusių pacientų gydymo sąskaitą IRIS ligoninės išsiunčia tiesiogiai CPAS. Skubios paramos atvejais, žinoma, šios procedūros laikytis negalima. Tokiu atveju CPAS išlaidas apmoka i) gavęs medicininę pažymą, kuria patvirtinama skubaus priėmimo arba neatidėliotino asmens gydymo būtinybė, ir ii) jei asmens finansinė padėtis yra bloga, kaip patvirtina CPAS, naudodamasis ligoninės surinkta informacija, skirta socialiniam tyrimui atlikti. Reikalaujamos informacijos rinkimas yra svarbi užduotis, tenkanti IRIS ligoninių socialinių paslaugų skyriams (taip pat žr. 210–211 konstatuojamąsias dalis) (222).

222

| (188) | Jei tik laikomasi pirmiau nurodytų sąlygų (t. y. pateikiamas prašymas siekiant gauti ne skubų gydymą, medicininis sertifikatas ir socialinio tyrimo duomenys, jei buvo suteiktas skubus gydymas), CPAS grąžina IRIS ligoninėms su pacientų, kurie negali apmokėti savo gydymo ir kurie neturi draudimo, gydymu susijusias išlaidas. Tačiau tai nesumažina visų IRIS ligoninių išlaidų, atsirandančių dėl prievolės teikti universalias sveikatos priežiūros paslaugas. Iš tiesų tam, kad CPAS suteiktų kompensaciją, IRIS ligoninės privalo rinkti informaciją socialiniam tyrimui (2012 m. tai buvo padaryta 25 749 atvejų). Tai, pvz., yra viena iš priežasčių, kodėl IRIS ligoninės samdo dvigubai daugiau socialinių darbuotojų nei universitetinės ligoninės (žr. 213 konstatuojamąją dalį). Tačiau CPAS nekompensuoja IRIS ligoninėms išlaidų, susijusių su informacijos socialiniams tyrimams rinkimu (223). Be to, CPAS taiko ilgesnius mokėjimo terminus (kartais ilgesnius nei vieni metai) nei savidraudos įmonės ir draudimo bendrovės (sumokančios per vieną–du mėnesius po sąskaitos gavimo). Todėl IRIS ligoninės privalo iš anksto finansuoti šias išlaidas ilgesniu laikotarpiu nei „paprastų“ pacientų atveju. 2010 m. gruodžio 31 d. Briuselio CPAS IRIS ligoninėms buvo skolingas apie 35 mln. EUR (iš kurių maždaug 71 % buvo susiję su 2010 m. sąskaitomis, 12 % – su 2009 m. sąskaitomis ir apie 13 % – su ankstesnių metų sąskaitomis). Taikydamos metinę nominalią 2 % palūkanų normą, IRIS ligoninės apskaičiavo, kad išlaidos, susijusios su ilgesniais apmokėjimo terminais, iki šios dienos siekė apie 700 000 EUR (224). Galiausiai CPAS gali kompensuoti ne už visus asmenis, kuriems gali būti sunku apmokėti sąskaitas (225). Kadangi IRIS ligoninėms priskirta universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolė, jos vis dėlto privalo gydyti pacientus, kuriems CPAS neįsipareigojo padengti išlaidų. Esant tokiai situacijai IRIS ligoninės išsiunčia sąskaitas pacientams, kurie tam tikrais atvejais jų negalės apmokėti. Todėl IRIS ligoninės privalo reaguoti į tam tikrus kredito nuostolius, kurie yra gerokai didesni nei kitų valstybinių ir privačių Belgijos ligoninių (226). IRIS ligoninės apskaičiavo, kad 2010 m. jų nurašytų skolų dydis viršijo Belgijos valstybinių ligoninių vidurkį maždaug [...] mln. EUR. |
| --- | --- |

(188)

Jei tik laikomasi pirmiau nurodytų sąlygų (t. y. pateikiamas prašymas siekiant gauti ne skubų gydymą, medicininis sertifikatas ir socialinio tyrimo duomenys, jei buvo suteiktas skubus gydymas), CPAS grąžina IRIS ligoninėms su pacientų, kurie negali apmokėti savo gydymo ir kurie neturi draudimo, gydymu susijusias išlaidas. Tačiau tai nesumažina visų IRIS ligoninių išlaidų, atsirandančių dėl prievolės teikti universalias sveikatos priežiūros paslaugas. Iš tiesų tam, kad CPAS suteiktų kompensaciją, IRIS ligoninės privalo rinkti informaciją socialiniam tyrimui (2012 m. tai buvo padaryta 25 749 atvejų). Tai, pvz., yra viena iš priežasčių, kodėl IRIS ligoninės samdo dvigubai daugiau socialinių darbuotojų nei universitetinės ligoninės (žr. 213 konstatuojamąją dalį). Tačiau CPAS nekompensuoja IRIS ligoninėms išlaidų, susijusių su informacijos socialiniams tyrimams rinkimu (223). Be to, CPAS taiko ilgesnius mokėjimo terminus (kartais ilgesnius nei vieni metai) nei savidraudos įmonės ir draudimo bendrovės (sumokančios per vieną–du mėnesius po sąskaitos gavimo). Todėl IRIS ligoninės privalo iš anksto finansuoti šias išlaidas ilgesniu laikotarpiu nei „paprastų“ pacientų atveju. 2010 m. gruodžio 31 d. Briuselio CPAS IRIS ligoninėms buvo skolingas apie 35 mln. EUR (iš kurių maždaug 71 % buvo susiję su 2010 m. sąskaitomis, 12 % – su 2009 m. sąskaitomis ir apie 13 % – su ankstesnių metų sąskaitomis). Taikydamos metinę nominalią 2 % palūkanų normą, IRIS ligoninės apskaičiavo, kad išlaidos, susijusios su ilgesniais apmokėjimo terminais, iki šios dienos siekė apie 700 000 EUR (224). Galiausiai CPAS gali kompensuoti ne už visus asmenis, kuriems gali būti sunku apmokėti sąskaitas (225). Kadangi IRIS ligoninėms priskirta universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolė, jos vis dėlto privalo gydyti pacientus, kuriems CPAS neįsipareigojo padengti išlaidų. Esant tokiai situacijai IRIS ligoninės išsiunčia sąskaitas pacientams, kurie tam tikrais atvejais jų negalės apmokėti. Todėl IRIS ligoninės privalo reaguoti į tam tikrus kredito nuostolius, kurie yra gerokai didesni nei kitų valstybinių ir privačių Belgijos ligoninių (226). IRIS ligoninės apskaičiavo, kad 2010 m. jų nurašytų skolų dydis viršijo Belgijos valstybinių ligoninių vidurkį maždaug [...] mln. EUR.

223

224

225

226

| (189) | Galiausiai šiame kontekste svarbu nurodyti BMF B8 skirsnyje numatyto finansavimo, skiriamo ligoninėms, kurių pacientų socialinis ir ekonominis profilis yra žemas, kontekstą. Šis ribotas federalinis finansavimas skirtas daliai išlaidų, susijusių su „socialiai pažeidžiamais asmenimis“ (pvz., dėl to, kad vidutiniškai šie pacientai ligoninėse lieka ilgiau nei kiti), kompensuoti, bet jis nėra kompensacija už universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolę. Finansavimas pagal B8 skirsnį nekompensuoja ligoninių realiai gydant socialinius pacientus patiriamų išlaidų (pvz., neapmokėtų socialinių pacientų sąskaitų, būtinybės turėti papildomų socialinių darbuotojų). Kita vertus, fiksuotas biudžetas (apie 25 mln. EUR per metus visoje Belgijoje) skiriamas remiantis ligoninių klasifikacija, kuri sudaroma atsižvelgiant į socialinį ir ekonominį jų pacientų profilį (žr. 185 konstatuojamąją dalį). Kadangi tris pirmąsias šios klasifikacijos vietas užima IRIS ligoninės, jos taip pat gauna didesnę finansavimo dalį dėl B8 skirsnio nei žemesnes vietas užimančios ligoninės (tokios kaip privačios Briuselio ligoninės). Priežastis, dėl kurios tiek valstybinės, tiek privačios ligoninės iš esmės turi teisę į šį finansavimą, yra ta, kad net jei nebūtų universalios sveikatos priežiūros paslaugų prievolės – tokios, kokia yra priskirta IRIS ligoninėms, ligoninės gali laisvai pasirinkti gydyti socialiai pažeidžiamus pacientus. Jos gali padaryti šį pasirinkimą, nes kai kurie socialiai pažeidžiami pacientai gali mokėti arba yra apdrausti. Iš tiesų socialiniams pacientams, kuriems gydymą apmoka socialinis draudimas, taikomi tarifai dažnai būna mažesni, o INAMI apmoka didesnę išlaidų dalį, todėl finansinė rizika ligoninėms sumažėja. Taip pat paaiškėjo, kad ne visi Belgijos CPAS nusprendė įsteigti savo pačių ligonines. Todėl siekdami įvykdyti savo socialinės paramos prievolę CPAS gali pasitelkti privačias ligonines. Tokiomis situacijomis būtų logiška, kad privati ligoninė gydytų tam tikrą skaičių socialiai pažeidžiamų pacientų ir taip pat galėtų gauti finansavimą pagal BMF numatytą B8 skirsnį. Tačiau Briuselio sostinės regione CPAS gali pasikliauti valstybinėms IRIS ligoninėmis. Tai paaiškina, kodėl 185 konstatuojamojoje dalyje nustatyta klasifikacija rodo, kad vidutinis privačių Briuselio ligoninių socialinis ir ekonominis profilis yra kur kas geresnis nei IRIS ligoninių pacientų. Dėl visų šių priežasčių negali būti laikoma, kad finansavimas pagal BMF B8 skirsnį reiškia universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolę visoms Belgijos ligoninėms. |
| --- | --- |

(189)

Galiausiai šiame kontekste svarbu nurodyti BMF B8 skirsnyje numatyto finansavimo, skiriamo ligoninėms, kurių pacientų socialinis ir ekonominis profilis yra žemas, kontekstą. Šis ribotas federalinis finansavimas skirtas daliai išlaidų, susijusių su „socialiai pažeidžiamais asmenimis“ (pvz., dėl to, kad vidutiniškai šie pacientai ligoninėse lieka ilgiau nei kiti), kompensuoti, bet jis nėra kompensacija už universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolę. Finansavimas pagal B8 skirsnį nekompensuoja ligoninių realiai gydant socialinius pacientus patiriamų išlaidų (pvz., neapmokėtų socialinių pacientų sąskaitų, būtinybės turėti papildomų socialinių darbuotojų). Kita vertus, fiksuotas biudžetas (apie 25 mln. EUR per metus visoje Belgijoje) skiriamas remiantis ligoninių klasifikacija, kuri sudaroma atsižvelgiant į socialinį ir ekonominį jų pacientų profilį (žr. 185 konstatuojamąją dalį). Kadangi tris pirmąsias šios klasifikacijos vietas užima IRIS ligoninės, jos taip pat gauna didesnę finansavimo dalį dėl B8 skirsnio nei žemesnes vietas užimančios ligoninės (tokios kaip privačios Briuselio ligoninės). Priežastis, dėl kurios tiek valstybinės, tiek privačios ligoninės iš esmės turi teisę į šį finansavimą, yra ta, kad net jei nebūtų universalios sveikatos priežiūros paslaugų prievolės – tokios, kokia yra priskirta IRIS ligoninėms, ligoninės gali laisvai pasirinkti gydyti socialiai pažeidžiamus pacientus. Jos gali padaryti šį pasirinkimą, nes kai kurie socialiai pažeidžiami pacientai gali mokėti arba yra apdrausti. Iš tiesų socialiniams pacientams, kuriems gydymą apmoka socialinis draudimas, taikomi tarifai dažnai būna mažesni, o INAMI apmoka didesnę išlaidų dalį, todėl finansinė rizika ligoninėms sumažėja. Taip pat paaiškėjo, kad ne visi Belgijos CPAS nusprendė įsteigti savo pačių ligonines. Todėl siekdami įvykdyti savo socialinės paramos prievolę CPAS gali pasitelkti privačias ligonines. Tokiomis situacijomis būtų logiška, kad privati ligoninė gydytų tam tikrą skaičių socialiai pažeidžiamų pacientų ir taip pat galėtų gauti finansavimą pagal BMF numatytą B8 skirsnį. Tačiau Briuselio sostinės regione CPAS gali pasikliauti valstybinėms IRIS ligoninėmis. Tai paaiškina, kodėl 185 konstatuojamojoje dalyje nustatyta klasifikacija rodo, kad vidutinis privačių Briuselio ligoninių socialinis ir ekonominis profilis yra kur kas geresnis nei IRIS ligoninių pacientų. Dėl visų šių priežasčių negali būti laikoma, kad finansavimas pagal BMF B8 skirsnį reiškia universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolę visoms Belgijos ligoninėms.

Išvada dėl IRIS ligoninėms tenkančios universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolės

Išvada dėl IRIS ligoninėms tenkančios universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolės

| (190) | Remdamasi pirmiau išdėstytais dalykais, Komisija daro išvadą, kad universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolė taikoma tik IRIS ligoninėms, ši prievolė yra priskirta aiškiai nustatytame įgaliojime ir apibrėžta IRIS ligoninių įstatuose bei IRIS strateginiuose planuose pagal CPAS įstatymo reikalavimus (žr. 29–30 konstatuojamąsias dalis). Ji taip pat nurodyta ligoninių klasifikacijoje, parengtoje pagal ligoninių pacientų socialinį ir ekonominį profilį (žr. 185 konstatuojamąją dalį). Taikant šią prievolę užtikrinama, kad nepasiturintys Briuselio sostinės regiono asmenys gautų tinkamą medicininį gydymą, net jei jie negali už jį sumokėti ir net jei situacija nėra skubi. Vadinasi, IRIS ligoninės teikia socialinės sveikatos paslaugas, atitinkančias vietos gyventojų poreikius. Kaip paaiškinta pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje, tik dalis su šia prievole susijusių išlaidų yra padengiamos tiesiogiai (pvz., CPAS grąžinant gydymo išlaidas). Likusios išlaidos padengiamos kompensuojant deficitą, kuris yra nagrinėjamas šiame sprendime. |
| --- | --- |

(190)

Remdamasi pirmiau išdėstytais dalykais, Komisija daro išvadą, kad universalių sveikatos priežiūros paslaugų prievolė taikoma tik IRIS ligoninėms, ši prievolė yra priskirta aiškiai nustatytame įgaliojime ir apibrėžta IRIS ligoninių įstatuose bei IRIS strateginiuose planuose pagal CPAS įstatymo reikalavimus (žr. 29–30 konstatuojamąsias dalis). Ji taip pat nurodyta ligoninių klasifikacijoje, parengtoje pagal ligoninių pacientų socialinį ir ekonominį profilį (žr. 185 konstatuojamąją dalį). Taikant šią prievolę užtikrinama, kad nepasiturintys Briuselio sostinės regiono asmenys gautų tinkamą medicininį gydymą, net jei jie negali už jį sumokėti ir net jei situacija nėra skubi. Vadinasi, IRIS ligoninės teikia socialinės sveikatos paslaugas, atitinkančias vietos gyventojų poreikius. Kaip paaiškinta pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje, tik dalis su šia prievole susijusių išlaidų yra padengiamos tiesiogiai (pvz., CPAS grąžinant gydymo išlaidas). Likusios išlaidos padengiamos kompensuojant deficitą, kuris yra nagrinėjamas šiame sprendime.

II.   Prievolė siūlyti visas pagrindines stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas įvairiose vietose

| (191) | Belgijos valdžios institucijos mano, kad IRIS ligoninės taip pat turi specifinę užduotį siūlyti visas pagrindines stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas keliose Briuselio sostinės regiono vietose (prievolė „teikti paslaugas keliose vietose“). Vis dėlto, pasak skundo pateikėjų, nėra visiškai aišku nei ką tiksliai prievolė teikti visas pagrindines stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas keliose vietose reiškia, nei kokiu mastu dėl šios prievolės IRIS ligoninės patiria papildomų išlaidų. Tačiau skundo pateikėjai neteigia, kad privačios Briuselio ligoninės turi tokią prievolę. |
| --- | --- |

(191)

Belgijos valdžios institucijos mano, kad IRIS ligoninės taip pat turi specifinę užduotį siūlyti visas pagrindines stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas keliose Briuselio sostinės regiono vietose (prievolė „teikti paslaugas keliose vietose“). Vis dėlto, pasak skundo pateikėjų, nėra visiškai aišku nei ką tiksliai prievolė teikti visas pagrindines stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas keliose vietose reiškia, nei kokiu mastu dėl šios prievolės IRIS ligoninės patiria papildomų išlaidų. Tačiau skundo pateikėjai neteigia, kad privačios Briuselio ligoninės turi tokią prievolę.

| (192) | Komisija konstatuoja, kad ligoninėms (valstybinėms ar privačioms) LCH nėra nustatytas reikalavimas vykdyti veiklą keliose vietose. Kita vertus, ligoninių planavimo programos mechanizme yra nustatytas didžiausias ligoninių lovų, kurias gali būti leidžiama naudoti kiekviename Belgijos regione, skaičius. Briuselio sostinės regionui (bendrosios praktikos) ligoninių skaičius apribotas iki maždaug 7 260 ir kiekviena Briuselio ligoninė turi teisę leisti naudotis tam tikru skaičiumi lovų, neviršijančiu šios ribos. Iš principo, jei ligoninės vietų skaičius buvo patvirtintas pagal planavimo programos sistemą, ligoninė gali laisvai pertvarkyti šias lovas toje pačioje vietoje arba jas paskirstyti keliose konkretaus regiono vietose taip, kaip pageidauja. Be to, ji gali nuspręsti sudubliuoti kai kurias tarnybas arba siūlyti tik tam tikrų tipų sveikatos priežiūros paslaugas, kurios kiekvienoje iš šių vietų būtų skirtingos. Šiame kontekste kai kurios privačios Briuselio ligoninės laisvai pasirinko veikti įvairiose vietose. Kitos veikia tik vienoje vietoje (227). Tačiau privačios ligoninės gali bet kuriuo metu pertvarkyti savo lovų ir tarnybų išdėstymą vienoje veiklos vykdymo vietoje (228). Taip pat svarbu pažymėti, jog laikydamosi planavimo programos mechanizme nustatytų ribinių verčių (229), privačios ligoninės gali laisvai nuspręsti, kokias sveikatos priežiūros paslaugas jos ketina siūlyti, todėl tai joms suteikia galimybę specializuotis teikiant pelningesnes sveikatos priežiūros paslaugas (230). |
| --- | --- |

(192)

Komisija konstatuoja, kad ligoninėms (valstybinėms ar privačioms) LCH nėra nustatytas reikalavimas vykdyti veiklą keliose vietose. Kita vertus, ligoninių planavimo programos mechanizme yra nustatytas didžiausias ligoninių lovų, kurias gali būti leidžiama naudoti kiekviename Belgijos regione, skaičius. Briuselio sostinės regionui (bendrosios praktikos) ligoninių skaičius apribotas iki maždaug 7 260 ir kiekviena Briuselio ligoninė turi teisę leisti naudotis tam tikru skaičiumi lovų, neviršijančiu šios ribos. Iš principo, jei ligoninės vietų skaičius buvo patvirtintas pagal planavimo programos sistemą, ligoninė gali laisvai pertvarkyti šias lovas toje pačioje vietoje arba jas paskirstyti keliose konkretaus regiono vietose taip, kaip pageidauja. Be to, ji gali nuspręsti sudubliuoti kai kurias tarnybas arba siūlyti tik tam tikrų tipų sveikatos priežiūros paslaugas, kurios kiekvienoje iš šių vietų būtų skirtingos. Šiame kontekste kai kurios privačios Briuselio ligoninės laisvai pasirinko veikti įvairiose vietose. Kitos veikia tik vienoje vietoje (227). Tačiau privačios ligoninės gali bet kuriuo metu pertvarkyti savo lovų ir tarnybų išdėstymą vienoje veiklos vykdymo vietoje (228). Taip pat svarbu pažymėti, jog laikydamosi planavimo programos mechanizme nustatytų ribinių verčių (229), privačios ligoninės gali laisvai nuspręsti, kokias sveikatos priežiūros paslaugas jos ketina siūlyti, todėl tai joms suteikia galimybę specializuotis teikiant pelningesnes sveikatos priežiūros paslaugas (230).

227

228

229

230

IRIS ligoninėms tenkanti prievolė teikti paslaugas keliose vietose

IRIS ligoninėms tenkanti prievolė teikti paslaugas keliose vietose

| (193) | IRIS ligoninių atžvilgiu savivaldybės ir CPAS teikia pirmenybę vietinei sveikatos priežiūros paslaugų pasiūlai, o ne ligoninių lovų skaičiui. Jie aiškiai pasirinko siūlyti visas pagrindines sveikatos priežiūros paslaugas visose vietose, o tai dėl poreikio dubliuoti infrastruktūras, įrangą ir veiklą sukelia išlaidų padidėjimą. Būtent šiuo pagrindu 1995 m. restruktūrizuojant Briuselio ligonines CPAS ir savivaldybės, atsižvelgdamos į gyventojų poreikius, aiškiai nusprendė išlaikyti vietines ligoninės paslaugas keliose esamose vietose, kuriose siūlomos visos sveikatos priežiūros paslaugos. Jie apskaičiavo, kad vietinis medicininis ir socialinis poreikis, dėl kurio buvo įsteigtos valstybinės ligoninės, išliko. Šiame kontekste svarbu pabrėžti, kad dauguma IRIS ligoninių vietų yra vargingiausiose Briuselio sostinės regiono savivaldybėse (taip pat žr. 202 konstatuojamąją dalį). Vadinasi, valstybės institucijos savo noru atsisakė padidinti efektyvumą (t. y. nusprendė nesiekti grynai finansinio intereso) ir nutarė išlaikyti visas vietas, kuriose įsteigtos ligoninės, nors žinojo, jog federalinės ligoninių finansavimo priemonės nedengs visų jų išlaidų (atsirandančių, pvz., dėl infrastruktūrų dubliavimo ir eksploatavimo išlaidų, taip pat žr. 203 konstatuojamąją dalį). Šis pasirinkimas patvirtintas IRIS strateginiuose planuose ir dėl jo IRIS ligoninės turi išlaikyti visas vietas, kuriose įsteigtos ligoninės, kad pacientai galėtų gauti visas pagrindines sveikatos priežiūros paslaugas kuo arčiau namų. |
| --- | --- |

(193)

IRIS ligoninių atžvilgiu savivaldybės ir CPAS teikia pirmenybę vietinei sveikatos priežiūros paslaugų pasiūlai, o ne ligoninių lovų skaičiui. Jie aiškiai pasirinko siūlyti visas pagrindines sveikatos priežiūros paslaugas visose vietose, o tai dėl poreikio dubliuoti infrastruktūras, įrangą ir veiklą sukelia išlaidų padidėjimą. Būtent šiuo pagrindu 1995 m. restruktūrizuojant Briuselio ligonines CPAS ir savivaldybės, atsižvelgdamos į gyventojų poreikius, aiškiai nusprendė išlaikyti vietines ligoninės paslaugas keliose esamose vietose, kuriose siūlomos visos sveikatos priežiūros paslaugos. Jie apskaičiavo, kad vietinis medicininis ir socialinis poreikis, dėl kurio buvo įsteigtos valstybinės ligoninės, išliko. Šiame kontekste svarbu pabrėžti, kad dauguma IRIS ligoninių vietų yra vargingiausiose Briuselio sostinės regiono savivaldybėse (taip pat žr. 202 konstatuojamąją dalį). Vadinasi, valstybės institucijos savo noru atsisakė padidinti efektyvumą (t. y. nusprendė nesiekti grynai finansinio intereso) ir nutarė išlaikyti visas vietas, kuriose įsteigtos ligoninės, nors žinojo, jog federalinės ligoninių finansavimo priemonės nedengs visų jų išlaidų (atsirandančių, pvz., dėl infrastruktūrų dubliavimo ir eksploatavimo išlaidų, taip pat žr. 203 konstatuojamąją dalį). Šis pasirinkimas patvirtintas IRIS strateginiuose planuose ir dėl jo IRIS ligoninės turi išlaikyti visas vietas, kuriose įsteigtos ligoninės, kad pacientai galėtų gauti visas pagrindines sveikatos priežiūros paslaugas kuo arčiau namų.

| (194) | IRIS 1996–2001 m. strateginio plano skirsnyje „Struktūrinės ašys“ kalbama būtent apie tai:

  „
  Decentralizuotos gydymo stacionare veiklos ir plačios ambulatorinio gydymo aprėpties išlaikymas. Veikla bus tęsiama devyniose vietose.
  “
   (231), (232)

  [...]

  „
  Pagrindinės veiklos išlaikymas įvairiose vietose. Pacientai, ypač vyresnio amžiaus, galės ir toliau gauti stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas priimtinu atstumu nuo namų.
  “
   (233) |
| --- | --- |

(194)

IRIS 1996–2001 m. strateginio plano skirsnyje „Struktūrinės ašys“ kalbama būtent apie tai:

„
  Decentralizuotos gydymo stacionare veiklos ir plačios ambulatorinio gydymo aprėpties išlaikymas. Veikla bus tęsiama devyniose vietose.
  “
   (231), (232)

Decentralizuotos gydymo stacionare veiklos

išlaikymas

Veikla bus tęsiama devyniose vietose.

231

232

[...]

„
  Pagrindinės veiklos išlaikymas įvairiose vietose. Pacientai, ypač vyresnio amžiaus, galės ir toliau gauti stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas priimtinu atstumu nuo namų.
  “
   (233)

Pagrindinės veiklos išlaikymas įvairiose vietose.

toliau gauti stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas priimtinu atstumu nuo namų.

233

| (195) | 1996–2001 m. strateginiame plane taip pat pabrėžiama, kad IRIS ligoninės daugiausia gydo kuo arčiau gyvenančius pacientus, todėl jos laikomos „netoli namų esančiomis ligoninėmis“ (234). Be to, IRIS ligoninės nori „padidinti [savo] paslaugų atitiktį Briuselio gyventojų poreikiams [...] ir didinti galimybes [jomis] naudotis visiems gyventojų sluoksniams, ypač labiausiai skurstantiems“ (235). |
| --- | --- |

(195)

1996–2001 m. strateginiame plane taip pat pabrėžiama, kad IRIS ligoninės daugiausia gydo kuo arčiau gyvenančius pacientus, todėl jos laikomos „netoli namų esančiomis ligoninėmis“ (234). Be to, IRIS ligoninės nori „padidinti [savo] paslaugų atitiktį Briuselio gyventojų poreikiams [...] ir didinti galimybes [jomis] naudotis visiems gyventojų sluoksniams, ypač labiausiai skurstantiems“ (235).

234

Briuselio gyventojų poreikiams

didinti galimybes

naudotis

ypač labiausiai skurstantiems

235

| (196) | 2002–2014 m. strateginiame plane papildoma:

  „IRIS taiko į pacientus orientuoto organizavimo principą, kuriuo reguliuojamas viešasis institucijų, bendradarbiaujančių tarpusavyje, kad užtikrintų netoli namų esančių ir specializuotų sveikatos priežiūros paslaugų pasiūlą, tinklas.“
   (236) |
| --- | --- |

(196)

2002–2014 m. strateginiame plane papildoma:

„IRIS taiko į pacientus orientuoto organizavimo principą, kuriuo reguliuojamas viešasis institucijų, bendradarbiaujančių tarpusavyje, kad užtikrintų netoli namų esančių ir specializuotų sveikatos priežiūros paslaugų pasiūlą, tinklas.“
   (236)

pacientus orientuoto organizavimo

netoli namų esančių ir specializuotų sveikatos priežiūros paslaugų pasiūlą

236

| (197) | Šiame strateginiame plane pateikti tokie teiginiai apie gydymą greta namų:

  „Atsižvelgiant į IRIS vietų geografinį pasiskirstymą, jų poveikį visos visuomenės, kurios dalis yra socialiai pažeidžiama, aprėpčiai, pirmas nustatomas tikslas yra kiekvienoje įstaigoje užtikrinti kokybiškas, efektyvias ir prieinamas medicinines paslaugas netoli namų.
  IRIS ligoninių (išskyrus Institut Bordet ir Hôpital des Enfants [HUDERF] (237), kurios yra etaloninės vienos specializacijos ligoninės) pagrindinis tikslas yra siūlyti medicinines paslaugas netoli namų, siekiant patenkinti vietinius gretimose savivaldybėse gyvenančių pacientų poreikius.
  “
   (238) |
| --- | --- |

(197)

Šiame strateginiame plane pateikti tokie teiginiai apie gydymą greta namų:

„Atsižvelgiant į IRIS vietų geografinį pasiskirstymą, jų poveikį visos visuomenės, kurios dalis yra socialiai pažeidžiama, aprėpčiai, pirmas nustatomas tikslas yra kiekvienoje įstaigoje užtikrinti kokybiškas, efektyvias ir prieinamas medicinines paslaugas netoli namų.

IRIS vietų geografinį pasiskirstymą

kiekvienoje įstaigoje užtikrinti kokybiškas, efektyvias ir prieinamas medicinines paslaugas netoli namų

IRIS ligoninių (išskyrus Institut Bordet ir Hôpital des Enfants [HUDERF] (237), kurios yra etaloninės vienos specializacijos ligoninės) pagrindinis tikslas yra siūlyti medicinines paslaugas netoli namų, siekiant patenkinti vietinius gretimose savivaldybėse gyvenančių pacientų poreikius.
  “
   (238)

237

siūlyti medicinines paslaugas netoli namų, siekiant patenkinti vietinius gretimose savivaldybėse gyvenančių pacientų poreikius.

238

| (198) | 2002–2014 m. strateginiame plane taip pat patikslinta, kad, neskaitant netoli namų teikiamų medicininių pagrindinių sveikatos priežiūros paslaugų, IRIS ligoninės siūlo specializuotos sveikatos priežiūros paslaugas (kitaip tariant, platesnį ar labiau išplėtotą sveikatos priežiūros paslaugų spektrą (239)). Tačiau šios sveikatos priežiūros paslaugos nėra siūlomos visose vietose (nors paprastai teikiamos keliose iš jų) ir planuojamos IRIS tinklo lygmeniu (240). Tikslas visada yra užtikrinti Briuselio gyventojams universalią galimybę naudotis optimaliomis sveikatos priežiūros paslaugomis (kurios teikiamos netoli namų arba kaip specializuotos sveikatos priežiūros paslaugos) (241). Šiame strateginiame plane taip pat pateiktos išsamios lentelės, kuriose patikslintas kiekvienoje vietoje, kurioje įsteigtos IRIS ligoninės, siūlomų pagrindinių ir specializuotų sveikatos priežiūros paslaugų tipas. Pagrindinės sveikatos priežiūros veikla apibūdinama kaip „1 lygio – netoli namų teikiamos paslaugos“, o specializuotos sveikatos priežiūros veikla apibūdinama kaip „2 lygio – specializuotos paslaugos“ ir „3 lygio – etaloninio lygio paslaugos“ (242). Vadinasi, IRIS ligoninės labai aiškiai žino, kokių tipų priežiūrą jos privalo teikti kiekvienoje vietoje. |
| --- | --- |

(198)

2002–2014 m. strateginiame plane taip pat patikslinta, kad, neskaitant netoli namų teikiamų medicininių pagrindinių sveikatos priežiūros paslaugų, IRIS ligoninės siūlo specializuotos sveikatos priežiūros paslaugas (kitaip tariant, platesnį ar labiau išplėtotą sveikatos priežiūros paslaugų spektrą (239)). Tačiau šios sveikatos priežiūros paslaugos nėra siūlomos visose vietose (nors paprastai teikiamos keliose iš jų) ir planuojamos IRIS tinklo lygmeniu (240). Tikslas visada yra užtikrinti Briuselio gyventojams universalią galimybę naudotis optimaliomis sveikatos priežiūros paslaugomis (kurios teikiamos netoli namų arba kaip specializuotos sveikatos priežiūros paslaugos) (241). Šiame strateginiame plane taip pat pateiktos išsamios lentelės, kuriose patikslintas kiekvienoje vietoje, kurioje įsteigtos IRIS ligoninės, siūlomų pagrindinių ir specializuotų sveikatos priežiūros paslaugų tipas. Pagrindinės sveikatos priežiūros veikla apibūdinama kaip „1 lygio – netoli namų teikiamos paslaugos“, o specializuotos sveikatos priežiūros veikla apibūdinama kaip „2 lygio – specializuotos paslaugos“ ir „3 lygio – etaloninio lygio paslaugos“ (242). Vadinasi, IRIS ligoninės labai aiškiai žino, kokių tipų priežiūrą jos privalo teikti kiekvienoje vietoje.

239

240

241

242

| (199) | Norint užtikrinti, kad kiekviena IRIS ligoninė visiškai suvoktų vietos gyventojų medicininių ir socialinių paslaugų poreikius ir būtų atitinkamai valdoma, IRIS ligoninių įsteigimas buvo aiškiai susietas su valstybinių ligoninių tarnybų „vietinės bazės“ išlaikymu. Tai įrodo restruktūrizavimo susitarimas, patvirtintas 1994 m. gegužės 19 d. bendradarbiavimo susitarimu (243), ir IRIS ligoninių valdymo organų sudėtis (244). Kalbant konkrečiau, remiantis įstatų 11 straipsniu, IRIS ligoninių asociacijos generalinės asamblėjos daugumą narių renka savivaldybės taryba ir socialinių paslaugų taryba (organizuojama savivaldybės lygmeniu), o meras ir CPAS pirmininkas skiriami nariais ex officio. Be to, 10 iš 14 direktorių valdybos narių skiria valstybės institucijų delegacijos generalinėje asamblėjoje nariai (kaip reikalaujama įstatų 27 straipsnyje). |
| --- | --- |

(199)

Norint užtikrinti, kad kiekviena IRIS ligoninė visiškai suvoktų vietos gyventojų medicininių ir socialinių paslaugų poreikius ir būtų atitinkamai valdoma, IRIS ligoninių įsteigimas buvo aiškiai susietas su valstybinių ligoninių tarnybų „vietinės bazės“ išlaikymu. Tai įrodo restruktūrizavimo susitarimas, patvirtintas 1994 m. gegužės 19 d. bendradarbiavimo susitarimu (243), ir IRIS ligoninių valdymo organų sudėtis (244). Kalbant konkrečiau, remiantis įstatų 11 straipsniu, IRIS ligoninių asociacijos generalinės asamblėjos daugumą narių renka savivaldybės taryba ir socialinių paslaugų taryba (organizuojama savivaldybės lygmeniu), o meras ir CPAS pirmininkas skiriami nariais ex officio. Be to, 10 iš 14 direktorių valdybos narių skiria valstybės institucijų delegacijos generalinėje asamblėjoje nariai (kaip reikalaujama įstatų 27 straipsnyje).

243

244

ex officio

| (200) | Siekis valdyti IRIS ligonines atsižvelgiant į medicininius ir socialinius vietos gyventojų poreikius buvo patvirtintas 1996 m. lapkričio 20 d. IRIS tinklo direktorių valdybos susirinkime, kuriame buvo priimtas 1996–2001 m. strateginio plano pakeitimas, kuriame šiuo klausimu yra aiškiai nurodyta:

  „Visi šie apribojimai, dėl kurių būtinas restruktūrizavimas, turi būti daromi atsižvelgiant į platesnį mūsų strateginių tikslų kontekstą. Šie tikslai gali būti reziumuojami taip:






  — | valstybinių ligoninių IRIS tinklas turi būti Briuselio sveikatos priežiūros sistemos ateities pagrindas, |
| --- | --- | --- |

(200)

Siekis valdyti IRIS ligonines atsižvelgiant į medicininius ir socialinius vietos gyventojų poreikius buvo patvirtintas 1996 m. lapkričio 20 d. IRIS tinklo direktorių valdybos susirinkime, kuriame buvo priimtas 1996–2001 m. strateginio plano pakeitimas, kuriame šiuo klausimu yra aiškiai nurodyta:

„Visi šie apribojimai, dėl kurių būtinas restruktūrizavimas, turi būti daromi atsižvelgiant į platesnį mūsų strateginių tikslų kontekstą. Šie tikslai gali būti reziumuojami taip:

—

valstybinių ligoninių IRIS tinklas turi būti Briuselio sveikatos priežiūros sistemos ateities pagrindas,

| — | mūsų ligoninės turi prisitaikyti prie Briuselio gyventojų poreikių pokyčių, |
| --- | --- |

—

mūsų ligoninės turi prisitaikyti prie Briuselio gyventojų poreikių pokyčių,

Briuselio gyventojų poreikių

| — | tinklas turi būti restruktūrizuojamas ligonio naudai jį supančioje aplinkoje, |
| --- | --- |

—

tinklas turi būti restruktūrizuojamas ligonio naudai jį supančioje aplinkoje,

| — | modernizuojant tinklą turi būti siekiama bendruoju požiūriu naujo paskatinimo ligoninių sektoriui, o vertinant konkrečiai – sveikatos priežiūros sistemai.“ |
| --- | --- |

—

modernizuojant tinklą turi būti siekiama bendruoju požiūriu naujo paskatinimo ligoninių sektoriui, o vertinant konkrečiai – sveikatos priežiūros sistemai.“

| (201) | Šiame pakeitime priduriama:

  „Šiame kontekste restruktūrizavimu turi būti užtikrinama:






  — | kad bus tęsiama medicininės priežiūros ir gydymo veikla kiekvienoje vietoje, kurioje įsteigtos ligoninės, laikantis mums priskirtos gydymo netoli namų užduoties, |
| --- | --- | --- |

(201)

Šiame pakeitime priduriama:

„Šiame kontekste restruktūrizavimu turi būti užtikrinama:

—

kad bus tęsiama medicininės priežiūros ir gydymo veikla kiekvienoje vietoje, kurioje įsteigtos ligoninės, laikantis mums priskirtos gydymo netoli namų užduoties,

kad bus tęsiama medicininės priežiūros ir gydymo veikla kiekvienoje vietoje, kurioje įsteigtos ligoninės, laikantis mums priskirtos gydymo netoli namų užduoties

| — | kad bus tęsiamas finansinės pusiausvyros tikslų siekimas, |
| --- | --- |

—

kad bus tęsiamas finansinės pusiausvyros tikslų siekimas,

| — | darni tinklo raida, siekiant užtikrinti visų įstaigų bendrą interesą ir kiekvienos įstaigos atskirą interesą, |
| --- | --- |

—

darni tinklo raida, siekiant užtikrinti visų įstaigų bendrą interesą ir kiekvienos įstaigos atskirą interesą,

| — | tinklo įstaigų koordinavimo ir bendradarbiavimo stiprinimas, |
| --- | --- |

—

tinklo įstaigų koordinavimo ir bendradarbiavimo stiprinimas,

| — | galimybė naudotis tinklu ir jo valstybinis pobūdis, |
| --- | --- |

—

galimybė naudotis tinklu ir jo valstybinis pobūdis,

| — | [...] (245).“ |
| --- | --- |

—

[...] (245).“

245

IRIS ligoninėms taikoma paslaugų teikimo keliose vietose prievolė, tikroji viešosios paslaugos (VESP) prievolė

IRIS ligoninėms taikoma paslaugų teikimo keliose vietose prievolė, tikroji viešosios paslaugos (VESP) prievolė

| (202) | Komisija taip pat nagrinėja skundo pateikėjų argumentą Bendrojo Teismo nagrinėjamos bylos kontekste (žr. 4.2 skirsnį), pagal kurį netoli namų teikiamos sveikatos priežiūros paslaugų poreikiai turi būti nagrinėjami atsižvelgiant į didelį valstybinių ir privačių ligoninių skaičių Briuselio sostinės regione. Kaip paaiškinta pirmiau, ligoninių planavimo programų mechanizme nustatytas didžiausias bendrosios praktikos ligoninių lovų skaičius Briuselio sostinės regione yra 7 260 siekiant išvengti perteklinės medicininių paslaugų pasiūlos. Šis naudojamų lovų skaičius yra bendras visoms valstybinėms ir privačioms ligoninėms, siekiant patenkinti Briuselio sostinės regiono stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugų poreikius. Tačiau planavimo programų mechanizme atsižvelgiama tik į gydymo poreikius regioniniu mastu, o ne į socialinius konkrečios gyventojų grupės poreikis ar socialinę situaciją, būdingą tam tikrai geografinei zonai. Šie socialiniai poreikiai vertinami vykdant CPAS socialinės paramos politiką (kitaip tariant, savivaldybių lygmeniu). IRIS ligoninių pirmtakės buvo įsteigtos siekiant patenkinti socialinius poreikius ir po restruktūrizavimo įvairios IRIS ligoninių vietos buvo išlaikytos, nes jos ir toliau tenkino tikrą socialinį poreikį (žr. 82–84 ir 91 konstatuojamąsias dalis). Iš tiesų būtent todėl, kad IRIS ligoninės teikia socialinės sveikatos priežiūros VESP, taip pat egzistuoja ir būtinybė bei prievolė steigti įstaigas įvairiose vietose. Labiausiai skurstantiems Briuselio sostinės regiono gyventojams svarbu ne tik nusigauti iki artimiausios nuo namų ligoninės, bet ir garantuotai gauti sveikatos priežiūros paslaugas, net jei jie už jas negali sumokėti, taip pat prašyti socialinių tarnybų paramos. Įpareigodami IRIS ligonines išlaikyti įvairias vietas, kuriose jos įsteigtos, Briuselio sostinės regionas ir CPAS siekia užtikrinti, kad socialinės sveikatos priežiūros paslaugos būtų teikiamos kuo arčiau tos vietos, kurioje yra poreikis. Šiame kontekste svarbu pabrėžti, kad dešimt iš vienuolikos IRIS ligoninių vietų yra savivaldybėse, kurių vidutinės pajamos neviršija Briuselio sostinės regiono vidurkio (246). Kita vertus, penkios iš privačių ligoninių vietų yra savivaldybėse, kurių vidutinės pajamos viršija šį vidurkį (247). Kaip parodyta toliau pateiktame žemėlapyje (248) (žr. 3 diagramą), neatrodo, kad Briuselio sostinės regione valstybinių ligoninių teritorijos (apskritimai su punktyrine linija) reikšmingai persidengtų su bendrosios praktikos ir universitetinėmis privačioms ligoninėmis (apskritimai su ištisine linija). Tai leidžia manyti, jog vien to, kad daug ligoninių veikia Briuselio sostinės regione, neužtenka, kad būtų užtikrinta galimybė naudotis stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugomis visiems gyventojams. Be to, kaip nurodyta pirmiau, IRIS ligoninės yra vienintelės Briuselio sostinės regiono ligoninės, teikiančios socialinės sveikatos priežiūros VESP, vadinasi, privačios ligoninės negali būti laikomos lygiavertėmis, patenkinančiomis vietos gyventojų socialinius poreikius. Atsižvelgdama į pirmiau pateiktus svarstymus, Komisija daro išvadą, kad tai, jog Briuselio sostinės regione yra kelios privačios ligoninės, nėra priežastis abejoti, ar IRIS ligoninėms, o ne privačioms Briuselio ligoninėms priskirta prievolė teikti paslaugas keliose vietose yra tikroji viešosios paslaugos prievolė (VESP), ypač atsižvelgiant į socialinės sveikatos priežiūros VESP.

  3 diagrama


  Ligoninių vietų žemėlapiai Briuselio sostinės regione




  Hôpitaux généraux
  Hôpitaux à caractère universitaire
  Hôpitaux universitaires
  Hôpitaux gériatriques et spécialisés
  Hôpitaux spécialisés
  Hôpitaux psihiatriques
  Implantations hospitalières |
| --- | --- |

(202)

Komisija taip pat nagrinėja skundo pateikėjų argumentą Bendrojo Teismo nagrinėjamos bylos kontekste (žr. 4.2 skirsnį), pagal kurį netoli namų teikiamos sveikatos priežiūros paslaugų poreikiai turi būti nagrinėjami atsižvelgiant į didelį valstybinių ir privačių ligoninių skaičių Briuselio sostinės regione. Kaip paaiškinta pirmiau, ligoninių planavimo programų mechanizme nustatytas didžiausias bendrosios praktikos ligoninių lovų skaičius Briuselio sostinės regione yra 7 260 siekiant išvengti perteklinės medicininių paslaugų pasiūlos. Šis naudojamų lovų skaičius yra bendras visoms valstybinėms ir privačioms ligoninėms, siekiant patenkinti Briuselio sostinės regiono stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugų poreikius. Tačiau planavimo programų mechanizme atsižvelgiama tik į gydymo poreikius regioniniu mastu, o ne į socialinius konkrečios gyventojų grupės poreikis ar socialinę situaciją, būdingą tam tikrai geografinei zonai. Šie socialiniai poreikiai vertinami vykdant CPAS socialinės paramos politiką (kitaip tariant, savivaldybių lygmeniu). IRIS ligoninių pirmtakės buvo įsteigtos siekiant patenkinti socialinius poreikius ir po restruktūrizavimo įvairios IRIS ligoninių vietos buvo išlaikytos, nes jos ir toliau tenkino tikrą socialinį poreikį (žr. 82–84 ir 91 konstatuojamąsias dalis). Iš tiesų būtent todėl, kad IRIS ligoninės teikia socialinės sveikatos priežiūros VESP, taip pat egzistuoja ir būtinybė bei prievolė steigti įstaigas įvairiose vietose. Labiausiai skurstantiems Briuselio sostinės regiono gyventojams svarbu ne tik nusigauti iki artimiausios nuo namų ligoninės, bet ir garantuotai gauti sveikatos priežiūros paslaugas, net jei jie už jas negali sumokėti, taip pat prašyti socialinių tarnybų paramos. Įpareigodami IRIS ligonines išlaikyti įvairias vietas, kuriose jos įsteigtos, Briuselio sostinės regionas ir CPAS siekia užtikrinti, kad socialinės sveikatos priežiūros paslaugos būtų teikiamos kuo arčiau tos vietos, kurioje yra poreikis. Šiame kontekste svarbu pabrėžti, kad dešimt iš vienuolikos IRIS ligoninių vietų yra savivaldybėse, kurių vidutinės pajamos neviršija Briuselio sostinės regiono vidurkio (246). Kita vertus, penkios iš privačių ligoninių vietų yra savivaldybėse, kurių vidutinės pajamos viršija šį vidurkį (247). Kaip parodyta toliau pateiktame žemėlapyje (248) (žr. 3 diagramą), neatrodo, kad Briuselio sostinės regione valstybinių ligoninių teritorijos (apskritimai su punktyrine linija) reikšmingai persidengtų su bendrosios praktikos ir universitetinėmis privačioms ligoninėmis (apskritimai su ištisine linija). Tai leidžia manyti, jog vien to, kad daug ligoninių veikia Briuselio sostinės regione, neužtenka, kad būtų užtikrinta galimybė naudotis stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugomis visiems gyventojams. Be to, kaip nurodyta pirmiau, IRIS ligoninės yra vienintelės Briuselio sostinės regiono ligoninės, teikiančios socialinės sveikatos priežiūros VESP, vadinasi, privačios ligoninės negali būti laikomos lygiavertėmis, patenkinančiomis vietos gyventojų socialinius poreikius. Atsižvelgdama į pirmiau pateiktus svarstymus, Komisija daro išvadą, kad tai, jog Briuselio sostinės regione yra kelios privačios ligoninės, nėra priežastis abejoti, ar IRIS ligoninėms, o ne privačioms Briuselio ligoninėms priskirta prievolė teikti paslaugas keliose vietose yra tikroji viešosios paslaugos prievolė (VESP), ypač atsižvelgiant į socialinės sveikatos priežiūros VESP.

246

247

248

3 diagrama

3 diagrama

Ligoninių vietų žemėlapiai Briuselio sostinės regione

Ligoninių vietų žemėlapiai Briuselio sostinės regione

Hôpitaux généraux

Hôpitaux à caractère universitaire

Hôpitaux universitaires

Hôpitaux gériatriques et spécialisés

Hôpitaux spécialisés

Hôpitaux psihiatriques

Implantations hospitalières

IRIS ligoninėms tenkančios prievolės teikti paslaugas keliose vietose praktinis taikymas

IRIS ligoninėms tenkančios prievolės teikti paslaugas keliose vietose praktinis taikymas

| (203) | Prievolė teikti paslaugas keliose vietose taip pat gali būti laikoma našta IRIS ligoninėms, nes dėl jos joms būtina dubliuoti kai kurias infrastruktūras, todėl atsiranda didesnių eksploatavimo sąnaudų. Šios sąnaudos daugiausia susijusios su būtinybe kiekvienoje vietoje atidaryti tokias tarnybas kaip skubiosios paramos skyrius, dezinfekavimo skyrius, stebėsenos ir saugumo skyrius, taip pat atskirą administraciją. Iš tiesų BMF finansavimas (žr. 46 konstatuojamosios dalies a punktą) suteikiamas tik vienam iš šių kiekvienos ligoninės skyrių, neatsižvelgiant į tai, keliose vietose yra įsteigta ligoninė. Prie infrastruktūros ir įrangos sąnaudų prisideda su įvairiomis darbo vietomis (priežiūra, šildymu, valymu ir t. t.) susijusios eksploatavimo sąnaudos. IRIS skėtinės asociacijos 2009 m. atlikto tyrimo metu buvo apskaičiuota, kad prievolės teikti paslaugas keliose vietose išlaidos, nedengiamos iš BMF finansavimo, siekė [...] mln. EUR 2008 m. ir [...] mln. EUR 2009 m. visoms penkioms IRIS ligoninėms. |
| --- | --- |

(203)

Prievolė teikti paslaugas keliose vietose taip pat gali būti laikoma našta IRIS ligoninėms, nes dėl jos joms būtina dubliuoti kai kurias infrastruktūras, todėl atsiranda didesnių eksploatavimo sąnaudų. Šios sąnaudos daugiausia susijusios su būtinybe kiekvienoje vietoje atidaryti tokias tarnybas kaip skubiosios paramos skyrius, dezinfekavimo skyrius, stebėsenos ir saugumo skyrius, taip pat atskirą administraciją. Iš tiesų BMF finansavimas (žr. 46 konstatuojamosios dalies a punktą) suteikiamas tik vienam iš šių kiekvienos ligoninės skyrių, neatsižvelgiant į tai, keliose vietose yra įsteigta ligoninė. Prie infrastruktūros ir įrangos sąnaudų prisideda su įvairiomis darbo vietomis (priežiūra, šildymu, valymu ir t. t.) susijusios eksploatavimo sąnaudos. IRIS skėtinės asociacijos 2009 m. atlikto tyrimo metu buvo apskaičiuota, kad prievolės teikti paslaugas keliose vietose išlaidos, nedengiamos iš BMF finansavimo, siekė [...] mln. EUR 2008 m. ir [...] mln. EUR 2009 m. visoms penkioms IRIS ligoninėms.

Išvada dėl IRIS ligoninėms tenkančios prievolės teikti paslaugas keliose vietose

Išvada dėl IRIS ligoninėms tenkančios prievolės teikti paslaugas keliose vietose

| (204) | Komisija daro išvadą, kad pagal IRIS strateginius planus IRIS ligoninės turi aiškią prievolę 1) išlaikyti visas vietas, kuriose įsteigtos ligoninės, kad patenkintų medicininius ir socialinius atitinkamų vietų gyventojų poreikius, ir 2) siūlyti visas pagrindinės sveikatos priežiūros paslaugas visose vietose. Kalbant konkrečiau, IRIS strateginiame plane aprašyta veikla, laikoma pagrindine gydymo veikla ir specializuota gydymo veikla, ir kiekvienai IRIS ligoninės vietai nurodyta, kokio tipo gydymas ten turi būti siūlomas. Kita vertus, IRIS ligoninių įstatų ir CPAS įstatymo nuostatos užtikrina, kad IRIS ligoninės visiškai suvoktų medicininius ir socialinius vietos gyventojų poreikius ir būtų tvarkomos atitinkamai. Be to, prievolė teikti paslaugas keliose vietose viršija LCH ir planavimo programų mechanizmo reikalavimus, nes jame neatsižvelgiama nei į konkrečios visuomenės grupės socialinius poreikius, nei į kuriai nors geografinei zonai būdingą socialinę situaciją. Vadinasi, privačios ligoninės neprivalo nei vykdyti veiklos įvairiose vietose, nei teikti visas pagrindines paslaugas kiekvienoje vietoje (kai jos nusprendžia įsisteigti keliose vietose). Galiausiai, kaip paaiškinta ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje, dėl prievolės teikti paslaugas keliose vietose IRIS ligoninėms atsiranda didelių išlaidų, kurių nedengia BMF ir kurios prisideda prie IRIS ligoninių deficito. |
| --- | --- |

(204)

Komisija daro išvadą, kad pagal IRIS strateginius planus IRIS ligoninės turi aiškią prievolę 1) išlaikyti visas vietas, kuriose įsteigtos ligoninės, kad patenkintų medicininius ir socialinius atitinkamų vietų gyventojų poreikius, ir 2) siūlyti visas pagrindinės sveikatos priežiūros paslaugas visose vietose. Kalbant konkrečiau, IRIS strateginiame plane aprašyta veikla, laikoma pagrindine gydymo veikla ir specializuota gydymo veikla, ir kiekvienai IRIS ligoninės vietai nurodyta, kokio tipo gydymas ten turi būti siūlomas. Kita vertus, IRIS ligoninių įstatų ir CPAS įstatymo nuostatos užtikrina, kad IRIS ligoninės visiškai suvoktų medicininius ir socialinius vietos gyventojų poreikius ir būtų tvarkomos atitinkamai. Be to, prievolė teikti paslaugas keliose vietose viršija LCH ir planavimo programų mechanizmo reikalavimus, nes jame neatsižvelgiama nei į konkrečios visuomenės grupės socialinius poreikius, nei į kuriai nors geografinei zonai būdingą socialinę situaciją. Vadinasi, privačios ligoninės neprivalo nei vykdyti veiklos įvairiose vietose, nei teikti visas pagrindines paslaugas kiekvienoje vietoje (kai jos nusprendžia įsisteigti keliose vietose). Galiausiai, kaip paaiškinta ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje, dėl prievolės teikti paslaugas keliose vietose IRIS ligoninėms atsiranda didelių išlaidų, kurių nedengia BMF ir kurios prisideda prie IRIS ligoninių deficito.

III.   Prievolė teikti visapusiškas socialines paslaugas

| (205) | Galų gale Belgijos valdžios institucijos mano, kad IRIS ligoninės privalo teikti pacientams ir jų šeimoms visapusiškas socialines paslaugas. Pasak skundo pateikėjų, atrodo, kad ši prievolė reiškia didesnę socialinių paslaugų apimtį, palyginti su kitų ligoninių siūloma apimtimi. Šiame kontekste pažymėtina, kad nei LCH, nei ligoninių patvirtinimo sąlygose (remiantis 1964 m. spalio 23 d. karaliaus dekretu) nėra nustatyta bendroji prievolė ligoninėje teikti socialines paslaugas. Yra pateiktos tik kelios atskiros taisyklės dėl tam tikrų ligoninės paslaugų (geriatrijos ir psichiatrijos paslaugų (249)), kuriomis numatytas socialinių darbuotojų dalyvavimas. Be to, pagal universitetinėms ligoninėms taikomą taisyklę numatytas tik vienas socialinis darbuotojas 2 000 priimamų pacientų (250). Išskyrus šias konkrečias situacijas, privačios ligoninės neprivalo socialinių paslaugų teikti visiems savo pacientams. Tačiau IRIS ligoninės privalo, remdamosi IRIS strateginiais planais, užtikrinti galimybę teikti socialines paslaugas, padedančias visiems pacientams, kuriems jų reikia. |
| --- | --- |

(205)

Galų gale Belgijos valdžios institucijos mano, kad IRIS ligoninės privalo teikti pacientams ir jų šeimoms visapusiškas socialines paslaugas. Pasak skundo pateikėjų, atrodo, kad ši prievolė reiškia didesnę socialinių paslaugų apimtį, palyginti su kitų ligoninių siūloma apimtimi. Šiame kontekste pažymėtina, kad nei LCH, nei ligoninių patvirtinimo sąlygose (remiantis 1964 m. spalio 23 d. karaliaus dekretu) nėra nustatyta bendroji prievolė ligoninėje teikti socialines paslaugas. Yra pateiktos tik kelios atskiros taisyklės dėl tam tikrų ligoninės paslaugų (geriatrijos ir psichiatrijos paslaugų (249)), kuriomis numatytas socialinių darbuotojų dalyvavimas. Be to, pagal universitetinėms ligoninėms taikomą taisyklę numatytas tik vienas socialinis darbuotojas 2 000 priimamų pacientų (250). Išskyrus šias konkrečias situacijas, privačios ligoninės neprivalo socialinių paslaugų teikti visiems savo pacientams. Tačiau IRIS ligoninės privalo, remdamosi IRIS strateginiais planais, užtikrinti galimybę teikti socialines paslaugas, padedančias visiems pacientams, kuriems jų reikia.

249

250

IRIS ligoninėms tenkanti prievolė teikti visapusiškas socialines paslaugas

IRIS ligoninėms tenkanti prievolė teikti visapusiškas socialines paslaugas

| (206) | 1996–2001 m. strateginiame IRIS plane pateikiamas bendras visapusiškos pacientų priežiūros IRIS ligoninėse, atsižvelgiant ir į psichosocialinius bei aplinkos aspektus, kontekstas:

  „Visapusiška pacientų priežiūra: paciento priežiūra neturi apsiriboti tik konkrečia liga, kurią reikia gydyti. Tam tikrų kategorijų pacientams turi būti teikiama visapusiška priežiūra, atsižvelgiant ne tik į medicininius, bet ir į psichologinius ir socialinius bei aplinkos aspektus. Tai gali būti geriatrijos, pediatrijos skyrių pacientai, galutinės stadijos ligomis sergantys pacientai, psichikos sutrikimų turintys pacientai, socialiai pažeidžiami pacientai ir pan.“
   (251) |
| --- | --- |

(206)

1996–2001 m. strateginiame IRIS plane pateikiamas bendras visapusiškos pacientų priežiūros IRIS ligoninėse, atsižvelgiant ir į psichosocialinius bei aplinkos aspektus, kontekstas:

„Visapusiška pacientų priežiūra: paciento priežiūra neturi apsiriboti tik konkrečia liga, kurią reikia gydyti. Tam tikrų kategorijų pacientams turi būti teikiama visapusiška priežiūra, atsižvelgiant ne tik į medicininius, bet ir į psichologinius ir socialinius bei aplinkos aspektus. Tai gali būti geriatrijos, pediatrijos skyrių pacientai, galutinės stadijos ligomis sergantys pacientai, psichikos sutrikimų turintys pacientai, socialiai pažeidžiami pacientai ir pan.“
   (251)

visapusiška priežiūra

psichologinius ir socialinius bei aplinkos

socialiai pažeidžiami pacientai

251

| (207) | Šiame plane išsamiau aprašyta socialinių paslaugų svarba ir šių paslaugų teikėjų pagrindiniai uždaviniai:

  „
  Ligoninės [IRIS] privalo teikti socialines paslaugas, kurių pagrindinis tikslas yra padėti užtikrinti pacientų gerovę, medicinos paslaugų kokybę ir optimalią įstaigos veiklą. Socialinis darbas vykdomas bendradarbiaujant vadovaujančiam darbuotojui ir visoms ligoninės tarnyboms. Socialinis darbas padeda pagerinti [ligoninėje gydomų pacientų] sąlygas. Socialinis darbas turi padėti spręsti socialinio pobūdžio sunkumus, su kuriais susiduria pacientai, – jei įmanoma, prieš pacientams atvykstant į ligoninę, taip pat jų buvimo ligoninėje metu ir išvykstant iš ligoninės. Vykdant socialinį darbą palaikomas ypatingas ryšys tarp paciento, ligoninės, jo šeimos ir jo aplinkos. Kad tai būtų užtikrinta, socialinis darbuotojas turi:






  — | turėti laiko, profesinių gebėjimų įvertinti paciento poreikius, susijusius su jo darbu, aplinka ir jį prižiūrinčiais gydytojais, ir kartu su juo rasti tinkamus sprendimus, |
| --- | --- | --- |

(207)

Šiame plane išsamiau aprašyta socialinių paslaugų svarba ir šių paslaugų teikėjų pagrindiniai uždaviniai:

„
  Ligoninės [IRIS] privalo teikti socialines paslaugas, kurių pagrindinis tikslas yra padėti užtikrinti pacientų gerovę, medicinos paslaugų kokybę ir optimalią įstaigos veiklą. Socialinis darbas vykdomas bendradarbiaujant vadovaujančiam darbuotojui ir visoms ligoninės tarnyboms. Socialinis darbas padeda pagerinti [ligoninėje gydomų pacientų] sąlygas. Socialinis darbas turi padėti spręsti socialinio pobūdžio sunkumus, su kuriais susiduria pacientai, – jei įmanoma, prieš pacientams atvykstant į ligoninę, taip pat jų buvimo ligoninėje metu ir išvykstant iš ligoninės. Vykdant socialinį darbą palaikomas ypatingas ryšys tarp paciento, ligoninės, jo šeimos ir jo aplinkos. Kad tai būtų užtikrinta, socialinis darbuotojas turi:

Ligoninės [IRIS] privalo teikti socialines paslaugas, kurių pagrindinis tikslas yra padėti užtikrinti pacientų gerovę

padėti spręsti socialinio pobūdžio sunkumus, su kuriais susiduria pacientai,

jei įmanoma, prieš pacientams atvykstant į ligoninę, taip pat jų buvimo ligoninėje metu ir išvykstant iš ligoninės.

—

turėti laiko, profesinių gebėjimų įvertinti paciento poreikius, susijusius su jo darbu, aplinka ir jį prižiūrinčiais gydytojais, ir kartu su juo rasti tinkamus sprendimus,

| — | turėti galimybę susipažinti su paciento priėmimo į ligoninę bylą ir medicininiais dokumentais, kuriuose jis galėtų nurodyti socialinius duomenis, kad padėtų pagerinti medicininės priežiūros paslaugų kokybę, |
| --- | --- |

—

turėti galimybę susipažinti su paciento priėmimo į ligoninę bylą ir medicininiais dokumentais, kuriuose jis galėtų nurodyti socialinius duomenis, kad padėtų pagerinti medicininės priežiūros paslaugų kokybę,

| — | būti laiku informuotas apie paciento perkėlimą arba išvykimą, kad galėtų imtis reikiamų priemonių, |
| --- | --- |

—

būti laiku informuotas apie paciento perkėlimą arba išvykimą, kad galėtų imtis reikiamų priemonių,

| — | pateikti savo nuomonę apie pacientus, kurių atvejai ir ligos yra itin sudėtingi, |
| --- | --- |

—

pateikti savo nuomonę apie pacientus, kurių atvejai ir ligos yra itin sudėtingi,

| — | sukurti teisines priemones, finansų tarnybai padedant, su sąlyga, kad socialinio darbuotojo dalyvavimo ribos yra nustatytos atsižvelgiant į profesinę etiką, kad visais socialiniais aspektais didžiausias dėmesys visada būtų skiriamas pacientui, |
| --- | --- |

—

sukurti teisines priemones, finansų tarnybai padedant, su sąlyga, kad socialinio darbuotojo dalyvavimo ribos yra nustatytos atsižvelgiant į profesinę etiką, kad visais socialiniais aspektais didžiausias dėmesys visada būtų skiriamas pacientui,

| — | užtikrinti, kad veiksmai būtų derinami su CPAS, |
| --- | --- |

—

užtikrinti, kad veiksmai būtų derinami su CPAS,

užtikrinti, kad veiksmai būtų derinami su CPAS

| — | žinoti esamus socialinius ir sveikatos apsaugos tinklus, |
| --- | --- |

—

žinoti esamus socialinius ir sveikatos apsaugos tinklus,

| — | siūlyti, kaip pagerinti ligoninės veiklą |
| --- | --- |

—

siūlyti, kaip pagerinti ligoninės veiklą

| — | turėti infrastruktūrą, užtikrinančią mainų ir duomenų konfidencialumą. |
| --- | --- |

—

turėti infrastruktūrą, užtikrinančią mainų ir duomenų konfidencialumą.

Socialinės medicinos užduotis, būdinga valstybinėms ligoninėms, reiškia, kad šios medicinos atstovai vykdo sveikatos priežiūros paslaugų teikėjų koordinavimo funkciją, dalyvauja sveikatos priežiūros ir socialinių tinklų veikloje ir net patys skatina jų veiklą, be to, tiesiogiai dalyvauja kuriant papildomas IRIS paslaugas, kurios reikalingos norint patenkinti gyventojų poreikius (sveikatos priežiūros paslaugas teikiantis viešbutis, šeimų viešbutis, palaikomosios slaugos paslaugos namuose, priklausomybės nuo narkotikų centrai, benamių centrai, sveikatos priežiūros paslaugos namuose ir pan.). Jie vykdo organizacijų, su kuriomis bendradarbiauja, akreditaciją.“
   (252)

Socialinės medicinos užduotis

reikalingos norint patenkinti gyventojų poreikius

252

| (208) | Pagal šį strateginį planą socialinės paslaugos gali vaidinti svarbų vaidmenį ir priimant pacientus:

  „Priėmimas kiekvieną kartą turi būti kitoks, atsižvelgiant į tai, ar pacientas atvyko dėl skubaus atvejo, ar dėl konsultacijos, ar dėl gydymo stacionare; priėmimas turi būti toks, kad visais atvejais pacientas jaustųsi patogiai ir būtų laikomasi diskretiškumo, taip pat kad kuo labiau sumažėtų paciento ir jo šeimos narių jaučiamas nerimas. Mūsų ligoninėse socialinių paslaugų vaidmuo šiuo požiūriu yra pats svarbiausias.
  “
   (253) |
| --- | --- |

(208)

Pagal šį strateginį planą socialinės paslaugos gali vaidinti svarbų vaidmenį ir priimant pacientus:

„Priėmimas kiekvieną kartą turi būti kitoks, atsižvelgiant į tai, ar pacientas atvyko dėl skubaus atvejo, ar dėl konsultacijos, ar dėl gydymo stacionare; priėmimas turi būti toks, kad visais atvejais pacientas jaustųsi patogiai ir būtų laikomasi diskretiškumo, taip pat kad kuo labiau sumažėtų paciento ir jo šeimos narių jaučiamas nerimas. Mūsų ligoninėse socialinių paslaugų vaidmuo šiuo požiūriu yra pats svarbiausias.
  “
   (253)

Mūsų ligoninėse socialinių paslaugų vaidmuo šiuo požiūriu yra pats svarbiausias.

253

| (209) | 2002–2014 m. IRIS strateginiame plane papildyta:

  „
  Valstybinėje ligoninėje socialinės paslaugos yra būtinos, kad būtų lengviau prižiūrėti tiek stacionariai, tiek ambulatoriškai gydomus pacientus. Socialinės paslaugos yra skirtos padėti pacientams ir jų šeimoms spręsti ir valdyti problemas ir administracinius, finansinius, bendravimo ir socialinius sunkumus, susijusius su būkle dėl ligos, buvimu ir gydymu ligoninėje, taip pat naujomis hipotezėmis ir situacijomis.
  Socialinės paslaugos:






  — | padeda pacientams užtikrinti jų savarankiškumą ir nepriklausomumą, |
| --- | --- | --- |

(209)

2002–2014 m. IRIS strateginiame plane papildyta:

„
  Valstybinėje ligoninėje socialinės paslaugos yra būtinos, kad būtų lengviau prižiūrėti tiek stacionariai, tiek ambulatoriškai gydomus pacientus. Socialinės paslaugos yra skirtos padėti pacientams ir jų šeimoms spręsti ir valdyti problemas ir administracinius, finansinius, bendravimo ir socialinius sunkumus, susijusius su būkle dėl ligos, buvimu ir gydymu ligoninėje, taip pat naujomis hipotezėmis ir situacijomis.

Valstybinėje ligoninėje socialinės paslaugos yra būtinos

padėti pacientams ir jų šeimoms spręsti ir valdyti problemas ir administracinius, finansinius, bendravimo ir socialinius sunkumus, susijusius su būkle dėl ligos, buvimu ir gydymu ligoninėje

Socialinės paslaugos:

—

padeda pacientams užtikrinti jų savarankiškumą ir nepriklausomumą,

| — | užtikrina, kad teikiant visapusišką sveikatos priežiūrą būtų atsižvelgiama į paciento taikomus standartus, puoselėjamas vertybes ir kultūrą; taigi teikiant socialines paslaugas pagrindinis dėmesys skiriamas administracinei paramai, psichologinei ir socialinei paramai, informavimui, prevencijai, informuotumui, bendradarbiavimui ir koordinavimui. Tad socialinės paslaugos bus teikiamos įvairiais lygmenimis atsižvelgiant į tai, kokia parama pacientui reikalinga: socialinė ir materialinė, socialinė ir administracinė ar psichologinė ir socialinė, |
| --- | --- |

—

užtikrina, kad teikiant visapusišką sveikatos priežiūrą būtų atsižvelgiama į paciento taikomus standartus, puoselėjamas vertybes ir kultūrą; taigi teikiant socialines paslaugas pagrindinis dėmesys skiriamas administracinei paramai, psichologinei ir socialinei paramai, informavimui, prevencijai, informuotumui, bendradarbiavimui ir koordinavimui. Tad socialinės paslaugos bus teikiamos įvairiais lygmenimis atsižvelgiant į tai, kokia parama pacientui reikalinga: socialinė ir materialinė, socialinė ir administracinė ar psichologinė ir socialinė,

Tad socialinės paslaugos bus teikiamos įvairiais lygmenimis atsižvelgiant į tai, kokia parama pacientui reikalinga: socialinė ir materialinė, socialinė ir administracinė ar psichologinė ir socialinė,

| — | teikiant socialines paslaugas reikalingi tam tikri įgūdžiai ir požiūris, susiję su teoriniais ir techniniais aspektais, taip pat asmeninės savybės ir socialiniai įgūdžiai. |
| --- | --- |

—

teikiant socialines paslaugas reikalingi tam tikri įgūdžiai ir požiūris, susiję su teoriniais ir techniniais aspektais, taip pat asmeninės savybės ir socialiniai įgūdžiai.

[...]

Apibendrinant pažymėtina, kad socialinių paslaugų teikėjams keliama daug uždavinių:

socialinių paslaugų teikėjams keliama daug uždavinių

| — | padėti į ligoninę atvykusiam pacientui integruotis ir padėti pasirengti jam išvykti, užtikrinant geriausias sąlygas, į tinkamą gyvenamąją vietą, |
| --- | --- |

—

padėti į ligoninę atvykusiam pacientui integruotis ir padėti pasirengti jam išvykti, užtikrinant geriausias sąlygas, į tinkamą gyvenamąją vietą,

į ligoninę atvykusiam pacientui integruotis

jam išvykti, užtikrinant geriausias sąlygas, į tinkamą gyvenamąją vietą,

| — | padėti pacientui gauti socialines išmokas, kurios leistų jam padengti savo medicinines išlaidas. |
| --- | --- |

—

padėti pacientui gauti socialines išmokas, kurios leistų jam padengti savo medicinines išlaidas.

padėti pacientui gauti socialines išmokas, kurios leistų jam padengti savo medicinines išlaidas

Taigi socialinių paslaugų ir socialinių darbuotojų tikslai ir interesai yra tokie patys kaip ir ligoninės, o jų specifinė veikla turi įtakos mažinant gydymo ligoninėje dienų skaičių ir susigrąžinant ligoninės patirtas sąnaudas.
  “
   (254)

įtakos mažinant gydymo ligoninėje dienų skaičių ir susigrąžinant ligoninės patirtas sąnaudas.

254

| (210) | Socialinių paslaugų vaidmuo susigrąžinant gydymo sąnaudas iš CPAS (taip pat žr. 187 konstatuojamąją dalį) taip pat nustatytas 2002–2014 m. IRIS strateginio plano dokumente. Šiame plane konkrečiai nurodyta, kad vienas iš socialinių paslaugų uždavinių yra anketų apie pacientų mokumą užpildymas:

  „Socialinių paslaugų teikėjas sudaro elektroninę paciento socialinių duomenų bylą, kad būtų galima pacientus stebėti tinkle [IRIS]. Jis užpildo anketas apie [pacientų] mokumą, nurodo trumpos klinikinės suvestinės (RCM) „V“ kodus (255) ir atlieka kitus įrašus, kaip reikalaujama pagal teisės aktus. Šios [socialinių duomenų] bylos turi būti kuo skubiau įtrauktos į paciento medicininių duomenų bylą ir į centrines informacines sistemas. Šiame socialinių duomenų įrašų aplanke turi būti pateikta ir valstybinėje ligoninėje [IRIS] vykdomo socialinio darbo rezultatų suvestinė.“
   (256) |
| --- | --- |

(210)

Socialinių paslaugų vaidmuo susigrąžinant gydymo sąnaudas iš CPAS (taip pat žr. 187 konstatuojamąją dalį) taip pat nustatytas 2002–2014 m. IRIS strateginio plano dokumente. Šiame plane konkrečiai nurodyta, kad vienas iš socialinių paslaugų uždavinių yra anketų apie pacientų mokumą užpildymas:

„Socialinių paslaugų teikėjas sudaro elektroninę paciento socialinių duomenų bylą, kad būtų galima pacientus stebėti tinkle [IRIS]. Jis užpildo anketas apie [pacientų] mokumą, nurodo trumpos klinikinės suvestinės (RCM) „V“ kodus (255) ir atlieka kitus įrašus, kaip reikalaujama pagal teisės aktus. Šios [socialinių duomenų] bylos turi būti kuo skubiau įtrauktos į paciento medicininių duomenų bylą ir į centrines informacines sistemas. Šiame socialinių duomenų įrašų aplanke turi būti pateikta ir valstybinėje ligoninėje [IRIS] vykdomo socialinio darbo rezultatų suvestinė.“
   (256)

užpildo anketas apie [pacientų] mokumą

255

256

| (211) | Šios užduotys yra susijusios su informacijos, reikalingos „socialiniams tyrimams“ atlikti, rinkimu. Per šiuos tyrimus nustatoma, ar pacientai atitinka nustatytus reikalavimus, kad CPAS galėtų padengti jų patirtas medicinines išlaidas (žr. 187–188 konstatuojamąsias dalis). Tiksliau, ligoninės socialiniai darbuotojai surenka naudingą informaciją (257), kad CPAS galėtų, laikydamiesi savo teisinių įsipareigojimų (258), patikrinti, ar pacientas patiria nepriteklių, ir nuspręsti, ar CPAS jo patirta išlaidų kompensacija bus pagrįsta. |
| --- | --- |

(211)

Šios užduotys yra susijusios su informacijos, reikalingos „socialiniams tyrimams“ atlikti, rinkimu. Per šiuos tyrimus nustatoma, ar pacientai atitinka nustatytus reikalavimus, kad CPAS galėtų padengti jų patirtas medicinines išlaidas (žr. 187–188 konstatuojamąsias dalis). Tiksliau, ligoninės socialiniai darbuotojai surenka naudingą informaciją (257), kad CPAS galėtų, laikydamiesi savo teisinių įsipareigojimų (258), patikrinti, ar pacientas patiria nepriteklių, ir nuspręsti, ar CPAS jo patirta išlaidų kompensacija bus pagrįsta.

257

258

IRIS ligoninėms tenkančios prievolės teikti visapusiškas socialines paslaugas praktinis poveikis

IRIS ligoninėms tenkančios prievolės teikti visapusiškas socialines paslaugas praktinis poveikis

| (212) | IRIS ligoninių socialinių paslaugų tarnybos darbuotojai buvo specialiai išmokyti ir laikosi profesinės etikos kodekso užtikrindami bendravimą tarp įvairių ligoninės skyrių (t. y. tarp gydytojų, slaugytojų, sąskaitų išrašymo skyriaus ir priėmimo skyriaus) arba teikdami paramą už ligoninės ribų (pvz., dėl socialinio draudimo, sveikatos priežiūros paslaugų ir paramos namuose, kalbinių ir kultūrinių aspektų). |
| --- | --- |

(212)

IRIS ligoninių socialinių paslaugų tarnybos darbuotojai buvo specialiai išmokyti ir laikosi profesinės etikos kodekso užtikrindami bendravimą tarp įvairių ligoninės skyrių (t. y. tarp gydytojų, slaugytojų, sąskaitų išrašymo skyriaus ir priėmimo skyriaus) arba teikdami paramą už ligoninės ribų (pvz., dėl socialinio draudimo, sveikatos priežiūros paslaugų ir paramos namuose, kalbinių ir kultūrinių aspektų).

| (213) | IRIS tinklas, siekdamas įvertinti savo teikiamų socialinių paslaugų kainą, palygino faktines IRIS ligoninėje dirbančių socialinių darbuotojų išlaidas su atitinkamu pagrįstu dydžiu, nustatytu vienam socialiniam darbuotojui, kuris priima 2 000 pacientų (tai universitetinėms ligoninėms taikoma prievolė). Ši analizė rodo, kad penkiose IRIS ligoninėse dirba 81,1 socialinio darbuotojo (259), o remiantis pagrįstu dydžiu jose dirba tik 36,7 socialinio darbuotojo. Skirtumas yra 44,4 – tai rodo, kad IRIS ligoninėse dirbančių socialinių darbuotojų skaičius yra daugiau nei dvigubai didesnis už skaičių, nustatytą pagal universitetinėms ligoninėms taikomą taisyklę. Tai puikiai parodo, kad pagal IRIS strateginiuose planuose nustatytus reikalavimus ligoninės privalo teikti daug daugiau socialinių paslaugų nei nustatytas mažiausias kiekis (pvz., skirtas geriatrijos ir psichiatrijos skyriams), kuris taikomas kitoms – neuniversitetinėms – ligoninėms (valstybinėms ar privačioms). Tai, kad neuniversitetinėse privačiose Briuselio ligoninėse taip pat dirba socialiniai darbuotojai, rodo, jog laikomasi šių būtiniausių reikalavimų, o ne bendro įsipareigojimo teikti socialines paslaugas savo pacientams. Be to, kaip parodyta pirmiau, IRIS ligoninės smarkiai viršija būtiniausią vieno socialinio darbuotojo 2 000 priimtų pacientų reikalavimą, taikomą universitetinėse ligoninėse Belgijoje. Todėl nefinansuojamos sąnaudos, kurias IRIS ligoninės patyrė teikdamos socialines paslaugas, 2010 m. išaugo iki [...] mln. EUR (260). Prievolė teikti visapusiškas socialines paslaugas IRIS ligoninėms reiškia didelę naštą, kurios privačios Briuselio ligoninės neprivalo prisiimti. |
| --- | --- |

(213)

IRIS tinklas, siekdamas įvertinti savo teikiamų socialinių paslaugų kainą, palygino faktines IRIS ligoninėje dirbančių socialinių darbuotojų išlaidas su atitinkamu pagrįstu dydžiu, nustatytu vienam socialiniam darbuotojui, kuris priima 2 000 pacientų (tai universitetinėms ligoninėms taikoma prievolė). Ši analizė rodo, kad penkiose IRIS ligoninėse dirba 81,1 socialinio darbuotojo (259), o remiantis pagrįstu dydžiu jose dirba tik 36,7 socialinio darbuotojo. Skirtumas yra 44,4 – tai rodo, kad IRIS ligoninėse dirbančių socialinių darbuotojų skaičius yra daugiau nei dvigubai didesnis už skaičių, nustatytą pagal universitetinėms ligoninėms taikomą taisyklę. Tai puikiai parodo, kad pagal IRIS strateginiuose planuose nustatytus reikalavimus ligoninės privalo teikti daug daugiau socialinių paslaugų nei nustatytas mažiausias kiekis (pvz., skirtas geriatrijos ir psichiatrijos skyriams), kuris taikomas kitoms – neuniversitetinėms – ligoninėms (valstybinėms ar privačioms). Tai, kad neuniversitetinėse privačiose Briuselio ligoninėse taip pat dirba socialiniai darbuotojai, rodo, jog laikomasi šių būtiniausių reikalavimų, o ne bendro įsipareigojimo teikti socialines paslaugas savo pacientams. Be to, kaip parodyta pirmiau, IRIS ligoninės smarkiai viršija būtiniausią vieno socialinio darbuotojo 2 000 priimtų pacientų reikalavimą, taikomą universitetinėse ligoninėse Belgijoje. Todėl nefinansuojamos sąnaudos, kurias IRIS ligoninės patyrė teikdamos socialines paslaugas, 2010 m. išaugo iki [...] mln. EUR (260). Prievolė teikti visapusiškas socialines paslaugas IRIS ligoninėms reiškia didelę naštą, kurios privačios Briuselio ligoninės neprivalo prisiimti.

259

260

Išvada dėl IRIS ligoninėms tenkančios prievolės teikti visapusiškas socialines paslaugas

Išvada dėl IRIS ligoninėms tenkančios prievolės teikti visapusiškas socialines paslaugas

| (214) | Atsižvelgdama į pirmiau nurodytas aplinkybes, Komisija daro išvadą, kad, skirtingai nei privačioms Briuselio ligoninėms, IRIS ligoninėms tenka prievolė užtikrinti universalias socialines paslaugas, kurios padeda pacientams ir jų šeimoms spręsti ir valdyti administracines, finansines, bendravimo ir socialines problemas. Ši prievolė yra apibrėžta IRIS strateginiame plane, pagal kurį ji taikoma IRIS ligoninėms. Tokia nustatyta prievolė teikti visapusiškas socialines paslaugas reiškia, kad IRIS ligoninės turi įdarbinti daug socialinių darbuotojų, gerokai viršijančių skaičių, reikalingą kitoms Belgijos ligoninėms. IRIS ligoninių socialinių paslaugų teikėjams keliama užduotis padėti spręsti pirmiau minėtus sunkumus, su kuriais pacientai susiduria ne tik būdami ligoninėje, bet ir išvykdami iš jos, padėti pacientams gauti socialinį draudimą, kad jie galėtų apmokėti gydymo išlaidas, atlikti socialinius tyrimus ir keistis informacija su kitais ligoninės skyriais, taip pat su CPAS. Ši prievolė ir su ja susijusi našta glaudžiai susijusios su kitomis prievolėmis, kurios yra socialinės sveikatos priežiūros VESP dalis (žr. 167 konstatuojamąją dalį). Iš tiesų taip yra dėl to, kad IRIS ligoninės privalo gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis ir neatsižvelgdamos į jų mokumą, o tai reiškia dar didesnį socialinių darbuotojų poreikį. Būtent šiems nepriteklių kenčiantiems pacientams ir jų šeimoms reikalingos papildomos socialinės paslaugos ir būtent dėl jų turi būti atliktas socialinis tyrimas. Be to, dar ir todėl, kad IRIS ligoninės privalo išlaikyti kelias veiklos vykdymo vietas, socialinių darbuotojų skaičius viršija tokį skaičių, kokio būtų galima pagrįstai tikėtis (t. y. vienas socialinis darbuotojas priimtų 2 000 pacientų, žr. 213 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(214)

Atsižvelgdama į pirmiau nurodytas aplinkybes, Komisija daro išvadą, kad, skirtingai nei privačioms Briuselio ligoninėms, IRIS ligoninėms tenka prievolė užtikrinti universalias socialines paslaugas, kurios padeda pacientams ir jų šeimoms spręsti ir valdyti administracines, finansines, bendravimo ir socialines problemas. Ši prievolė yra apibrėžta IRIS strateginiame plane, pagal kurį ji taikoma IRIS ligoninėms. Tokia nustatyta prievolė teikti visapusiškas socialines paslaugas reiškia, kad IRIS ligoninės turi įdarbinti daug socialinių darbuotojų, gerokai viršijančių skaičių, reikalingą kitoms Belgijos ligoninėms. IRIS ligoninių socialinių paslaugų teikėjams keliama užduotis padėti spręsti pirmiau minėtus sunkumus, su kuriais pacientai susiduria ne tik būdami ligoninėje, bet ir išvykdami iš jos, padėti pacientams gauti socialinį draudimą, kad jie galėtų apmokėti gydymo išlaidas, atlikti socialinius tyrimus ir keistis informacija su kitais ligoninės skyriais, taip pat su CPAS. Ši prievolė ir su ja susijusi našta glaudžiai susijusios su kitomis prievolėmis, kurios yra socialinės sveikatos priežiūros VESP dalis (žr. 167 konstatuojamąją dalį). Iš tiesų taip yra dėl to, kad IRIS ligoninės privalo gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis ir neatsižvelgdamos į jų mokumą, o tai reiškia dar didesnį socialinių darbuotojų poreikį. Būtent šiems nepriteklių kenčiantiems pacientams ir jų šeimoms reikalingos papildomos socialinės paslaugos ir būtent dėl jų turi būti atliktas socialinis tyrimas. Be to, dar ir todėl, kad IRIS ligoninės privalo išlaikyti kelias veiklos vykdymo vietas, socialinių darbuotojų skaičius viršija tokį skaičių, kokio būtų galima pagrįstai tikėtis (t. y. vienas socialinis darbuotojas priimtų 2 000 pacientų, žr. 213 konstatuojamąją dalį).

IV.   Išvada dėl papildomų prievolių

| (215) | Komisija daro išvadą, jog IRIS ligoninės užtikrina, kad būtų teikiamos socialinės sveikatos priežiūros VESP paslaugos, kurios, be jų pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties, apima ir prievolę 1) gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis (įskaitant neskubius atvejus), neatsižvelgiant į pacientų mokumą, 2) daugelyje vietų teikti visas pagrindines stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas ir 3) teikiamas sveikatos priežiūros paslaugas papildyti universalia parama, kurią užtikrina ligoninėse dirbantys išmokyti socialinių paslaugų teikėjai. Šis prievolių derinys užtikrina, kad būtų patenkinti specialūs socialiniai Briuselio gyventojų poreikiai, susiję su ligoninės teikiamomis paslaugomis, ir kad visiems, ypač didžiausią nepriteklių kenčiantiems asmenims, būtų suteiktos kokybiškos stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugos. Nė viena iš šio tipo papildomų prievolių nėra taikomos privačioms Briuselio ligoninėms, kurios privalo vykdyti tik pagrindinę LCH apibrėžtą gydymo ligoninėje užduotį. Todėl socialinės sveikatos priežiūros VESP yra teikiamos tik IRIS ligoninėse, nes tik šios ligoninės, be joms keliamų būtiniausių reikalavimų, kurie pagal LCH taikomi visoms Belgijos ligoninėms (t. y. reikalavimo vykdyti pagrindinę gydymo ligoninėje užduotį), privalo laikytis griežtesnių ir įvairiapusiškesnių prievolių. Šios socialinės sveikatos priežiūros VESP reiškia dideles išlaidas IRIS ligoninėms, nes šios paslaugos nėra finansuojamos iš bendrų valstybinių ir privačių ligoninių finansavimo šaltinių arba finansuojamos tik iš dalies ir dėl jų IRIS ligoninės deklaruoja deficitą. Norėdami užtikrinti savo valstybinių ligoninių veiklos tęstinumą, CPAS ir susijusios Briuselio savivaldybės turi kompensuoti IRIS ligoninių deficitą, kaip aprašyta 7.3.4.4 ir 7.3.5 skirsniuose. |
| --- | --- |

(215)

Komisija daro išvadą, jog IRIS ligoninės užtikrina, kad būtų teikiamos socialinės sveikatos priežiūros VESP paslaugos, kurios, be jų pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties, apima ir prievolę 1) gydyti visus pacientus bet kokiomis aplinkybėmis (įskaitant neskubius atvejus), neatsižvelgiant į pacientų mokumą, 2) daugelyje vietų teikti visas pagrindines stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugas ir 3) teikiamas sveikatos priežiūros paslaugas papildyti universalia parama, kurią užtikrina ligoninėse dirbantys išmokyti socialinių paslaugų teikėjai. Šis prievolių derinys užtikrina, kad būtų patenkinti specialūs socialiniai Briuselio gyventojų poreikiai, susiję su ligoninės teikiamomis paslaugomis, ir kad visiems, ypač didžiausią nepriteklių kenčiantiems asmenims, būtų suteiktos kokybiškos stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugos. Nė viena iš šio tipo papildomų prievolių nėra taikomos privačioms Briuselio ligoninėms, kurios privalo vykdyti tik pagrindinę LCH apibrėžtą gydymo ligoninėje užduotį. Todėl socialinės sveikatos priežiūros VESP yra teikiamos tik IRIS ligoninėse, nes tik šios ligoninės, be joms keliamų būtiniausių reikalavimų, kurie pagal LCH taikomi visoms Belgijos ligoninėms (t. y. reikalavimo vykdyti pagrindinę gydymo ligoninėje užduotį), privalo laikytis griežtesnių ir įvairiapusiškesnių prievolių. Šios socialinės sveikatos priežiūros VESP reiškia dideles išlaidas IRIS ligoninėms, nes šios paslaugos nėra finansuojamos iš bendrų valstybinių ir privačių ligoninių finansavimo šaltinių arba finansuojamos tik iš dalies ir dėl jų IRIS ligoninės deklaruoja deficitą. Norėdami užtikrinti savo valstybinių ligoninių veiklos tęstinumą, CPAS ir susijusios Briuselio savivaldybės turi kompensuoti IRIS ligoninių deficitą, kaip aprašyta 7.3.4.4 ir 7.3.5 skirsniuose.

7.3.4.2.   Patikėtoji įmonė ir, jei taikoma, susijusi teritorija

Patikėtoji įmonė ir, jei taikoma, susijusi teritorija

| (216) | Kiekviena IRIS ligoninė turi savo įstatus, kuriuose nurodyti ligoninės tikslai, ir kiekvienai iš penkių IRIS ligoninių taikomi IRIS strateginiai planai. Be to, kaip ir visos Belgijos ligoninės, IRIS ligoninės gavo atskirus leidimus, kurių joms reikia, kad galėtų kreiptis dėl kitų rūšių viešojo finansavimo (pvz., BMF). Suteikiant šiuos įgaliojimus nenurodoma, kokioje teritorijoje jos gali teikti VESP. |
| --- | --- |

(216)

Kiekviena IRIS ligoninė turi savo įstatus, kuriuose nurodyti ligoninės tikslai, ir kiekvienai iš penkių IRIS ligoninių taikomi IRIS strateginiai planai. Be to, kaip ir visos Belgijos ligoninės, IRIS ligoninės gavo atskirus leidimus, kurių joms reikia, kad galėtų kreiptis dėl kitų rūšių viešojo finansavimo (pvz., BMF). Suteikiant šiuos įgaliojimus nenurodoma, kokioje teritorijoje jos gali teikti VESP.

7.3.4.3.   Išskirtinės arba specialios teisės

Išskirtinės arba specialios teisės

| (217) | IRIS ligoninės neturi jokių išimtinių ar specialių teisių. |
| --- | --- |

(217)

IRIS ligoninės neturi jokių išimtinių ar specialių teisių.

7.3.4.4.   Kompensavimo mechanizmas

Kompensavimo mechanizmas

| (218) | Deficito kompensavimo mechanizmas yra apibrėžtas kiekvienos iš penkių IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje. Šis straipsnis šiuo metu išdėstytas taip (taip pat žr. 48 išnašą):

  „Nepažeidžiant [LCH] 109 straipsnio, finansinių metų nuostoliai generalinės asamblėjos sprendimu paskirstomi akcininkams, turintiems bent penktadalį balsų generalinėje asamblėjoje.“ |
| --- | --- |

(218)

Deficito kompensavimo mechanizmas yra apibrėžtas kiekvienos iš penkių IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje. Šis straipsnis šiuo metu išdėstytas taip (taip pat žr. 48 išnašą):

„Nepažeidžiant [LCH] 109 straipsnio, finansinių metų nuostoliai generalinės asamblėjos sprendimu paskirstomi akcininkams, turintiems bent penktadalį balsų generalinėje asamblėjoje.“

| (219) | IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje aiškiai nurodyta:






  — | suteikiant šią deficito kompensaciją nėra pažeidžiamas mechanizmas, numatytas LCH 109 straipsnyje (šiuo metu tai LCH su pakeitimais, padarytais 2008 m. liepos 10 d. įstatymu, 125 straipsnis), pagal kurį reikalaujama, kad savivaldybės padengtų savo valstybinės ligoninės deficitą, išskyrus deficitą, patirtą dėl tam tikros veiklos (261). Tačiau, kaip paaiškinta toliau (žr. 235 konstatuojamąją dalį), 109 straipsnyje numatytas deficito kompensavimas šiuo atveju nedaro jokio realaus poveikio, nes gavusios lėšas IRIS ligoninės nedelsdamos grąžina šias sumas savivaldybei, |
| --- | --- | --- |

(219)

IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje aiškiai nurodyta:

—

suteikiant šią deficito kompensaciją nėra pažeidžiamas mechanizmas, numatytas LCH 109 straipsnyje (šiuo metu tai LCH su pakeitimais, padarytais 2008 m. liepos 10 d. įstatymu, 125 straipsnis), pagal kurį reikalaujama, kad savivaldybės padengtų savo valstybinės ligoninės deficitą, išskyrus deficitą, patirtą dėl tam tikros veiklos (261). Tačiau, kaip paaiškinta toliau (žr. 235 konstatuojamąją dalį), 109 straipsnyje numatytas deficito kompensavimas šiuo atveju nedaro jokio realaus poveikio, nes gavusios lėšas IRIS ligoninės nedelsdamos grąžina šias sumas savivaldybei,

261

| — | numatyti kompensuoti nuostoliai yra ligoninės ataskaitose nurodytas skaičius (kuris rodo bendrą apskaičiuotą ligoninės deficitą, į kurį įtraukti veiklos, susijusios su IRIS ligonine, nuostoliai; taip pat žr. 41 konstatuojamąją dalį). Priešingai, nei nurodyta LCH 109 straipsnyje, IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje yra įtraukta ir tam tikra su deficitu susijusi veikla. Tačiau taip pat aišku, kad kompensacija negali viršyti biudžeto deficito sumos, nes kompensacija negali būti didesnė už finansinių metų nuostolius, |
| --- | --- |

—

numatyti kompensuoti nuostoliai yra ligoninės ataskaitose nurodytas skaičius (kuris rodo bendrą apskaičiuotą ligoninės deficitą, į kurį įtraukti veiklos, susijusios su IRIS ligonine, nuostoliai; taip pat žr. 41 konstatuojamąją dalį). Priešingai, nei nurodyta LCH 109 straipsnyje, IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje yra įtraukta ir tam tikra su deficitu susijusi veikla. Tačiau taip pat aišku, kad kompensacija negali viršyti biudžeto deficito sumos, nes kompensacija negali būti didesnė už finansinių metų nuostolius,

| — | padėti kompensuoti deficitą privalo tik tie partneriai, kurie turi penktadalį balsų generalinėje asamblėjoje. Praktiškai tai reiškia, kad tokį kompensavimą privalo užtikrinti tik savivaldybės ir CPAS (262). |
| --- | --- |

—

padėti kompensuoti deficitą privalo tik tie partneriai, kurie turi penktadalį balsų generalinėje asamblėjoje. Praktiškai tai reiškia, kad tokį kompensavimą privalo užtikrinti tik savivaldybės ir CPAS (262).

262

| (220) | Atsižvelgiant į tai, kad IRIS ligoninės teikia tik VESP ir vykdo su jomis susijusią veiklą, kiekvienos IRIS ligoninės įstatų 46 straipsnyje yra nustatytas aiškus kompensavimo mechanizmas nurodant, kad finansinių metų nuostoliai (be jokių išimčių) turi būti kompensuojami. Šie nuostoliai apskaičiuojami remiantis pagrindiniais aiškiais apskaitos principais, kurie taikomi vienodai valstybinėse ir privačiose Belgijos ligoninėse. Be to, kiekviena ligoninė (pagal LCH 80–85 straipsnius) privalo paskirti nepriklausomą auditorių. Auditorius turi tikrinti jos apskaitą ir rezultatus (žr. 49 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(220)

Atsižvelgiant į tai, kad IRIS ligoninės teikia tik VESP ir vykdo su jomis susijusią veiklą, kiekvienos IRIS ligoninės įstatų 46 straipsnyje yra nustatytas aiškus kompensavimo mechanizmas nurodant, kad finansinių metų nuostoliai (be jokių išimčių) turi būti kompensuojami. Šie nuostoliai apskaičiuojami remiantis pagrindiniais aiškiais apskaitos principais, kurie taikomi vienodai valstybinėse ir privačiose Belgijos ligoninėse. Be to, kiekviena ligoninė (pagal LCH 80–85 straipsnius) privalo paskirti nepriklausomą auditorių. Auditorius turi tikrinti jos apskaitą ir rezultatus (žr. 49 konstatuojamąją dalį).

| (221) | Kadangi įstatų 46 straipsnyje reikalaujama kompensuoti visą IRIS ligoninės deficitą, jis viršija būtinąjį reikalavimą, nustatytą LCH 109 straipsnyje. Priežastis, dėl kurios kompensuojamas visas deficitas, susidaręs teikiant VESP ir vykdant su jomis susijusią veiklą (263), yra tai, kad Briuselio vietos valdžios institucijos nori užtikrinti IRIS ligoninių tęstinumą ir tvarumą (žr. 91 konstatuojamąją dalį). Be to, 46 straipsnis neprieštarauja ir CPAS įstatymo 61 straipsniui, kuris išdėstytas taip:

  „Centras gali kreiptis į bendradarbiaujančius asmenis, įmones ar tarnybas, kurias įsteigė arba valdžios institucijos, arba privatus asmuo ir kurios turi reikiamų priemonių ir gali įgyvendinti įvairius sprendimus, atsižvelgdamos į suinteresuotosios šalies pasirinkimo laisvę.
  Centras gali padengti atitinkamas su šiuo bendradarbiavimu susijusias išlaidas, jeigu šios išlaidos nėra padengiamos remiantis kitu įstatymu, reglamentu, sutartimi ar teismo sprendimu.“ |
| --- | --- |

(221)

Kadangi įstatų 46 straipsnyje reikalaujama kompensuoti visą IRIS ligoninės deficitą, jis viršija būtinąjį reikalavimą, nustatytą LCH 109 straipsnyje. Priežastis, dėl kurios kompensuojamas visas deficitas, susidaręs teikiant VESP ir vykdant su jomis susijusią veiklą (263), yra tai, kad Briuselio vietos valdžios institucijos nori užtikrinti IRIS ligoninių tęstinumą ir tvarumą (žr. 91 konstatuojamąją dalį). Be to, 46 straipsnis neprieštarauja ir CPAS įstatymo 61 straipsniui, kuris išdėstytas taip:

263

„Centras gali kreiptis į bendradarbiaujančius asmenis, įmones ar tarnybas, kurias įsteigė arba valdžios institucijos, arba privatus asmuo ir kurios turi reikiamų priemonių ir gali įgyvendinti įvairius sprendimus, atsižvelgdamos į suinteresuotosios šalies pasirinkimo laisvę.

Centras gali padengti atitinkamas su šiuo bendradarbiavimu susijusias išlaidas, jeigu šios išlaidos nėra padengiamos remiantis kitu įstatymu, reglamentu, sutartimi ar teismo sprendimu.“

| (222) | Galiausiai, kaip paaiškinta pirmiau (žr. 22 ir 44 konstatuojamąsias dalis), savivaldybės turi kompensuoti savo CPAS deficitą. Taigi būtent savivaldybei tenka pagrindinė atsakomybė kompensuoti visą savo valstybinės ligoninės deficitą. |
| --- | --- |

(222)

Galiausiai, kaip paaiškinta pirmiau (žr. 22 ir 44 konstatuojamąsias dalis), savivaldybės turi kompensuoti savo CPAS deficitą. Taigi būtent savivaldybei tenka pagrindinė atsakomybė kompensuoti visą savo valstybinės ligoninės deficitą.

7.3.4.5.   Galimų kompensacijos permokų išieškojimo tvarka ir priemonės, kuriomis galima išvengti šių permokų

Galimų kompensacijos permokų išieškojimo tvarka ir priemonės, kuriomis galima išvengti šių permokų

| (223) | Kaip paaiškinta toliau, deficito kompensavimo mechanizmas veikia taip, kad kompensacijos permokos rizika jau iš pat pradžių yra labai nedidelė (žr. 247 konstatuojamąją dalį). Be to, 1983 m. lapkričio 14 d. įstatymu (žr. 248–250 konstatuojamąsias dalis) ir CPAS įstatymu (žr. 251 ir 252 konstatuojamąsias dalis) savivaldybėms suteikiamos būtinos teisinės priemonės kompensacijos permokai kontroliuoti ir, jei reikia, tokioms permokoms susigrąžinti. |
| --- | --- |

(223)

Kaip paaiškinta toliau, deficito kompensavimo mechanizmas veikia taip, kad kompensacijos permokos rizika jau iš pat pradžių yra labai nedidelė (žr. 247 konstatuojamąją dalį). Be to, 1983 m. lapkričio 14 d. įstatymu (žr. 248–250 konstatuojamąsias dalis) ir CPAS įstatymu (žr. 251 ir 252 konstatuojamąsias dalis) savivaldybėms suteikiamos būtinos teisinės priemonės kompensacijos permokai kontroliuoti ir, jei reikia, tokioms permokoms susigrąžinti.

7.3.4.6.   Nuoroda į 2012 m. VESP sprendimą

Nuoroda į 2012 m. VESP sprendimą

| (224) | 2012 m. VESP sprendimo 4 straipsnio f punkte reikalaujama, kad įgaliojime būtų pateikta nuoroda į šį sprendimą. To paties sprendimo 10 straipsnio a punkte numatytas dvejų metų pereinamasis laikotarpis, taikytinas iki 2012 m. sausio 31 d. įgyvendintoms paramos schemoms, kurios buvo suderinamos su vidaus rinka pagal 2005 m. VESP sprendimo nuostatas. Dėl šios priežasties nagrinėjamu atveju nuoroda į 2012 m. VESP sprendimą buvo pateikta tik 2014 m. Kalbant konkrečiau, nuo 2014 m. kiekviename Briuselio savivaldybės sprendime apmokėti IRIS ligoninės išlaidas pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį taip pat pateikiama nuoroda į 2012 m. VESP sprendimą. Be to, reikia pažymėti, kad nuoroda į 2012 m. VESP sprendimą 2014 m. balandžio 10 d. įstatymu (264) buvo įtraukta į dabartinės redakcijos LCH 108 straipsnį. Pagal šį straipsnį reikalaujama, kad kiekviename sprendime dėl BMF sumos, kuri turi būti suteikta ligoninei, būtų aiški nuoroda į 2012 m. VESP sprendimą. Komisija daro išvadą, kad šis formalus reikalavimas įvykdytas. |
| --- | --- |

(224)

2012 m. VESP sprendimo 4 straipsnio f punkte reikalaujama, kad įgaliojime būtų pateikta nuoroda į šį sprendimą. To paties sprendimo 10 straipsnio a punkte numatytas dvejų metų pereinamasis laikotarpis, taikytinas iki 2012 m. sausio 31 d. įgyvendintoms paramos schemoms, kurios buvo suderinamos su vidaus rinka pagal 2005 m. VESP sprendimo nuostatas. Dėl šios priežasties nagrinėjamu atveju nuoroda į 2012 m. VESP sprendimą buvo pateikta tik 2014 m. Kalbant konkrečiau, nuo 2014 m. kiekviename Briuselio savivaldybės sprendime apmokėti IRIS ligoninės išlaidas pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį taip pat pateikiama nuoroda į 2012 m. VESP sprendimą. Be to, reikia pažymėti, kad nuoroda į 2012 m. VESP sprendimą 2014 m. balandžio 10 d. įstatymu (264) buvo įtraukta į dabartinės redakcijos LCH 108 straipsnį. Pagal šį straipsnį reikalaujama, kad kiekviename sprendime dėl BMF sumos, kuri turi būti suteikta ligoninei, būtų aiški nuoroda į 2012 m. VESP sprendimą. Komisija daro išvadą, kad šis formalus reikalavimas įvykdytas.

264

7.3.5.   Kompensacija

Kompensacija

| (225) | Antroji esminė suderinamumo sąlyga, numatyta 2012 m. VESP sprendimu, yra tai, kad kompensacijos, skiriamos už VESP teikimą, dydis neviršija to, kas yra būtina siekiant padengti grynąsias išlaidas, atsirandančiais vykdant viešosios paslaugos prievoles, įskaitant pagrįstą pelną (265). 2012 m. VESP sprendime taip pat apibrėžta, kaip turi būti apskaičiuojamos grynosios išlaidos (ypač nustatant išlaidas ir pajamas, į kurias gali būti atsižvelgta), nurodyta, kaip galima nustatyti pagrįstas pajamas, taip pat reikalaujama, kad įmonė, vykdanti veiklą, kuri yra tiek susijusi su VESP, tiek su ja nesusijusi, tvarkytų atskirą vidinę ir su VESP susijusios veiklos, ir kitos veiklos apskaitą (266). |
| --- | --- |

(225)

Antroji esminė suderinamumo sąlyga, numatyta 2012 m. VESP sprendimu, yra tai, kad kompensacijos, skiriamos už VESP teikimą, dydis neviršija to, kas yra būtina siekiant padengti grynąsias išlaidas, atsirandančiais vykdant viešosios paslaugos prievoles, įskaitant pagrįstą pelną (265). 2012 m. VESP sprendime taip pat apibrėžta, kaip turi būti apskaičiuojamos grynosios išlaidos (ypač nustatant išlaidas ir pajamas, į kurias gali būti atsižvelgta), nurodyta, kaip galima nustatyti pagrįstas pajamas, taip pat reikalaujama, kad įmonė, vykdanti veiklą, kuri yra tiek susijusi su VESP, tiek su ja nesusijusi, tvarkytų atskirą vidinę ir su VESP susijusios veiklos, ir kitos veiklos apskaitą (266).

265

266

| (226) | Nagrinėjamuoju klausimu IRIS ligoninės teikia tik VESP ir vykdo su šiomis VESP susijusią ribotą pirmiau aprašytą veiklą (žr. 41–155 konstatuojamąsias dalis). Vykdydamos visą šią veiklą (VESP ir susijusią ribotą veiklą), IRIS ligoninės patiria išlaidų, kurių didelė dalis (267) padengiama iš įvairių pirmiau aprašytų viešųjų ir privačiųjų finansavimo šaltinių (žr. 46 konstatuojamąją dalį). Tačiau, kaip parodyta toliau (žr. 3–7 lenteles), daugelį metų nuo 1996 m. IRIS ligoninės vykdydamos šią veiklą patyrė deficitą. Komisija mano, kad šis deficitas yra likusios grynosios sąnaudos (kitaip tariant, grynųjų sąnaudų dalis, kurios nepadengė 46 konstatuojamojoje dalyje aprašyti finansavimo šaltiniai), atsirandančios IRIS ligoninėms teikiant VESP ir vykdant susijusią ribotą veiklą. Kompensuodamos šį deficitą savivaldybės dengia tik likusias grynąsias sąnaudas, kurias patiria IRIS ligoninės, teikdamos VESP ir vykdydamos susijusią veiklą, ir nesuteikia net pagrįsto pelno. Todėl IRIS ligoninių užregistruoto deficito kompensacija pagal savo apibrėžtį neturėtų sudaryti kompensacijos permokos ir jos faktiškai nesudarė (žr. tolesnes 234–245 konstatuojamąsias dalis). |
| --- | --- |

(226)

Nagrinėjamuoju klausimu IRIS ligoninės teikia tik VESP ir vykdo su šiomis VESP susijusią ribotą pirmiau aprašytą veiklą (žr. 41–155 konstatuojamąsias dalis). Vykdydamos visą šią veiklą (VESP ir susijusią ribotą veiklą), IRIS ligoninės patiria išlaidų, kurių didelė dalis (267) padengiama iš įvairių pirmiau aprašytų viešųjų ir privačiųjų finansavimo šaltinių (žr. 46 konstatuojamąją dalį). Tačiau, kaip parodyta toliau (žr. 3–7 lenteles), daugelį metų nuo 1996 m. IRIS ligoninės vykdydamos šią veiklą patyrė deficitą. Komisija mano, kad šis deficitas yra likusios grynosios sąnaudos (kitaip tariant, grynųjų sąnaudų dalis, kurios nepadengė 46 konstatuojamojoje dalyje aprašyti finansavimo šaltiniai), atsirandančios IRIS ligoninėms teikiant VESP ir vykdant susijusią ribotą veiklą. Kompensuodamos šį deficitą savivaldybės dengia tik likusias grynąsias sąnaudas, kurias patiria IRIS ligoninės, teikdamos VESP ir vykdydamos susijusią veiklą, ir nesuteikia net pagrįsto pelno. Todėl IRIS ligoninių užregistruoto deficito kompensacija pagal savo apibrėžtį neturėtų sudaryti kompensacijos permokos ir jos faktiškai nesudarė (žr. tolesnes 234–245 konstatuojamąsias dalis).

267

| (227) | Pagal LCH 77 straipsnį visos ligoninės privalo tvarkyti atskirą apskaitą, kurioje turi būti rodoma kiekvienos paslaugos kaina. Valstybinėms ir privačioms ligoninėms taikomi apskaitos principai nustatyti 2007 m. birželio 19 d. karaliaus dekrete (268). Remiantis šiuo karaliaus dekretu, ne ligoninės veikla (kitaip tariant, nagrinėjamuoju klausimu – susijusi veikla, pirmiau aprašyta 41 ir 155 konstatuojamosiose dalyse) privalo būti registruojama atskirai (kalbant tiksliau, ji turi būti klasifikuojama 900–999 apskaitos kodais, taip pat žr. 49 konstatuojamąją dalį). Komisija gavo kiekvienos IRIS ligoninės nepriklausomų auditorių sertifikatus, kuriuose patvirtinta, jog apskaitos atskyrimas buvo vykdomas laikantis Belgijos teisės nuostatų (269). Tuo remdamasi Komisija daro išvadą, kad prievolė pagal 2012 m. VESP sprendimo 5 straipsnio 9 dalį tvarkyti atskirą apskaitą yra įvykdyta. |
| --- | --- |

(227)

Pagal LCH 77 straipsnį visos ligoninės privalo tvarkyti atskirą apskaitą, kurioje turi būti rodoma kiekvienos paslaugos kaina. Valstybinėms ir privačioms ligoninėms taikomi apskaitos principai nustatyti 2007 m. birželio 19 d. karaliaus dekrete (268). Remiantis šiuo karaliaus dekretu, ne ligoninės veikla (kitaip tariant, nagrinėjamuoju klausimu – susijusi veikla, pirmiau aprašyta 41 ir 155 konstatuojamosiose dalyse) privalo būti registruojama atskirai (kalbant tiksliau, ji turi būti klasifikuojama 900–999 apskaitos kodais, taip pat žr. 49 konstatuojamąją dalį). Komisija gavo kiekvienos IRIS ligoninės nepriklausomų auditorių sertifikatus, kuriuose patvirtinta, jog apskaitos atskyrimas buvo vykdomas laikantis Belgijos teisės nuostatų (269). Tuo remdamasi Komisija daro išvadą, kad prievolė pagal 2012 m. VESP sprendimo 5 straipsnio 9 dalį tvarkyti atskirą apskaitą yra įvykdyta.

268

269

| (228) | Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 44 konstatuojamąją dalį), remiantis IRIS ligoninių įstatų 46 straipsniu, savivaldybės ir Briuselio CPAS privalo padengti visą savo ligoninių apyvartinių lėšų trūkumą. Ši prievolė, egzistuojanti nuo IRIS ligoninių sukūrimo dienos, viršija dalinio deficito kompensavimo mechanizmą, numatytą LCH 109 straipsnyje (žr. 47 konstatuojamąją dalį). Tačiau kompensacija, skiriama remiantis IRIS ligoninių įstatų 46 straipsniu, niekada negali viršyti finansinių metų apyvartinių lėšų trūkumo. Galiausiai 46 straipsnyje, kuriame nustatyta aiški prievolė kompensuoti deficitą, vis dėlto nėra aiškiai patikslinta, kuriuo metu savivaldybės ir CPAS privalo faktiškai pervesti lėšas (270). |
| --- | --- |

(228)

Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 44 konstatuojamąją dalį), remiantis IRIS ligoninių įstatų 46 straipsniu, savivaldybės ir Briuselio CPAS privalo padengti visą savo ligoninių apyvartinių lėšų trūkumą. Ši prievolė, egzistuojanti nuo IRIS ligoninių sukūrimo dienos, viršija dalinio deficito kompensavimo mechanizmą, numatytą LCH 109 straipsnyje (žr. 47 konstatuojamąją dalį). Tačiau kompensacija, skiriama remiantis IRIS ligoninių įstatų 46 straipsniu, niekada negali viršyti finansinių metų apyvartinių lėšų trūkumo. Galiausiai 46 straipsnyje, kuriame nustatyta aiški prievolė kompensuoti deficitą, vis dėlto nėra aiškiai patikslinta, kuriuo metu savivaldybės ir CPAS privalo faktiškai pervesti lėšas (270).

270

| (229) | Praktikoje momentas, kai savivaldybės turi sumokėti IRIS ligoninėms, visada priklauso nuo esamų lėšų savivaldybių ižduose. Kadangi turimų lėšų dažniausiai neužtekdavo, savivaldybės būdavo linkusios atidėti ligoninių deficito kompensacijos mokėjimą. Teoriškai jos galėdavo mokėjimą atidėlioti tol, kol Federalinė viešoji visuomenės sveikatos tarnyba nustatydavo deficitą pagal LCH 109 straipsnį, nes tokiu atveju jos privalo atlikti (dalinį) ligoninių deficito kompensacijos mokėjimą. Tačiau nuo to laiko, kai apyvartinių lėšų trūkumas sužinomas, iki momento, kai deficitas pagal LCH 109 straipsnį apskaičiuojamas, gali praeiti ilgas laiko tarpas (kartais ir 10 metų). Tai reiškia, kad nuo 1996 m. iki 2002 m. IRIS ligoninės sukaupė didžiulį deficitą (daugiau nei 50 mln. EUR). Kad padengtų šį finansavimo trūkumą, IRIS ligoninės buvo priverstos imti banko paskolas, kurių išlaidos dar labiau padidino jų deficitą. |
| --- | --- |

(229)

Praktikoje momentas, kai savivaldybės turi sumokėti IRIS ligoninėms, visada priklauso nuo esamų lėšų savivaldybių ižduose. Kadangi turimų lėšų dažniausiai neužtekdavo, savivaldybės būdavo linkusios atidėti ligoninių deficito kompensacijos mokėjimą. Teoriškai jos galėdavo mokėjimą atidėlioti tol, kol Federalinė viešoji visuomenės sveikatos tarnyba nustatydavo deficitą pagal LCH 109 straipsnį, nes tokiu atveju jos privalo atlikti (dalinį) ligoninių deficito kompensacijos mokėjimą. Tačiau nuo to laiko, kai apyvartinių lėšų trūkumas sužinomas, iki momento, kai deficitas pagal LCH 109 straipsnį apskaičiuojamas, gali praeiti ilgas laiko tarpas (kartais ir 10 metų). Tai reiškia, kad nuo 1996 m. iki 2002 m. IRIS ligoninės sukaupė didžiulį deficitą (daugiau nei 50 mln. EUR). Kad padengtų šį finansavimo trūkumą, IRIS ligoninės buvo priverstos imti banko paskolas, kurių išlaidos dar labiau padidino jų deficitą.

| (230) | Savivaldybės suprato, jog tokia situacija joms nepalanki, nes tam, kad padengtų deficitą, jos galiausiai mokėdavo šių paskolų palūkanas; todėl nusprendė IRIS ligoninėms sumokėti greičiau, užuot laukusios momento, kol Federalinė viešoji visuomenės sveikatos tarnyba jas privers padengti deficitą pagal LCH 109 straipsnį. Kadangi savivaldybės neturėjo pakankamai lėšų, Briuselio sostinės regionas privalėjo imtis veiksmų, kad tai būtų įmanoma. Regionas atitinkamoms savivaldybėms teikė finansavimą 1) netiesiogiai, per FRBRTC (žr. 231 konstatuojamąją dalį), ir 2) nuo 2003 m. taip pat tiesiogiai, suteikdamas specialiąsias subsidijas (žr. 232 ir 233 konstatuojamąsias dalis). Tai suteikė galimybę savivaldybėms nors ir iš dalies (271), bet greičiau įvykdyti joms tenkančią IRIS ligoninių deficito kompensavimo prievolę. Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 7.1 punktą), Briuselio sostinės regionas teikė ir toliau teikia viešąjį finansavimą tik susijusioms Briuselio savivaldybėms, o ne IRIS ligoninėms. |
| --- | --- |

(230)

Savivaldybės suprato, jog tokia situacija joms nepalanki, nes tam, kad padengtų deficitą, jos galiausiai mokėdavo šių paskolų palūkanas; todėl nusprendė IRIS ligoninėms sumokėti greičiau, užuot laukusios momento, kol Federalinė viešoji visuomenės sveikatos tarnyba jas privers padengti deficitą pagal LCH 109 straipsnį. Kadangi savivaldybės neturėjo pakankamai lėšų, Briuselio sostinės regionas privalėjo imtis veiksmų, kad tai būtų įmanoma. Regionas atitinkamoms savivaldybėms teikė finansavimą 1) netiesiogiai, per FRBRTC (žr. 231 konstatuojamąją dalį), ir 2) nuo 2003 m. taip pat tiesiogiai, suteikdamas specialiąsias subsidijas (žr. 232 ir 233 konstatuojamąsias dalis). Tai suteikė galimybę savivaldybėms nors ir iš dalies (271), bet greičiau įvykdyti joms tenkančią IRIS ligoninių deficito kompensavimo prievolę. Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 7.1 punktą), Briuselio sostinės regionas teikė ir toliau teikia viešąjį finansavimą tik susijusioms Briuselio savivaldybėms, o ne IRIS ligoninėms.

271

| (231) | IRIS ligoninių deficitą, sukauptą 1996–2002 finansiniais metais, savivaldybės ėmė kompensuoti tik nuo 2002 m., naudodamos iš FRBRTC gautą finansavimą. Deficito kompensavimas šiuo laikotarpiu baigėsi tik 2008 m. Kad kompensuotų deficitą, užregistruotą nuo 2003 m., savivaldybėms nebereikėjo naudotis FRBRTC finansavimu. |
| --- | --- |

(231)

IRIS ligoninių deficitą, sukauptą 1996–2002 finansiniais metais, savivaldybės ėmė kompensuoti tik nuo 2002 m., naudodamos iš FRBRTC gautą finansavimą. Deficito kompensavimas šiuo laikotarpiu baigėsi tik 2008 m. Kad kompensuotų deficitą, užregistruotą nuo 2003 m., savivaldybėms nebereikėjo naudotis FRBRTC finansavimu.

| (232) | Nuo 2003 m. finansinių metų Briuselio sostinės regionas ėmė teikti savivaldybėms vidutiniškai 10 mln. EUR per metus (tikslios sumos pateiktos tolesnėje 2 lentelėje) specialiųjų subsidijų forma. Kiekviena savivaldybė savo ruožtu padengdavo jai tenkančią šios specialiosios subsidijos dalį dažniausiai kitų metų pradžioje, remdamasi apskaičiuotu ligoninės deficitu (pvz., 2015 m. pradžioje – už 2014 m. finansinius metus). Deficitas apskaičiuojamas remiantis ligoninės veiklos auditu ir metų pirmųjų devynių mėnesių prognozuojamu rezultatu. Per šešis mėnesius nuo finansinių metų pabaigos (kitaip tariant, iki birželio pabaigos) kiekvienos IRIS ligoninės generalinė asamblėja patvirtina ligoninės finansines ataskaitas ir priima galutinį apyvartinių lėšų trūkumą. Apyvartinių lėšų trūkumo, liekančio sumokėjus specialiosios subsidijos dalį, dydis likviduojamas atsižvelgiant į savivaldybių ižduose esančių lėšų kiekį. Likvidavimo procesas gali trukti keletą papildomų metų, o per visą nagrinėjamą laikotarpį (1996–2014 m.) IRIS ligoninės nuolat laukė savivaldybių mokėjimų (žr. 234 konstatuojamosios dalies lenteles, kuriose pateikta informacija apie neapmokėtus likučius).

  2 lentelė


  Savivaldybių mokėjimai (atlikti gavus specialiąją subsidiją) IRIS ligoninių naudai












  (EUR) |
| --- | --- |
| Metai | CHU St. Pierre | CHU Brugmann | HIS | HUDERF | Institut Bordet | Iš viso |
| 2003 | 1 620 000 | 1 770 000 | 3 765 000 | 820 000 | 2 025 000 | 10 000 000 |
| 2004 | 1 541 775 | 1 457 000 | 3 765 000 | 781 981 | 1 321 316 | 8 867 072 |
| 2005 | 2 132 928 | 3 657 000 | 3 765 000 | 778 000 | 800 000 | 11 132 928 |
| 2006 | — | 3 657 000 | 3 765 000 | 778 000 | 1 800 000 | 10 000 000 |
| 2007 | 278 330 | 4 125 610 | 3 765 000 | 622 529 | 1 208 531 | 10 000 000 |
| 2008 | 308 367 | 3 999 767 | 3 765 000 | 871 350 | 1 055 516 | 10 000 000 |
| 2009 | 490 002 | 3 231 504 | 3 765 000 | 1 246 998 | 1 266 496 | 10 000 000 |
| 2010 | 565 440 | 3 644 432 | 3 388 500 | 1 401 628 | — | 9 000 000 |
| 2011 | 654 580 | 3 206 932 | 3 576 750 | 1 220 232 | 841 506 | 9 500 000 |
| 2012 | 1 091 761 | 3 380 656 | 3 765 000 | 945 316 | 817 267 | 10 000 000 |
| 2013 | 1 826 753 | 2 500 348 | 3 765 000 | 635 966 | 1 271 933 | 10 000 000 |
| 2014 | 1 390 000 | 2 847 000 | 3 765 000 | 618 000 | 1 380 000 | 10 000 000 |
| Iš viso | 11 899 936 | 37 477 249 | 44 615 250 | 10 720 000 | 13 787 565 | 118 500 000 |

(232)

Nuo 2003 m. finansinių metų Briuselio sostinės regionas ėmė teikti savivaldybėms vidutiniškai 10 mln. EUR per metus (tikslios sumos pateiktos tolesnėje 2 lentelėje) specialiųjų subsidijų forma. Kiekviena savivaldybė savo ruožtu padengdavo jai tenkančią šios specialiosios subsidijos dalį dažniausiai kitų metų pradžioje, remdamasi apskaičiuotu ligoninės deficitu (pvz., 2015 m. pradžioje – už 2014 m. finansinius metus). Deficitas apskaičiuojamas remiantis ligoninės veiklos auditu ir metų pirmųjų devynių mėnesių prognozuojamu rezultatu. Per šešis mėnesius nuo finansinių metų pabaigos (kitaip tariant, iki birželio pabaigos) kiekvienos IRIS ligoninės generalinė asamblėja patvirtina ligoninės finansines ataskaitas ir priima galutinį apyvartinių lėšų trūkumą. Apyvartinių lėšų trūkumo, liekančio sumokėjus specialiosios subsidijos dalį, dydis likviduojamas atsižvelgiant į savivaldybių ižduose esančių lėšų kiekį. Likvidavimo procesas gali trukti keletą papildomų metų, o per visą nagrinėjamą laikotarpį (1996–2014 m.) IRIS ligoninės nuolat laukė savivaldybių mokėjimų (žr. 234 konstatuojamosios dalies lenteles, kuriose pateikta informacija apie neapmokėtus likučius).

2 lentelė

2 lentelė

Savivaldybių mokėjimai (atlikti gavus specialiąją subsidiją) IRIS ligoninių naudai

Savivaldybių mokėjimai (atlikti gavus specialiąją subsidiją) IRIS ligoninių naudai

(EUR)

Metai

CHU St. Pierre

CHU Brugmann

HIS

HUDERF

Institut Bordet

Iš viso

2003

2003

1 620 000

1 770 000

3 765 000

820 000

2 025 000

10 000 000

10 000 000

2004

2004

1 541 775

1 457 000

3 765 000

781 981

1 321 316

8 867 072

8 867 072

2005

2005

2 132 928

3 657 000

3 765 000

778 000

800 000

11 132 928

11 132 928

2006

2006

—

3 657 000

3 765 000

778 000

1 800 000

10 000 000

10 000 000

2007

2007

278 330

4 125 610

3 765 000

622 529

1 208 531

10 000 000

10 000 000

2008

2008

308 367

3 999 767

3 765 000

871 350

1 055 516

10 000 000

10 000 000

2009

2009

490 002

3 231 504

3 765 000

1 246 998

1 266 496

10 000 000

10 000 000

2010

2010

565 440

3 644 432

3 388 500

1 401 628

—

9 000 000

9 000 000

2011

2011

654 580

3 206 932

3 576 750

1 220 232

841 506

9 500 000

9 500 000

2012

2012

1 091 761

3 380 656

3 765 000

945 316

817 267

10 000 000

10 000 000

2013

2013

1 826 753

2 500 348

3 765 000

635 966

1 271 933

10 000 000

10 000 000

2014

2014

1 390 000

2 847 000

3 765 000

618 000

1 380 000

10 000 000

10 000 000

Iš viso

Iš viso

11 899 936

11 899 936

37 477 249

37 477 249

44 615 250

44 615 250

10 720 000

10 720 000

13 787 565

13 787 565

118 500 000

118 500 000

| (233) | Apskaitos požiūriu specialiosios subsidijos dalis kai kuriais metais buvo tiesiogiai įtraukiama į ligoninės rezultatą (taip sumažinant likusį deficitą), o kitais metais suma buvo įtraukiama kaip deficito kompensacija (kitaip tariant, priskiriant rezultatą). Be to, CHU Saint-Pierre pavėlavo parengti buhalterinę ataskaitą 2004 m., todėl jos specialiosios subsidijos dalis buvo įtraukta tik į tolesnių metų ataskaitą. Tai paaiškina, kodėl bendras penkių IRIS ligoninių specialiosios subsidijos dydis 2004 m. siekė tik 8 867 072 EUR, o 2005 m. – 11 132 928 EUR, arba iš viso 20 mln. EUR (arba 10 mln. EUR per metus, kaip buvo numatyta). Nepaisant skirtumų tvarkant apskaitą, pamatinis šių mokėjimų principas visada buvo suteikti greitą (ir paprastai dalinę) deficito kompensaciją nesudarant kompensacijos permokos (žr. likusią šio skirsnio dalį). |
| --- | --- |

(233)

Apskaitos požiūriu specialiosios subsidijos dalis kai kuriais metais buvo tiesiogiai įtraukiama į ligoninės rezultatą (taip sumažinant likusį deficitą), o kitais metais suma buvo įtraukiama kaip deficito kompensacija (kitaip tariant, priskiriant rezultatą). Be to, CHU Saint-Pierre pavėlavo parengti buhalterinę ataskaitą 2004 m., todėl jos specialiosios subsidijos dalis buvo įtraukta tik į tolesnių metų ataskaitą. Tai paaiškina, kodėl bendras penkių IRIS ligoninių specialiosios subsidijos dydis 2004 m. siekė tik 8 867 072 EUR, o 2005 m. – 11 132 928 EUR, arba iš viso 20 mln. EUR (arba 10 mln. EUR per metus, kaip buvo numatyta). Nepaisant skirtumų tvarkant apskaitą, pamatinis šių mokėjimų principas visada buvo suteikti greitą (ir paprastai dalinę) deficito kompensaciją nesudarant kompensacijos permokos (žr. likusią šio skirsnio dalį).

CHU Saint-Pierre

| (234) | Toliau 3–7 lentelėse nurodytas kiekvienos IRIS ligoninės užregistruotas apyvartinių lėšų trūkumas kiekvienais metais (iš viso šis deficitas 1996–2014 m. siekia apie 250 mln. EUR) ir kasmet savivaldybių atlikti mokėjimai (šie mokėjimai gali būti susiję su ankstesnių metų deficitu). 3–7 lentelėse nurodytos datos (t. y. metai), kada savivaldybės atliko mokėjimus, skirtus įvairių IRIS ligoninių deficitui kompensuoti, bet nepatikslinti metai, už kuriuos šie mokėjimai atlikti (272). Šios lentelės taip pat iliustruoja deficito susikaupimą 1996–2002 m. ir vėluojančius savivaldybių mokėjimus. Be to, aišku, kad 1996–2014 m. laikotarpiu įvairios susijusios savivaldybės buvo nuolat skolingos IRIS ligoninėms dideles sumas jų deficitui padengti. Nesumokėtas likutis iki 2014 m. pabaigos penkioms IRIS ligoninėms bendrai viršijo 15 mln. EUR. Šiame kontekste svarbu pabrėžti, kad kai IRIS ligoninės gauna pelno, jis nėra paskirstomas, o panaudojamas ankstesniam arba būsimam deficitui padengti, siekiant sumažinti savivaldybių intervencijos mastą. Galiausiai iš šių lentelių taip pat tampa aišku, kad, kaip vertina Belgijos valdžios institucijos (žr. 89 konstatuojamąją dalį), bet priešingai, nei teigia skundo pateikėjai, nėra išankstinio mokėjimo mechanizmo (žr. 55 konstatuojamąją dalį). Iš tiesų savivaldybių mokėjimai vykdomi labai vėluojant nuo deficito užregistravimo momento ir momento, kai tampa privaloma IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje numatyta prievolė. Todėl negali būti laikoma, kad deficito, atsirandančio teikiant VESP ir vykdant susijusią veiklą, kompensavimo mokėjimų data suteikia IRIS ligoninėms pranašumą.

  3 lentelė



  CHU Saint-Pierre ligoninės deficito apmokėjimo data ir neapmokėtas likutis









  (EUR) |
| --- | --- |
| CHU Saint-Pierre | Apyvartinių lėšų trūkumas | Savivaldybės mokėjimai | Neapmokėtas likutis |
| 1996 | – 5 737 856 | 0 | – 5 737 856 |
| 1997 | – 6 754 920 | 0 | – 12 492 776 |
| 1998 | – 3 696 235 | 0 | – 16 189 011 |
| 1999 | – 752 234 | 0 | – 16 941 245 |
| 2000 | – 1 072 993 | 0 | – 18 014 238 |
| 2001 | – 1 416 937 | 0 | – 19 431 174 |
| 2002 | – 2 914 245 | 3 368 351 | – 18 977 068 |
| 2003 | – 2 629 012 | 4 925 162 | – 16 680 918 |
| 2004 | – 1 541 775 | 11 571 300 | – 6 651 393 |
| 2005 | – 2 248 399 | 1 000 000 | – 7 899 792 |
| 2006 | 98 114 | 2 886 635 | – 4 915 043 |
| 2007 | – 774 755 | 2 217 900 | – 3 471 897 |
| 2008 | – 1 054 119 | 2 356 333 | – 2 169 683 |
| 2009 | – 1 000 933 | 490 002 | – 2 680 614 |
| 2010 | – 1 576 429 | 565 440 | – 3 691 602 |
| 2011 | – 949 668 | 654 580 | – 3 986 690 |
| 2012 | – 1 079 200 | 1 091 761 | – 3 974 129 |
| 2013 | – 1 880 205 | 1 826 753 | – 4 027 580 |
| 2014 | – 1 441 778 | 1 900 931 | – 3 568 427 |
| Iš viso | – 38 423 575 | 34 855 148 | – 3 568 427 |

(234)

Toliau 3–7 lentelėse nurodytas kiekvienos IRIS ligoninės užregistruotas apyvartinių lėšų trūkumas kiekvienais metais (iš viso šis deficitas 1996–2014 m. siekia apie 250 mln. EUR) ir kasmet savivaldybių atlikti mokėjimai (šie mokėjimai gali būti susiję su ankstesnių metų deficitu). 3–7 lentelėse nurodytos datos (t. y. metai), kada savivaldybės atliko mokėjimus, skirtus įvairių IRIS ligoninių deficitui kompensuoti, bet nepatikslinti metai, už kuriuos šie mokėjimai atlikti (272). Šios lentelės taip pat iliustruoja deficito susikaupimą 1996–2002 m. ir vėluojančius savivaldybių mokėjimus. Be to, aišku, kad 1996–2014 m. laikotarpiu įvairios susijusios savivaldybės buvo nuolat skolingos IRIS ligoninėms dideles sumas jų deficitui padengti. Nesumokėtas likutis iki 2014 m. pabaigos penkioms IRIS ligoninėms bendrai viršijo 15 mln. EUR. Šiame kontekste svarbu pabrėžti, kad kai IRIS ligoninės gauna pelno, jis nėra paskirstomas, o panaudojamas ankstesniam arba būsimam deficitui padengti, siekiant sumažinti savivaldybių intervencijos mastą. Galiausiai iš šių lentelių taip pat tampa aišku, kad, kaip vertina Belgijos valdžios institucijos (žr. 89 konstatuojamąją dalį), bet priešingai, nei teigia skundo pateikėjai, nėra išankstinio mokėjimo mechanizmo (žr. 55 konstatuojamąją dalį). Iš tiesų savivaldybių mokėjimai vykdomi labai vėluojant nuo deficito užregistravimo momento ir momento, kai tampa privaloma IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje numatyta prievolė. Todėl negali būti laikoma, kad deficito, atsirandančio teikiant VESP ir vykdant susijusią veiklą, kompensavimo mokėjimų data suteikia IRIS ligoninėms pranašumą.

272

3 lentelė

3 lentelė

CHU Saint-Pierre ligoninės deficito apmokėjimo data ir neapmokėtas likutis

CHU Saint-Pierre

(EUR)

CHU Saint-Pierre

Apyvartinių lėšų trūkumas

Savivaldybės mokėjimai

Neapmokėtas likutis

1996

1996

– 5 737 856

0

– 5 737 856

1997

1997

– 6 754 920

0

– 12 492 776

1998

1998

– 3 696 235

0

– 16 189 011

1999

1999

– 752 234

0

– 16 941 245

2000

2000

– 1 072 993

0

– 18 014 238

2001

2001

– 1 416 937

0

– 19 431 174

2002

2002

– 2 914 245

3 368 351

– 18 977 068

2003

2003

– 2 629 012

4 925 162

– 16 680 918

2004

2004

– 1 541 775

11 571 300

– 6 651 393

2005

2005

– 2 248 399

1 000 000

– 7 899 792

2006

2006

98 114

2 886 635

– 4 915 043

2007

2007

– 774 755

2 217 900

– 3 471 897

2008

2008

– 1 054 119

2 356 333

– 2 169 683

2009

2009

– 1 000 933

490 002

– 2 680 614

2010

2010

– 1 576 429

565 440

– 3 691 602

2011

2011

– 949 668

654 580

– 3 986 690

2012

2012

– 1 079 200

1 091 761

– 3 974 129

2013

2013

– 1 880 205

1 826 753

– 4 027 580

2014

2014

– 1 441 778

1 900 931

– 3 568 427

Iš viso

Iš viso

– 38 423 575

– 38 423 575

34 855 148

34 855 148

– 3 568 427

– 3 568 427

4 lentelė

4 lentelė

CHU Brugmann

  ligoninės deficito apmokėjimo data ir neapmokėtas likutis
   (273)

CHU Brugmann

ligoninės deficito apmokėjimo data ir neapmokėtas likutis

273

| (EUR) |
| --- |
| CHU Brugmann | Apyvartinių lėšų trūkumas | Savivaldybės mokėjimai | Neapmokėtas likutis |
| 1996 | Nenurodyta | Nenurodyta | Nenurodyta |
| 1997 | Nenurodyta | Nenurodyta | Nenurodyta |
| 1998 | Nenurodyta | Nenurodyta | Nenurodyta |
| 1999 | – 508 171 | 0 | – 508 171 |
| 2000 | – 3 755 229 | 0 | – 4 263 399 |
| 2001 | – 5 440 039 | 0 | – 9 703 438 |
| 2002 | – 1 976 934 | 0 | – 11 680 371 |
| 2003 | – 1 697 238 | 1 770 000 | – 11 607 609 |
| 2004 | – 1 442 292 | 1 457 000 | – 11 592 901 |
| 2005 | – 7 413 186 | 4 404 420 | – 14 601 667 |
| 2006 | – 14 180 725 | 10 893 584 | – 17 888 808 |
| 2007 | – 6 954 466 | 10 151 330 | – 14 691 944 |
| 2008 | – 6 308 290 | 6 699 647 | – 14 300 587 |
| 2009 | – 6 228 859 | 3 231 504 | – 17 297 942 |
| 2010 | – 5 011 208 | 3 644 432 | – 18 664 719 |
| 2011 | – 2 982 442 | 3 224 315 | – 18 422 846 |
| 2012 | – 2 945 806 | 16 219 985 | – 5 148 666 |
| 2013 | – 2 799 788 | 7 090 156 | – 858 298 |
| 2014 | – 2 923 714 | 2 847 000 | – 935 012 |
| Iš viso | – 72 568 385 | 71 633 373 | – 935 012 |

(EUR)

CHU Brugmann

Apyvartinių lėšų trūkumas

Savivaldybės mokėjimai

Neapmokėtas likutis

1996

1996

Nenurodyta

Nenurodyta

Nenurodyta

1997

1997

Nenurodyta

Nenurodyta

Nenurodyta

1998

1998

Nenurodyta

Nenurodyta

Nenurodyta

1999

1999

– 508 171

0

– 508 171

2000

2000

– 3 755 229

0

– 4 263 399

2001

2001

– 5 440 039

0

– 9 703 438

2002

2002

– 1 976 934

0

– 11 680 371

2003

2003

– 1 697 238

1 770 000

– 11 607 609

2004

2004

– 1 442 292

1 457 000

– 11 592 901

2005

2005

– 7 413 186

4 404 420

– 14 601 667

2006

2006

– 14 180 725

10 893 584

– 17 888 808

2007

2007

– 6 954 466

10 151 330

– 14 691 944

2008

2008

– 6 308 290

6 699 647

– 14 300 587

2009

2009

– 6 228 859

3 231 504

– 17 297 942

2010

2010

– 5 011 208

3 644 432

– 18 664 719

2011

2011

– 2 982 442

3 224 315

– 18 422 846

2012

2012

– 2 945 806

16 219 985

– 5 148 666

2013

2013

– 2 799 788

7 090 156

– 858 298

2014

2014

– 2 923 714

2 847 000

– 935 012

Iš viso

Iš viso

– 72 568 385

– 72 568 385

71 633 373

71 633 373

– 935 012

– 935 012

5 lentelė

5 lentelė

HUDERF ligoninės deficito apmokėjimo data ir neapmokėtas likutis

HUDERF ligoninės deficito apmokėjimo data ir neapmokėtas likutis

| (EUR) |
| --- |
| HUDERF | Apyvartinių lėšų trūkumas | Savivaldybės mokėjimai | Neapmokėtas likutis |
| 1996 | – 1 505 830 | 0 | – 1 505 830 |
| 1997 | – 1 026 881 | 0 | – 2 532 711 |
| 1998 | – 245 113 | 0 | – 2 777 825 |
| 1999 | 1 642 | 0 | – 2 776 183 |
| 2000 | – 484 951 | 0 | – 3 261 134 |
| 2001 | – 1 218 954 | 0 | – 4 480 088 |
| 2002 | – 479 490 | 883 192 | – 4 076 386 |
| 2003 | – 1 117 778 | 1 583 539 | – 3 610 625 |
| 2004 | – 781 981 | 1 863 863 | – 2 528 742 |
| 2005 | – 1 279 230 | 778 000 | – 3 029 973 |
| 2006 | – 2 494 074 | 1 605 532 | – 3 918 515 |
| 2007 | – 2 687 621 | 1 688 424 | – 4 917 712 |
| 2008 | – 2 314 050 | 1 208 667 | – 6 023 095 |
| 2009 | – 1 868 670 | 1 246 998 | – 6 644 767 |
| 2010 | – 1 823 049 | 1 401 628 | – 7 066 187 |
| 2011 | – 1 620 663 | 1 220 232 | – 7 466 618 |
| 2012 | – 945 316 | 5 525 711 | – 2 886 223 |
| 2013 | – 528 779 | 635 966 | – 2 779 036 |
| 2014 | – 618 000 | 2 682 372 | – 714 664 |
| Iš viso | – 23 038 788 | 22 324 124 | – 714 664 |

(EUR)

HUDERF

Apyvartinių lėšų trūkumas

Savivaldybės mokėjimai

Neapmokėtas likutis

1996

1996

– 1 505 830

0

– 1 505 830

1997

1997

– 1 026 881

0

– 2 532 711

1998

1998

– 245 113

0

– 2 777 825

1999

1999

1 642

0

– 2 776 183

2000

2000

– 484 951

0

– 3 261 134

2001

2001

– 1 218 954

0

– 4 480 088

2002

2002

– 479 490

883 192

– 4 076 386

2003

2003

– 1 117 778

1 583 539

– 3 610 625

2004

2004

– 781 981

1 863 863

– 2 528 742

2005

2005

– 1 279 230

778 000

– 3 029 973

2006

2006

– 2 494 074

1 605 532

– 3 918 515

2007

2007

– 2 687 621

1 688 424

– 4 917 712

2008

2008

– 2 314 050

1 208 667

– 6 023 095

2009

2009

– 1 868 670

1 246 998

– 6 644 767

2010

2010

– 1 823 049

1 401 628

– 7 066 187

2011

2011

– 1 620 663

1 220 232

– 7 466 618

2012

2012

– 945 316

5 525 711

– 2 886 223

2013

2013

– 528 779

635 966

– 2 779 036

2014

2014

– 618 000

2 682 372

– 714 664

Iš viso

Iš viso

– 23 038 788

– 23 038 788

22 324 124

22 324 124

– 714 664

– 714 664

6 lentelė

6 lentelė

Institut Bordet ligoninės deficito apmokėjimo data ir neapmokėtas likutis

Institut Bordet

| (EUR) |
| --- |
| Institut Bordet | Apyvartinių lėšų trūkumas | Savivaldybių sąrašas | Neapmokėtas likutis |
| 1996 | 752 505 | 0 | 752 505 |
| 1997 | 170 241 | 0 | 922 745 |
| 1998 | 41 349 | 0 | 964 094 |
| 1999 | 44 371 | 0 | 1 008 465 |
| 2000 | 5 439 | 0 | 1 013 904 |
| 2001 | 154 518 | 0 | 1 168 423 |
| 2002 | – 4 929 106 | 0 | – 3 760 683 |
| 2003 | – 4 916 506 | 2 025 000 | – 6 652 189 |
| 2004 | – 2 001 995 | 1 321 316 | – 7 332 868 |
| 2005 | – 771 467 | 800 000 | – 7 304 335 |
| 2006 | – 1 817 630 | 1 800 000 | – 7 321 966 |
| 2007 | – 1 874 162 | 2 673 741 | – 6 522 386 |
| 2008 | – 1 624 347 | 4 519 412 | – 3 627 322 |
| 2009 | – 688 005 | 1 266 496 | – 3 048 830 |
| 2010 | – 655 634 | 0 | – 3 704 465 |
| 2011 | – 838 644 | 841 506 | – 3 701 602 |
| 2012 | – 833 460 | 4 465 110 | – 69 952 |
| 2013 | – 2 551 468 | 1 271 933 | – 1 349 487 |
| 2014 | – 1 943 857 | 2 023 112 | – 1 270 232 |
| Iš viso | – 24 277 858 | 23 007 626 | – 1 270 232 |

(EUR)

Institut Bordet

Apyvartinių lėšų trūkumas

Savivaldybių sąrašas

Neapmokėtas likutis

1996

1996

752 505

0

752 505

1997

1997

170 241

0

922 745

1998

1998

41 349

0

964 094

1999

1999

44 371

0

1 008 465

2000

2000

5 439

0

1 013 904

2001

2001

154 518

0

1 168 423

2002

2002

– 4 929 106

0

– 3 760 683

2003

2003

– 4 916 506

2 025 000

– 6 652 189

2004

2004

– 2 001 995

1 321 316

– 7 332 868

2005

2005

– 771 467

800 000

– 7 304 335

2006

2006

– 1 817 630

1 800 000

– 7 321 966

2007

2007

– 1 874 162

2 673 741

– 6 522 386

2008

2008

– 1 624 347

4 519 412

– 3 627 322

2009

2009

– 688 005

1 266 496

– 3 048 830

2010

2010

– 655 634

0

– 3 704 465

2011

2011

– 838 644

841 506

– 3 701 602

2012

2012

– 833 460

4 465 110

– 69 952

2013

2013

– 2 551 468

1 271 933

– 1 349 487

2014

2014

– 1 943 857

2 023 112

– 1 270 232

Iš viso

Iš viso

– 24 277 858

– 24 277 858

23 007 626

23 007 626

– 1 270 232

– 1 270 232

7 lentelė

7 lentelė

HIS ligoninės deficito apmokėjimo data ir neapmokėtas likutis
   (274)

HIS ligoninės deficito apmokėjimo data ir neapmokėtas likutis

274

| (EUR) |
| --- |
| HIS | Apyvartinių lėšų trūkumas | Savivaldybės mokėjimai | Neapmokėtas likutis |
| 1996 | Nenurodyta | Nenurodyta | Nenurodyta |
| 1997 | Nenurodyta | Nenurodyta | Nenurodyta |
| 1998 | Nenurodyta | Nenurodyta | Nenurodyta |
| 1999 | – 1 248 404 | 0 | – 1 248 404 |
| 2000 | – 7 220 971 | 0 | – 8 469 375 |
| 2001 | – 14 782 680 | 0 | – 23 252 055 |
| 2002 | – 12 978 574 | 416 079 | – 35 814 550 |
| 2003 | – 7 990 196 | 6 018 822 | – 37 785 924 |
| 2004 | – 5 941 987 | 13 425 604 | – 30 302 307 |
| 2005 | – 4 440 896 | 3 765 000 | – 30 978 203 |
| 2006 | – 5 022 247 | 12 622 542 | – 23 377 907 |
| 2007 | – 3 882 170 | 10 885 280 | – 16 374 797 |
| 2008 | – 3 779 570 | 10 885 190 | – 9 269 178 |
| 2009 | – 3 774 545 | 3 765 000 | – 9 278 722 |
| 2010 | – 3 387 655 | 3 388 500 | – 9 277 877 |
| 2011 | – 3 572 694 | 3 576 750 | – 9 273 821 |
| 2012 | – 3 767 190 | 3 765 000 | – 9 276 011 |
| 2013 | – 3 761 761 | 3 765 000 | – 9 272 772 |
| 2014 | – 3 760 497 | 3 765 000 | – 9 268 269 |
| Iš viso | – 89 312 036 | 80 043 767 | – 9 268 269 |

(EUR)

HIS

Apyvartinių lėšų trūkumas

Savivaldybės mokėjimai

Neapmokėtas likutis

1996

1996

Nenurodyta

Nenurodyta

Nenurodyta

1997

1997

Nenurodyta

Nenurodyta

Nenurodyta

1998

1998

Nenurodyta

Nenurodyta

Nenurodyta

1999

1999

– 1 248 404

0

– 1 248 404

2000

2000

– 7 220 971

0

– 8 469 375

2001

2001

– 14 782 680

0

– 23 252 055

2002

2002

– 12 978 574

416 079

– 35 814 550

2003

2003

– 7 990 196

6 018 822

– 37 785 924

2004

2004

– 5 941 987

13 425 604

– 30 302 307

2005

2005

– 4 440 896

3 765 000

– 30 978 203

2006

2006

– 5 022 247

12 622 542

– 23 377 907

2007

2007

– 3 882 170

10 885 280

– 16 374 797

2008

2008

– 3 779 570

10 885 190

– 9 269 178

2009

2009

– 3 774 545

3 765 000

– 9 278 722

2010

2010

– 3 387 655

3 388 500

– 9 277 877

2011

2011

– 3 572 694

3 576 750

– 9 273 821

2012

2012

– 3 767 190

3 765 000

– 9 276 011

2013

2013

– 3 761 761

3 765 000

– 9 272 772

2014

2014

– 3 760 497

3 765 000

– 9 268 269

Iš viso

Iš viso

– 89 312 036

– 89 312 036

80 043 767

80 043 767

– 9 268 269

– 9 268 269

| (235) | Praktikoje deficito kompensacija pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį yra viršesnė nei deficito kompensacija pagal LCH 109 straipsnį. Iš tiesų federaliniam visuomenės sveikatos ministrui nustačius deficitą pagal LCH 109 straipsnį (žr. 47 konstatuojamąją dalį), savivaldybei išsiunčiamas laiškas ir jos bankas gauna pavedimą nedelsiant pervesti šią sumą atitinkamai ligoninei, atsižvelgiant, jei yra, į kitus savivaldybės jau atliktus deficito kompensavimo mokėjimus šiai ligoninei pagal įstatų 46 straipsnį. Be to, savivaldybės ir IRIS ligoninės sutarė, kad ligoninės nedelsdamos grąžins savivaldybėms visas sumas, joms pervestas pagal LCH 109 straipsnį, kad būtų išvengta bet kokio dvigubo to paties deficito kompensavimo. Šiuo požiūriu Komisija iš savivaldybių banko Belfius gavo laišką ir lentelę, kuriuose patvirtinama, kad kasmet visos penkios IRIS ligoninės iškart grąžino šias lėšas, vadinasi, dvigubo deficito padengimo galimybę galima atmesti. Tolesnėje 8 lentelėje pateiktas visų „deficito kompensavimo pagal LCH 109 straipsnį“ sumų, kurias skyrė savivaldybės IRIS ligoninėms ir kurios buvo nedelsiant grąžintos, taip anuliuojant šias operacijas, bendras vaizdas. Taigi IRIS ligoninės negavo jokio pranašumo dėl šių mokėjimų pagal LCH 109 straipsnį, o tolesniame šio sprendimo vertinime aktuali tik deficito kompensacija pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį. 8 lentelėje pateikti mokėjimai tik iki 2006 finansinių metų, nes dabar tai yra vėliausi metai, kuriais deficitą pagal LCH 109 straipsnį buvo nustačiusi Federalinė viešoji visuomenės sveikatos tarnyba. Tai parodo, kad praktikoje deficito kompensavimo mokėjimas pagal LCH 109 straipsnį atliekamas labai vėluojant, ir paaiškina, kodėl IRIS ligoninės šiuo metodu nesinaudoja (ir nedelsdamos grąžina šią kompensaciją vos ją gavusios). Iš tiesų kompensavimas pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį yra greitesnis mechanizmas (ypač nuo to momento, kai savivaldybėms pradėtos teikti specialiosios subsidijos, žr. 232 konstatuojamąją dalį) nei LCH 109 straipsnio procedūra. Be to, deficito padengimas pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį yra platesnis nei dalinis deficito padengimas pagal LCH 109 straipsnį (žr. 47 ir 48 konstatuojamąsias dalis), nes kompensuoja visą IRIS ligoninių užregistruotą apyvartinių lėšų trūkumą. Dėl visų šių priežasčių šiame sprendime atliekant vertinimą aktualus tik 46 straipsnio kompensavimo mechanizmas ir nebenagrinėjamas deficito kompensavimo mechanizmas pagal LCH 109 straipsnį, priešingai nei panaikintame 2009 m. Komisijos sprendime, kuriame buvo nagrinėjamas LCH 109 straipsnio mechanizmas.

  8 lentelė


  Deficito sumų pagal LCH 109 straipsnį
   (275), kurios buvo pervestos ir nedelsiant grąžintos, bendras vaizdas (2015 m. lapkričio 9 d. situacija)











  (EUR) |
| --- | --- |
| | CHU St. Pierre | CHU Brugmann | HIS | HUDERF | Institut Bordet |
| 1996 | 560 322,61 | 0 | 2 727 844,19 | 0 | 0 |
| 1997 | 0 | 0 | 3 051 321,12 | 0 | 0 |
| 1998 | 0 | 0 | 553 331 | 0 | 0 |
| 1999 | 0 | 781 686,52 | 345 176,04 | 0 | 0 |
| 2000 | 1 019 647,97 | 0 | 0 | 0 | 2 483 585,21 |
| 2001 | 0 | 2 511 189,37 | 126 193,12 | 263 390,41 | 4 681 594,58 |
| 2002 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2003 | 0 | 0 | 3 658 304,97 | 0 | 1 699 065,20 |
| 2004 | 0 | 0 | 0 | 0 | 705 798,98 |
| 2005 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2006 | 0 | 5 727 775,67 | 0 | 384 527,59 | 0 |

(235)

Praktikoje deficito kompensacija pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį yra viršesnė nei deficito kompensacija pagal LCH 109 straipsnį. Iš tiesų federaliniam visuomenės sveikatos ministrui nustačius deficitą pagal LCH 109 straipsnį (žr. 47 konstatuojamąją dalį), savivaldybei išsiunčiamas laiškas ir jos bankas gauna pavedimą nedelsiant pervesti šią sumą atitinkamai ligoninei, atsižvelgiant, jei yra, į kitus savivaldybės jau atliktus deficito kompensavimo mokėjimus šiai ligoninei pagal įstatų 46 straipsnį. Be to, savivaldybės ir IRIS ligoninės sutarė, kad ligoninės nedelsdamos grąžins savivaldybėms visas sumas, joms pervestas pagal LCH 109 straipsnį, kad būtų išvengta bet kokio dvigubo to paties deficito kompensavimo. Šiuo požiūriu Komisija iš savivaldybių banko Belfius gavo laišką ir lentelę, kuriuose patvirtinama, kad kasmet visos penkios IRIS ligoninės iškart grąžino šias lėšas, vadinasi, dvigubo deficito padengimo galimybę galima atmesti. Tolesnėje 8 lentelėje pateiktas visų „deficito kompensavimo pagal LCH 109 straipsnį“ sumų, kurias skyrė savivaldybės IRIS ligoninėms ir kurios buvo nedelsiant grąžintos, taip anuliuojant šias operacijas, bendras vaizdas. Taigi IRIS ligoninės negavo jokio pranašumo dėl šių mokėjimų pagal LCH 109 straipsnį, o tolesniame šio sprendimo vertinime aktuali tik deficito kompensacija pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį. 8 lentelėje pateikti mokėjimai tik iki 2006 finansinių metų, nes dabar tai yra vėliausi metai, kuriais deficitą pagal LCH 109 straipsnį buvo nustačiusi Federalinė viešoji visuomenės sveikatos tarnyba. Tai parodo, kad praktikoje deficito kompensavimo mokėjimas pagal LCH 109 straipsnį atliekamas labai vėluojant, ir paaiškina, kodėl IRIS ligoninės šiuo metodu nesinaudoja (ir nedelsdamos grąžina šią kompensaciją vos ją gavusios). Iš tiesų kompensavimas pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį yra greitesnis mechanizmas (ypač nuo to momento, kai savivaldybėms pradėtos teikti specialiosios subsidijos, žr. 232 konstatuojamąją dalį) nei LCH 109 straipsnio procedūra. Be to, deficito padengimas pagal IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnį yra platesnis nei dalinis deficito padengimas pagal LCH 109 straipsnį (žr. 47 ir 48 konstatuojamąsias dalis), nes kompensuoja visą IRIS ligoninių užregistruotą apyvartinių lėšų trūkumą. Dėl visų šių priežasčių šiame sprendime atliekant vertinimą aktualus tik 46 straipsnio kompensavimo mechanizmas ir nebenagrinėjamas deficito kompensavimo mechanizmas pagal LCH 109 straipsnį, priešingai nei panaikintame 2009 m. Komisijos sprendime, kuriame buvo nagrinėjamas LCH 109 straipsnio mechanizmas.

Belfius

8 lentelė

8 lentelė

Deficito sumų pagal LCH 109 straipsnį
   (275), kurios buvo pervestos ir nedelsiant grąžintos, bendras vaizdas (2015 m. lapkričio 9 d. situacija)

Deficito sumų pagal LCH 109 straipsnį

275

kurios buvo pervestos ir nedelsiant grąžintos, bendras vaizdas (2015 m. lapkričio 9 d. situacija)

(EUR)

CHU St. Pierre

CHU Brugmann

HIS

HUDERF

Institut Bordet

1996

1996

560 322,61

0

2 727 844,19

0

0

1997

1997

0

0

3 051 321,12

0

0

1998

1998

0

0

553 331

0

0

1999

1999

0

781 686,52

345 176,04

0

0

2000

2000

1 019 647,97

0

0

0

2 483 585,21

2001

2001

0

2 511 189,37

126 193,12

263 390,41

4 681 594,58

2002

2002

0

0

0

0

0

2003

2003

0

0

3 658 304,97

0

1 699 065,20

2004

2004

0

0

0

0

705 798,98

2005

2005

0

0

0

0

0

2006

2006

0

5 727 775,67

0

384 527,59

0

| (236) | Komisija taip pat vertino, ar 1996–2014 m. laikotarpiu (276) IRIS ligoninės faktiškai gavo kompensacijos permoką. Dėl 1999 m. liepos 1 d. vykusių susijungimų (taip pat žr. 28 konstatuojamąją dalį) ir nuo to momento praėjusio ilgo laikotarpio 1996–1998 m. CHU Brugmann kompensacijos permokos analizės atlikti negalima, nes nepavyko rasti atitinkamų archyvų. Dėl tų pačių priežasčių šią HIS ligoninių analizę buvo galima atlikti tik suvestiniu pagrindu 1996–1998 m. Šiame kontekste taip pat svarbu pažymėti, kad Belgijos valdžios institucijos pateikė visą naudingą IRIS ligoninių apskaitos informaciją ir informaciją apie savivaldybių atliktus mokėjimus deficitui padengti, jei šie skaičiai buvo prieinami. Iš tiesų iki 2005 m. VESP sprendimo įsigaliojimo 2005 m. gruodžio 19 d. valstybės narės privalėjo teikti informaciją Komisijai penkerius metus (277) (o ne dešimt, kaip numatyta 2005 m. ir 2012 m. VESP sprendimuose (278)). Nors pirmas Komisijos prašymas pateikti informaciją buvo išsiųstas 2006 m. kovo 22 d., Belgijos valdžios institucijoms pavyko pateikti skaičius nuo 1996 m., susijusius su CHU Saint-Pierre, HUDERF ir Institut Bordet ligoninėmis, nuo 1999 m. – su HIS (taip pat 1996–1998 m. laikotarpio suvestinius skaičius) ir CHU Brugmann ligoninėmis. |
| --- | --- |

(236)

Komisija taip pat vertino, ar 1996–2014 m. laikotarpiu (276) IRIS ligoninės faktiškai gavo kompensacijos permoką. Dėl 1999 m. liepos 1 d. vykusių susijungimų (taip pat žr. 28 konstatuojamąją dalį) ir nuo to momento praėjusio ilgo laikotarpio 1996–1998 m. CHU Brugmann kompensacijos permokos analizės atlikti negalima, nes nepavyko rasti atitinkamų archyvų. Dėl tų pačių priežasčių šią HIS ligoninių analizę buvo galima atlikti tik suvestiniu pagrindu 1996–1998 m. Šiame kontekste taip pat svarbu pažymėti, kad Belgijos valdžios institucijos pateikė visą naudingą IRIS ligoninių apskaitos informaciją ir informaciją apie savivaldybių atliktus mokėjimus deficitui padengti, jei šie skaičiai buvo prieinami. Iš tiesų iki 2005 m. VESP sprendimo įsigaliojimo 2005 m. gruodžio 19 d. valstybės narės privalėjo teikti informaciją Komisijai penkerius metus (277) (o ne dešimt, kaip numatyta 2005 m. ir 2012 m. VESP sprendimuose (278)). Nors pirmas Komisijos prašymas pateikti informaciją buvo išsiųstas 2006 m. kovo 22 d., Belgijos valdžios institucijoms pavyko pateikti skaičius nuo 1996 m., susijusius su CHU Saint-Pierre, HUDERF ir Institut Bordet ligoninėmis, nuo 1999 m. – su HIS (taip pat 1996–1998 m. laikotarpio suvestinius skaičius) ir CHU Brugmann ligoninėmis.

276

CHU Brugmann

277

278

CHU Saint-Pierre

Institut Bordet

CHU Brugmann

| (237) | Komisija nagrinėjo, ar už konkrečius metus savivaldybių atliekami deficito kompensavimo mokėjimai (naudojantis FRBRTC finansavimu ir Briuselio sostinės regiono specialiosiomis subsidijomis bei jų pačių lėšomis) viršijo tų metų apyvartinių lėšų trūkumą. Šiame kontekste Komisija primena, kad IRIS ligoninės gavo kompensaciją tik deficitui, užregistruotam dėl teikiamų VESP ir kai kurios susijusios ribotos veiklos, padengti. Toliau 9–13 lentelėse pateikiami atitinkami kiekvienos IRIS ligoninės skaičiai. Tačiau svarbu turėti omenyje, kad iš šių lentelių negalima nustatyti, nuo kada savivaldybė (iš dalies) kompensavo deficitą. Būtent pirmiau pateiktose 3–7 lentelėse (žr. 234 konstatuojamąją dalį) yra nurodyti metai, kuriais savivaldybės IRIS ligoninėms atliko mokėjimus deficitui kompensuoti. 9–13 lentelėse nurodytos tik IRIS ligoninėms savivaldybių pervestos sumos (paprastai keliomis dalimis), skirtos konkrečių metų deficitui kompensuoti, nepatikslinant, kuriuo metu šie dydžiai buvo faktiškai pervesti. Jei 9–13 lentelės buvo sudarytos taip, kad būtų galima nustatyti, ar konkrečiais metais atskirai buvo suteikta kompensacijos permoka, praktiškai jokia IRIS ligoninė niekada negavo tikros kompensacijos permokos, kaip paaiškinta toliau (žr. 238 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(237)

Komisija nagrinėjo, ar už konkrečius metus savivaldybių atliekami deficito kompensavimo mokėjimai (naudojantis FRBRTC finansavimu ir Briuselio sostinės regiono specialiosiomis subsidijomis bei jų pačių lėšomis) viršijo tų metų apyvartinių lėšų trūkumą. Šiame kontekste Komisija primena, kad IRIS ligoninės gavo kompensaciją tik deficitui, užregistruotam dėl teikiamų VESP ir kai kurios susijusios ribotos veiklos, padengti. Toliau 9–13 lentelėse pateikiami atitinkami kiekvienos IRIS ligoninės skaičiai. Tačiau svarbu turėti omenyje, kad iš šių lentelių negalima nustatyti, nuo kada savivaldybė (iš dalies) kompensavo deficitą. Būtent pirmiau pateiktose 3–7 lentelėse (žr. 234 konstatuojamąją dalį) yra nurodyti metai, kuriais savivaldybės IRIS ligoninėms atliko mokėjimus deficitui kompensuoti. 9–13 lentelėse nurodytos tik IRIS ligoninėms savivaldybių pervestos sumos (paprastai keliomis dalimis), skirtos konkrečių metų deficitui kompensuoti, nepatikslinant, kuriuo metu šie dydžiai buvo faktiškai pervesti. Jei 9–13 lentelės buvo sudarytos taip, kad būtų galima nustatyti, ar konkrečiais metais atskirai buvo suteikta kompensacijos permoka, praktiškai jokia IRIS ligoninė niekada negavo tikros kompensacijos permokos, kaip paaiškinta toliau (žr. 238 konstatuojamąją dalį).

| (238) | Kaip iliustruota tolesnėse lentelėse, lyginant apyvartinių lėšų trūkumą ir už konkrečius metus pervestą kompensaciją, matyti tik keli techniniai kompensacijos permokos atvejai (279), jei tuos metus imtume atskirai. Tačiau iš 234 konstatuojamosios dalies 3–7 lentelių aiškiai matyti, kad praktikoje jokia IRIS ligoninė niekada nėra gavusi realios kompensacijos permokos, nes nagrinėjamuoju laikotarpiu (1996–2014 m.) savivaldybės IRIS ligoninėms nuolat buvo skolingos dideles sumas deficitui kompensuoti. Techninės kompensacijos permokos galėtų būti pagrįstos savivaldybės siekiu konkrečiais metais ne tik padengti tų metų apyvartinių lėšų trūkumą, bet ir padengti šiek tiek ankstesnių metų deficito, kurio mokėjimas vėlavo. Net jei šio motyvo negalima įrodyti, svarbu tai, kad kiekvienais metais, kuriais IRIS ligoninės gavo mokėjimus, kurie (imant tuos metus atskirai) techniškai atitiktų kompensacijos permoką už tais metais suteiktas VESP ir vykdytą susijusią ribotą veiklą, lėšas gavusi IRIS ligoninė iš esmės, vertinant bendrai, gavo nepakankamą kompensaciją už tas pačias VESP ir ribotą susijusią veiklą, palyginti su veikla ankstesniais metais ir nagrinėjamais metais (280). |
| --- | --- |

(238)

Kaip iliustruota tolesnėse lentelėse, lyginant apyvartinių lėšų trūkumą ir už konkrečius metus pervestą kompensaciją, matyti tik keli techniniai kompensacijos permokos atvejai (279), jei tuos metus imtume atskirai. Tačiau iš 234 konstatuojamosios dalies 3–7 lentelių aiškiai matyti, kad praktikoje jokia IRIS ligoninė niekada nėra gavusi realios kompensacijos permokos, nes nagrinėjamuoju laikotarpiu (1996–2014 m.) savivaldybės IRIS ligoninėms nuolat buvo skolingos dideles sumas deficitui kompensuoti. Techninės kompensacijos permokos galėtų būti pagrįstos savivaldybės siekiu konkrečiais metais ne tik padengti tų metų apyvartinių lėšų trūkumą, bet ir padengti šiek tiek ankstesnių metų deficito, kurio mokėjimas vėlavo. Net jei šio motyvo negalima įrodyti, svarbu tai, kad kiekvienais metais, kuriais IRIS ligoninės gavo mokėjimus, kurie (imant tuos metus atskirai) techniškai atitiktų kompensacijos permoką už tais metais suteiktas VESP ir vykdytą susijusią ribotą veiklą, lėšas gavusi IRIS ligoninė iš esmės, vertinant bendrai, gavo nepakankamą kompensaciją už tas pačias VESP ir ribotą susijusią veiklą, palyginti su veikla ankstesniais metais ir nagrinėjamais metais (280).

279

280

| (239) | Iš toliau pateiktos 9 lentelės matyti, kad jei kiekvienus metus nagrinėtume atskirai, CHU Saint-Pierre ligoninei techninė kompensacijos permoka buvo suteikta tik 1996, 1997 ir 2012 m. Kiekvienu atveju šios kompensacijos permokos siekė bent 1,5 % kompensacijos, suteiktos nagrinėjamais metais, todėl galėtų būti atidėtos kitais metais, kaip numatyta VESP sprendime (281). Tačiau praktikoje, taip pat kaip nurodyta pirmiau (žr. 3 lentelę 234 konstatuojamojoje dalyje), CHU Saint-Pierre ligoninė nuolat gaudavo nepakankamą kompensaciją 1996–2014 m. laikotarpiu ir savivaldybė jai visada likdavo skolinga. 1996–2014 m. laikotarpiu ši kompensacijos nepriemoka siekė 3 666 541 EUR. Tačiau kadangi IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje atitinkamoms savivaldybėms yra nustatyta prievolė, jos privalės ateityje kompensuoti šį apyvartinių lėšų trūkumo likutį (282).

  9 lentelė



  CHU Saint– Pierre apyvartinių lėšų trūkumas ir ligoninei suteikta kompensacija












  (EUR) |
| --- | --- |
| CHU St. Pierre | Apyvartinių lėšų trūkumas | Finansavimas per FRBRTC arba regiono specialiąją subsidiją (283) | Papildomi savivaldybių įnašai | Suteikta visa kompensacija | Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (–) per metus | Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (–), iš viso |
| 1996 | – 5 737 856 | 5 738 735 | 0 | 5 738 735 | 879 | 879 |
| 1997 | – 6 754 920 | 6 855 099 | 0 | 6 855 099 | 100 179 | 101 058 |
| 1998 | – 3 696 235 | 3 696 092 | 0 | 3 696 092 | – 143 | 100 915 |
| 1999 | – 752 234 | 751 117 | 0 | 751 117 | – 1 117 | 99 798 |
| 2000 | – 1 072 993 | 1 072 993 | 0 | 1 072 993 | 0 | 99 798 |
| 2001 | – 1 416 937 | 1 416 000 | 0 | 1 416 000 | – 937 | 98 862 |
| 2002 | – 2 914 245 | 2 914 245 | 0 | 2 914 245 | 0 | 98 862 |
| 2003 | – 2 629 012 | 1 620 000 | 0 | 1 620 000 | – 1 009 012 | – 910 150 |
| 2004 | – 1 541 775 | 1 541 775 | 0 | 1 541 775 | 0 | – 910 150 |
| 2005 | – 2 248 399 | 2 132 928 | 0 | 2 132 928 | – 115 471 | – 1 025 621 |
| 2006 | 98 114 | 0 | 0 | 0 | 0 | – 1 025 621 |
| 2007 | – 774 755 | 278 330 | 0 | 278 330 | – 496 425 | – 1 522 045 |
| 2008 | – 1 054 119 | 308 367 | 0 | 308 367 | – 745 752 | – 2 267 797 |
| 2009 | – 1 000 933 | 490 002 | 510 931 | 1 000 933 | 0 | – 2 267 797 |
| 2010 | – 1 576 429 | 565 440 | 0 | 565 440 | – 1 010 989 | – 3 278 785 |
| 2011 | – 949 668 | 654 580 | 0 | 654 580 | – 295 088 | – 3 573 873 |
| 2012 | – 1 079 200 | 1 091 761 | 0 | 1 091 761 | 12 561 | – 3 561 312 |
| 2013 | – 1 880 205 | 1 826 753 | 0 | 1 826 753 | – 53 452 | – 3 614 763 |
| 2014 | – 1 441 778 | 1 390 000 | 0 | 1 390 000 | – 51 778 | – 3 666 541 |
| | – 38 423 575 | 34 344 217 | 510 931 | 34 855 148 | – 3 666 541 | |

(239)

Iš toliau pateiktos 9 lentelės matyti, kad jei kiekvienus metus nagrinėtume atskirai, CHU Saint-Pierre ligoninei techninė kompensacijos permoka buvo suteikta tik 1996, 1997 ir 2012 m. Kiekvienu atveju šios kompensacijos permokos siekė bent 1,5 % kompensacijos, suteiktos nagrinėjamais metais, todėl galėtų būti atidėtos kitais metais, kaip numatyta VESP sprendime (281). Tačiau praktikoje, taip pat kaip nurodyta pirmiau (žr. 3 lentelę 234 konstatuojamojoje dalyje), CHU Saint-Pierre ligoninė nuolat gaudavo nepakankamą kompensaciją 1996–2014 m. laikotarpiu ir savivaldybė jai visada likdavo skolinga. 1996–2014 m. laikotarpiu ši kompensacijos nepriemoka siekė 3 666 541 EUR. Tačiau kadangi IRIS ligoninių įstatų 46 straipsnyje atitinkamoms savivaldybėms yra nustatyta prievolė, jos privalės ateityje kompensuoti šį apyvartinių lėšų trūkumo likutį (282).

CHU Saint-Pierre

281

CHU Saint-Pierre

282

9 lentelė

9 lentelė

CHU Saint– Pierre apyvartinių lėšų trūkumas ir ligoninei suteikta kompensacija

CHU Saint– Pierre

(EUR)

CHU St. Pierre

Apyvartinių lėšų trūkumas

Finansavimas per FRBRTC arba regiono specialiąją subsidiją (283)

283

Papildomi savivaldybių įnašai

Suteikta visa kompensacija

Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (–) per metus

Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (–), iš viso

1996

1996

– 5 737 856

5 738 735

0

5 738 735

879

879

1997

1997

– 6 754 920

6 855 099

0

6 855 099

100 179

101 058

1998

1998

– 3 696 235

3 696 092

0

3 696 092

– 143

100 915

1999

1999

– 752 234

751 117

0

751 117

– 1 117

99 798

2000

2000

– 1 072 993

1 072 993

0

1 072 993

0

99 798

2001

2001

– 1 416 937

1 416 000

0

1 416 000

– 937

98 862

2002

2002

– 2 914 245

2 914 245

0

2 914 245

0

98 862

2003

2003

– 2 629 012

1 620 000

0

1 620 000

– 1 009 012

– 910 150

2004

2004

– 1 541 775

1 541 775

0

1 541 775

0

– 910 150

2005

2005

– 2 248 399

2 132 928

0

2 132 928

– 115 471

– 1 025 621

2006

2006

98 114

0

0

0

0

– 1 025 621

2007

2007

– 774 755

278 330

0

278 330

– 496 425

– 1 522 045

2008

2008

– 1 054 119

308 367

0

308 367

– 745 752

– 2 267 797

2009

2009

– 1 000 933

490 002

510 931

1 000 933

0

– 2 267 797

2010

2010

– 1 576 429

565 440

0

565 440

– 1 010 989

– 3 278 785

2011

2011

– 949 668

654 580

0

654 580

– 295 088

– 3 573 873

2012

2012

– 1 079 200

1 091 761

0

1 091 761

12 561

– 3 561 312

2013

2013

– 1 880 205

1 826 753

0

1 826 753

– 53 452

– 3 614 763

2014

2014

– 1 441 778

1 390 000

0

1 390 000

– 51 778

– 3 666 541

– 38 423 575

– 38 423 575

34 344 217

34 344 217

510 931

510 931

34 855 148

34 855 148

– 3 666 541

– 3 666 541

| (240) | Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 236 konstatuojamąją dalį), Iris Sud ligoninių (HIS) kompensacijos permokos egzistavimo analizė negalėjo būti atliekama kiekvieniems metams atskirai 1996–1998 m. laikotarpiu, nes nebuvo reikiamų skaičių. Tačiau Belgijos valdžios institucijos rado suvestinius duomenis, susijusius su šiuo laikotarpiu, kai HIS vis dar buvo keturios nepriklausomos ligoninės. Per šiuos trejus metus kai kurios HIS patyrė bendrą 2 622 714 EUR nuostolį, o kitos gavo iš viso iki 703 624 EUR pelno. Nuostolis buvo visiškai padengtas iš FRBRTC lėšų, kurios buvo suteiktos savivaldybei. Pelnas buvo perkeltas į kitus metus ir tai paaiškina, kodėl 1999 m. užregistruoto deficito kompensacija dengia tik dalį deficito. Likęs deficitas buvo kompensuotas iš nepaskirstyto 1996–1998 m. laikotarpio pelno. Iš 10 lentelės taip pat matyti, kad, neskaitant labai nedidelių techninių kompensacijos permokų 2000, 2010, 2011, 2013 ir 2014 m. (kiekvienu atveju ne daugiau kaip 0,12 % tais metais skirtos kompensacijos), HIS kasmet gaudavo nepakankamą kompensaciją. Ši kompensacijos nepriemoka 1999–2014 m. laikotarpiu siekia daugiau nei 9 mln. EUR.

  10 lentelė


  HIS ligoninių apyvartinių lėšų trūkumas ir ligoninėms suteikta kompensacija












  (EUR) |
| --- | --- |
| HIS | Apyvartinių lėšų trūkumas | Finansavimas per FRBRTC arba regiono specialiąją subsidiją | Papildomi savivaldybių įnašai | Suteikta visa kompensacija | Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) per metus | Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) bendrai |
| 1999 | – 1 248 404 | 446 209 | 0 | 446 209 | – 802 195 | – 98 571  (*1) |
| 2000 | – 7 220 971 | 7 221 056 | 0 | 7 221 056 | 85 | – 98 486 |
| 2001 | – 14 782 680 | 14 782 680 | 0 | 14 782 680 | 0 | – 98 486 |
| 2002 | – 12 978 574 | 12 978 572 | 0 | 12 978 572 | – 2 | – 98 488 |
| 2003 | – 7 990 196 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 4 225 196 | – 4 323 684 |
| 2004 | – 5 941 987 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 2 176 987 | – 6 500 671 |
| 2005 | – 4 440 896 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 675 896 | – 7 176 566 |
| 2006 | – 5 022 247 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 1 257 247 | – 8 433 813 |
| 2007 | – 3 882 170 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 117 170 | – 8 550 983 |
| 2008 | – 3 779 570 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 14 570 | – 8 565 553 |
| 2009 | – 3 774 545 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 9 545 | – 8 575 098 |
| 2010 | – 3 387 655 | 3 388 500 | 0 | 3 388 500 | 845 | – 8 574 253 |
| 2011 | – 3 572 694 | 3 576 750 | 0 | 3 576 750 | 4 056 | – 8 570 197 |
| 2012 | – 3 767 190 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 2 190 | – 8 572 387 |
| 2013 | – 3 761 761 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | 3 239 | – 8 569 148 |
| 2014 | – 3 760 497 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | 4 503 | – 8 564 645 |
| | – 89 312 036 | 80 043 767 | 0 | 80 043 767 | – 9 268 269 | |

(240)

Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 236 konstatuojamąją dalį), Iris Sud ligoninių (HIS) kompensacijos permokos egzistavimo analizė negalėjo būti atliekama kiekvieniems metams atskirai 1996–1998 m. laikotarpiu, nes nebuvo reikiamų skaičių. Tačiau Belgijos valdžios institucijos rado suvestinius duomenis, susijusius su šiuo laikotarpiu, kai HIS vis dar buvo keturios nepriklausomos ligoninės. Per šiuos trejus metus kai kurios HIS patyrė bendrą 2 622 714 EUR nuostolį, o kitos gavo iš viso iki 703 624 EUR pelno. Nuostolis buvo visiškai padengtas iš FRBRTC lėšų, kurios buvo suteiktos savivaldybei. Pelnas buvo perkeltas į kitus metus ir tai paaiškina, kodėl 1999 m. užregistruoto deficito kompensacija dengia tik dalį deficito. Likęs deficitas buvo kompensuotas iš nepaskirstyto 1996–1998 m. laikotarpio pelno. Iš 10 lentelės taip pat matyti, kad, neskaitant labai nedidelių techninių kompensacijos permokų 2000, 2010, 2011, 2013 ir 2014 m. (kiekvienu atveju ne daugiau kaip 0,12 % tais metais skirtos kompensacijos), HIS kasmet gaudavo nepakankamą kompensaciją. Ši kompensacijos nepriemoka 1999–2014 m. laikotarpiu siekia daugiau nei 9 mln. EUR.

Iris Sud

10 lentelė

10 lentelė

HIS ligoninių apyvartinių lėšų trūkumas ir ligoninėms suteikta kompensacija

HIS ligoninių apyvartinių lėšų trūkumas ir ligoninėms suteikta kompensacija

(EUR)

HIS

Apyvartinių lėšų trūkumas

Finansavimas per FRBRTC arba regiono specialiąją subsidiją

Papildomi savivaldybių įnašai

Suteikta visa kompensacija

Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) per metus

Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) bendrai

1999

1999

– 1 248 404

446 209

0

446 209

– 802 195

– 98 571  (*1)

*1

2000

2000

– 7 220 971

7 221 056

0

7 221 056

85

– 98 486

2001

2001

– 14 782 680

14 782 680

0

14 782 680

0

– 98 486

2002

2002

– 12 978 574

12 978 572

0

12 978 572

– 2

– 98 488

2003

2003

– 7 990 196

3 765 000

0

3 765 000

– 4 225 196

– 4 323 684

2004

2004

– 5 941 987

3 765 000

0

3 765 000

– 2 176 987

– 6 500 671

2005

2005

– 4 440 896

3 765 000

0

3 765 000

– 675 896

– 7 176 566

2006

2006

– 5 022 247

3 765 000

0

3 765 000

– 1 257 247

– 8 433 813

2007

2007

– 3 882 170

3 765 000

0

3 765 000

– 117 170

– 8 550 983

2008

2008

– 3 779 570

3 765 000

0

3 765 000

– 14 570

– 8 565 553

2009

2009

– 3 774 545

3 765 000

0

3 765 000

– 9 545

– 8 575 098

2010

2010

– 3 387 655

3 388 500

0

3 388 500

845

– 8 574 253

2011

2011

– 3 572 694

3 576 750

0

3 576 750

4 056

– 8 570 197

2012

2012

– 3 767 190

3 765 000

0

3 765 000

– 2 190

– 8 572 387

2013

2013

– 3 761 761

3 765 000

0

3 765 000

3 239

– 8 569 148

2014

2014

– 3 760 497

3 765 000

0

3 765 000

4 503

– 8 564 645

– 89 312 036

– 89 312 036

80 043 767

80 043 767

0

0

80 043 767

80 043 767

– 9 268 269

– 9 268 269

| (241) | Toliau 11 lentelėje parodytos labai nedidelės HUDERF ligoninei skirtos techninės kompensacijos permokos 1998, 2002 ir 2007 m. (kiekvienu atveju jos buvo mažesnės nei 0,15 % nagrinėjamais metais skirtos kompensacijos). 2013 m. buvo užregistruota didesnė techninė kompensacijos permoka (apie 17 % nagrinėjamais metais skirtos kompensacijos). Tačiau kadangi gauta kompensacija jau buvo aiškiai nepakankama 2010 ir 2011 m., HUDERF vis dar buvo toje pačioje situacijoje 2013 m. VESP ir susijusios veiklos, kurią vykdė iki tol, atžvilgiu. Per visą 1996–2014 m. laikotarpį reali kompensacijos nepriemoka iš viso sudaro daugiau nei 700 000 EUR. Be to, kaip įrodyta pirmiau (žr. 5 lentelę 234 konstatuojamojoje dalyje), praktikoje HUDEF niekada nėra gavusi jokios kompensacijos permokos, dėl kurios ji būtų privalėjusi (iš dalies) grąžinti deficito kompensaciją. Iš tiesų ligoninė 1996–2014 m. laikotarpiu visada turėjo kompensacijos nepriemoką ir savivaldybė jai buvo nuolat skolinga.

  11 lentelė


  HUDERF apyvartinių lėšų trūkumas ir ligoninei suteikta kompensacija












  (EUR) |
| --- | --- |
| HUDERF | Apyvartinių lėšų trūkumas | Finansavimas per FRBRTC arba regiono specialiąją subsidiją | Papildomi savivaldybių įnašai | Suteikta visa kompensacija | Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) per metus | Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) bendrai |
| 1996 | – 1 505 830 | 1 504 714 | 0 | 1 504 714 | – 1 116 | – 1 116 |
| 1997 | – 1 026 881 | 1 026 279 | 0 | 1 026 279 | – 602 | – 1 718 |
| 1998 | – 245 113 | 245 415 | 0 | 245 415 | 302 | – 1 417 |
| 1999 | 1 642 | 0 | 0 | 0 | 0 | – 1 417 |
| 2000 | – 484 951 | 484 949 | 0 | 484 949 | – 2 | – 1 419 |
| 2001 | – 1 218 954 | 1 218 000 | 0 | 1 218 000 | – 954 | – 2 373 |
| 2002 | – 479 490 | 480 000 | 0 | 480 000 | 510 | – 1 863 |
| 2003 | – 1 117 778 | 820 000 | 297 778 | 1 117 778 | 0 | – 1 862 |
| 2004 | – 781 981 | 781 981 | 0 | 781 981 | 0 | – 1 862 |
| 2005 | – 1 279 230 | 778 000 | 501 230 | 1 279 230 | 0 | – 1 863 |
| 2006 | – 2 494 074 | 778 000 | 1 716 074 | 2 494 074 | 0 | – 1 863 |
| 2007 | – 2 687 621 | 622 529 | 2 065 313 | 2 687 842 | 221 | – 1 642 |
| 2008 | – 2 314 050 | 871 350 | 1 442 700 | 2 314 050 | 0 | – 1 642 |
| 2009 | – 1 868 670 | 1 246 998 | 621 672 | 1 868 670 | 0 | – 1 642 |
| 2010 | – 1 823 049 | 1 401 628 | 0 | 1 401 628 | – 421 421 | – 423 062 |
| 2011 | – 1 620 663 | 1 220 232 | 0 | 1 220 232 | – 400 431 | – 823 493 |
| 2012 | – 945 316 | 945 316 | 0 | 945 316 | 0 | – 823 493 |
| 2013 | – 528 779 | 635 966 | 0 | 635 966 | 107 187 | – 716 306 |
| 2014 | – 618 000 | 618 000 | 0 | 618 000 | 0 | – 716 306 |
| | – 23 038 788 | 15 679 357 | 6 644 767 | 22 324 124 | – 716 306 | |

(241)

Toliau 11 lentelėje parodytos labai nedidelės HUDERF ligoninei skirtos techninės kompensacijos permokos 1998, 2002 ir 2007 m. (kiekvienu atveju jos buvo mažesnės nei 0,15 % nagrinėjamais metais skirtos kompensacijos). 2013 m. buvo užregistruota didesnė techninė kompensacijos permoka (apie 17 % nagrinėjamais metais skirtos kompensacijos). Tačiau kadangi gauta kompensacija jau buvo aiškiai nepakankama 2010 ir 2011 m., HUDERF vis dar buvo toje pačioje situacijoje 2013 m. VESP ir susijusios veiklos, kurią vykdė iki tol, atžvilgiu. Per visą 1996–2014 m. laikotarpį reali kompensacijos nepriemoka iš viso sudaro daugiau nei 700 000 EUR. Be to, kaip įrodyta pirmiau (žr. 5 lentelę 234 konstatuojamojoje dalyje), praktikoje HUDEF niekada nėra gavusi jokios kompensacijos permokos, dėl kurios ji būtų privalėjusi (iš dalies) grąžinti deficito kompensaciją. Iš tiesų ligoninė 1996–2014 m. laikotarpiu visada turėjo kompensacijos nepriemoką ir savivaldybė jai buvo nuolat skolinga.

11 lentelė

11 lentelė

HUDERF apyvartinių lėšų trūkumas ir ligoninei suteikta kompensacija

HUDERF apyvartinių lėšų trūkumas ir ligoninei suteikta kompensacija

(EUR)

HUDERF

Apyvartinių lėšų trūkumas

Finansavimas per FRBRTC arba regiono specialiąją subsidiją

Papildomi savivaldybių įnašai

Suteikta visa kompensacija

Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) per metus

Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) bendrai

1996

1996

– 1 505 830

1 504 714

0

1 504 714

– 1 116

– 1 116

1997

1997

– 1 026 881

1 026 279

0

1 026 279

– 602

– 1 718

1998

1998

– 245 113

245 415

0

245 415

302

– 1 417

1999

1999

1 642

0

0

0

0

– 1 417

2000

2000

– 484 951

484 949

0

484 949

– 2

– 1 419

2001

2001

– 1 218 954

1 218 000

0

1 218 000

– 954

– 2 373

2002

2002

– 479 490

480 000

0

480 000

510

– 1 863

2003

2003

– 1 117 778

820 000

297 778

1 117 778

0

– 1 862

2004

2004

– 781 981

781 981

0

781 981

0

– 1 862

2005

2005

– 1 279 230

778 000

501 230

1 279 230

0

– 1 863

2006

2006

– 2 494 074

778 000

1 716 074

2 494 074

0

– 1 863

2007

2007

– 2 687 621

622 529

2 065 313

2 687 842

221

– 1 642

2008

2008

– 2 314 050

871 350

1 442 700

2 314 050

0

– 1 642

2009

2009

– 1 868 670

1 246 998

621 672

1 868 670

0

– 1 642

2010

2010

– 1 823 049

1 401 628

0

1 401 628

– 421 421

– 423 062

2011

2011

– 1 620 663

1 220 232

0

1 220 232

– 400 431

– 823 493

2012

2012

– 945 316

945 316

0

945 316

0

– 823 493

2013

2013

– 528 779

635 966

0

635 966

107 187

– 716 306

2014

2014

– 618 000

618 000

0

618 000

0

– 716 306

– 23 038 788

– 23 038 788

15 679 357

15 679 357

6 644 767

6 644 767

22 324 124

22 324 124

– 716 306

– 716 306

| (242) | Institut Bordet 1996–2001 m. apskaitos rezultatai buvo teigiami, todėl savivaldybė tais metais nesiėmė veiksmų. Tačiau nuo 2002 m. apskaitos rezultatas tapo neigiamas, todėl buvo atlikti mokėjimai siekiant kompensuoti deficitą. Toliau 12 lentelėje parodytos nedidelės techninės kompensacijos permokos 2005 ir 2011 m. (arba mažiau nei atitinkamai 4 % ir 0,5 % tais metais suteiktos kompensacijos dydžio). atrodo, kad 2009 m. buvo didelė techninė maždaug 580 000 EUR kompensacijos permoka (arba maždaug 46 % tais metais suteiktos kompensacijos dydžio). Tačiau 2008 m. buvo užregistruota apie 533 000 EUR kompensacijos nepriemoka (apie 505 000 EUR suvestiniu pagrindu). Vadinasi, bendra techninė suvestinė kompensacijos permoka siekė tik 73 702 EUR (mažiau nei 6 % 2009 m. suteiktos kompensacijos), kurią buvo galima perkelti į 2010 m. (284) (nors už 2010 m. iki šiol jokia kompensacija suteikta nebuvo). Be to, kiekvienais nagrinėjamais metais Institut Bordet visada laukė, kol bus kompensuojamas užregistruotas deficitas (žr. 234 konstatuojamojoje dalyje pateiktą 6 lentelę). 2009 m. savivaldybė Institut Bordet buvo skolinga maždaug 3 mln. EUR. Per visą 1996–2014 m. laikotarpį faktinė kompensacijos nepriemoka iš viso sudaro daugiau nei 2,4 mln. EUR. Kaip paaiškinta 234 konstatuojamojoje dalyje, 1996–2001 m. gautas pelnas sumažina savivaldybių neapmokėtą likutį, nes savivaldybės, prieš imdamosi veiksmų, atskaičiuoja ligoninių pelną.

  12 lentelė



  Institut Bordet apyvartinių lėšų trūkumas ir ligoninei suteikta kompensacija












  (EUR) |
| --- | --- |
| Institut Bordet | Apyvartinių lėšų trūkumas | Finansavimas per FRBRTC arba regiono specialiąją subsidiją | Papildomi savivaldybių įnašai | Suteikta visa kompensacija | Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) per metus | Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) bendrai |
| 1996 | 752 505 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1997 | 170 241 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1998 | 41 349 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1999 | 44 371 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2000 | 5 439 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2001 | 154 518 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2002 | – 4 929 105 | 4 929 106 | 0 | 4 929 106 | 1 | 1 |
| 2003 | – 4 916 506 | 2 025 000 | 2 891 506 | 4 916 506 | 0 | 1 |
| 2004 | – 2 001 995 | 1 321 316 | 680 679 | 2 001 995 | 0 | 1 |
| 2005 | – 771 467 | 800 000 | 0 | 800 000 | 28 533 | 28 534 |
| 2006 | – 1 817 630 | 1 800 000 | 17 630 | 1 817 630 | 0 | 28 533 |
| 2007 | – 1 874 162 | 1 208 531 | 665 631 | 1 874 162 | 0 | 28 533 |
| 2008 | – 1 624 347 | 1 055 516 | 35 509 | 1 091 025 | – 533 322 | – 504 789 |
| 2009 | – 688 005 | 1 266 496 | 0 | 1 266 496 | 578 491 | 73 702 |
| 2010 | – 655 634 | 0 | 0 | 0 | – 655 634 | – 581 932 |
| 2011 | – 838 644 | 841 506 | 0 | 841 506 | 2 862 | – 579 070 |
| 2012 | – 833 460 | 817 267 | 0 | 817 267 | – 16 193 | – 595 263 |
| 2013 | – 2 551 468 | 1 271 933 | 0 | 1 271 933 | – 1 279 535 | – 1 874 798 |
| 2014 | – 1 943 857 | 1 380 000 | 0 | 1 380 000 | – 563 857 | – 2 438 654 |
| | – 24 277 858 | 18 716 671 | 4 290 955 | 23 007 626 | – 2 438 654 | |

(242)

Institut Bordet 1996–2001 m. apskaitos rezultatai buvo teigiami, todėl savivaldybė tais metais nesiėmė veiksmų. Tačiau nuo 2002 m. apskaitos rezultatas tapo neigiamas, todėl buvo atlikti mokėjimai siekiant kompensuoti deficitą. Toliau 12 lentelėje parodytos nedidelės techninės kompensacijos permokos 2005 ir 2011 m. (arba mažiau nei atitinkamai 4 % ir 0,5 % tais metais suteiktos kompensacijos dydžio). atrodo, kad 2009 m. buvo didelė techninė maždaug 580 000 EUR kompensacijos permoka (arba maždaug 46 % tais metais suteiktos kompensacijos dydžio). Tačiau 2008 m. buvo užregistruota apie 533 000 EUR kompensacijos nepriemoka (apie 505 000 EUR suvestiniu pagrindu). Vadinasi, bendra techninė suvestinė kompensacijos permoka siekė tik 73 702 EUR (mažiau nei 6 % 2009 m. suteiktos kompensacijos), kurią buvo galima perkelti į 2010 m. (284) (nors už 2010 m. iki šiol jokia kompensacija suteikta nebuvo). Be to, kiekvienais nagrinėjamais metais Institut Bordet visada laukė, kol bus kompensuojamas užregistruotas deficitas (žr. 234 konstatuojamojoje dalyje pateiktą 6 lentelę). 2009 m. savivaldybė Institut Bordet buvo skolinga maždaug 3 mln. EUR. Per visą 1996–2014 m. laikotarpį faktinė kompensacijos nepriemoka iš viso sudaro daugiau nei 2,4 mln. EUR. Kaip paaiškinta 234 konstatuojamojoje dalyje, 1996–2001 m. gautas pelnas sumažina savivaldybių neapmokėtą likutį, nes savivaldybės, prieš imdamosi veiksmų, atskaičiuoja ligoninių pelną.

Institut Bordet

284

Institut Bordet

Institut Bordet

12 lentelė

12 lentelė

Institut Bordet apyvartinių lėšų trūkumas ir ligoninei suteikta kompensacija

Institut Bordet

(EUR)

Institut Bordet

Apyvartinių lėšų trūkumas

Finansavimas per FRBRTC arba regiono specialiąją subsidiją

Papildomi savivaldybių įnašai

Suteikta visa kompensacija

Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) per metus

Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) bendrai

1996

1996

752 505

0

0

0

0

0

1997

1997

170 241

0

0

0

0

0

1998

1998

41 349

0

0

0

0

0

1999

1999

44 371

0

0

0

0

0

2000

2000

5 439

0

0

0

0

0

2001

2001

154 518

0

0

0

0

0

2002

2002

– 4 929 105

4 929 106

0

4 929 106

1

1

2003

2003

– 4 916 506

2 025 000

2 891 506

4 916 506

0

1

2004

2004

– 2 001 995

1 321 316

680 679

2 001 995

0

1

2005

2005

– 771 467

800 000

0

800 000

28 533

28 534

2006

2006

– 1 817 630

1 800 000

17 630

1 817 630

0

28 533

2007

2007

– 1 874 162

1 208 531

665 631

1 874 162

0

28 533

2008

2008

– 1 624 347

1 055 516

35 509

1 091 025

– 533 322

– 504 789

2009

2009

– 688 005

1 266 496

0

1 266 496

578 491

73 702

2010

2010

– 655 634

0

0

0

– 655 634

– 581 932

2011

2011

– 838 644

841 506

0

841 506

2 862

– 579 070

2012

2012

– 833 460

817 267

0

817 267

– 16 193

– 595 263

2013

2013

– 2 551 468

1 271 933

0

1 271 933

– 1 279 535

– 1 874 798

2014

2014

– 1 943 857

1 380 000

0

1 380 000

– 563 857

– 2 438 654

– 24 277 858

– 24 277 858

18 716 671

18 716 671

4 290 955

4 290 955

23 007 626

23 007 626

– 2 438 654

– 2 438 654

| (243) | Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 236 konstatuojamąją dalį), nebuvo įmanoma atlikti CHU Brugmann ligoninės kompensacijos permokos egzistavimo analizės 1996–1998 m. laikotarpiu, nes nebuvo skaitinių duomenų. Toliau 13 lentelėje parodytos nedidelės techninės kompensacijos permokos 2000, 2003, 2004, 2008 ir 2011 m. (kiekvienu atveju jos buvo mažesnės nei 7 % nagrinėjamais metais skirtos kompensacijos). Dvejais metais (t. y. 1999 ir 2012 m.) techninė kompensacijos permoka sudarė daugiau nei 10 % nagrinėjamais metais skirtos kompensacijos (arba atitinkamai 15,3 % ir 12,9 %). Tačiau 2012 m. CHU Brugmann turėjo kompensacijos nepriemoką, nors 2009 ir 2010 m. jau buvo aiškiai gavusi nepakankamą kompensaciją (t. y. turėjo 558 858 EUR kompensacijos nepriemoką). Ankstesnių nei 1999 m. skaitinių duomenų, į kuriuos būtų galima atsižvelgti norint įvertinti bendrą situaciją, susijusią su CHU Brugmann ligoninei skirta kompensacija 1999 m., nėra. Tačiau svarbu pažymėti, kad pirmieji savivaldybės skirti mokėjimai (remiantis FRBRTC finansavimu) prasidėjo tik 2003 m. ir kad, kaip parodyta 234 konstatuojamosios dalies 4 lentelėje, CHU Brugmann niekada nebuvo gavusi kompensacijos permokos, kad būtų priversta (iš dalies) grąžinti deficito kompensaciją savivaldybei. Iš tiesų, vertinant bendrai, bet kuriuo metu 1996–2014 m. laikotarpiu CHU Brugmann nuolat turėjo kompensacijos nepriemoką ir savivaldybė jai buvo skolinga, kad padengtų buvusį deficitą. Šiuo laikotarpiu faktinė kompensacijos nepriemoka sudarė iš viso apie 935 000 EUR.

  13 lentelė



  CHU Brugmann apyvartinių lėšų trūkumas ir ligoninei suteikta kompensacija












  (EUR) |
| --- | --- |
| CHU Brugmann | Apyvartinių lėšų trūkumas | Finansavimas per FRBRTC arba regiono specialiąją subsidiją | Papildomi savivaldybių įnašai | Suteikta visa kompensacija | Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) per metus | Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) bendrai |
| 1999 | – 508 171 | 600 000 | 0 | 600 000 | 91 829 | 91 829 |
| 2000 | – 3 755 229 | 3 755 587 | 0 | 3 755 587 | 358 | 92 188 |
| 2001 | – 5 440 039 | 5 440 000 | 0 | 5 440 000 | – 39 | 92 149 |
| 2002 | – 1 976 934 | 1 976 933 | 0 | 1 976 933 | – 1 | 92 149 |
| 2003 | – 1 697 238 | 1 770 000 | 0 | 1 770 000 | 72 762 | 164 911 |
| 2004 | – 1 442 292 | 1 457 000 | 0 | 1 457 000 | 14 708 | 179 619 |
| 2005 | – 7 413 186 | 3 657 000 | 3 756 186 | 7 413 186 | 0 | 179 619 |
| 2006 | – 14 180 725 | 3 657 000 | 10 523 725 | 14 180 725 | 0 | 179 619 |
| 2007 | – 6 954 466 | 4 125 610 | 2 828 856 | 6 954 466 | 0 | 179 619 |
| 2008 | – 6 308 290 | 3 999 767 | 2 505 046 | 6 504 813 | 196 523 | 376 142 |
| 2009 | – 6 228 859 | 3 231 504 | 2 600 612 | 5 832 116 | – 396 743 | – 20 601 |
| 2010 | – 5 011 208 | 3 644 432 | 169 179 | 3 813 611 | – 1 197 597 | – 1 218 198 |
| 2011 | – 2 982 442 | 3 206 932 | 0 | 3 206 932 | 224 490 | – 993 708 |
| 2012 | – 2 945 806 | 3 380 656 | 0 | 3 380 656 | 434 850 | – 558 858 |
| 2013 | – 2 799 788 | 2 500 348 | 0 | 2 500 348 | – 299 440 | – 858 298 |
| 2014 | – 2 923 714 | 2 847 000 | 0 | 2 847 000 | – 76 714 | – 935 011 |
| | – 72 568 384 | 49 249 769 | 22 383 604 | 71 633 373 | – 935 011 | |

(243)

Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 236 konstatuojamąją dalį), nebuvo įmanoma atlikti CHU Brugmann ligoninės kompensacijos permokos egzistavimo analizės 1996–1998 m. laikotarpiu, nes nebuvo skaitinių duomenų. Toliau 13 lentelėje parodytos nedidelės techninės kompensacijos permokos 2000, 2003, 2004, 2008 ir 2011 m. (kiekvienu atveju jos buvo mažesnės nei 7 % nagrinėjamais metais skirtos kompensacijos). Dvejais metais (t. y. 1999 ir 2012 m.) techninė kompensacijos permoka sudarė daugiau nei 10 % nagrinėjamais metais skirtos kompensacijos (arba atitinkamai 15,3 % ir 12,9 %). Tačiau 2012 m. CHU Brugmann turėjo kompensacijos nepriemoką, nors 2009 ir 2010 m. jau buvo aiškiai gavusi nepakankamą kompensaciją (t. y. turėjo 558 858 EUR kompensacijos nepriemoką). Ankstesnių nei 1999 m. skaitinių duomenų, į kuriuos būtų galima atsižvelgti norint įvertinti bendrą situaciją, susijusią su CHU Brugmann ligoninei skirta kompensacija 1999 m., nėra. Tačiau svarbu pažymėti, kad pirmieji savivaldybės skirti mokėjimai (remiantis FRBRTC finansavimu) prasidėjo tik 2003 m. ir kad, kaip parodyta 234 konstatuojamosios dalies 4 lentelėje, CHU Brugmann niekada nebuvo gavusi kompensacijos permokos, kad būtų priversta (iš dalies) grąžinti deficito kompensaciją savivaldybei. Iš tiesų, vertinant bendrai, bet kuriuo metu 1996–2014 m. laikotarpiu CHU Brugmann nuolat turėjo kompensacijos nepriemoką ir savivaldybė jai buvo skolinga, kad padengtų buvusį deficitą. Šiuo laikotarpiu faktinė kompensacijos nepriemoka sudarė iš viso apie 935 000 EUR.

CHU Brugmann

CHU Brugmann

CHU Brugmann

CHU Brugmann

CHU Brugmann

13 lentelė

13 lentelė

CHU Brugmann apyvartinių lėšų trūkumas ir ligoninei suteikta kompensacija

CHU Brugmann

(EUR)

CHU Brugmann

Apyvartinių lėšų trūkumas

Finansavimas per FRBRTC arba regiono specialiąją subsidiją

Papildomi savivaldybių įnašai

Suteikta visa kompensacija

Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) per metus

Kompensacijos permoka (+) arba kompensacijos nepriemoka (-) bendrai

1999

1999

– 508 171

600 000

0

600 000

91 829

91 829

2000

2000

– 3 755 229

3 755 587

0

3 755 587

358

92 188

2001

2001

– 5 440 039

5 440 000

0

5 440 000

– 39

92 149

2002

2002

– 1 976 934

1 976 933

0

1 976 933

– 1

92 149

2003

2003

– 1 697 238

1 770 000

0

1 770 000

72 762

164 911

2004

2004

– 1 442 292

1 457 000

0

1 457 000

14 708

179 619

2005

2005

– 7 413 186

3 657 000

3 756 186

7 413 186

0

179 619

2006

2006

– 14 180 725

3 657 000

10 523 725

14 180 725

0

179 619

2007

2007

– 6 954 466

4 125 610

2 828 856

6 954 466

0

179 619

2008

2008

– 6 308 290

3 999 767

2 505 046

6 504 813

196 523

376 142

2009

2009

– 6 228 859

3 231 504

2 600 612

5 832 116

– 396 743

– 20 601

2010

2010

– 5 011 208

3 644 432

169 179

3 813 611

– 1 197 597

– 1 218 198

2011

2011

– 2 982 442

3 206 932

0

3 206 932

224 490

– 993 708

2012

2012

– 2 945 806

3 380 656

0

3 380 656

434 850

– 558 858

2013

2013

– 2 799 788

2 500 348

0

2 500 348

– 299 440

– 858 298

2014

2014

– 2 923 714

2 847 000

0

2 847 000

– 76 714

– 935 011

– 72 568 384

– 72 568 384

49 249 769

49 249 769

22 383 604

22 383 604

71 633 373

71 633 373

– 935 011

– 935 011

| (244) | Galiausiai nedidelis pelnas, kurį deklaravo kai kurios IRIS ligoninės (t. y. CHU Saint-Pierre 2006 m., HUDERF 1999 m. ir Institut Bordet nuo 1996 iki 2001 m.), negali būti laikomas kompensacijos permokos įrodymu. Iš tiesų, remdamasi IRIS ligoninėse taikomu apskaitos atskyrimu (žr. 226 konstatuojamąją dalį), Komisija daro išvadą, kad visais atvejais, išskyrus vieną, šis pelnas buvo gautas iš pelno IRIS ligoninėms vykdant susijusią veiklą (žr. 41, 116 ir 117 konstatuojamąsias dalis). Veikla, susijusi su Institut Bordet teikiamomis VESP, 1996 m. suteikė nedidelį pelną, kuris tais metais siekė 1 % visų ligoninės pajamų. Komisija mano, kad bet kuriuo atveju toks mažas pelnas yra pagrįstas ir negalėtų reikšti kompensacijos permokos. Be to, kaip paaiškinta pirmiau (žr. 234 konstatuojamąją dalį), visas pelnas (gautas teikiant VESP arba vykdant susijusią veiklą) yra saugomas ir panaudojamas ateities deficitui (ar nesumokėtam praeities deficitui) padengti, taip sumažinant savivaldybių įnašą. |
| --- | --- |

(244)

Galiausiai nedidelis pelnas, kurį deklaravo kai kurios IRIS ligoninės (t. y. CHU Saint-Pierre 2006 m., HUDERF 1999 m. ir Institut Bordet nuo 1996 iki 2001 m.), negali būti laikomas kompensacijos permokos įrodymu. Iš tiesų, remdamasi IRIS ligoninėse taikomu apskaitos atskyrimu (žr. 226 konstatuojamąją dalį), Komisija daro išvadą, kad visais atvejais, išskyrus vieną, šis pelnas buvo gautas iš pelno IRIS ligoninėms vykdant susijusią veiklą (žr. 41, 116 ir 117 konstatuojamąsias dalis). Veikla, susijusi su Institut Bordet teikiamomis VESP, 1996 m. suteikė nedidelį pelną, kuris tais metais siekė 1 % visų ligoninės pajamų. Komisija mano, kad bet kuriuo atveju toks mažas pelnas yra pagrįstas ir negalėtų reikšti kompensacijos permokos. Be to, kaip paaiškinta pirmiau (žr. 234 konstatuojamąją dalį), visas pelnas (gautas teikiant VESP arba vykdant susijusią veiklą) yra saugomas ir panaudojamas ateities deficitui (ar nesumokėtam praeities deficitui) padengti, taip sumažinant savivaldybių įnašą.

CHU Saint-Pierre

Institut Bordet

Institut Bordet

| (245) | Atsižvelgdama į pateiktus svarstymus, Komisija prieina prie išvados, kad dėl deficito kompensavimo mokėjimų vėlavimo, dėl to, kad bet kuriuo metu 1996–2014 m. laikotarpiu atitinkamos savivaldybės buvo skolingos visoms IRIS ligoninėms dideles sumas deficitui padengti, ir dėl to, kad kiekviena IRIS ligoninė apskritai turėjo kompensacijos nepriemoką, praktikoje jokia IRIS ligoninė nėra gavusi kompensacijos permokos. |
| --- | --- |

(245)

Atsižvelgdama į pateiktus svarstymus, Komisija prieina prie išvados, kad dėl deficito kompensavimo mokėjimų vėlavimo, dėl to, kad bet kuriuo metu 1996–2014 m. laikotarpiu atitinkamos savivaldybės buvo skolingos visoms IRIS ligoninėms dideles sumas deficitui padengti, ir dėl to, kad kiekviena IRIS ligoninė apskritai turėjo kompensacijos nepriemoką, praktikoje jokia IRIS ligoninė nėra gavusi kompensacijos permokos.

7.3.6.   Kompensacijos permokos kontrolė

Kompensacijos permokos kontrolė

| (246) | Pagal trečiąją esminę suderinamumo sąlygą, numatytą 2012 m. VESP sprendime, valstybės narės privalo imtis priemonių ir užtikrinti, kad įmonės, įpareigotos teikti VESP, negautų jokios kompensacijos permokos, ir turi vykdyti ar nurodyti vykdyti reguliarius patikrinimus bent kas trejus metus (285). Be to, jei įmonė faktiškai gavo kompensacijos permoką, valstybės narės privalo reikalauti atitinkamos įmonės ją grąžinti (286). |
| --- | --- |

(246)

Pagal trečiąją esminę suderinamumo sąlygą, numatytą 2012 m. VESP sprendime, valstybės narės privalo imtis priemonių ir užtikrinti, kad įmonės, įpareigotos teikti VESP, negautų jokios kompensacijos permokos, ir turi vykdyti ar nurodyti vykdyti reguliarius patikrinimus bent kas trejus metus (285). Be to, jei įmonė faktiškai gavo kompensacijos permoką, valstybės narės privalo reikalauti atitinkamos įmonės ją grąžinti (286).

285

286

| (247) | Visų pirma pažymėtina, jog nagrinėjant deficito padengimą šio kompensavimo mechanizmo pobūdis pats savaime labai sumažina kompensacijos permokos riziką, vadinasi, yra priemonė, padedanti išvengti kompensacijos permokos. Iš tiesų savivaldybės gali padengti realų deficitą, kurį užregistruoja IRIS ligoninės, teikiančios visuotines ekonominės svarbos paslaugas ir vykdančios ribotą susijusią veiklą. Vadinasi, kompensacija dengia tik liekančias grynąsias išlaidas (žr. 226 konstatuojamąją dalį), patiriamas teikiant šias VESP ir vykdant susijusią veiklą, ir neapima pagrįsto pelno. Visi mokėjimai atliekami ex post, kitaip tariant, po to, kai deficitas užregistruotas (žr. šiuo klausimu 234 konstatuojamojoje dalyje pateiktas lenteles). Mokėjimai atliekami keliais pervedimais (kaip iliustruota 234 konstatuojamosios dalies lentelėse), siekiant užtikrinti, kad savivaldybės galėtų sulaikyti mokėjimą atsiradus bet kokiam kompensacijos permokos ženklui. Savivaldybės, prieš sumokėdamos IRIS ligoninėms, taip pat patikrina suvestinio nesumokėto deficito dydį. Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 235 konstatuojamąją dalį), savivaldybės ir IRIS ligoninės taip pat susitarė nedelsdamos grąžinti deficito kompensaciją pagal LCH 109 straipsnį, kad išvengtų dvigubo to paties deficito padengimo. Vadinasi, yra tik nedidelė ir teorinė techninės kompensacijos permokos liekamoji rizika, kai kompensacija nagrinėjama imant kiekvienus metus atskirai (žr. 237–238 konstatuojamąsias dalis). Tačiau praktikoje jokia IRIS ligoninė apskritai niekada nėra gavusi realios kompensacijos permokos, nes bet kuriuo metu 1996–2014 m. laikotarpiu savivaldybės IRIS ligoninėms buvo skolingos dideles pinigų sumas neapmokėtam deficitui padengti (kaip įrodo lentelės 234 konstatuojamojoje dalyje). |
| --- | --- |

(247)

Visų pirma pažymėtina, jog nagrinėjant deficito padengimą šio kompensavimo mechanizmo pobūdis pats savaime labai sumažina kompensacijos permokos riziką, vadinasi, yra priemonė, padedanti išvengti kompensacijos permokos. Iš tiesų savivaldybės gali padengti realų deficitą, kurį užregistruoja IRIS ligoninės, teikiančios visuotines ekonominės svarbos paslaugas ir vykdančios ribotą susijusią veiklą. Vadinasi, kompensacija dengia tik liekančias grynąsias išlaidas (žr. 226 konstatuojamąją dalį), patiriamas teikiant šias VESP ir vykdant susijusią veiklą, ir neapima pagrįsto pelno. Visi mokėjimai atliekami ex post, kitaip tariant, po to, kai deficitas užregistruotas (žr. šiuo klausimu 234 konstatuojamojoje dalyje pateiktas lenteles). Mokėjimai atliekami keliais pervedimais (kaip iliustruota 234 konstatuojamosios dalies lentelėse), siekiant užtikrinti, kad savivaldybės galėtų sulaikyti mokėjimą atsiradus bet kokiam kompensacijos permokos ženklui. Savivaldybės, prieš sumokėdamos IRIS ligoninėms, taip pat patikrina suvestinio nesumokėto deficito dydį. Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 235 konstatuojamąją dalį), savivaldybės ir IRIS ligoninės taip pat susitarė nedelsdamos grąžinti deficito kompensaciją pagal LCH 109 straipsnį, kad išvengtų dvigubo to paties deficito padengimo. Vadinasi, yra tik nedidelė ir teorinė techninės kompensacijos permokos liekamoji rizika, kai kompensacija nagrinėjama imant kiekvienus metus atskirai (žr. 237–238 konstatuojamąsias dalis). Tačiau praktikoje jokia IRIS ligoninė apskritai niekada nėra gavusi realios kompensacijos permokos, nes bet kuriuo metu 1996–2014 m. laikotarpiu savivaldybės IRIS ligoninėms buvo skolingos dideles pinigų sumas neapmokėtam deficitui padengti (kaip įrodo lentelės 234 konstatuojamojoje dalyje).

ex post

| (248) | Antra, 1983 m. lapkričio 14 d. įstatyme (287) dėl kai kurių subsidijų skyrimo ir panaudojimo kontrolės nustatytos skiriamų subsidijų (kurias pirmiausia teikia vietos valdžios institucijos) kontrolės taisyklės. Jame pateiktos tos pačios taisyklės kaip ir 2006 m. vasario 23 d. Briuselio pagrindiniame potvarkyje, kuriuo skelbiamos nuostatos, taikomos biudžetui, apskaitai ir auditui (288), ir kuriame Briuselio sostinės regionui yra nustatytos bendrosios taisyklės iš 2003 m. gegužės 16 d. įstatymo, kuriuo skelbiamos bendrosios nuostatos, taikomos savivaldybių ir regionų biudžetams, subsidijų kontrolei ir apskaitai, ir Belgijos Audito Rūmų kontrolės organizavimui (289). 1983 m. lapkričio 14 d. įstatymo 1 straipsnyje teigiama, kad:

  „Šis įstatymas taikomas visoms subsidijoms, kurias teikia:






  1) | provincijos, savivaldybės, provincijai ar savivaldybei svarbios įstaigos, turinčios juridinio asmens statusą, aglomeracijos, savivaldybių federacijos, kultūros komisijos, provincijų asociacijos ir savivaldybių asociacijos; |
| --- | --- | --- |

(248)

Antra, 1983 m. lapkričio 14 d. įstatyme (287) dėl kai kurių subsidijų skyrimo ir panaudojimo kontrolės nustatytos skiriamų subsidijų (kurias pirmiausia teikia vietos valdžios institucijos) kontrolės taisyklės. Jame pateiktos tos pačios taisyklės kaip ir 2006 m. vasario 23 d. Briuselio pagrindiniame potvarkyje, kuriuo skelbiamos nuostatos, taikomos biudžetui, apskaitai ir auditui (288), ir kuriame Briuselio sostinės regionui yra nustatytos bendrosios taisyklės iš 2003 m. gegužės 16 d. įstatymo, kuriuo skelbiamos bendrosios nuostatos, taikomos savivaldybių ir regionų biudžetams, subsidijų kontrolei ir apskaitai, ir Belgijos Audito Rūmų kontrolės organizavimui (289). 1983 m. lapkričio 14 d. įstatymo 1 straipsnyje teigiama, kad:

287

288

289

„Šis įstatymas taikomas visoms subsidijoms, kurias teikia:

1)

provincijos, savivaldybės, provincijai ar savivaldybei svarbios įstaigos, turinčios juridinio asmens statusą, aglomeracijos, savivaldybių federacijos, kultūros komisijos, provincijų asociacijos ir savivaldybių asociacijos;

| 2) | juridiniai ar fiziniai asmenys, kuriuos tiesiogiai ar netiesiogiai subsidijuoja kuris nors 1 punkte nurodytas subsidijų teikėjas.“ |
| --- | --- |

2)

juridiniai ar fiziniai asmenys, kuriuos tiesiogiai ar netiesiogiai subsidijuoja kuris nors 1 punkte nurodytas subsidijų teikėjas.“

Šio įstatymo 2 straipsnyje taip pat apibrėžtas labai platus jo taikymo laukas ir nustatyta:

„Subsidija vadinamas [...] bet koks įnašas, nauda ar parama, neatsižvelgiant į formą ar pavadinimą, įskaitant susigrąžinamų lėšų, kurios teikiamos be palūkanų, išankstinius mokėjimus, skiriamus siekiant skatinti visuotiniam interesui aktualią veiklą [...]“.

Iš minėtų straipsnių aiškiai matyti, kad deficito kompensacija, kurią Briuselio savivaldybės teikia IRIS ligoninėms, kad šios teiktų VESP ir vykdytų susijusią veiklą, patenka į šio įstatymo taikymo sritį.

| (249) | 1983 m. lapkričio 14 d. įstatymo 3 straipsnyje yra nustatytas principas, pagal kurį subsidija turi būti naudojama tik tiems tikslams, kuriems ji buvo suteikta, o gavėjas turi galėti pagrįsti jos naudojimą. 4 ir 5 straipsniuose yra nustatytos kitos taisyklės, susijusios su tokių subsidijų teikimu ir gavėjui taikomomis skaidrumo prievolėmis. 6 ir 7 straipsniuose nustatytos subsidijų naudojimo kontrolės, kurią vykdo pats subsidijų teikėjas ar kitas subjektas jo vardu, taisyklės. 6 straipsnyje konkrečiai numatyta:

  „
  Bet koks [subsidijų] teikėjas turi teisę vietoje atlikti suteiktos subsidijos naudojimo kontrolę.“

  7 straipsnyje numatyta prievolė grąžinti arba susigrąžinti subsidijas. Šis straipsnis išdėstytas taip:

  „Nepažeisdamas panaikinamųjų nuostatų, kurios yra taikomos subsidijai, gavėjas privalo grąžinti ją tokiais atvejais:






  1) | kai jis subsidijos nepanaudoja tais tikslais, kuriais ji buvo suteikta; |
| --- | --- | --- |

(249)

1983 m. lapkričio 14 d. įstatymo 3 straipsnyje yra nustatytas principas, pagal kurį subsidija turi būti naudojama tik tiems tikslams, kuriems ji buvo suteikta, o gavėjas turi galėti pagrįsti jos naudojimą. 4 ir 5 straipsniuose yra nustatytos kitos taisyklės, susijusios su tokių subsidijų teikimu ir gavėjui taikomomis skaidrumo prievolėmis. 6 ir 7 straipsniuose nustatytos subsidijų naudojimo kontrolės, kurią vykdo pats subsidijų teikėjas ar kitas subjektas jo vardu, taisyklės. 6 straipsnyje konkrečiai numatyta:

„
  Bet koks [subsidijų] teikėjas turi teisę vietoje atlikti suteiktos subsidijos naudojimo kontrolę.“

Bet koks [subsidijų] teikėjas turi teisę vietoje atlikti suteiktos subsidijos

7 straipsnyje numatyta prievolė grąžinti arba susigrąžinti subsidijas. Šis straipsnis išdėstytas taip:

„Nepažeisdamas panaikinamųjų nuostatų, kurios yra taikomos subsidijai, gavėjas privalo grąžinti ją tokiais atvejais:

1)

kai jis subsidijos nepanaudoja tais tikslais, kuriais ji buvo suteikta;

| 2) | kai jis nepateikia kurio nors pagrindimo, nurodyto 4 ir 5 straipsniuose; |
| --- | --- |

2)

kai jis nepateikia kurio nors pagrindimo, nurodyto 4 ir 5 straipsniuose;

| 3) | kai jis neleidžia atlikti kontrolės, nurodytos 6 straipsnyje. |
| --- | --- |

3)

kai jis neleidžia atlikti kontrolės, nurodytos 6 straipsnyje.

Tačiau 1 ir 2 punktuose nurodytais atvejais gavėjas privalo grąžinti tik nepagrįstą subsidijos dalį.

Viešosios teisės juridiniai asmenys, turintys įgaliojimus nustatyti tiesioginius mokesčius, turi teisę prievarta susigrąžinti subsidijas, kurios turi būti grąžintos. Dėl prievartos priemonių taikymo sprendžia už išieškojimą atsakingas apskaitos pareigūnas. Jas vykdytinomis paskelbia administracinė tarnyba, įgaliota skelbti privalomą tiesioginių atitinkamų nuostatų taikymą šiems viešosios teisės juridiniams asmenims.“

| (250) | Vadinasi, įstatyme suteikta teisė savivaldybėms užtikrinti, kad subsidijos būtų skiriamos laikantis būtinų sąlygų, tikrinti, kaip jos naudojamos, ir susigrąžinti nebūtinas sumas. Taigi savivaldybių vykdomam deficito kompensacijos mokėjimui taikomos labai griežtos taisyklės. Tai, kad ligoninės jas priima, reiškia, jog nepriklausoma institucija turi teisę atlikti patikrą, o taip gali būti užtikrinama, kad subsidija būtų panaudota tam tikslui, kuriam ji skirta. Priešingu atveju ligoninė privalo nedelsiant ją grąžinti, o tai užtikrina bet kokios IRIS ligoninėms suteiktos kompensacijos permokos išieškojimą. |
| --- | --- |

(250)

Vadinasi, įstatyme suteikta teisė savivaldybėms užtikrinti, kad subsidijos būtų skiriamos laikantis būtinų sąlygų, tikrinti, kaip jos naudojamos, ir susigrąžinti nebūtinas sumas. Taigi savivaldybių vykdomam deficito kompensacijos mokėjimui taikomos labai griežtos taisyklės. Tai, kad ligoninės jas priima, reiškia, jog nepriklausoma institucija turi teisę atlikti patikrą, o taip gali būti užtikrinama, kad subsidija būtų panaudota tam tikslui, kuriam ji skirta. Priešingu atveju ligoninė privalo nedelsiant ją grąžinti, o tai užtikrina bet kokios IRIS ligoninėms suteiktos kompensacijos permokos išieškojimą.

| (251) | Tai patvirtina CPAS įstatymas, kurio 60 straipsnio 6 dalyje teigiama:

  „Dėl įstaigų ar tarnybų, kurioms gali būti skiriamos subsidijos arba kaip investicijos, arba veiklai gerinti, steigimo ar išplėtimo gali būti sprendžiama tik remiantis byla, iš kurios matyti, kad bus laikomasi įstatymuose ir kituose teisės aktuose numatytų sąlygų.“

  Jei CPAS padeda viešajai ligoninei, turi būti įrodyta, kad bus laikomasi taisyklių, susijusių su finansavimo teikimu. |
| --- | --- |

(251)

Tai patvirtina CPAS įstatymas, kurio 60 straipsnio 6 dalyje teigiama:

„Dėl įstaigų ar tarnybų, kurioms gali būti skiriamos subsidijos arba kaip investicijos, arba veiklai gerinti, steigimo ar išplėtimo gali būti sprendžiama tik remiantis byla, iš kurios matyti, kad bus laikomasi įstatymuose ir kituose teisės aktuose numatytų sąlygų.“

Jei CPAS padeda viešajai ligoninei, turi būti įrodyta, kad bus laikomasi taisyklių, susijusių su finansavimo teikimu.

| (252) | Be to, CPAS įstatymo 135g straipsnyje yra nustatyta vietinių asociacijų pagal XII skyrių (nagrinėjamu atveju – IRIS ligoninių) stebėsenos, kurią vykdo skėtinė asociacija (nagrinėjamu atveju – IRIS) kartą per tris mėnesius, procedūra. Tai pirmiausia reiškia, kad IRIS kontroliuoja IRIS ligoninių priimamus sprendimus šiomis priemonėmis:






  „1) | bendruoju strateginiu ir ligoninės veiklos nustatymo planu ir taikant šį planą priimtais sprendimais; |
| --- | --- | --- |

(252)

Be to, CPAS įstatymo 135g straipsnyje yra nustatyta vietinių asociacijų pagal XII skyrių (nagrinėjamu atveju – IRIS ligoninių) stebėsenos, kurią vykdo skėtinė asociacija (nagrinėjamu atveju – IRIS) kartą per tris mėnesius, procedūra. Tai pirmiausia reiškia, kad IRIS kontroliuoja IRIS ligoninių priimamus sprendimus šiomis priemonėmis:

„1)

bendruoju strateginiu ir ligoninės veiklos nustatymo planu ir taikant šį planą priimtais sprendimais;

| 2) | įsteigimo planu ir finansiniu planu, kuriuos vietinė asociacija priėmė remdamasi skėtinės asociacijos nustatytomis gairėmis, taip pat juose padarytais pataisymais ir atnaujinimais; |
| --- | --- |

2)

įsteigimo planu ir finansiniu planu, kuriuos vietinė asociacija priėmė remdamasi skėtinės asociacijos nustatytomis gairėmis, taip pat juose padarytais pataisymais ir atnaujinimais;

| 3) | metiniu biudžetu, kurį priėmė vietinė asociacija remdamasi gairėmis, kurias nustatė skėtinė asociacija. |
| --- | --- |

3)

metiniu biudžetu, kurį priėmė vietinė asociacija remdamasi gairėmis, kurias nustatė skėtinė asociacija.

Esant neatitikčiai skėtinė organizacija imasi visų priemonių, kurias ji mano esant reikalingas, kad ištaisytų neatitiktį, ir praneša apie jas atitinkamai vietinei asociacijai, kad jas būtų galima įvykdyti per jos nustatytą laiką.

Jei atitinkama vietinė asociacija priemonių neįvykdo per nustatytą laiką, skėtinė asociacija gali pagal 135h straipsnį nedelsdama įpareigoti komisarą, kad šis pakeistų vietinės asociacijos pareigų nevykdančią instituciją.“

| (253) | Iš pirmesnių nuostatų matyti, jog tiek CPAS įstatymas, tiek 1983 m. lapkričio 14 d. įstatymas suteikia galimybę Briuselio savivaldybėms garantuoti, kad IRIS ligoninėms suteiktos subsidijos bus tinkamai panaudojamos ir nesudarys kompensacijos permokos. Šios kartu taikomos nuostatos palengvina kompensacijos permokos kontrolę ir numato kompensacijos permokos išieškojimą. Be to, esant neatitikčiai trečiajai šaliai suteikiama pavadavimo teisė siekiant užtikrinti, kad IRIS ligoninėms nustatytos prievolės, ypač susijusios su biudžetu, būtų įvykdytos. Vadinasi, savivaldybės, CPAS ir IRIS skėtinė asociacija turi plačias kontrolės teises, net jei beveik nėra jokios kompensacijos permokos rizikos taikant šiame sprendime nagrinėjamą deficito kompensavimo mechanizmą. |
| --- | --- |

(253)

Iš pirmesnių nuostatų matyti, jog tiek CPAS įstatymas, tiek 1983 m. lapkričio 14 d. įstatymas suteikia galimybę Briuselio savivaldybėms garantuoti, kad IRIS ligoninėms suteiktos subsidijos bus tinkamai panaudojamos ir nesudarys kompensacijos permokos. Šios kartu taikomos nuostatos palengvina kompensacijos permokos kontrolę ir numato kompensacijos permokos išieškojimą. Be to, esant neatitikčiai trečiajai šaliai suteikiama pavadavimo teisė siekiant užtikrinti, kad IRIS ligoninėms nustatytos prievolės, ypač susijusios su biudžetu, būtų įvykdytos. Vadinasi, savivaldybės, CPAS ir IRIS skėtinė asociacija turi plačias kontrolės teises, net jei beveik nėra jokios kompensacijos permokos rizikos taikant šiame sprendime nagrinėjamą deficito kompensavimo mechanizmą.

| (254) | Be to, kai valstybinės ligoninės pelno ir nuostolio ataskaitose rodomas deficitas, merų ir vykdomosios tarybos narių kolegija, remdamasi CPAS įstatymo 111 straipsnio 2 dalimi ir 126 straipsniu, gali sustabdyti „bet kokio CPAS sprendimo, kuris prieštarauja savivaldybės interesams, ypač finansiniams savivaldybėms interesams“, vykdymą. |
| --- | --- |

(254)

Be to, kai valstybinės ligoninės pelno ir nuostolio ataskaitose rodomas deficitas, merų ir vykdomosios tarybos narių kolegija, remdamasi CPAS įstatymo 111 straipsnio 2 dalimi ir 126 straipsniu, gali sustabdyti „bet kokio CPAS sprendimo, kuris prieštarauja savivaldybės interesams, ypač finansiniams savivaldybėms interesams“, vykdymą.

| (255) | Galiausiai naudinga pabrėžti, kad valdžios institucijos, kurios suteikia nagrinėjamą paramos priemonę (t. y. savivaldybės ir CPAS), tiesiogiai kontroliuoja gavėjus. Šios valdžios institucijos pirmiausia turi daugumą balsų IRIS ligoninių direktorių valdybose, kurios, be kita ko, paskiria savo ligoninių generalinį direktorių. Mažai tikėtinu atveju, jei IRIS ligoninė atsisakytų grąžinti kompensacijos permoką, valstybės institucijos galėtų lengvai pakeisti generalinį direktorių, kad ištaisytų šią situaciją. Be to, kaip reikalaujama kiekvienos IRIS ligoninės įstatuose, direktorių valdyba renkasi bent aštuonis kartus per metus, o tai suteikia galimybę paramą suteikusioms institucijoms atidžiai stebėti finansinę IRIS ligoninių situaciją (būtent analizuojant ketvirčio ataskaitas, kuriose nagrinėjama ši tema, kaip reikalaujama įstatuose). |
| --- | --- |

(255)

Galiausiai naudinga pabrėžti, kad valdžios institucijos, kurios suteikia nagrinėjamą paramos priemonę (t. y. savivaldybės ir CPAS), tiesiogiai kontroliuoja gavėjus. Šios valdžios institucijos pirmiausia turi daugumą balsų IRIS ligoninių direktorių valdybose, kurios, be kita ko, paskiria savo ligoninių generalinį direktorių. Mažai tikėtinu atveju, jei IRIS ligoninė atsisakytų grąžinti kompensacijos permoką, valstybės institucijos galėtų lengvai pakeisti generalinį direktorių, kad ištaisytų šią situaciją. Be to, kaip reikalaujama kiekvienos IRIS ligoninės įstatuose, direktorių valdyba renkasi bent aštuonis kartus per metus, o tai suteikia galimybę paramą suteikusioms institucijoms atidžiai stebėti finansinę IRIS ligoninių situaciją (būtent analizuojant ketvirčio ataskaitas, kuriose nagrinėjama ši tema, kaip reikalaujama įstatuose).

| (256) | Atsižvelgdama į pateiktas konstatuojamąsias dalis, Komisija daro išvadą, kad yra pakankamai priemonių kompensacijos permokoms išvengti, aptikti ir išieškoti, o dėl nagrinėjamos paramos priemonės pobūdžio realios kompensacijos permokos rizika atrodo labai nedidelė. |
| --- | --- |

(256)

Atsižvelgdama į pateiktas konstatuojamąsias dalis, Komisija daro išvadą, kad yra pakankamai priemonių kompensacijos permokoms išvengti, aptikti ir išieškoti, o dėl nagrinėjamos paramos priemonės pobūdžio realios kompensacijos permokos rizika atrodo labai nedidelė.

7.3.7.   Įgaliojimo trukmė

Įgaliojimo trukmė

| (257) | 2012 m. VESP sprendimo 2 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad sprendimas taikomas tik įgaliojimams, kurių trukmė yra ne ilgesnė nei dešimt metų, išskyrus atvejus, kai ilgesnė trukmė gali būti grindžiama tuo, kad patikėtoji įmonė turi amortizuoti dideles investicijas ilgesniu laikotarpiu, vadovaudamasi visuotinai priimtais apskaitos principais. |
| --- | --- |

(257)

2012 m. VESP sprendimo 2 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad sprendimas taikomas tik įgaliojimams, kurių trukmė yra ne ilgesnė nei dešimt metų, išskyrus atvejus, kai ilgesnė trukmė gali būti grindžiama tuo, kad patikėtoji įmonė turi amortizuoti dideles investicijas ilgesniu laikotarpiu, vadovaudamasi visuotinai priimtais apskaitos principais.

| (258) | Nustatytoji IRIS ligoninių įstatų, kurie savivaldybės lygmeniu yra nagrinėjamu atveju tinkami įgaliojimai, trukmė yra 30 metų. Komisija mano, kad tokia ilga trukmė grindžiama būtinybe IRIS ligoninėms, kaip paskirtų VESP teikėjoms, sudaryti sąlygas vykdyti dideles investicijas. Kalbant tiksliau, didžiausias IRIS ligoninių turtas yra pastatai (atitinkantys daugiau nei 60 % jų turto vertės), kurie, remiantis visuotinai priimtais apskaitos principais, nuvertėja per 30 metų (290). Be to, IRIS strateginių planų, kuriuose tiksliai nurodytos IRIS ligoninėms tenkančios papildomos prievolės, trukmė taip pat ribota ir yra dar trumpesnė. Pirmasis strateginis planas apėmė 1996–2001 m. laikotarpį. Antrasis strateginis planas iš pradžių apėmė 2002–2006 m. laikotarpį, tačiau vėliau buvo iš dalies pakeistas ir pratęstas iki 2014 m. pabaigos. Naujas strateginis 2015–2018 m. planas buvo priimtas 2015 m. sausio mėn. |
| --- | --- |

(258)

Nustatytoji IRIS ligoninių įstatų, kurie savivaldybės lygmeniu yra nagrinėjamu atveju tinkami įgaliojimai, trukmė yra 30 metų. Komisija mano, kad tokia ilga trukmė grindžiama būtinybe IRIS ligoninėms, kaip paskirtų VESP teikėjoms, sudaryti sąlygas vykdyti dideles investicijas. Kalbant tiksliau, didžiausias IRIS ligoninių turtas yra pastatai (atitinkantys daugiau nei 60 % jų turto vertės), kurie, remiantis visuotinai priimtais apskaitos principais, nuvertėja per 30 metų (290). Be to, IRIS strateginių planų, kuriuose tiksliai nurodytos IRIS ligoninėms tenkančios papildomos prievolės, trukmė taip pat ribota ir yra dar trumpesnė. Pirmasis strateginis planas apėmė 1996–2001 m. laikotarpį. Antrasis strateginis planas iš pradžių apėmė 2002–2006 m. laikotarpį, tačiau vėliau buvo iš dalies pakeistas ir pratęstas iki 2014 m. pabaigos. Naujas strateginis 2015–2018 m. planas buvo priimtas 2015 m. sausio mėn.

290

| (259) | Be to, 2014 m. balandžio 10 d. įstatymu (291) buvo apribotas pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties (292) federalinis įgaliojimas iš dalies pakeitus dabartinės LCH versijos 105 straipsnį (293). Šiuo metu 105 straipsniu pirmiausia reikalaujama, kad laikotarpis, kuriuo yra teikiamas BMF, neviršytų dešimties metų, išskyrus BMF elementus, dengiančius dideles ligoninių investicijas, kurioms būtina amortizacija ilgesniu laikotarpiu, laikantis visuotinai priimtų apskaitos principų. Galiausiai individualus leidimas, kurį privalo turėti ligoninės, kad galėtų pretenduoti į BMF finansavimą, taip pat yra ribotos trukmės (kuri priklauso nuo regiono, tačiau kuri paprastai būna penkerių metų ir bet kuriuo atveju neviršija dešimties metų). |
| --- | --- |

(259)

Be to, 2014 m. balandžio 10 d. įstatymu (291) buvo apribotas pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties (292) federalinis įgaliojimas iš dalies pakeitus dabartinės LCH versijos 105 straipsnį (293). Šiuo metu 105 straipsniu pirmiausia reikalaujama, kad laikotarpis, kuriuo yra teikiamas BMF, neviršytų dešimties metų, išskyrus BMF elementus, dengiančius dideles ligoninių investicijas, kurioms būtina amortizacija ilgesniu laikotarpiu, laikantis visuotinai priimtų apskaitos principų. Galiausiai individualus leidimas, kurį privalo turėti ligoninės, kad galėtų pretenduoti į BMF finansavimą, taip pat yra ribotos trukmės (kuri priklauso nuo regiono, tačiau kuri paprastai būna penkerių metų ir bet kuriuo atveju neviršija dešimties metų).

291

292

293

| (260) | Todėl, Komisijos manymu, prievolė pagal 2012 m. VESP sprendimo 2 straipsnio 2 dalį apriboti skyrimą ir pagrįsti šią trukmę yra įvykdyta. |
| --- | --- |

(260)

Todėl, Komisijos manymu, prievolė pagal 2012 m. VESP sprendimo 2 straipsnio 2 dalį apriboti skyrimą ir pagrįsti šią trukmę yra įvykdyta.

7.3.8.   Skaidrumas

Skaidrumas

| (261) | Galiausiai 2012 m. VESP sprendime reikalaujama, kad valstybės narės skelbtų tam tikrą informaciją. Kalbant tiksliau, 2012 m. VESP sprendimo 7 straipsnyje reikalaujama, kad valstybės narės, skirdamos didesnę nei 15 mln. EUR kompensaciją įmonei, kuri taip pat vykdo veiklą, nesusijusią su visuotine ekonominės svarbos paslauga, skelbtų internete arba kitomis tinkamomis priemonėmis įgaliojimą (arba santrauką, į kurią įtraukiami minėto sprendimo 4 straipsnyje nurodyti elementai) ir metines įmonei suteiktos paramos sumas. |
| --- | --- |

(261)

Galiausiai 2012 m. VESP sprendime reikalaujama, kad valstybės narės skelbtų tam tikrą informaciją. Kalbant tiksliau, 2012 m. VESP sprendimo 7 straipsnyje reikalaujama, kad valstybės narės, skirdamos didesnę nei 15 mln. EUR kompensaciją įmonei, kuri taip pat vykdo veiklą, nesusijusią su visuotine ekonominės svarbos paslauga, skelbtų internete arba kitomis tinkamomis priemonėmis įgaliojimą (arba santrauką, į kurią įtraukiami minėto sprendimo 4 straipsnyje nurodyti elementai) ir metines įmonei suteiktos paramos sumas.

| (262) | 2012 m. VESP sprendime numatyta prievolė užtikrinti skaidrumą yra taikoma, kai teikiama „didesnė nei 15 mln. EUR kompensacija įmonei, kuri vykdo kitą su atitinkama visuotine ekonominės svarbos paslauga nesusijusią veiklą“. Kaip nurodyta 9–13 lentelėse, savivaldybių deficito kompensavimo dydis vienai IRIS ligoninei niekada (jokiais metais) neperžengė 15 mln. EUR ribos. Todėl Komisija mano, kad skaidrumo prievolė pagal 2012 m. VESP sprendimo 7 straipsnį nagrinėjamu atveju netaikytina. |
| --- | --- |

(262)

2012 m. VESP sprendime numatyta prievolė užtikrinti skaidrumą yra taikoma, kai teikiama „didesnė nei 15 mln. EUR kompensacija įmonei, kuri vykdo kitą su atitinkama visuotine ekonominės svarbos paslauga nesusijusią veiklą“. Kaip nurodyta 9–13 lentelėse, savivaldybių deficito kompensavimo dydis vienai IRIS ligoninei niekada (jokiais metais) neperžengė 15 mln. EUR ribos. Todėl Komisija mano, kad skaidrumo prievolė pagal 2012 m. VESP sprendimo 7 straipsnį nagrinėjamu atveju netaikytina.

didesnė nei 15 mln. EUR kompensacija įmonei, kuri vykdo kitą su atitinkama visuotine ekonominės svarbos paslauga nesusijusią veiklą

7.3.9.   Išvadų dėl paramos suderinamumo su vidaus rinka santrauka

Išvadų dėl paramos suderinamumo su vidaus rinka santrauka

| (263) | Atsižvelgdama į pirmiau išdėstytus svarstymus, Komisija prieina prie išvados, kad Briuselio IRIS valstybinių ligoninių deficito kompensavimas, kurį nuo 1996 m. vykdo Briuselio savivaldybės ir kuris yra šio sprendimo objektas, atitinka 2012 m. VESP sprendimo reikalavimus, todėl yra suderinamas su vidaus rinka pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį. |
| --- | --- |

(263)

Atsižvelgdama į pirmiau išdėstytus svarstymus, Komisija prieina prie išvados, kad Briuselio IRIS valstybinių ligoninių deficito kompensavimas, kurį nuo 1996 m. vykdo Briuselio savivaldybės ir kuris yra šio sprendimo objektas, atitinka 2012 m. VESP sprendimo reikalavimus, todėl yra suderinamas su vidaus rinka pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį.

| (264) | Iš prieš tai pateiktos išvados ir 148–152 konstatuojamosiose dalyse pateiktų paaiškinimų išplaukia, kad Komisija neprivalo įvertinti, ar Briuselio IRIS valstybinių ligoninių deficito kompensavimas, kurį vykdo Briuselio savivaldybės, taip pat yra suderinamas su vidaus rinka pagal 2005 m. VESP sprendimą (dėl paramos, suteiktos nuo 2005 m. gruodžio 19 d. iki 2012 m. sausio 31 d.) arba 2012 m. VESP bendrąją sistemą. |
| --- | --- |

(264)

Iš prieš tai pateiktos išvados ir 148–152 konstatuojamosiose dalyse pateiktų paaiškinimų išplaukia, kad Komisija neprivalo įvertinti, ar Briuselio IRIS valstybinių ligoninių deficito kompensavimas, kurį vykdo Briuselio savivaldybės, taip pat yra suderinamas su vidaus rinka pagal 2005 m. VESP sprendimą (dėl paramos, suteiktos nuo 2005 m. gruodžio 19 d. iki 2012 m. sausio 31 d.) arba 2012 m. VESP bendrąją sistemą.

7.4.   Baigiamosios pastabos

Baigiamosios pastabos

| (265) | Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 159 konstatuojamąją dalį), savo 2012 m. lapkričio 7 d. sprendime dėl panaikinimo Bendrasis Teismas nurodė vienodo požiūrio principą. Šiame kontekste Komisija primena, kad nediskriminavimo (lygių galimybių) principas nėra įtrauktas į 2012 m. VESP sprendimo suderinamumo kriterijus. Vis dėlto nagrinėjamuoju klausimu Komisija daro išvadą, kad bet kuriuo atveju šio principo laikomasi, nes IRIS ligoninių ir privačių Briuselio ligoninių situacija skiriasi teisiniu ir faktiniu požiūriu, nes valstybinių IRIS ligoninių VESP užduoties mastas yra platesnis nei privačių ligoninių, todėl vykdyti šią užduotį kainuoja daugiau (kaip paaiškinta pirmiau, žr. 7.3.4.1 punktą). Papildydama Komisija pažymi, kad valstybinėms IRIS ligoninėms taikomi tam tikri apribojimai, jos taip pat patiria papildomų išlaidų (žr. 42 ir 43 konstatuojamąsias dalis) teikdamos joms priskirtas VESP. |
| --- | --- |

(265)

Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 159 konstatuojamąją dalį), savo 2012 m. lapkričio 7 d. sprendime dėl panaikinimo Bendrasis Teismas nurodė vienodo požiūrio principą. Šiame kontekste Komisija primena, kad nediskriminavimo (lygių galimybių) principas nėra įtrauktas į 2012 m. VESP sprendimo suderinamumo kriterijus. Vis dėlto nagrinėjamuoju klausimu Komisija daro išvadą, kad bet kuriuo atveju šio principo laikomasi, nes IRIS ligoninių ir privačių Briuselio ligoninių situacija skiriasi teisiniu ir faktiniu požiūriu, nes valstybinių IRIS ligoninių VESP užduoties mastas yra platesnis nei privačių ligoninių, todėl vykdyti šią užduotį kainuoja daugiau (kaip paaiškinta pirmiau, žr. 7.3.4.1 punktą). Papildydama Komisija pažymi, kad valstybinėms IRIS ligoninėms taikomi tam tikri apribojimai, jos taip pat patiria papildomų išlaidų (žr. 42 ir 43 konstatuojamąsias dalis) teikdamos joms priskirtas VESP.

| (266) | Kadangi IRIS ligoninių ir Briuselio privačių ligoninių padėtis yra skirtinga (nepalyginama), IRIS ligoninių deficito kompensavimo negalima laikyti lygių galimybių principo pažeidimu. |
| --- | --- |

(266)

Kadangi IRIS ligoninių ir Briuselio privačių ligoninių padėtis yra skirtinga (nepalyginama), IRIS ligoninių deficito kompensavimo negalima laikyti lygių galimybių principo pažeidimu.

8.   IŠVADA

IŠVADA

| (267) | Atsižvelgdama į pateiktą įvertinimą, Komisija priima sprendimą, kad šiuo atveju nagrinėjama valstybės parama yra suderinama su vidaus rinka pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį, |
| --- | --- |

(267)

Atsižvelgdama į pateiktą įvertinimą, Komisija priima sprendimą, kad šiuo atveju nagrinėjama valstybės parama yra suderinama su vidaus rinka pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Valstybės parama, kurią Briuselio savivaldybės teikė kaip valstybinių Briuselio IRIS ligoninių deficito kompensaciją nuo 1996 m., yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 106 straipsnio 2 dalį.

2 straipsnis

Šis sprendimas skirtas Belgijos Karalystei.

Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 5 d.

Komisijos vardu

Margrethe VESTAGER

Komisijos narė

---

(1)  
  2009 m. gruodžio 1 d. EB sutarties 87 ir 88 straipsniai atitinkamai tapo Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 107 ir 108 straipsniais. Abiem atvejais nuostatos iš esmės yra tapačios. Šiame sprendime nuorodos į SESV 107 ir 108 straipsnius, jeigu jų yra, turi būti suvokiamos kaip nuorodos į EB sutarties 87 ir 88 straipsnius. Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo taip pat pakeisti kai kurie terminai, pvz., sąvoka „Bendrija“ pakeista sąvoka „Sąjunga“, „bendroji rinka“ – „vidaus rinka“, o „pirmosios instancijos teismas“ – „teismas“. Šiame sprendime bus vartojami SESV terminai.

1

(2)  
  OL C 437, 2014 12 5, p. 10.

2

(3)  Šios penkios ligoninės kartu turi apie 2 425 lovas iš maždaug 7 260 lovų, esančių Briuselio sostinės regiono bendrosios praktikos ir universitetinėse ligoninėse (išskyrus psichiatrijos, geriatrijos ir kitas specializuotas ligonines). Jose dirba apie 10 000 asmenų. Šios ligoninės suteikia daugiau nei milijoną medicininių konsultacijų per metus. Patvirtintų ligoninės lovų skaičių 2015 m. pateikė Belgijos valdžios institucijos, kurios konsultavosi su Bendrąja savivaldybių komisija ir Federaline viešąja visuomenės sveikatos tarnyba. Daugiau informacijos pateikta IRIS interneto svetainėje (žr. http://www.iris-hopitaux.be).

3

(4)  Norėdami daugiau informacijos apie šias ligonines ir jų veiklą, žr. 2.2 ir 2.4 skirsnius.

4

(5)  Santrumpa IRIS reiškia Interhospitalière régionale des infrastructures de soins (Sveikatos priežiūros infrastruktūrų regioninė ligoninių organizacija).

5

Interhospitalière régionale des infrastructures de soins

.

(6)  Skundo pateikėjai prašė neatskleisti jų tapatybių. Tačiau kadangi šios šalys pateikė ieškinį dėl panaikinimo, o 2012 m. lapkričio 7 d. Bendrasis Teismas byloje T-137/10 priėmė panaikinamąjį nuosprendį, jų tapatybės tapo viešai žinomos (žr. 4 ir 6 konstatuojamąsias dalis). Pažymėtina, kad ABISP ir jos nariai savo skundą atsiėmė.

6

(7)  Pastarąjį argumentą skundo pateikėjai pirmą kartą paminėjo savo 2008 m. gruodžio 15 d. rašte.

7

(8)  Iš esmės, išankstiniu Komisijos tarnybų vertinimu, IRIS ligoninėms akivaizdžiai tinkamai suteiktos viešosios paslaugos užduotys, jų gaunama kompensacija buvo aiškiai apibrėžta ir nebuvo perteklinė. Dėl šių priežasčių Komisijos tarnybos nenustatė valstybės paramos taisyklių pažeidimų. Be to, jos nustatė, kad skaidrumo reikalavimų iš pažiūros yra laikomasi. Todėl Komisija nusprendė, jog nėra pakankamų priežasčių tęsti tyrimą, nes skundo pateikėjai nepateikė naujų duomenų.

8

(9)  Byla T-128/08, dar nepaskelbta.

9

(10)  Byla T-241/08, dar nepaskelbta.

10

(11)  
  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999 3 27, p. 1).

11

(12)  
  OL C 74, 2010 3 24, p. 1.

12

(13)  
  2005 m. lapkričio 28 d. Komisijos sprendimas 2005/842/EB dėl EB sutarties 86 straipsnio 2 dalies taikymo valstybės paramai, kompensacijos už viešąją paslaugą forma skiriamai tam tikroms įmonėms, kurioms patikėta teikti bendros ekonominės svarbos paslaugas (OL L 312, 2005 11 29, p. 67).

13

(14)  Byla T-137/10, CBI / Komisija, ECLI:EU:T:2012:584.

14

CBI / Komisija

(15)  Ten pat, 313 punktas.

15

(16)  Žr. 2 išnašą.

16

(17)  
  Moniteur belge, 1976 m. rugpjūčio 5 d., p. 9876.

17

Moniteur belge

(18)  Iš devyniolikos savivaldybių, sudarančių Briuselio sostinės regioną, su tuo yra susijusios šios šešios savivaldybės: Anderlechto, Briuselio miesto, Eterbeko, Ikselio, Scharbeko ir Sen Žilio.

18

(19)  Tai buvo būtent šios ligoninės: CHU Brugmann-Huderf (sudarė vieną įstaigą iki 1997 m. sausio 1 d.), CHU Saint-Pierre, Institut Bordet, Centre Hospitalier Baron Lambert, Centre Hospitalier Bracops, Centre Hospitalier Molière, Centre Hospitalier Brien ir Centre Hospitalier Etterbeek-Ixelles.

19

CHU Brugmann-Huderf

CHU Saint-Pierre

Institut Bordet

Centre Hospitalier Baron Lambert

Centre Hospitalier Bracops

Centre Hospitalier Molière

Centre Hospitalier Brien

Centre Hospitalier Etterbeek-Ixelles

(20)  Pusjuodis šriftas pridėtas.

20

(21)  Žr. 20 išnašą.

21

(22)  Eilinė 1995–1996 m. sesija. Bendrosios savivaldybių komisijos asamblėjos posėdžio dokumentai, potvarkio projektas: B-10/1. Ataskaita: B-10/2. Visa ataskaita. – Diskusija ir priėmimas: 1995 m. gruodžio 22 d. susirinkimas.

22

(23)  Vykdant parengiamuosius darbus pirmiausia nurodyta, kad 1994 m. gegužės 19 d. bendradarbiavimo susitarimas buvo sudarytas „siekiant užtikrinti Briuselio valstybinių ligoninių tvarumą, skatinant, be kita ko, koordinavimo ir bendradarbiavimo tarp įvairių valstybinių gydymo įstaigų, esančių Briuselio sostinės regiono teritorijoje, vadovų, t. y. savivaldybių, [CPAS] ir asociacijų, įsteigtų pagal [CPAS įstatymo] XII skyrių, mechanizmų įgyvendinimą.“

23

(24)  CPAS įstatymo 121 straipsnyje patikslinta, kad asociacijos pagal XII skyrių yra juridiniai asmenys.

24

(25)  Kai kurios IRIS ligoninės vykdo veiklą keliose vietose. Šiuo metu CHU-B veikia trijose vietose (Victor Horta, Paul Brien ir Reine Astrid), CHU-SP – dviejose vietose (Porte de Hal ir César de Paepe), o HIS – keturiose vietose (Etterbeek-Ixelles, J. Bracops, Molière-Longchamp ir Baron Lambert).

25

Victor Horta

Paul Brien

Reine Astrid

Porte de Hal

César de Paepe

Etterbeek-Ixelles

J. Bracops

Molière-Longchamp

Baron Lambert

(26)  IRIS vykdomai kontrolei taikomos 1995 m. gruodžio 22 d. potvarkyje (taikomame Briuselio sostinės regionui) pateiktos sąlygos (Moniteur belge, 1996 m. vasario 7 d., p. 2737).

26

Moniteur belge

(27)  CPAS įstatymo 120 straipsnyje nurodyti būtiniausi reikalavimai, taikomi pagal CPAS įstatymo XII skyrių CPAS įsteigtų asociacijų įstatams.

27

(28)  CPAS įstatymo 125 straipsnyje teigiama: „Neatsižvelgiant į įvairių narių įnašų proporciją, viešosios teisės asmenys visada turi daugumą balsų įvairiuose asociacijos administravimo ir valdymo organuose.“

28

(29)  FRBRTC buvo įsteigtas 1993 m. balandžio 8 d. potvarkiu (Moniteur belge, 1993 m. gegužės 12 d., p. 10889) (su pakeitimais, padarytais 2002 m. gegužės 2 d. potvarkiu).

29

Moniteur belge

(30)  100 mln. EUR dydžio neužteko bendram 1995 m. pabaigos ligoninių finansiniam įsiskolinimui padengti: bendras apskaičiuotas deficitas siekė apie 200 mln. EUR.

30

(31)  
  Moniteur belge, 1987 m. spalio 7 d., p. 14652. Pakeistas 2008 m. liepos 10 d. Suderintuoju ligoninių ir kitų priežiūros įstaigų įstatymu (Moniteur belge, 2008 m. lapkričio 7 d., p. 58624).

31

Moniteur belge

Moniteur belge

(32)  Kad būtų lengviau teikti nuorodas, šiame sprendime tiesiog nurodoma į LCH 147 straipsnį, tačiau turimas omenyje LCH 163 straipsnis nuo 2008 m. liepos 10-osios, įstatymo įsigaliojimo dienos.

32

(33)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 2–7 straipsnius.

33

(34)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 10–17 straipsnius.

34

(35)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 23–45 straipsnius. Taikant planavimo programų mechanizmą, remiantis federalinės valdžios vertinamais medicininiais poreikiais, nustatomas didžiausias vieno regiono ligoninėse esančių lovų skaičius. Tai reiškia, kad išskyrus atvejus, kai didėja ligoninių lovų poreikis, įrengti naujų lovų (arba atidaryti naują ligoninę) leidžiama tik jei lovų skaičius kur nors kitur sumažinamas.

35

(36)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 68–76e straipsnius.

36

(37)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 130–142 straipsnius.

37

(38)  Žr. http://www.iris-hopitaux.be/fr (žiūrėta 2015 m. rugpjūčio 19 d.).

38

(39)  Dėl vidutinių pajamų žr. 246 išnašą.

39

(40)  Ši prievolė grindžiama pirmiausia 1966 m. liepos 18 d. įstatymu, CPAS įstatymo 42 straipsnio 5 dalimi, 1988 m. birželio 24 d. įstatymu, 1991 m. liepos 25 d. Briuselio sostinės regiono vykdomuoju nutarimu ir 1999 m. gegužės 6 d. Briuselio sostinės regiono vyriausybės nutarimu.

40

(41)  Visi įvertinti šioje ir tolesnėje konstatuojamojoje dalyje nurodyti dydžiai yra pateikti 2010 m. ir atspindi IRIS ligoninėms liekančias išlaidas po viešojo finansavimo atskaitymo, kurį, atsižvelgiant į konkrečią situaciją, atlieka Briuselio sostinės regionas arba federalinė vyriausybė.

41

(42)  Ši informacija yra profesinė paslaptis.

42

(43)  Šis reikalavimas pirmiausia grindžiamas 1988 m. birželio 24 d. įstatymo 156 straipsniu ir 161 straipsnio 1 ir 2 dalimis, CPAS įstatymo 42 straipsnio 5 dalimi ir 1995 m. spalio 27 d. profesinės sąjungos protokolo Nr. 95/3 3.4 punktu.

43

(44)  Ši prievolė grindžiama pirmiausia 1961 m. vasario 14 d. įstatymu, CPAS įstatymo 42 straipsnio 5 dalimi, 1988 m. birželio 24 d. įstatymu ir 1999 m. gegužės 6 d. Briuselio sostinės regiono vyriausybės nutarimu.

44

(45)  Šios atlyginimų priemokos nustatytos 2003/1, 2004/10, 2007/1 ir 2009/1 konvencijose.

45

(46)  Briuselio sostinės regionas yra sudaręs skėtinę struktūrą, atsakingą už IRIS ligoninių veiklos koordinavimą ir priežiūrą, kaip numatyta CPAS įstatymo XIIa skyriuje.

46

(47)  Pažymėtina, kad kai kurių IRIS ligoninių įstatuose šis principas iš pradžių buvo nurodytas 44 arba 47 straipsniuose. Bet kuriuo atveju iš esmės šis principas visada įstatuose buvo nurodytas nuo pat pradžių.

47

(48)  Steigiant IRIS ligonines, šis principas buvo nurodytas įstatų 44 straipsnyje, kuris buvo išdėstytas taip: „Veiklos rezultatas generalinės asamblėjos sprendimu paskirstomas akcininkams, turintiems bent penktadalį balsų generalinėje asamblėjoje, proporcingai jų atstovavimui joje.“

48

(49)  2013 m. rugsėjo mėn. Mutualité chrétienne, viena iš didžiausių Belgijos savidraudos įmonių (ligonių kasos yra privačios ne pelno organizacijos, atsakingos už medicininių išlaidų, kurioms taikomas socialinis draudimas, padengimą), publikavo straipsnį, kuriame buvo teigiama, jog 2011 m. Belgijos ligoninių pajamos iš trijų finansavimo šaltinių vidutiniškai pasiskirsto taip: 1) BMF: 49 %, 2) INAMI: 42 %, ir 3) pacientai (arba jų privatūs draudėjai): 9 %.

49

Mutualité chrétienne

(50)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 87 ir paskesnius straipsnius.

50

(51)  Žr. 2002 m. balandžio 25 d. karaliaus dekreto (Moniteur belge, 2002 m. liepos 5 d., p. 30290) 24–87 straipsnius.

51

Moniteur belge

(52)  Žr. 1963 m. rugpjūčio 9 d. įstatymą su pakeitimais (Moniteur belge, 1963 m. lapkričio 1 d., p. 10555).

52

Moniteur belge

(53)  
  Moniteur belge, 1994 m. rugpjūčio 27 d., p. 21524.

53

Moniteur belge

(54)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 133–135 straipsnius.

54

(55)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 140 straipsnį.

55

(56)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 46 ir paskesnius straipsnius.

56

(57)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 47 straipsnį.

57

(58)  Kad būtų lengviau teikti nuorodas, šiame sprendime tiesiog nurodoma į LCH 109 straipsnį, tačiau turimas omenyje LCH 125 straipsnis nuo 2008 m. liepos 10-osios, įstatymo įsigaliojimo dienos.

58

(59)  
  Moniteur belge, 1964 m. sausio 1 d., p. 2. Šiame įstatyme buvo reikalaujama, kad 10 % deficito padengtų savivaldybė, kurioje yra ligoninė, o likusių 90 % – Belgijos savivaldybės, kuriose gyvena pacientai.

59

Moniteur belge

(60)  
  Moniteur belge, 1973 m. gruodžio 29 d., p. 15027.

60

Moniteur belge

(61)  Taip buvo iš pradžių nustatyta 1986 m. gruodžio 8 d. karaliaus dekrete (Moniteur belge, 1986 m. gruodžio 12 d., p. 17023) su pakeitimais, padarytais 1989 m. lapkričio 10 d. karaliaus dekretu. Jis vėliau pakeistas 2006 m. kovo 8 d. karaliaus dekretu (Moniteur belge, 2006 m. balandžio 12 d., p. 20232).

61

Moniteur belge

Moniteur belge

(62)  Kiti elementai, neįtraukti į deficitą, kuriam taikomas LCH 109 straipsnis, yra būtent taisomųjų mokėjimų įvertinimas BMF kontekste, kai kurie rezervai ir kai kurių tipų nuvertėjimas.

62

(63)  Iš tiesų LCH 109 straipsnyje nurodytas deficitas apskaičiuojamas pagrindu imant apyvartinių lėšų trūkumą ir atskaitant tam tikrus elementus.

63

(64)  
  Moniteur belge, 1975 m. rugsėjo 4 d., p. 10847.

64

Moniteur belge

(65)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 77 ir 78 straipsnius.

65

(66)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 80–85 straipsnius.

66

(67)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 86–86c straipsnius.

67

(68)  Žr. 1987 m. rugpjūčio 7 d. įstatymo 115 straipsnį.

68

(69)  Žr. 29 išnašą.

69

(70)  Šios specialios subsidijos buvo suteiktos remiantis 2003 m. vasario 13 d. potvarkiu (Moniteur belge, 2003 m. gegužės 5 d., p. 24098).

70

Moniteur belge

(71)  Komisijos sprendimas byloje SA.19864 (ex NN 54/2009) (OL C 74, 2010 3 24, p. 1).

71

(72)  Ten pat, 140–145 konstatuojamosios dalys.

72

(73)  Ten pat, 146–150 konstatuojamosios dalys.

73

(74)  Ten pat.

74

(75)  Ten pat, 151–155 konstatuojamosios dalys.

75

(76)  Ten pat, 156 konstatuojamoji dalis.

76

(77)  Ten pat, 175–181 konstatuojamosios dalys.

77

(78)  Ten pat, 182–193 konstatuojamosios dalys.

78

(79)  Ten pat, 204–205 konstatuojamosios dalys.

79

(80)  Ten pat, 206 konstatuojamoji dalis.

80

(81)  Ten pat, 198 konstatuojamoji dalis.

81

(82)  Ten pat, 199 konstatuojamoji dalis.

82

(83)  Ten pat, 201 konstatuojamoji dalis.

83

(84)  Žr. 14 išnašą.

84

(85)  Ten pat, 70 punktas.

85

(86)  Ten pat, 313 punktas.

86

(87)  Ten pat, 97–188 punktai.

87

(88)  Ten pat, 119–120 punktai.

88

(89)  Ten pat, 104 punktas.

89

(90)  Ten pat, 123–151 punktai.

90

(91)  Ten pat, 152–159 punktai.

91

(92)  Ten pat, 174–188 punktai.

92

(93)  Ten pat, 159 punktas.

93

(94)  Ten pat, 189–244 punktai.

94

(95)  Ten pat, 194 ir 195–202 punktai.

95

(96)  Ten pat, 196 punktas.

96

(97)  Ten pat, 194 punktas.

97

(98)  Ten pat, 203–207 punktai.

98

(99)  Ten pat, 208–211 punktai.

99

(100)  Ten pat, 215 punktas.

100

(101)  Ten pat, 216–218 punktai.

101

(102)  Ten pat, 231–244 punktai.

102

(103)  Ten pat, 238 punktas.

103

(104)  Ten pat, 239–244 punktai.

104

(105)  Ten pat, 245–301 punktai.

105

(106)  Ten pat, 253–255 punktai.

106

(107)  Ten pat, 257–258 ir 265 punktai.

107

(108)  Ten pat, 259–264 punktai.

108

(109)  Ten pat, 266–278 punktai.

109

(110)  Ten pat, 279–288 punktai.

110

(111)  Ten pat, 286 punktas.

111

(112)  Ten pat, 288 punktas.

112

(113)  Ten pat, 290 punktas.

113

(114)  Ten pat, 300 punktas.

114

(115)  Ten pat, 308 punktas.

115

(116)  Žr. 2 išnašą.

116

(117)  Dėl šio aspekto žr. sprendimo byloje T-137/10 310 ir 313 punktus.

117

(118)  Toliau (7.3.4 skirsnyje) bus bandoma išsiaiškinti, ar veikla tikrai yra bendros [visuotinės] ekonominės svarbos paslaugos pagal SESV 106 straipsnio 2 dalį ir ar ji ligoninėms buvo patikėta tinkamai sudarytu įgaliojimo aktu.

118

(119)  Dėl šio aspekto žr. sprendimo byloje T-137/10 308 punktą.

119

(120)  Žr. 2013 m. sausio 25 d. sprendimą byloje RG 2010/15534/A, ASBL La Clinique Fond'Roy / [...] ir Iklio bei Anderlechto CPAS.

120

ASBL La Clinique Fond

Roy / [

] ir Iklio bei Anderlechto CPAS

(121)  
  1996 m. gruodžio 12 d. karaliaus dekrete dėl skubios medicininės paramos nurodyta, jog skubios paramos būtinybę įvertina ir patvirtina gydytojas ar odontologas. Skubos būtinybė nėra nustatyta įstatyme, ją įvertina konsultuojantis sveikatos priežiūros specialistas. Vadinasi, skubi medicininė parama gali apimti visą gydomąją ir prevencinę medicininę priežiūrą stacionariojoje ar ambulatorinėje įstaigoje ir vaistų receptus. Taigi skubi medicininė parama skiriasi nuo skubiosios paramos kilus pavojui gyvybei, kaip aprašyta 97 konstatuojamojoje dalyje.

121

(122)  
  MC-Informations, Nr. 211 (2004 m. vasario mėn.), p. 8–14.

122

MC-Informations

(123)  Žr. 49 išnašą, kurioje pateiktas trumpas šios organizacijos aprašas.

123

(124)  Susitarimai dėl „laikinojo apgyvendinimo įstaigų“ buvo sudaryti tarp IRIS ligoninių ir 17 iš 19 Briuselio sostinės regiono CPAS (taip pat žr. 187 ir 188 konstatuojamąsias dalis). Šiuose susitarimuose nustatoma gydymo išlaidų CPAS apmokėjimo laikantis tam tikrų sąlygų tvarka pacientams, negalintiems sumokėti už gydymą ir neturintiems draudimo. Šiuose susitarimuose patikslinta, be kita ko, kad IRIS ligoninės, kiek įmanoma, privalo rinkti būtiną informaciją „socialiniams tyrimams“ atlikti (taip pat žr. 210 ir 211 konstatuojamąsias dalis).

124

(125)  LCH 2 straipsnis išdėstytas taip: „Šiame suderintajame įstatyme ligoninėmis laikomos sveikatos priežiūros įstaigos, kuriose tyrimai ir (arba) konkretus specializuotas medicininis (medicinos, chirurgijos arba, jei reikia, akušerijos srities) gydymas gali būti vykdomi bet kuriuo metu tarpdisciplininiame kontekste, laikantis gydymui būtinų sąlygų ir nustatytų bei atitinkamų medicininių, medicininių ir techninių, paramedicininių ir logistikos reikalavimų, teikiant šias paslaugas priimtiems pacientams ar jų naudai, kai šios sveikatos priežiūros paslaugos reikalingos dėl šių pacientų sveikatos būklės siekiant kuo greičiau išgydyti ligą ar palengvinti jos simptomus, atkurti ar pagerinti sveikatos būklę arba gydyti žaizdas.“

125

(126)  Valstybės Tarybos teisės aktų skyriaus nuomonė apie preliminariojo 2003 m. vasario 13 d. potvarkio dėl Briuselio sostinės regiono savivaldybėms teikiamų specialiųjų subsidijų projektą.

126

(127)  Dėl tikslios šio straipsnio formuluotės žr. 19 konstatuojamąją dalį.

127

(128)  Federalinė vyriausybė priima ligoninių lovų planą (ligoninių planavimo programą), remdamasi įvairiais rodikliais (medicinos, chirurgijos, geriatrijos, gimdyvių priežiūros, pediatrijos, reabilitacijos, psichiatrijos, neonatologijos ir t. t.) ir atsižvelgdama į bendrą Briuselio, Flandrijos regiono ir Valonijos regiono bei visos Belgijos Karalystės gyventojų skaičių, taip pat remdamasi Nacionalinės ligoninių tarybos pasiūlymu.

128

(129)  Belgijos valdžios institucijos patikslina, jog LCH yra nustatyta deficito kompensavimo tvarka, taikoma tik tais atvejais, kai valstybinė ligoninė perduodama privačiam savininkui, o CPAS įstatyme išvardyti tik bendrieji CPAS steigiamų įstaigų steigimo ir valdymo principai.

129

(130)  Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad nors buvo ieškoma pirkėjo, Hôpital français staiga nutraukė pacientų priėmimą 2008 m. gegužės 9 d. Jos pažymi, kad ši ligoninė jau anksčiau buvo uždariusi savo pediatrijos ir gimdyvių priežiūros skyrių. Pasak Belgijos valdžios institucijų, šių tarnybų pacientai visą tą dieną buvo perkeliami į kitas Briuselio regiono ligonines.

130

Hôpital français

(131)  LCH požiūriu laikoma, kad IRIS ligonines valdo CPAS.

131

(132)  Metinis dydis priklauso nuo Briuselio sostinės regiono biudžeto lėšų ir susijusių savivaldybių prašymų. 2003–2014 m. laikotarpiu specialioji subsidija kasmet, išskyrus 2010 m. (9 mln.) ir 2011 m. (9,5 mln.), pasiekė 10 mln. EUR ribą.

132

(133)  Šiame kontekste Belgijos valdžios institucijos pažymi, kad privačios ligoninės, pvz., įsteigtos pagal įstatymą dėl ne pelno asociacijų (įstatymas dėl NPA), turi taip pat laikytis LCH vykdydamos ligoninių funkcijas. Tačiau kadangi įstatyme dėl NPA nėra keičiamos reguliuojamos institucijos, šias privačių ligoninių užduotis reguliuoja tik LCH.

133

(134)  Žr. 1964 m. liepos 8 d. įstatymą su pakeitimais (Moniteur belge, 1964 m. liepos 25 d., p. 8153).

134

Moniteur belge

(135)  Priešingai, nei pirmiau nurodyta skubi medicininė parama (žr. 72 konstatuojamąją dalį), į kurią įtraukiamas planinis gydymas, skubi medicininė parama susijusi su sveikatos priežiūra, būtina situacijomis, kai yra kilęs pavojus gyvybei.

135

(136)  Tai reiškia, kad net jei ligoninė nevykdo tam tikrų skubios medicininės paramos užduočių, numatytų 1964 m. liepos 8 d. įstatyme, ji privalo teikti paramą skubios medicininės paramos situacijomis pagal savo pajėgumus (t. y. atsižvelgdama į savo infrastruktūras ir darbuotojus).

136

(137)  Skubi medicininė parama reguliuojama 57 straipsnio 2 dalimi ir 1996 m. gruodžio 12 d. karaliaus dekretu.

137

(138)  Savo 2013 m. sausio 25 d. sprendime Briuselio pirmosios instancijos teismas pažymi: „Sistema ekonominiu požiūriu organizuojama taip, kad arba CPAS pats teikia medicininę paramą, gydydamas asmenį, kuriam reikia skubios medicininės paramos jo valdomoje ligoninėje, arba jis padengia šiam asmeniui privačioje ligoninėje skirtos sveikatos priežiūros išlaidas. Jei parama yra dažniausiai teikiama atitinkamam CPAS priklausančioje įstaigoje arba įstaigoje, su kuria jis yra sudaręs susitarimą, gali atsitikti taip, kad asmuo bus paguldytas į kitą ligoninę esant skubos atvejui, kilusiam dėl hospitalizuotino asmens situacijos. Tokiu hipotetiniu atveju nėra konsultuojamasi nei su CPAS, nei (dažniausiai) su susijusiu asmeniu, o priimamas greitas ir vienašališkas iškviestos greitosios paramos tarnybos darbuotojų arba, atsižvelgiant į konkretų atvejį, Karaliaus Prokuroro sprendimas. Dėl šios greitos procedūros neįprasto arba išskirtinio pobūdžio CPAS neturi teisės atsisakyti padengti hospitalizavimo ne jų ligoninėje išlaidų [...]“ [pusjuodis šriftas pridėtas].

138

parama yra dažniausiai teikiama atitinkamam CPAS priklausančioje įstaigoje arba įstaigoje, su kuria jis yra sudaręs susitarimą

(139)  Byla T-137/10, 208–215 punktai.

139

(140)  Ten pat, 217 punktas.

140

(141)  Ten pat, 218 punktas.

141

(142)  Iš to galima spręsti, kad šiame sprendime atliekamas vertinimas skiriasi nuo vertinimo 2009 m. Komisijos sprendime, kuris buvo panaikintas. Jame pagal FRBRTC atliekami veiksmai ir specialiosios subsidijos buvo tam tikra prasme vertinami atskirai nuo deficito kompensacijos.

142

(143)  Vidutiniškai nuo 68 iki 90 % atitinkamo ligoninių deficito, užregistruoto per visą 1996–2014 m. laikotarpį, kompensavo savivaldybės FRBRTC lėšomis arba Briuselio sostinės regiono specialiosiomis subsidijomis. Kad padengtų likusį dydį, savivaldybės turėjo naudotis savo pačių lėšomis ir, kaip paaiškinta toliau (žr. 234 konstatuojamąją dalį), 2014 m. pabaigoje jos vis dar turėjo iš viso sumokėti (dar kartą naudodamos savo pačių lėšas) papildomą 15 mln. EUR dydžio kompensaciją, norėdamos padengti penkių IRIS ligoninių deficitą.

143

(144)  Kai turi būti atlikti skaičiavimai, kad būtų tinkamai atliktas šis įvertinimas, Komisija remiasi turimais skaičiais 1996–2014 m. laikotarpiu (dėl išimčių žr. 236 konstatuojamąją dalį).

144

(145)  Byla C-222/04, Ministero dell'Economia e delle Finanze / Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato ir Cassa di Risparmio di San Miniato, ECLI:EU:C:2006:8, 129 punktas.

145

Ministero dell'Economia e delle Finanze / Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato ir Cassa di Risparmio di San Miniato

(146)  Sujungtos bylos C-180/98–C-184/98, Pavel Pavlov ir kt. / Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten, ECLI:EU:C:2000:428, 74 punktas.

146

Pavel Pavlov ir kt. / Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten

(147)  Bylos C-41/90, Höfner & Fritz Elser / Macrotron GmbH, ECLI:EU:C:1991:161, 21 punktas ir sujungtų bylų C-180/98–C-184/98, Pavel Pavlov ir kt. / Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten, ECLI:EU:C:2000:428, 74 punktas.

147

Höfner & Fritz Elser / Macrotron GmbH

Pavel Pavlov ir kt. / Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten

(148)  Bylos C-118/85, Europos Bendrijų Komisija / Italijos Respublika, ECLI:EU:C:1987:283, 7 punktas ir bylos C-35/96, Europos Bendrijų Komisija / Italijos Respublika, ECLI:EU:C:1998:303, 36 punktas.

148

Europos Bendrijų Komisija / Italijos Respublika

Europos Bendrijų Komisija / Italijos Respublika

(149)  Bylos C-82/01 P, Aéroports de Paris / Europos Bendrijų Komisija, ECLI:EU:C:2002:617, 74 punktas ir bylos C-49/07, Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) / Elliniko Dimosio, ECLI:EU:C:2008:376, 25 punktas. Taip pat žr. Komisijos komunikato dėl Europos Sąjungos valstybės paramos taisyklių taikymo kompensacijai už visuotinės ekonominės svarbos paslaugų teikimą (OL C 8, 2012 1 11, p. 4) 9 punktą.

149

Aéroports de Paris / Europos Bendrijų Komisija

Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) / Elliniko Dimosio

(150)  Bylos C-49/07, Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) / Elliniko Dimosio, ECLI:EU:C:2008:376, 27 punktas ir bylos C-244/94, Fédération française des sociétés d'assurance, Société Paternelle-Vie, Union des assurances de Paris-Vie ir Caisse d'assurance et de prévoyance mutuelle des agriculteurs / Ministère de l'Agriculture et de la Pêche, ECLI:EU:C:1995:392, 21 punktas.

150

Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE) / Elliniko Dimosio

Fédération française des sociétés d

assurance, Société Paternelle-Vie, Union des assurances de Paris-Vie ir Caisse d

assurance et de prévoyance mutuelle des agriculteurs / Ministère de l

Agriculture et de la Pêche

(151)  Bylos C-157/99, B.S.M. Smits-Geraets / Stichting Ziekenfonds VGZ ir H.T.M. Peerbooms / Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen, ECLI:EU:C:2001:404, 58 punktas; šioje byloje Teisingumo Teismas nustatė, kad jei ligoninės teikiamas medicininis gydymas yra tiesiogiai finansuojamas iš ligonių kasų remiantis išankstiniais susitarimais ir tarifais, tai negali reikšti, kad jis nėra laikomas ekonomine veikla pagal SESV, o ligonių kasų teikiami mokėjimai, „
  net jeigu jie fiksuoto dydžio, yra ekonominis stacionarių paslaugų atlyginimas ir neabejotinai turi atlyginimo pobūdį ligoninės, kuriai jis mokomas ir kuri vykdo ekonominę veiklą, atžvilgiu
  “. Teisingumo Teismas taip pat pridūrė, jog šiuo požiūriu nebūtina, kad tokį atlygį mokėtų paslauga besinaudojantys asmenys.

151

B.S.M. Smits-Geraets / Stichting Ziekenfonds VGZ

H.T.M. Peerbooms / Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen

net jeigu jie fiksuoto dydžio, yra ekonominis stacionarių paslaugų atlyginimas ir neabejotinai turi atlyginimo pobūdį ligoninės, kuriai jis mokomas ir kuri vykdo ekonominę veiklą, atžvilgiu

(152)  Bylos C-157/99, B.S.M. Smits-Geraets / Stichting Ziekenfonds VGZ ir H.T.M. Peerbooms / Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen, ECLI:EU:C:2001:404, 53 punktas; sujungtų bylų 286/82 ir 26/83, Graziana Luisi ir Giuseppe Carbone / Ministero del Tesoro ECLI:EU:C:1984:35, 16 punktas; bylos C-159/90, The Society for the Protection of Unborn Children Ireland Ltd / Stephen Grogan ir kt., ECLI:EU:C:1991:378, 18 punktas; bylos C-368/98, Abdon Vanbraekel ir kt. / Alliance nationale des mutualités chrétiennes (ANMC), ECLI:EU:C:2001:400, 43 punktas; ir bylos T-167/04, Asklepios Kliniken GmbH / Europos Bendrijų Komisija, ECLI:EU:T:2007:215, 49–55 punktai.

152

B.S.M. Smits-Geraets / Stichting Ziekenfonds VGZ

H.T.M. Peerbooms / Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen

Graziana Luisi ir Giuseppe Carbone / Ministero del Tesoro

The Society for the Protection of Unborn Children Ireland Ltd / Stephen Grogan ir kt.

Abdon Vanbraekel ir kt. / Alliance nationale des mutualités chrétiennes (ANMC)

Asklepios Kliniken GmbH / Europos Bendrijų Komisija

(153)  Taip pat žr. Komisijos komunikato dėl Europos Sąjungos valstybės paramos taisyklių taikymo kompensacijai už visuotinės ekonominės svarbos paslaugų teikimą (OL C 8, 2012 1 11, p. 4) 24 punktą.

153

(154)  Bylos T-319/99, Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental (FENIN) / Europos Bendrijų Komisija, ECLI:EU:T:2003:50, 39 punktas. Taip pat žr. bylos T-137/10 90 ir 91 punktus ir Komisijos komunikato dėl Europos Sąjungos valstybės paramos taisyklių taikymo kompensacijai už visuotinės ekonominės svarbos paslaugų teikimą (OL C 8, 2012 1 11, p. 4) 22 punktą.

154

Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental (FENIN) / Europos Bendrijų Komisija

(155)  Šiuo aspektu žr. bylos C-355/00, Freskot AE / Elliniko Dimosio, ECLI:EU:C:2003:298, 53 punktą. Šioje byloje Teisingumo Teismas taip pat pabrėžė, kad paslaugas ir įmokas, kurios mokamos pagal privalomojo draudimo tvarką, buvo pagrįstai nustatęs nacionalinis teisės aktų leidėjas.

155

Freskot AE / Elliniko Dimosio

(156)  Bylos C-39/94, Syndicat français de l'Express international (SFEI) ir kt. / La Poste ir kt., ECLI:EU:C:1996:285, 60 punktas ir bylos C-342/96, Ispanijos Karalystė / Europos Bendrijų Komisija, ECLI:EU:C:1999:210, 41 punktas.

156

Syndicat français de l

Express international (SFEI) ir kt. / La Poste ir kt.

Ispanijos Karalystė / Europos Bendrijų Komisija

(157)  Bylos 173/73, Italijos Respublika / Europos Bendrijų Komisija, ECLI:EU:C:1974:71, 13 punktas.

157

Italijos Respublika / Europos Bendrijų Komisija

(158)  Bylos C-280/00, Altmark Trans GmbH ir Regierungspräsidium Magdeburg / Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, dalyvaujant Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht, ECLI:EU:C:2003:415, 87–95 punktai.

158

Altmark Trans GmbH ir Regierungspräsidium Magdeburg / Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, dalyvaujant Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht

(159)  Bylos T-289/03, British United Provident Association Ltd (BUPA), BUPA Insurance Ltd ir BUPA Ireland Ltd / Europos Bendrijų Komisija, ECLI:EU:T:2008:29, 159 punktas. Teisingumo Teismo vertinimu „
  <...> Teisingumo Teismo teikiamas Bendrijos teisės nuostatos išaiškinimas apsiriboja tik jos reikšmės ir turinio, taip kaip ji turėjo būti suprantama ir taikoma nuo jos priėmimo momento, paaiškinimu. Iš to matyti, kad išaiškinta nuostata gali ir turi būti taikoma net ir teisiniams santykiams, kurie prasidėjo ar atsirado prieš priimant sprendimą, ir tik išimtinėmis aplinkybėmis Teisingumo Teismas gali taikydamas Bendrijos teisės sistemai būdingą bendrąjį teisinio saugumo principą apriboti bet kurio suinteresuoto asmens galimybę remtis jo išaiškinta norma ginčijant sąžiningai nustatytus teisinius santykius.“

159

British United Provident Association Ltd (BUPA), BUPA Insurance Ltd ir BUPA Ireland Ltd / Europos Bendrijų Komisij

<...> Teisingumo Teismo teikiamas Bendrijos teisės nuostatos išaiškinimas apsiriboja tik jos

(160)  Bylos C-209/03, The Queen Dany Bidar prašymu / London Borough of Ealing ir Secretary of State for Education and Skills, ECLI:EU:C:2005:169, 66 ir 67 punktai ir bylos C-292/04, Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde ir Marina Stöffler / Finanzamt Bonn-Innenstadt, ECLI:EU:C:2007:132, 34–36 punktai.

160

The Queen Dany Bidar prašymu / London Borough of Ealing ir Secretary of State for Education and Skills

Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde ir Marina Stöffler / Finanzamt Bonn-Innenstadt

(161)  Bylos T-358/94, Compagnie nationale Air France / Europos Bendrijų Komisija, ECLI:EU:C:1996:194, 56 punktas.

161

Compagnie nationale Air France / Europos Bendrijų Komisija

(162)  Bylos 248/84, Vokietijos Federacinė Respublika / Europos Bendrijų Komisija, ECLI:EU:C:1987:437, 17 punktas ir sujungtų bylų T-92/00 ir T-103/00, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, EU:T:2002:61, (T-103/00) Ramondín, SA ir Ramondín Cápsulas, SA / Europos Bendrijų Komisija, EU:T:2002:61, 57 punktas.

162

Vokietijos Federacinė Respublika / Europos Bendrijų Komisija

Territorio Histórico de Álava

Diputación Foral de Álava

Ramondín, SA ir Ramondín Cápsulas, SA

Europos Bendrijų Komisija

(163)  Bylos 730/79, Philip Morris Holland BV / Europos Bendrijų Komisija, ECLI:EU:C:1980:209, 11 punktas ir sujungtų bylų T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97–607/97, T-1/98, T-3/98–T-6/98 ir T-23/98, Alzetta Mauro ir kt. / Europos Bendrijų Komisija, ECLI:EU:T:2000:151, 80 punktas.

163

Philip Morris Holland BV / Europos Bendrijų Komisija

Alzetta Mauro ir kt. / Europos Bendrijų Komisija

(164)  Bylos T-288/97, Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia / Komisija, ECLI:EU:T:1999:125, 41 punktas.

164

Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia / Komisija

(165)  Pvz., žr. bylos C-280/00, Altmark Trans GmbH ir Regierungspräsidium Magdeburg, ECLI:EU:C:2003:415, 78 punktą; sujungtų bylų C-197/11 ir C-203/11, Libert ir kt., ECLI:EU:C:2013:288, 78 punktą ir bylos C-518/13, Eventech, ECLI:EU:C:2015:9, 67 punktą.

165

Altmark Trans GmbH ir Regierungspräsidium Magdeburg

Libert ir kt.

Eventech

(166)  Bylos C-279/08 P, Komisija / Nyderlandų Karalystė, ECLI:EU:C:2011:551, 131 punktas.

166

Komisija / Nyderlandų Karalystė

(167)  Žr. sujungtų bylų T-447/93, T-448/93 ir T-449/93, AITEC ir kt. / Komisija, ECLI:EU:T:1995:130, 141 punktą.

167

AITEC ir kt. / Komisija

(168)  Pvz., žr. Komisijos sprendimus valstybės paramos bylose N 258/2000 Piscine Dorsten (OL C 172, 2001 6 16, p. 16); Commission Decision 2004/114/EC of 29 October 2003 on measures in favour of non-profit harbours for recreational crafts, the Netherlands (OL L 34, 2004 2 6, p. 63); N 458/2004 Editorial Andaluza Holding, OL C 131, 2005 5 28, p. 12; SA.33243 Jornal de Madeira (OL C 131, 2005 5 28, p. 12); SA.34576 Portugalija. Jean Piaget Šiaurės rytų vidutinės trukmės ir ilgalaikės nuolatinės priežiūros padalinys, OL C 73, 2013 3 13, p. 1); N 543/2001 Airija. Mokesčių atskaita ligoninėms (OL C 154, 2002 6 28, p. 4; SA.37432 Valstybinių ligoninių finansavimas Hradec Kralovės regione (OL C 203, 2015 6 19, p. 1); SA.37904 Įtariama valstybės parama specializuotai ortopedinės medicinos ir traumų chirurgijos reabilitacijos klinikai (OL C 188, 2015 6 5, p. 1); SA.33149 Städtische Projektgesellschaft
  „
  Wirtschaftsbüro Gaarden-Kiel
  “ (OL C 188, 2015 6 5, p. 1); SA.38035 Įtariama parama specializuotai reabilitacijos klinikai, besispecializuojančiai ortopedijos ir traumatologinės chirurgijos srityse (OL C 188, 2015 6 5, p. 1); SA.39403 Nyderlandai. Investicijų parama Lauwersoog uostui (OL C 259, 2015 8 7, p. 1); SA.37963 Jungtinė Karalystė. Glenmore Lodge (OL C 277, 2015 8 21, p. 1); ir SA. 38208 Jungtinė Karalystė. Golfo klubai, kurie priklauso jų nariams (OL C 277, 2015 8 21, p. 1).

168

Piscine Dorsten

Commission Decision 2004/114/EC of 29 October 2003 on measures in favour of non-profit harbours for recreational crafts, the Netherlands

Editorial Andaluza Holding

Jornal de Madeira

Portugalija. Jean Piaget Šiaurės rytų vidutinės trukmės ir ilgalaikės nuolatinės priežiūros padalinys

Airija. Mokesčių atskaita ligoninėms

Valstybinių ligoninių finansavimas Hradec Kralovės regione

Įtariama valstybės parama specializuotai ortopedinės medicinos ir traumų chirurgijos reabilitacijos klinikai

Städtische Projektgesellschaft

Wirtschaftsbüro Gaarden-Kiel

Įtariama parama specializuotai reabilitacijos klinikai, besispecializuojančiai ortopedijos ir traumatologinės chirurgijos srityse

Nyderlandai. Investicijų parama Lauwersoog uostui

Jungtinė Karalystė. Glenmore Lodge

Jungtinė Karalystė. Golfo klubai, kurie priklauso jų nariams

(169)  Žr. N 543/2001 Airija – Mokesčių atskaita ligoninėms (OL C 154, 2002 6 28, p. 4); SA.37432 Valstybinių ligoninių finansavimas Hradec Kralovės regione (OL C 203, 2015 6 19, p. 1); SA.38035 Įtariama valstybės parama specializuotai ortopedinės medicinos ir traumų chirurgijos reabilitacijos klinikai (OL C 188, 2015 6 5, p. 1).

169

Airija

Mokesčių atskaita ligoninėms

Valstybinių ligoninių finansavimas Hradec Kralovės regione

Įtariama valstybės parama specializuotai ortopedinės medicinos ir traumų chirurgijos reabilitacijos klinikai

(170)  http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Statistics_on_European_cities/fr (žiūrėta 2015 m. liepos 8 d.).

170

(171)  Komisijos komunikatas „Europos Sąjungos bendrosios nuostatos dėl valstybės paramos kompensacijos už viešąją paslaugą forma“ (OL C 8, 2012 1 11, p. 15).

171

(172)  
  2011 m. gruodžio 20 d. Komisijos sprendimas 2012/21/ES dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 106 straipsnio 2 dalies taikymo valstybės paramai, kompensacijos už viešąją paslaugą forma skiriamai tam tikroms įmonėms, kurioms pavesta teikti visuotinės ekonominės svarbos paslaugas (OL L 7, 2012 1 11, p. 3).

172

(173)  Bendrijos bendrosios nuostatos dėl valstybės paramos kaip kompensacijos už viešąją paslaugą (OL C 297, 2005 11 29, p. 4).

173

(174)  Žr. 13 išnašą.

174

(175)  Žr. 2012 m. VESP sprendimo 8 konstatuojamąją dalį.

175

(176)  Bylos C-179/90, Merci convenzionali porto di Genova, ECLI:EU:C:1991:464, 27 punktas; bylos C-242/95, GT-Link A/S, ECLI:EU:C:1997:376, 53 punktas ir bylos C-266/96, Corsica Ferries France SA, ECLI:EU:C:1997:376, ECLI:EU:C:1998:306, 45 punktas.

176

Merci convenzionali porto di Genova

GT-Link A/S

Corsica Ferries France SA

(177)  Bylos T-289/03, BUPA ir kt. / Komisija, ECLI:EU:T:2008:29, 166–169 ir 172 punktai; bylos T-17/02, Fred Olsen, ECLI:EU:T:2005:218, 216 punktas.

177

BUPA ir kt. / Komisija

Fred Olsen

(178)  Taip pat žr. 2012 m. VESP sprendimo 4 straipsnį.

178

(179)  Žr. 2012 m. VESP sprendimo 4 straipsnio a punktą.

179

(180)  Žr. 2012 m. VESP sprendimo 4 straipsnio b punktą.

180

(181)  Žr. 2012 m. VESP sprendimo 4 straipsnio c punktą.

181

(182)  Žr. 2012 m. VESP sprendimo 4 straipsnio d punktą.

182

(183)  Žr. 2012 m. VESP sprendimo 4 straipsnio e punktą.

183

(184)  Žr. 2012 m. VESP sprendimo 4 straipsnio f punktą.

184

(185)  Bylos T-137/10 95 punktas.

185

(186)  Byla C-390/06, Nuova Agricast Srl / Ministero delle Attività Produttive, ECLI:EU:C:2008:224.

186

Nuova Agricast Srl / Ministero delle Attività Produttive

(187)  Žr. 25 konstatuojamąją dalį, pirmiausia 1994 m. gegužės 19 d. bendradarbiavimo susitarimo teiginį dėl būtinybės „užtikrinti, kad bus išlaikyta [...] valstybinių ligoninių specifika
  “ [pusjuodis šriftas pridėtas]. Taip pat žr. IRIS 1996–2001 m. strateginį planą, ypač skirsnį „Struktūrinės ašys“ (p. 3), „kad būtų galima ir toliau teikti medicinines paslaugas nesilaikant jokių prekybinės logikos dėsnių
  “, bei skirsnį „Indėlio tikslai“ (p. 54), „Valstybinių ligoninių (t. y. IRIS ligoninių) pagrindinė paskirtis yra vykdyti socialinės medicinos veiklą; dėl šios paskirties jos turi atitikti socialinės užduoties reikalavimus
  “ [pusjuodis šriftas pridėtas].

187

išlaikyta

valstybinių ligoninių specifika

medicinines paslaugas nesilaikant jokių prekybinės logikos dėsnių

pagrindinė paskirtis yra vykdyti socialinės medicinos veiklą

atitikti socialinės užduoties reikalavimus

(188)  Žr. sprendimo pradėti procedūrą 87 konstatuojamąją dalį.

188

(189)  Daugiau apie šių trijų prievolių įgaliojimus žr. 170 ir paskesnėse konstatuojamosiose dalyse.

189

(190)  Kaip paaiškinta pirmiau (žr. 83–91 konstatuojamąsias dalis), vadovaujantis Belgijos Valstybės Tarybos praktika, kol egzistuoja medicininiai ir socialiniai poreikiai, dėl kurių IRIS ligoninės buvo įsteigtos, valdžios institucijos negali šių ligoninių nei uždaryti, nei perleisti privačiojo sektoriaus savininkui.

190

(191)  Išlaidos, susijusios su IRIS ligoninių valstybinės įstaigos statusu, įtraukiamos į pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties ir papildomų VESP prievolių išlaidas, vadinasi, jos gali padidinti dėl šios veiklos atsirandantį deficitą.

191

(192)  Žr. pirmiausia Medicinos etikos kodekso, kurį parengė Gydytojų asociacijos nacionalinė taryba (2015 m. liepos 27 d. versija), 28 straipsnį.

192

(193)  Žr. 120 išnašą.

193

(194)  Iš tiesų Belgijos valdžios institucijų pateikti skaičiai rodo, kad daugiau nei 85 % atvejų Briuselio sostinės regione skubią medicininę paramą teikia IRIS ligoninės. Šis skaičius turi būti palyginamas su tuo, kad IRIS ligoninės turi tik 35 % regione esančių ligoninės lovų (taip pat žr. 3 išnašą). Kitais atvejais paslaugas teikia kiti sveikatos priežiūros paslaugų teikėjai, pirmiausia bendrosios praktikos gydytojai ir privačios ligoninės. Tokie atvejai būtent yra susiję psichiatriniu gydymu, kaip aprašyta 172 konstatuojamojoje dalyje, nes IRIS ligoninės tokio tipo paslaugų neteikia.

194

(195)  Panašų pagrindimą galėtų pateikti, pvz., pašto paslaugų teikėjas, teikiantis universalią pašto paslaugą. Šis veiklos vykdytojas privalo teikti VESP, tačiau jis neprivalo gabenti laiškų nemokamai, jei klientas negali ar nenori sumokėti už šią paslaugą.

195

(196)  Žr. 2008 m. Verbruikersateljee paskelbtą tyrimą pavadinimu „
  Is uw portemonnee ook ziek? – Een onderzoek naar medische kosten en schulden
  “.

196

Verbruikersateljee

Is uw portemonnee ook ziek?

Een onderzoek naar medische kosten en schulden

(197)  Ten pat.

197

(198)  
  2013 m. liepos 16 d. Belgijos Senato susirinkimas. Įstatymo, kuriuo siekiama pagerinti galimybę naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, projektas, kurį pateikė Leona Detiège ir kolegos. Pasiūlymas nustojo galioti dėl 2014 m. įvykusių federalinių rinkimų.

198

(199)  Praktikoje ligoninės yra atsakingos už pacientų priėmimą (tiek už konsultacijų teikimą, tiek už priėmimą į ligoninę), sąskaitų išrašymą ir išieškojimą jų neapmokėjus. Dauguma CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann, HUDERF ir Institut Bordet gydytojų gauna atlyginimus, o kitiems gydytojams mokama pagal jų suteiktą gydymą neatsižvelgiant į tai, ar pacientas sumokėjo. Todėl joks šių ligoninių gydytojas neturi priežasties atsisakyti mokėti negalinčių pacientų. Gydytojai, dirbantys Iris Sud ligoninėse, privalo laikytis bendrųjų ligoninės taisyklių bent 80 % savo darbo laiko, o privačiame kabinete paslaugas jie gali teikti ne daugiau kaip 20 % savo darbo laiko. Šiuos 80 % savo darbo laiko gydytojai privalo taikyti INAMI tarifus ir dirbti pagal tokį principą, kad visi pacientai būtų gydomi pagal IRIS ligoninėms priskirtą prievolę. Todėl Iris Sud ligoninės prižiūri, kad visi pacientai būtų gydomi neatsižvelgiant į jų mokumą.

199

CHU Saint-Pierre

CHU Brugmann

Institut Bordet

Iris Sud

Iris Sud

(200)  CPAS įstatymo 57 straipsnio 2 dalyje CPAS užduotis yra apribota dviem konkrečiomis aplinkybėmis, t. y. atvejais, kai turi būti gydomas Belgijoje neteisėtai gyvenantis užsienietis (dokumentų neturintis migrantas) ir jo vaikai.

200

(201)  Pusjuodis šriftas pridėtas.

201

(202)  Skirsnis „Bendrieji strateginio plano tikslai“ (p. 2). Pusjuodis šriftas pridėtas.

202

(203)  Ten pat. Pusjuodis šriftas pridėtas.

203

(204)  Skirsnis „Indėlio tikslai“ (p. 52). Pusjuodis šriftas pridėtas.

204

(205)  Ten pat (p. 54). Pusjuodis šriftas pridėtas.

205

(206)  Skirsnis „Struktūrinės ašys“ (p. 3). Pusjuodis šriftas pridėtas.

206

(207)  Šiuo tikslu žr. skirsnį „Indėlio tikslai“ (p. 74): padidinti galimybę naudotis mūsų paslaugomis visiems visuomenės sluoksniams,

  ypač labiausiai skurstantiems
  (pusjuodis šriftas pridėtas).

207

padidinti galimybę naudotis mūsų paslaugomis visiems visuomenės sluoksniams,

ypač labiausiai skurstantiems

(208)  Žr. skirsnį „Įžanga“ (p. 7).

208

(209)  Ten pat (p. 10).

209

(210)  Žr. skirsnį „Ligoninės projektas. Į pacientą orientuota ligoninė“ (p. 79).

210

(211)  Žr. skirsnį „Specifinės valstybinės ligoninės užduotys“ (p. 85) (pusjuodis šriftas pridėtas).

211

(212)  Žr. skirsnį „Įžanga“ (p. 12), kuriame pažymima, jog IRIS ligoninėse gydoma mažesnė dalis pacientų, kuriems ligoninė gali išrašyti priemokos sąskaitas (kurios šioms ligoninėms yra papildomų pajamų šaltinis).

212

(213)  Žr. skirsnį „Įžanga“ (p. 13), kuriame pateikta nuoroda į papildomų išlaidų, atsirandančių priimant blogesnio socialinio ir ekonominio profilio pacientus, įvertinimą (2001 m.). Šis dydis galėtų siekti maždaug 10,4 mln. EUR per metus ir vis auga.

213

(214)  Išimtis yra Institut Bordet, kuriame procentinė dalis viršija vidurkį – tai gali būti aiškinama šioje ligoninėje gydomos ligos (vėžio) sunkumu.

214

Institut Bordet

(215)  Tai yra privačios institucijos, įpareigotos grąžinti gydymo išlaidas ir veikiančios Belgijos socialinio draudimo sistemoje (ypač privalomojo sveikatos ir neįgalumo draudimo srityje).

215

(216)  Finansavimas pagal BMF B8 skirsnį skiriamas remiantis šia klasifikacija (taip pat žr. 189 konstatuojamąją dalį).

216

(217)  Federalinė viešoji socialinio integravimo tarnyba tuomet gali grąžinti CPAS patirtas išlaidas, jei laikomasi tam tikrų sąlygų (taip pat žr. 258 išnašą dėl taikytino teisinio pagrindo).

217

(218)  Klasifikacijoje taip pat atsižvelgiama į pacientus, kuriems taikomas socialinis draudimas, tačiau kurie turi sumokėti ligoninei mažesnę įmoką iš savo lėšų, nes jiems buvo pritaikytas 1) „didžiausias įmokos dydis dėl socialinių priežasčių“ arba 2) „didžiausias įmokos dydis mažas pajamas gaunantiems vienišiems asmenims“.

218

(219)  
  Mutualités Chrétiennes publikacijoje socialiai pažeidžiami pacientai apibrėžiami kaip pacientai, kurie naudojasi „socialinėmis privilegijomis“ (pvz., pensininkai, gaunantys užtikrintas pajamas, asmenys, kurie gali naudotis kokia nors neįgalumo paramos priemone ar gauti didesnę neįgalumo išmoką, didesnes integracijos ar paramos šeimai išmokas, ilgalaikiai bedarbiai). Pasak Belgijos valdžios institucijų, „socialinės privilegijos“ sąvoka buvo panaikinta 1993 m. ir Belgijos teisėje pakeista „didžiausiu įmokos dydžiu dėl socialinių priežasčių“.

219

Mutualités Chrétiennes

(220)  Tai patvirtina faktas, kad lentelės šioje publikacijoje grindžiamos „draudimo įstaigų“, t. y. organizacijų, tokių kaip savidraudos įmonės, atsakingos už medicininių išlaidų padengimą pagal INAMI reguliuojamą Belgijos socialinio draudimo sistemą, duomenimis.

220

(221)  
  Mutualités Chrétiennes leidinyje jie apibrėžiami kaip CPAS įregistruoti pacientai.

221

Mutualités Chrétiennes

(222)  Šiame kontekste svarbu pabrėžti, kad nors IRIS ligoninės teikia duomenis, kuriais remiantis atliekamas socialinis tyrimas, būtent PAS vertina, ar asmuo gali susigrąžinti gydymo išlaidas. Susitarime dėl „laikinojo apgyvendinimo įstaigų“ šiuo tikslu patikslinta, kad kiekviena IRIS ligoninė „kiek įmanoma, renka pagrindinius socialinio tyrimo elementus ir juos perduoda CPAS“.

222

(223)  Kadangi informacijos rinkimas socialiniams tyrimams yra tik viena užduotis iš kelių, numatytų IRIS ligoninių socialinių tarnybų skyriams, šios išlaidos yra bendrų išlaidų, susijusių su platesne IRIS ligoninių socialinių paslaugų prievole, kuri bus nagrinėjama toliau (žr. 213 konstatuojamąją dalį), dalis.

223

(224)  Komisija pažymi, kad IRIS ligoninių taikyta palūkanų norma, atrodo, atitinka tos dienos (t. y. 2011 m. pradžios) rinkos palūkanų normą. Šiuo metu (2016 m.) palūkanų norma yra gerokai mažesnė, o tai sumažina IRIS ligoninėms tenkančias išlaidas. Vis dėlto ilgesnė mokėjimo trukmė yra IRIS ligoninėms tenkanti našta, nes joms nuolat tenka užpildyti skirtumą tarp pateikiamų ir gautinų mokėjimų.

224

(225)  CPAS automatiškai negrąžina mokėjimų neturtingiems pacientams, tačiau remiasi kiekvieno CPAS konkrečiu atveju atliekamu įvertinimu, grindžiamu socialiniu tyrimu (skubos medicininė priežiūra). Šiame kontekste Belgijos valdžios institucijos teigia, kad tris pirmuosius 2015 m. metų ketvirčius IRIS ligoninių pateiktus 749 prašymus grąžinti įmokas CPAS atmetė. Jie sudaro apie 3 mln. EUR nesumokėtą sumą. 2012 m. CPAS nesutiko apmokėti IRIS ligoninių pateiktų sąskaitų, kurių bendra suma siekė 4 174 200 EUR. Apie 80 % šių sąskaitų buvo išrašytos dokumentų neturintiems migrantams.

225

(226)  Kalbant konkrečiau, Belfius Banque paskelbtoje ataskaitoje nurodyta, kad 2010 m. grynosios nurašytų trumpalaikių skolų išlaidos (t. y. sąskaitos, kurios nebus apmokėtos) sudarė vidutiniškai 0,28 % privačių Belgijos ligoninių pajamų ir 0,40 % valstybinių šalies ligoninių pajamų. Galima palyginti: šios išlaidos yra lygios 1,22 % IRIS ligoninių pajamų arba tris kartus didesnės nei valstybinių ligoninių vidurkis.

226

Belfius Banque

(227)  Pvz., privati ligoninė Cliniques de l'Europe turi dvi veiklos vykdymo vietas: vieną Iklyje, kitą Eterbeke; privati ligoninė Cliniques universitaires Saint-Luc turi tik vieną veiklos vykdymo vietą Voliuvės Sen Lambero mieste.

227

Cliniques de l

Europe

Cliniques universitaires Saint-Luc

(228)  Žinoma, toks pasirinkimas gali padidinti išlaidas, kurias turėtų kompensuoti padidėjęs efektyvumas arba kurias būtų galima pagrįsti kitais svarstymais, kuriuos privačių ligoninių valdyba mano esant svarbiais.

228

(229)  Planavimo programos mechanizme yra nustatytas ne tik bendras lovų skaičius regione, bet ir apribojimas pagal paslaugos tipą (pvz., gimdyvių priežiūra, geriatrija, pediatrija, psichiatrija ir t. t.).

229

(230)  Pvz., ne visos privačios ligoninės siūlo geriatrines paslaugas, kurios mažiau apsimoka.

230

(231)  Žr. skirsnį „Struktūrinės ašys“ (p. 6). Pusjuodis šriftas pridėtas.

231

(232)  Strateginiame plane minimos devynios, o ne vienuolika (t. y. faktinis skaičius) vietų, nes dviejuose ligoninių kompleksuose yra po dvi ligonines (HUDERF ir CHU-B ligoninės Victor Horta vietovėje Lakeno mieste, taip pat IB ir CHU-SP ligoninės Briuselio Porte de Hal vietovėje).

232

Victor Horta

Porte de Hal

(233)  Žr. skirsnį „Struktūrinės ašys“ (p. 10). Pusjuodis šriftas pridėtas.

233

(234)  Žr. skirsnį „Kontekstas ir aplinka“ (p. 21): „[...] valstybinės ligoninės [IRIS ligoninės], kurių bent 80 % veiklos yra pagrindinė veikla, yra netoli namų esančios ligoninės, kuriose gydosi didelė dalis pagrindinės savivaldybės ir aplinkinių kvartalų gyventojų.“

234

(235)  Žr. skirsnį „Indėlio tikslai“ (p. 74). Pusjuodis šriftas pridėtas.

235

(236)  Žr. skirsnį „Ligoninių projektas“ (p. 36): Pusjuodis šriftas pridėtas.

236

(237)  Svarbu pažymėti, kad šios dvi specializuotos ligoninės yra tame pačiame komplekse su kita IRIS ligonine (žr. 232 išnašą), tai užtikrina visų sveikatos priežiūros paslaugų teikimą kiekvienoje vietoje. Išnaša pridėta.

237

(238)  Žr. skirsnį „Ligoninių projektas“ (p. 53): Pusjuodis šriftas pridėtas.

238

(239)  Todėl Institut Bordet ir HUDERF, kurios siūlo daugiausia specializuotos sveikatos priežiūros paslaugas, papildo tris kitas IRIS ligonines, kad patenkintų vietos gyventojų sveikatos priežiūros paslaugų poreikius.

239

Institut Bordet

(240)  Žr. skirsnį „Ligoninių projektas“ (p. 53–54).

240

(241)  Žr. skirsnį „Ligoninių projektas“ (p. 62):

241

(242)  Šių lygių (p. 37) ir lentelių (p. 55–59) aprašą žr. skirsnyje „Ligoninių projektas“.

242

(243)  Federalinės valdžios, Briuselio sostinės regiono ir Bendrosios savivaldybių komisijos bendradarbiavimo susitarimo 2 straipsnyje šiuo klausimu nurodyti tokie dalykai: „Ši restruktūrizavimo sutartis turi atitikti tokias sąlygas: 1. Suteikti garantijas dėl, viena vertus, valstybinių ligoninių specifikos išlaikymo, be kita ko, renkantis teisines ir koordinavimo struktūras, užtikrinančias viešojo sektoriaus viršenybę valdymo organuose ir vykdant sprendimų priėmimo procedūras, kita vertus, dėl veiklos vykdymo vietos mastu, stiprinant atstovavimą per tiesiogiai išrinktus asmenis valdymo organų sudėtyje“ (pusjuodis šriftas pridėtas).

243

valstybinių ligoninių specifikos išlaikymo

užtikrinančias viešojo sektoriaus viršenybę valdymo organuose

dėl veiklos vykdymo vietos mastu, stiprinant atstovavimą per tiesiogiai išrinktus asmenis

(244)  Pagal CPAS įstatymo 125 straipsnį viešosios teisės asmenys visada turi balsų daugumą įvairiose asociacijos administravimo ir valdymo organuose bei IRIS skėtinėje struktūroje.

244

(245)  Pusjuodis šriftas pridėtas.

245

(246)  2012 m. vidutinių pajamų mediana 19 Briuselio sostinės regiono savivaldybių siekė 13 746 EUR vienam gyventojui. Likusios vietos, kuriose įsteigtos IRIS ligoninės, yra Ikselis, kuriame vidutinės pajamos siekia 14 513 EUR – tarp Briuselio sostinės regiono medianos ir trečiojo kvartilio (t. y. 75-ojo procentilio). Šaltinis: Su Briuseliu susijusios informacijos, dokumentų ir tyrimų centras (http://www.briobrussel.be/ned/webpage.asp?WebpageId=345).

246

(247)  Trys iš penkių privačių ligoninių vietų yra savivaldybėse, kuriose vidutinės pajamos vienam gyventojui viršija Briuselio sostinės regiono trečiąjį kvartilį (t. y. 75-ąjį procentilį).

247

(248)  Originalus žemėlapis buvo paskelbtas 2010 m. Briuselio regiono sveikatos informaciniame leidinyje (Tableau de bord de la santé en Région bruxelloise 2010) ir atspindi 2009 m. liepos 1 d. situaciją. Komisija žemėlapyje pridėjo apskritimus ir pašalino vieną bendrosios praktikos ligoninę (Iklyje buvusią Clinique des Deux Alice), nes ji užsidarė 2011 m. pabaigoje (jos veikla buvo perkelta į Cliniques de l'Europe privačios ligoninės Sainte-Élisabeth vietovę). Viena iš HIS vietų (Baron Lambert, esanti Eterbeke) žemėlapyje neparodyta, nes ji teikia tik ambulatorinio gydymo paslaugas, vadinasi, neturi ligoninės lovų, kurioms taikomas ligoninių planavimo programų mechanizmas.

248

Tableau de bord de la santé en Région bruxelloise 2010

Clinique des Deux Alice

Cliniques de l

Europe

Baron Lambert

(249)  Pavyzdžiui, 1964 m. spalio 23 d. karaliaus dekreto 19 priede (Moniteur belge, 1964 m. lapkričio 7 d., p. 11709) nurodoma, kad suaugusiesiems teikiant neuropsichinių sutrikimų gydymo paslaugas 120 pacientų turi būti skirtas bent vienas socialinis darbuotojas.

249

Moniteur belge

(250)  
  1978 m. gruodžio 15 d. karaliaus dekretas, kuriuo nustatomos specialios taisyklės, taikomos universitetinėms ligoninėms (Moniteur belge, 1979 m. liepos 4 d., p. 7818).

250

Moniteur belge

(251)  Žr. skirsnį „Struktūrinės ašys“ (p. 6). Pusjuodis šriftas pridėtas.

251

(252)  Žr. skirsnį „Indėlio tikslai“ (p. 54–55). Pusjuodis šriftas pridėtas.

252

(253)  Žr. 1996–2000 m. strateginio plano skirsnį „Struktūrinės ašys“ (p. 10). Pusjuodis šriftas pridėtas.

253

(254)  Žr. skirsnį „Specialūs valstybinės ligoninės uždaviniai“ (p. 82). Pusjuodis šriftas pridėtas.

254

(255)  Trumpa klinikinė suvestinė (pranc. RCM) yra glausta standartinė paciento medicininės istorijos suvestinė, kurią bendrosios praktikos ligoninės privalo registruoti nuo 1990 m. Be kita ko, ji naudojama norint nustatyti, kokie yra sveikatos priežiūros įrangos poreikiai ligoninėje, siekiant apibrėžti kokybinius ir kiekybinius ligoninių ir jų teikiamų paslaugų akreditavimo standartus, taip pat organizuoti ligoninės finansavimą. „V“ kodai yra susiję su veiksniais, kurie daro įtaką paciento sveikatos būklei ir bendravimui su sveikatos priežiūros paslaugų teikėjais. Šie kodai gali būti naudojami norint nurodyti socialines ir ekonomines, teisines ir šeimos problemas, kurios gali turėti įtakos ligoninėje besilankančiam pacientui.

255

(256)  Žr. skyrių „Specialūs valstybinės ligoninės uždaviniai“ (p. 83). Pusjuodis šriftas pridėtas.

256

(257)  Pvz., 2012 m. IRIS ligoninių socialiniai darbuotojai surinko informaciją atlikdami 25 749 socialinius tyrimus. Tai sudaro maždaug 5,4 % tais metais hospitalizuotų pacientų.

257

(258)  Šie įsipareigojimai išplaukia iš CPAS įstatymo 60 straipsnio 1 dalies, 1965 m. balandžio 2 d. įstatymo 9a straipsnio (dėl galimo kompensavimo, kurį CPAS centrams gali suteikti Federalinė valstybės socialinės integracijos tarnyba su sąlyga, kad bus įvykdytos tam tikros sąlygos) ir 2010 m. kovo 25 d. aplinkraščio dėl socialinio tyrimo (Moniteur belge, 2010 m. gegužės 6 d., p. 25432).

258

Moniteur belge

(259)  Šis skaičius rodo visos darbo dienos vienetų (pranc. ETP) skaičių.

259

(260)  BMF numato finansavimą socialiniams darbuotojams (tokiose srityse kaip geriatrija, kurioms yra nustatytas būtiniausias reikalavimas), tačiau 2010 m. jis sudarė tik maždaug 400 000 EUR.

260

(261)  Karaliaus dekretu (šiuo metu tai yra 2006 m. kovo 8 d. karaliaus dekretas) nustatomas deficito, kurį savivaldybės turi padengti pagal LCH 109 straipsnį, apskaičiavimo metodas.

261

(262)  Asociacija, kuri atstovauja atitinkamos ligoninės gydytojams, ir, jei reikia, Université libre de Bruxelles (arba Vrije Universiteit Brussel) vis dar turi mažiau nei 20 % balsų vietinėse IRIS ligoninių asociacijose. Be to, nuo 2000 m. Žeto savivaldybė ir CPAS yra CHU Brugmann asociacijos nariai, tačiau jie šioje asociacijoje turi mažiau nei 20 % balsų, todėl neprisideda prie deficito kompensavimo. Galiausiai nuo 2014 finansinių metų savivaldybė ir Scharbeko CPAS taip pat turi mažiau nei 20 % balsų CHU Brugmann asociacijoje, todėl jie daugiau neprisideda prie šios ligoninės deficito kompensavimo. Tai reiškia, kad nuo 2014 m. dengti CHU Brugmann deficitą turi tik Briuselio miestas ir Briuselio CPAS.

262

Université libre de Bruxelles

Vrije Universiteit Brussel

CHU Brugmann

CHU Brugmann

CHU Brugmann

(263)  Visos išlaidos, patirtos teikiant VESP ir vykdant su jomis susijusią veiklą, yra viešosios paslaugos sąnaudos, įskaitant susijusios veiklos sąnaudas.

263

(264)  
  Moniteur belge, 2014 m. balandžio 30 d., p. 35442. Taikoma nuo 2014 m. gegužės 10 d.

264

Moniteur belge

(265)  Taip pat žr. 2012 m. VESP sprendimo 5 straipsnį.

265

(266)  Žr. 2012 m. VESP sprendimo 5 straipsnio 2–9 dalis.

266

(267)  Nuo 2007 m. iki 2011 m. vidutiniškai maždaug [...] % IRIS ligoninių išlaidų buvo padengta šiuo finansavimu.

267

(268)  
  Moniteur belge, 2007 m. birželio 29 d., p. 35929. Taikoma nuo 2007 m. liepos 9 d. Šis karaliaus dekretas pakeitė 1987 m. gruodžio 14 d. karaliaus dekretą dėl ligoninių metinių ataskaitų, kuriame nustatyti labai panašūs reikalavimai.

268

Moniteur belge

(269)  Šiame kontekste svarbu pabrėžti, kad kai kurie apskaitos srautai, susiję su ligoninių veikla, taip pat turi būti registruojami 900–999 apskaitos kodais. Aktualūs yra kai kurie srautai, į kuriuos neatsižvelgiama nustatant BMF finansavimą (kuriam taikomi grynųjų pinigų apskaitos principai, o ne kaupimo principu vykdoma apskaita, taikoma ligoninės apskaitai).

269

(270)  Teoriškai IRIS ligoninės gali savivaldybių reikalauti pervesti deficito kompensaciją, kai tik sužinomas finansinių metų rezultatas. Praktiškoje jos taip nėra dariusios, nes jas valdo savivaldybės, kurios savo ruožtu (ne visada) turi reikiamų lėšų, kad galėtų nedelsdamos atlikti mokėjimus.

270

(271)  Iš tiesų 1996–2014 m. laikotarpiu savivaldybėms suteikto regiono finansavimo neužteko visam IRIS ligoninių deficitui padengti (taip pat žr. 143 išnašą).

271

(272)  Pvz., 3 lentelėje parodyta, kad kai CHU Saint-Pierre ėmė registruoti deficitą kasmet nuo 1996 m., pirmasis savivaldybės mokėjimas (3 368 351 EUR dydžio), kuriuo buvo siekiama ligoninei kompensuoti deficitą, buvo atliktas tik 2002 m. Iš lentelių nematyti, kuris iš metinių deficitų, užregistruotų nuo 1996 m., buvo kompensuotas nuo 2002 m. atliktu mokėjimu. Tačiau Belgijos valdžios institucijų Komisijai pateikta išsami informacija rodo, kad šis mokėjimas iš tiesų buvo atliktas siekiant padengti dalį 1996 m. užregistruoto deficito.

272

CHU Saint-Pierre

(273)  Žr. 236 konstatuojamąją dalį, kurioje paaiškinta, kodėl 1996, 1997 ir 1998 m. skaičiai nėra pateikti.

273

(274)  Žr. 236 konstatuojamąją dalį, kurioje paaiškinta, kodėl 1996, 1997 ir 1998 m. skaičiai nėra pateikti.

274

(275)  Tai sumos, kurios buvo faktiškai pervestos ir grąžintos, atsižvelgiant į deficito kompensavimo mokėjimus, kuriuos savivaldybė jau galėjo būti atlikusi.

275

(276)  2014 m. yra vėliausi finansiniai metai, kurių skaitiniai duomenys buvo gauti.

276

(277)  Žr. 1980 m. birželio 25 d. Komisijos direktyvos 80/723/EEB dėl finansinių santykių tarp valstybių narių ir valstybinių įmonių skaidrumo (OL L 195, 1980 7 29, p. 35) 5 straipsnį.

277

(278)  Šiuo tikslu žr. 2005 m. VESP sprendimo 7 straipsnį ir 2012 m. VESP sprendimo 8 straipsnį.

278

(279)  Kalbant konkrečiau, tik ketverių iš 89 metų laikotarpiu, kuriuo buvo vertintos penkios IRIS ligoninės, techninė kompensacijos permoka (nagrinėjant šiuos metus atskirai) neviršija 10 % metinės kompensacijos dydžio.

279

(280)  Be to, reikia įsidėmėti, kad deficito kompensavimo dydžiai yra tik maža bendro viešojo finansavimo, kurį IRIS ligoninės gauna už teikiamas VESP, dalis. 2007–2011 m. laikotarpiu metiniai vidutiniai federalinės vyriausybės BMF mokėjimai siekė 323 mln. EUR visoms IRIS ligoninėms. Tuo pačiu laikotarpiu IRIS ligoninės bendrai pranešė, kad jų vidutinis apyvartinių lėšų trūkumas buvo 13,4 mln. EUR per metus, o savivaldybės sumokėjo vidutiniškai 16,4 mln. EUR per metus deficitui kompensuoti (ši suma taip pat dengė ankstesnių metų deficitą). Vadinasi, deficito kompensacijos atitinka tik maždaug 5 % BMF federalinio finansavimo, kuris teikiamas IRIS ligoninėms. Todėl jei būtų atsižvelgta į šias per BMF sumokėtas dideles viešojo finansavimo sumas tuo metu, kai buvo apskaičiuojama, ar kompensacijos permoka viršijo 10 % už konkrečius metus pervestą kompensaciją (vadinasi, jei ją būtų galima perkelti į kitus metus, kaip leidžiama 2012 m. VESP sprendimo 6 straipsnio 2 dalyje), kompensacijos permokos procentinė dalis tikriausiai būtų gerokai mažesnė. Ši išvada grindžiama santykiniu BMF mokėjimų dydžiu, palyginti su deficitu ir tuo, kad kompensacijos permokos rizika finansuojant per BMF yra minimali. Kalbant konkrečiau, BMF yra daugiausia numatytas kaip fiksuotas finansavimas, apskaičiuojamas pagal realias ankstesnių metų ligoninių išlaidas (ir nėra susijęs su jokia kompensacijos permoka). Be to, Federalinė viešoji visuomenės sveikatos tarnyba vykdo išsamius realių išlaidų, kurias patiria kiekviena ligoninė, grįžtamuosius patikrinimus ir perskaičiuoja BMF dydį, kurį ligoninė gali gauti. Galiausiai svarbu pažymėti, kad lyginant savivaldybių pervestas kompensacijas su IRIS ligoninių užregistruotu apyvartinių lėšų trūkumu į jokį pagrįstą pelną nebuvo atsižvelgta.

280

(281)  Atitinkama 2012 m. VESP sprendimo 6 straipsnio 2 dalies ištrauka išdėstyta taip: „Kai kompensacijos permoka neviršija 10 % vidutinės metinės kompensacijos sumos, tokia kompensacijos permoka gali būti perkeliama į kitą laikotarpį ir atimama iš kompensacijos sumos, mokėtinos tą laikotarpį.“ Kadangi nėra suteikta reali kompensacijos permoka (nes bendrai ligoninė visą laiką 1996–2014 m. laikotarpiu turėjo kompensacijos nepriemoką), toks perkėlimas praktikoje niekada nebuvo daromas. Ši pastaba galioja visoms IRIS ligoninėms (žr. 240–243 konstatuojamąsias dalis).

281

(282)  Kitas sprendimas, jei CHU Saint-Pierre ateityje taptų pelninga ligonine, tiesiog reikštų pelno išlaikymą ir jo panaudojimą praeities nuostoliams padengti. Tokiu atveju savivaldybės neprivalėtų arba privalėtų tik iš dalies kompensuoti apyvartinių lėšų trūkumo likutį. Toks scenarijus vis dėlto hipotetinis, nes CHU Saint-Pierre nurodė, kad 1996–2014 m. laikotarpiu yra gavusi nedidelį pelną tik vienais metais (2006 m.).

282

CHU Saint-Pierre

CHU Saint-Pierre

(283)  Kaip paaiškinta 104 konstatuojamojoje dalyje, FRBRTC ir Briuselio sostinės regiono teikiamos specialiosios subsidijos savivaldybėms yra finansavimo valstybės viduje priemonės, iš kurių finansuojami savivaldybių atliekami mokėjimai deficitui kompensuoti. Šie dydžiai nurodyti atskirame stulpelyje norint iliustruoti, kad savivaldybės šiuos regioninius fondus naudojo tik deficito kompensavimo mokėjimams. Šis paaiškinimas negali būti interpretuojamas kaip rodiklis, kad sumos buvo perkeltos iš FRBRTC ar Briuselio sostinės regiono IRIS ligoninėms. Šie pervedimai buvo atlikti savivaldybių naudai, o jos savo ruožtu lėšas panaudojo tam, kad įvykdytų savo prievolę kompensuoti IRIS ligoninių deficitą.

283

(*1)  Pridėjus nepaskirstytą 1996–1998 m. laikotarpio pelną, arba 703 624 EUR.

*1

(284)  Šiuo tikslu žr. 2005 m. VESP sprendimo 6 straipsnį ir 2012 m. VESP sprendimo 6 straipsnio 2 dalį.

284

(285)  2012 m. VESP sprendimo 6 straipsnio 1 dalis.

285

(286)  2012 m. VESP sprendimo 6 straipsnio 2 dalis.

286

(287)  
  Moniteur belge, 1983 m. gruodžio 6 d., p. 15009.

287

Moniteur belge

(288)  
  Moniteur belge, 2006 m. kovo 23 d., p. 16710.

288

Moniteur belge

(289)  
  Moniteur belge, 2003 m. birželio 25 d., p. 33692.

289

Moniteur belge

(290)  Šis nuvertėjimo laikotarpis nustatytas 2007 m. birželio 19 d. karaliaus dekretu, kuris taikomas visoms Belgijos ligoninėms (taip pat žr. 226 konstatuojamąją dalį).

290

(291)  Žr. 264 išnašą.

291

(292)  Kaip paaiškinta 166 konstatuojamojoje dalyje, Komisija mano, kad trys papildomos prievolės nebūtų buvusios paskirtos be pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties. Šiame kontekste Komisija mano, kad naudinga įvertinti pagrindinės gydymo ligoninėje užduoties įgaliojimo trukmę.

292

(293)  Kitaip tariant, 2008 m. liepos 10 d. Suderintasis ligoninių įstatymas (Moniteur belge, 2008 m. lapkričio 7 d., p. 58624).

293

Moniteur belge

---