# Den Europæiske Unions L 321/2016

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 321 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 59. årgang29. november 2016 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 321

Dansk udgave

Retsforskrifter

59. årgang29. november 2016

---

| Indhold | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | INTERNATIONALE AFTALER |
| | * | Rådets afgørelse (EU) 2016/2079 af 29. september 2016 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og om midlertidig anvendelse af partnerskabsaftalen om forbindelser og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og New Zealand på den anden side | 1 |
| | | Partnerskabsaftale om forbindelser og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og New Zealand på den anden side | 3 |
| | * | Ændring af toldkonventionen om international godstransport på grundlag af TIR-carneter (TIR-konventionen, 1975) | 31 |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2080 af 25. november 2016 om indledning af en licitationsprocedure for salg af skummetmælkspulver | 45 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2081 af 28. november 2016 om genindførelse af en endelig antidumpingtold på importen af oxalsyre med oprindelse i Folkerepublikken Kina, produceret af Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd | 48 |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Rådets afgørelse (FUSP) 2016/2082 af 28. november 2016 om ændring af fælles aktion 2008/851/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster | 53 |
| | * | Rådets afgørelse (FUSP) 2016/2083 af 28. november 2016 om ændring af afgørelse 2014/486/FUSP om Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine) | 55 |
| | * | Kommissionens afgørelse (EU) 2016/2084 af 10. juni 2016 om statsstøtteforanstaltning SA.38132 (2015/C) (ex 2014/NN) — Yderligere kompensation for offentlig tjeneste til Arfea
  (meddelt under nummer C(2016) 3472)

   (
  1
  ) | 57 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/2085 af 28. november 2016 om visse midlertidige beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza af subtype H5N8 i Nederlandene
  (meddelt under nummer C(2016) 7851) | 76 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/2086 af 28. november 2016 om visse midlertidige beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza af subtype H5N8 i Sverige
  (meddelt under nummer C(2016) 7852) | 80 |

Indhold

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

Side

INTERNATIONALE AFTALER

*

Rådets afgørelse (EU) 2016/2079 af 29. september 2016 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og om midlertidig anvendelse af partnerskabsaftalen om forbindelser og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og New Zealand på den anden side

1

Partnerskabsaftale om forbindelser og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og New Zealand på den anden side

3

*

Ændring af toldkonventionen om international godstransport på grundlag af TIR-carneter (TIR-konventionen, 1975)

31

FORORDNINGER

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2080 af 25. november 2016 om indledning af en licitationsprocedure for salg af skummetmælkspulver

45

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/2081 af 28. november 2016 om genindførelse af en endelig antidumpingtold på importen af oxalsyre med oprindelse i Folkerepublikken Kina, produceret af Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd

48

AFGØRELSER

*

Rådets afgørelse (FUSP) 2016/2082 af 28. november 2016 om ændring af fælles aktion 2008/851/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster

53

*

Rådets afgørelse (FUSP) 2016/2083 af 28. november 2016 om ændring af afgørelse 2014/486/FUSP om Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine)

55

*

Kommissionens afgørelse (EU) 2016/2084 af 10. juni 2016 om statsstøtteforanstaltning SA.38132 (2015/C) (ex 2014/NN) — Yderligere kompensation for offentlig tjeneste til Arfea
  (meddelt under nummer C(2016) 3472)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2016) 3472)

1

57

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/2085 af 28. november 2016 om visse midlertidige beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza af subtype H5N8 i Nederlandene
  (meddelt under nummer C(2016) 7851)

(meddelt under nummer C(2016) 7851)

76

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/2086 af 28. november 2016 om visse midlertidige beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza af subtype H5N8 i Sverige
  (meddelt under nummer C(2016) 7852)

(meddelt under nummer C(2016) 7852)

80

| | | Berigtigelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 ( EUT L 46 af 17.2.2004 ) | 83 |
| | * | Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2111/2005 af 14. december 2005 om opstilling af en fællesskabsliste over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet og oplysning til passagerer om det transporterende luftfartsselskabs identitet, samt ophævelse af artikel 9 i direktiv 2004/36/EF ( EUT L 344 af 27.12.2005 ) | 83 |

Berigtigelser

*

Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 ( EUT L 46 af 17.2.2004 )

( EUT L 46 af 17.2.2004 )

83

*

Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2111/2005 af 14. december 2005 om opstilling af en fællesskabsliste over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet og oplysning til passagerer om det transporterende luftfartsselskabs identitet, samt ophævelse af artikel 9 i direktiv 2004/36/EF ( EUT L 344 af 27.12.2005 )

( EUT L 344 af 27.12.2005 )

83

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

INTERNATIONALE AFTALER

| 29.11.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 321/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 321/1

---

RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/2079

af 29. september 2016

om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og om midlertidig anvendelse af partnerskabsaftalen om forbindelser og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og New Zealand på den anden side

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 37,

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, og artikel 212, stk. 1, sammenholdt med artikel 218, stk. 5, og artikel 218, stk. 8, andet afsnit,

under henvisning til fælles forslag fra Europa-Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Den 25. juni 2012 bemyndigede Rådet Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til at indlede forhandlinger med New Zealand om en rammeaftale, der skal afløse den fælles erklæring af 21. september 2007 om forbindelser og samarbejde mellem Den Europæiske Union og New Zealand. |
| --- | --- |

(1)

Den 25. juni 2012 bemyndigede Rådet Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til at indlede forhandlinger med New Zealand om en rammeaftale, der skal afløse den fælles erklæring af 21. september 2007 om forbindelser og samarbejde mellem Den Europæiske Union og New Zealand.

| (2) | Forhandlingerne om partnerskabsaftalen om forbindelser og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og New Zealand på den anden side (»aftalen«) blev afsluttet med succes den 30. juli 2014. Aftalen afspejler både det historisk tætte forhold og de stadig stærkere bånd, der udvikler sig mellem parterne, samt deres ønske om yderligere at styrke og udvide deres forbindelser på en ambitiøs og innovativ måde. |
| --- | --- |

(2)

Forhandlingerne om partnerskabsaftalen om forbindelser og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og New Zealand på den anden side (»aftalen«) blev afsluttet med succes den 30. juli 2014. Aftalen afspejler både det historisk tætte forhold og de stadig stærkere bånd, der udvikler sig mellem parterne, samt deres ønske om yderligere at styrke og udvide deres forbindelser på en ambitiøs og innovativ måde.

| (3) | I aftalens artikel 58 fastsættes det, at Unionen og New Zealand midlertidigt kan anvende visse af aftalens bestemmelser, indtil den træder i kraft; parterne fastsætter i fællesskab disse bestemmelser. |
| --- | --- |

(3)

I aftalens artikel 58 fastsættes det, at Unionen og New Zealand midlertidigt kan anvende visse af aftalens bestemmelser, indtil den træder i kraft; parterne fastsætter i fællesskab disse bestemmelser.

| (4) | Aftalen bør derfor undertegnes på Unionens vegne, og visse bestemmelser bør anvendes midlertidigt indtil afslutningen af procedurerne for dens indgåelse — |
| --- | --- |

(4)

Aftalen bør derfor undertegnes på Unionens vegne, og visse bestemmelser bør anvendes midlertidigt indtil afslutningen af procedurerne for dens indgåelse —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse på Unionens vegne af partnerskabsaftalen om forbindelser og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og New Zealand på den anden side med forbehold af indgåelse af aftalen.

Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.

Artikel 2

I overensstemmelse med aftalens artikel 58 og med forbehold for de deri fastsatte meddelelser anvendes følgende bestemmelser i aftalen midlertidigt af Unionen og New Zealand, indtil aftalen træder i kraft, dog kun i det omfang de omfatter områder, der henhører under Unionens kompetence, herunder områder henhørende under Unionens kompetence til at fastlægge og gennemføre en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (1):

| — | Artikel 3 (Dialog) |
| --- | --- |

—

Artikel 3 (Dialog)

| — | Artikel 4 (Samarbejde i regionale og internationale organisationer) |
| --- | --- |

—

Artikel 4 (Samarbejde i regionale og internationale organisationer)

| — | Artikel 5 (Politisk dialog) |
| --- | --- |

—

Artikel 5 (Politisk dialog)

| — | Artikel 53 (Det blandede udvalg) med undtagelse af stk. 3, litra g) og h) |
| --- | --- |

—

Artikel 53 (Det blandede udvalg) med undtagelse af stk. 3, litra g) og h)

| — | Afsnit X (Afsluttende bestemmelser) med undtagelse af artikel 57 og artikel 58, stk. 1 og 3, for så vidt som det er nødvendigt med henblik på at sikre den midlertidige anvendelse af de bestemmelser i aftalen, der er henvist til i nærværende artikel. |
| --- | --- |

—

Afsnit X (Afsluttende bestemmelser) med undtagelse af artikel 57 og artikel 58, stk. 1 og 3, for så vidt som det er nødvendigt med henblik på at sikre den midlertidige anvendelse af de bestemmelser i aftalen, der er henvist til i nærværende artikel.

Artikel 3

Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.

Artikel 4

Denne afgørelse træder i kraft dagen efter vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. september 2016.

På Rådets vegne

P. ŽIGA

Formand

---

(1)  Den dato, fra hvilken bestemmelserne i aftalens artikel 2 anvendes midlertidigt, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.

1

Den Europæiske Unions Tidende

---

| 29.11.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 321/3 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 321/3

---

PARTNERSKABSAFTALE

om forbindelser og samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og New Zealand på den anden side

DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »Unionen«,

og

KONGERIGET BELGIEN,

REPUBLIKKEN BULGARIEN,

DEN TJEKKISKE REPUBLIK,

KONGERIGET DANMARK,

FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,

REPUBLIKKEN ESTLAND,

IRLAND,

DEN HELLENSKE REPUBLIK,

KONGERIGET SPANIEN,

DEN FRANSKE REPUBLIK,

REPUBLIKKEN KROATIEN,

DEN ITALIENSKE REPUBLIK,

REPUBLIKKEN CYPERN,

REPUBLIKKEN LETLAND,

REPUBLIKKEN LITAUEN,

STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG,

UNGARN,

REPUBLIKKEN MALTA,

KONGERIGET NEDERLANDENE,

REPUBLIKKEN ØSTRIG,

REPUBLIKKEN POLEN,

DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,

RUMÆNIEN,

REPUBLIKKEN SLOVENIEN,

DEN SLOVAKISKE REPUBLIK,

REPUBLIKKEN FINLAND,

KONGERIGET SVERIGE,

DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,

som er medlemsstater i Den Europæiske Union, i det følgende benævnt »medlemsstaterne«,

på den ene side, og

NEW ZEALAND,

på den anden side,

i det følgende benævnt »parterne«,

SOM ERKENDER, at de deler fælles værdier, og at tætte historiske, politiske, økonomiske og kulturelle bånd knytter dem sammen,

SOM GLÆDER SIG over fremskridtene i udviklingen af det gensidigt fordelagtige forhold siden vedtagelsen den 21. september 2007 af den fælles erklæring om forbindelser og samarbejde mellem Den Europæiske Union og New Zealand,

SOM BEKRÆFTER, at de tilslutter sig formålet med og principperne i De Forenede Nationers charter (»FN's charter«) og styrkelsen af De Forenede Nationers (FN) rolle,

SOM BEKRÆFTER, at de tilslutter sig de demokratiske principper og menneskerettighederne som omhandlet i verdenserklæringen om menneskerettighederne og andre relevante internationale menneskerettighedsinstrumenter samt retsstatsprincippet og princippet om god regeringsførelse,

SOM ANERKENDER den newzealandske regerings særlige forpligtelser i forhold til principperne i Waitangi-traktaten,

SOM UNDERSTREGER omfanget af deres forbindelser og betydningen af at skabe en sammenhængende ramme for at fremme udviklingen af disse forbindelser,

SOM GIVER UDTRYK FOR deres fælles vilje til at udbygge deres forbindelser i form af et styrket partnerskab,

SOM BEKRÆFTER deres ønske om at intensivere og udvikle deres politiske dialog og samarbejde,

SOM ER FAST BESLUTTET PÅ at konsolidere, udbygge og diversificere samarbejdet på områder af fælles interesse på det bilaterale, regionale og globale niveau til gensidig fordel,

SOM ANERKENDER behovet for øget samarbejde på området retfærdighed, frihed og sikkerhed,

SOM ANERKENDER deres ønske om at fremme en bæredygtig udvikling i dens økonomiske, sociale og miljømæssige dimensioner,

SOM DESUDEN ANERKENDER deres fælles interesse i at fremme den gensidige forståelse og stærke mellemfolkelige forbindelser, bl.a. gennem turisme, gensidige ordninger, der gør det muligt for unge at besøge andre lande og arbejde eller studere samt andre kortsigtede besøg,

SOM BEKRÆFTER, at de er fast besluttet på at fremme den økonomiske vækst, den globale økonomiske styring, finansiel stabilitet og effektiv multilateralisme,

SOM BEKRÆFTER, at de er fast besluttet på at samarbejde om at fremme international fred og sikkerhed,

SOM BYGGER VIDERE på de aftaler, der er indgået mellem Unionen og New Zealand, navnlig vedrørende krisestyring, videnskab og teknologi, luftfart, procedurer for overensstemmelsesvurdering og sundhedsforanstaltninger,

SOM BEMÆRKER, at hvis parterne inden for rammerne af denne aftale beslutter at indgå specifikke aftaler på området frihed, sikkerhed og retfærdighed, som af Unionen måtte blive indgået i henhold til tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, vil bestemmelserne i sådanne fremtidige aftaler ikke være bindende for Det Forenede Kongerige og/eller Irland, medmindre Unionen samtidigt med Det Forenede Kongerige og/eller Irland, hvad angår disse tidligere bilaterale forbindelser, giver New Zealand meddelelse om, at Det Forenede Kongerige og/eller Irland er blevet bundet af sådanne aftaler som en del af Unionen i overensstemmelse med protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. På samme måde vil eventuelle senere interne EU-foranstaltninger, som måtte blive vedtaget i henhold til ovennævnte afsnit V, til gennemførelse af denne aftale, ikke være bindende for Det Forenede Kongerige og/eller Irland, medmindre de har meddelt, at de ønsker at deltage eller at acceptere de pågældende foranstaltninger i overensstemmelse med protokol nr. 21. Parterne bemærker endvidere, at sådanne fremtidige aftaler eller sådanne senere interne EU-foranstaltninger vil henhøre under protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til de nævnte traktater,

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Aftalens formål

Formålet med denne aftale er at styrke partnerskabet mellem parterne og uddybe og udvide samarbejdet om spørgsmål af fælles interesse, der afspejler deres fælles værdier og principper, bl.a. via en intensivering af dialogen på højt niveau.

Artikel 2

Grundlaget for samarbejdet

1.   Parterne bekræfter deres tilslutning til de demokratiske principper, menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet og princippet om god regeringsførelse.

Overholdelsen af de demokratiske principper, menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder som nedfældet i verdenserklæringen om menneskerettigheder og andre relevante internationale menneskerettighedsinstrumenter og af retsstatsprincippet danner grundlaget for parternes nationale og internationale politikker og udgør et væsentligt element i denne aftale.

2.   Parterne bekræfter deres tilslutning til FN's charter og de fælles værdier, der er omhandlet heri.

3.   Parterne bekræfter, at de er fast besluttet på at fremme en bæredygtig udvikling og vækst i alle dens dimensioner, at bidrage til at nå de internationalt aftalte udviklingsmål og at samarbejde om globale miljøudfordringer, herunder klimaændringer.

4.   Parterne understreger deres fælles tilslutning til, at deres bilaterale forbindelser er af omfattende art, og til at udvide og uddybe forbindelserne, bl.a. ved indgåelse af specifikke aftaler eller ordninger.

5.   Gennemførelsen af denne aftale er baseret på principperne om dialog, gensidig respekt, et ligeværdigt partnerskab, konsensus og overholdelse af folkeretten.

Artikel 3

Dialog

1.   Parterne er enige om at øge deres regelmæssige dialog på alle de områder, der er omfattet af aftalen, med henblik på at opfylde formålet hermed.

2.   Dialogen mellem parterne vil foregå gennem kontakter, udvekslinger og konsultationer på alle niveauer, navnlig på følgende måder:

| a) | Møder på stats- og regeringschefniveau, som skal afholdes regelmæssigt, når parterne finder det nødvendigt. |
| --- | --- |

a)

Møder på stats- og regeringschefniveau, som skal afholdes regelmæssigt, når parterne finder det nødvendigt.

| b) | Konsultationer og besøg på ministerielt plan, som vil finde sted ved de lejligheder og på de steder, som parterne beslutter. |
| --- | --- |

b)

Konsultationer og besøg på ministerielt plan, som vil finde sted ved de lejligheder og på de steder, som parterne beslutter.

| c) | Konsultationer mellem udenrigsministre, som skal finde sted regelmæssigt, om muligt årligt. |
| --- | --- |

c)

Konsultationer mellem udenrigsministre, som skal finde sted regelmæssigt, om muligt årligt.

| d) | Møder mellem højtstående embedsmænd med henblik på konsultationer om spørgsmål af fælles interesse eller briefinger og samarbejde om vigtige aspekter af den hjemlige eller internationale udvikling. |
| --- | --- |

d)

Møder mellem højtstående embedsmænd med henblik på konsultationer om spørgsmål af fælles interesse eller briefinger og samarbejde om vigtige aspekter af den hjemlige eller internationale udvikling.

| e) | Sektordialoger om emner af fælles interesse. |
| --- | --- |

e)

Sektordialoger om emner af fælles interesse.

| f) | Udvekslinger af delegationer mellem Europa-Parlamentet og det New Zealands parlament. |
| --- | --- |

f)

Udvekslinger af delegationer mellem Europa-Parlamentet og det New Zealands parlament.

Artikel 4

Samarbejde i regionale og internationale organisationer

Parterne forpligter sig til at samarbejde ved at udveksle synspunkter om politiske spørgsmål af fælles interesse og, når det er hensigtsmæssigt, at dele oplysninger om holdninger i regionale og internationale fora og organisationer.

AFSNIT II

POLITISK DIALOG OG SAMARBEJDE OM UDENRIGSPOLITISKE OG SIKKERHEDSMÆSIGE ANLIGGENDER

Artikel 5

Politisk dialog

Parterne er enige om at øge deres regelmæssige politiske dialog på alle niveauer, navnlig med henblik på at drøfte spørgsmål af fælles interesse, der er omfattet af dette afsnit, og styrke deres fælles tilgang til internationale spørgsmål. Parterne er enige om, at der med henblik på dette afsnit ved begrebet »politisk dialog« skal forstås udvekslinger og konsultationer, uanset om de er formelle eller uformelle, på alle forvaltningsniveauer.

Artikel 6

Engagement i de demokratiske principper, menneskerettighederne og retsstatsprincippet

Med henblik på at fremme parternes fælles engagement i de demokratiske principper, menneskerettighederne og retsstatsprincippet er parterne enige om:

| a) | at fremme de vigtigste principper vedrørende de demokratiske værdier, menneskerettighederne og retsstatsprincippet, også i multilaterale fora |
| --- | --- |

a)

at fremme de vigtigste principper vedrørende de demokratiske værdier, menneskerettighederne og retsstatsprincippet, også i multilaterale fora

| b) | når det er hensigtsmæssigt, i praksis at samarbejde om og koordinere bestræbelserne for at fremme de demokratiske værdier, menneskerettighederne og retsstatsprincippet, også i tredjelande. |
| --- | --- |

b)

når det er hensigtsmæssigt, i praksis at samarbejde om og koordinere bestræbelserne for at fremme de demokratiske værdier, menneskerettighederne og retsstatsprincippet, også i tredjelande.

Artikel 7

Krisestyring

Parterne bekræfter, at de er fast besluttet på at fremme international fred og sikkerhed, herunder bl.a. via aftalen mellem New Zealand og Den Europæiske Union om rammerne for New Zealands deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer, som blev undertegnet i Bruxelles den 18. april 2012.

Artikel 8

Bekæmpelse af spredning af masseødelæggelsesvåben

1.   Parterne anser spredning af masseødelæggelsesvåben og deres fremføringsmidler, både til statslige og ikkestatslige aktører, for at udgøre en af de alvorligste trusler mod fred og sikkerhed i verden. Parterne bekræfter, at de er fast besluttet på på nationalt plan at overholde og fuldt ud opfylde deres nuværende forpligtelser i medfør af internationale traktater og aftaler om nedrustning og ikkespredning af masseødelæggelsesvåben samt andre relevante internationale forpligtelser. Parterne er enige om at samarbejde og bidrage til at modvirke spredning af masseødelæggelsesvåben og deres fremføringsmidler. Parterne er enige om, at denne bestemmelse er et væsentligt element i denne aftale.

2.   Parterne er desuden enige om at samarbejde og bidrage til at modvirke spredning af masseødelæggelsesvåben og deres fremføringsmidler ved:

| a) | når det er hensigtsmæssigt, at tage skridt til at undertegne, ratificere eller tiltræde og til fulde gennemføre alle andre relevante internationale instrumenter |
| --- | --- |

a)

når det er hensigtsmæssigt, at tage skridt til at undertegne, ratificere eller tiltræde og til fulde gennemføre alle andre relevante internationale instrumenter

| b) | at opretholde en effektiv ordning for national eksportkontrol, hvorved eksport og transit af varer med relation til masseødelæggelsesvåben kan kontrolleres, herunder kontrol med, at teknologi med dobbelt anvendelsesformål ikke anvendes til fremstilling af masseødelæggelsesvåben, og som omfatter effektive sanktioner for omgåelse af eksportkontrollen. |
| --- | --- |

b)

at opretholde en effektiv ordning for national eksportkontrol, hvorved eksport og transit af varer med relation til masseødelæggelsesvåben kan kontrolleres, herunder kontrol med, at teknologi med dobbelt anvendelsesformål ikke anvendes til fremstilling af masseødelæggelsesvåben, og som omfatter effektive sanktioner for omgåelse af eksportkontrollen.

3.   Parterne er enige om løbende at have en politisk dialog om disse spørgsmål.

Artikel 9

Håndvåben og lette våben

1.   Parterne erkender, at ulovlig fremstilling, overførsel og omsætning af håndvåben og lette våben, herunder ammunition hertil, og overdreven akkumulering heraf, dårlig forvaltning, dårligt sikrede lagre og ukontrolleret spredning fortsat udgør en alvorlig trussel mod fred og sikkerhed i verden.

2.   Parterne er enige om at ville iagttage og fuldt ud overholde deres respektive forpligtelser til at bekæmpe ulovlig handel med håndvåben og lette våben, herunder ammunition hertil, i henhold til eksisterende internationale aftaler og FN's Sikkerhedsråds resolutioner, samt de tilsagn, de har givet inden for rammerne af andre internationale instrumenter på dette område, som for eksempel FN's handlingsprogram vedrørende forebyggelse, bekæmpelse og udryddelse af ulovlig handel med håndvåben og lette våben i alle dens aspekter.

3.   Parterne forpligter sig til at samarbejde og sikre koordinering og komplementaritet i forbindelse med deres bestræbelser for at bekæmpe ulovlig handel med håndvåben og lette våben, herunder ammunition hertil, på globalt, regionalt, subregionalt og nationalt plan og er enige om at indlede en regelmæssig dialog om disse spørgsmål.

Artikel 10

Den Internationale Straffedomstol

1.   Parterne bekræfter, at de mest alvorlige forbrydelser, der berører det internationale samfund som helhed, ikke må forblive ustraffede, og at retsforfølgelse heraf bør sikres ved at træffe foranstaltninger på nationalt eller internationalt plan, herunder via Den Internationale Straffedomstol.

2.   Parterne bekræfter i forbindelse med deres bestræbelser for at fremme og styrke fred og international retfærdighed, at de er fast besluttede på:

| a) | når det er hensigtsmæssigt, at tage skridt til at gennemføre Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol (»Romstatutten«) og tilknyttede instrumenter |
| --- | --- |

a)

når det er hensigtsmæssigt, at tage skridt til at gennemføre Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol (»Romstatutten«) og tilknyttede instrumenter

| b) | at udveksle erfaringer med regionale partnere om vedtagelsen af de retlige tilpasninger, der er nødvendige for at muliggøre ratificeringen og gennemførelsen af Romstatutten, og |
| --- | --- |

b)

at udveksle erfaringer med regionale partnere om vedtagelsen af de retlige tilpasninger, der er nødvendige for at muliggøre ratificeringen og gennemførelsen af Romstatutten, og

| c) | at samarbejde om at fremme Romstatuttens almene gyldighed og integritet. |
| --- | --- |

c)

at samarbejde om at fremme Romstatuttens almene gyldighed og integritet.

Artikel 11

Samarbejde om bekæmpelse af terrorisme

1.   Parterne bekræfter betydningen af at bekæmpe terrorisme under fuld overholdelse af retsstatsprincippet, folkeretten, navnlig FN's charter og relevante resolutioner fra FN's Sikkerhedsråd, menneskerettighederne og den humanitære folkeret.

2.   Inden for disse rammer og under hensyn til FN's globale strategi for bekæmpelse af terrorisme, der er indeholdt i FN's Generalforsamlings resolution 60/288 af 8. september 2006, er parterne enige om at samarbejde om at forebygge og bekæmpe terrorisme, navnlig som følger:

| a) | inden for rammerne af en fuldstændig gennemførelse af FN's Sikkerhedsråds resolution 1267, 1373 og 1540 og andre relevante FN-resolutioner og internationale instrumenter |
| --- | --- |

a)

inden for rammerne af en fuldstændig gennemførelse af FN's Sikkerhedsråds resolution 1267, 1373 og 1540 og andre relevante FN-resolutioner og internationale instrumenter

| b) | ved at udveksle oplysninger om terroristgrupper og deres støttenetværk i overensstemmelse med gældende folkeret og national ret |
| --- | --- |

b)

ved at udveksle oplysninger om terroristgrupper og deres støttenetværk i overensstemmelse med gældende folkeret og national ret

| c) | ved at udveksle synspunkter om:






  i) | de midler og metoder, der anvendes til at bekæmpe terrorisme, herunder på det tekniske område og i uddannelsesøjemed |
| --- | --- | --- |

c)

ved at udveksle synspunkter om:

i)

de midler og metoder, der anvendes til at bekæmpe terrorisme, herunder på det tekniske område og i uddannelsesøjemed

| ii) | forebyggelse af terrorisme og |
| --- | --- |

ii)

forebyggelse af terrorisme og

| iii) | bedste praksis med hensyn til beskyttelse af menneskerettigheder i forbindelse med bekæmpelse af terrorisme |
| --- | --- |

iii)

bedste praksis med hensyn til beskyttelse af menneskerettigheder i forbindelse med bekæmpelse af terrorisme

| d) | ved at samarbejde med henblik på at uddybe den internationale konsensus om bekæmpelse af terrorisme og dens normative ramme og ved at arbejde hen imod en snarlig aftale om den omfattende konvention om bekæmpelse af international terrorisme med henblik på at supplere eksisterende FN-instrumenter til bekæmpelse af terrorisme og |
| --- | --- |

d)

ved at samarbejde med henblik på at uddybe den internationale konsensus om bekæmpelse af terrorisme og dens normative ramme og ved at arbejde hen imod en snarlig aftale om den omfattende konvention om bekæmpelse af international terrorisme med henblik på at supplere eksisterende FN-instrumenter til bekæmpelse af terrorisme og

| e) | ved at fremme samarbejdet mellem FN's medlemsstater med henblik på effektivt at gennemføre FN's globale strategi til bekæmpelse af terrorisme ved hjælp af alle egnede midler. |
| --- | --- |

e)

ved at fremme samarbejdet mellem FN's medlemsstater med henblik på effektivt at gennemføre FN's globale strategi til bekæmpelse af terrorisme ved hjælp af alle egnede midler.

3.   Parterne bekræfter deres tilslutning til de internationale standarder, som Den Finansielle Aktionsgruppe (»FATF«) har fastsat med henblik på at bekæmpe finansiering af terrorisme.

4.   Parterne bekræfter, at de er fast besluttet på at arbejde sammen om at yde bistand til opbygning af kapacitet til at bekæmpe terrorisme i andre stater, som har brug for ressourcer og ekspertise for at forebygge og reagere på terrorhandlinger, bl.a. i forbindelse med Det Globale Forum for Terrorbekæmpelse (»GCTF«).

AFSNIT III

SAMARBEJDE OM GLOBAL UDVIKLING OG HUMANITÆR BISTAND

Artikel 12

Udvikling

1.   Parterne bekræfter, at de er fast besluttet på at støtte en bæredygtig udvikling i udviklingslandene med henblik på at mindske fattigdom og bidrage til en mere sikker, retfærdig og velstående verden.

2.   Parterne anerkender værdien af at arbejde sammen for at sikre, aktiviteter på udviklingsområdet har større virkning, rækkevidde og indflydelse, herunder i Stillehavet.

3.   Med henblik herpå er parterne enige om:

| a) | at udveksle synspunkter og, når det er hensigtsmæssigt, at koordinere holdningerne til udviklingsspørgsmål i regionale og internationale fora for at fremme en inklusiv og bæredygtig vækst med henblik på menneskelig udvikling og |
| --- | --- |

a)

at udveksle synspunkter og, når det er hensigtsmæssigt, at koordinere holdningerne til udviklingsspørgsmål i regionale og internationale fora for at fremme en inklusiv og bæredygtig vækst med henblik på menneskelig udvikling og

| b) | at udveksle oplysninger om deres respektive udviklingsprogrammer og, når det er hensigtsmæssigt, at koordinere deres engagement internt i det pågældende land for at øge programmernes virkning for en bæredygtig udvikling og fattigdomsudryddelse. |
| --- | --- |

b)

at udveksle oplysninger om deres respektive udviklingsprogrammer og, når det er hensigtsmæssigt, at koordinere deres engagement internt i det pågældende land for at øge programmernes virkning for en bæredygtig udvikling og fattigdomsudryddelse.

Artikel 13

Humanitær bistand

Parterne bekræfter deres fælles forpligtelse til at yde humanitær bistand og vil bestræbe sig på at yde en koordineret indsats, når det er hensigtsmæssigt.

AFSNIT IV

SAMARBEJDE OM ØKONOMISKE OG HANDELSMÆSSIGE ANLIGGENDER

Artikel 14

Dialog om økonomiske, handelsmæssige og investeringsrelaterede anliggender

1.   Parterne forpligter sig til dialog og samarbejde på økonomiske, handelsmæssige og investeringsrelaterede områder for derved at fremme den bilaterale handel og investeringsstrømmene. Parterne bekræfter deres forpligtelse til at arbejde sammen inden for Verdenshandelsorganisationen (»WHO«) for aktivt at fremme liberaliseringen af handlen, samtidig med at de anerkender betydningen af at forfølge dette mål via et regelbaseret multilateralt handelssystem.

2.   Parterne er enige om at fremme udvekslingen af oplysninger om og erfaringer med deres respektive makroøkonomiske politikker og tendenser, herunder udvekslingen af oplysninger om koordineringen af økonomiske politikker inden for rammerne af regionalt økonomisk samarbejde og integration.

3.   Parterne fortsætter den omfattende dialog med henblik på at fremme handlen med varer, herunder landbrugsvarer og andre primærprodukter, råvarer, forarbejdede produkter og produkter med en stor værditilvækst. Parterne erkender, at en gennemsigtig, markedsbaseret tilgang er den bedste måde, hvorpå der kan skabes et klima, der er gunstigt for investeringer i produktionen af og handlen med sådanne varer og fremme en effektiv tildeling og brug heraf.

4.   Parterne fortsætter den omfattende dialog med henblik på at fremme den bilaterale handel med tjenesteydelser og udveksle oplysninger om og erfaringer med deres respektive tilsynsmyndigheder. Parterne er også enige om at styrke samarbejdet for at forbedre regnskabs-, revisions-, tilsyns- og kontrolsystemerne for banker, forsikringsselskaber og andre dele af den finansielle sektor.

5.   Parterne fremmer udviklingen af et attraktivt og stabilt klima for tovejsinvesteringer gennem en dialog, der skal være med til at forbedre den gensidige forståelse af og samarbejdet om investeringsanliggender, indkredse ordninger, som kan lette investeringsstrømmene, og fremme stabile, gennemsigtige og åbne regler for investorerne.

6.   Parterne holder hinanden orienteret om udviklingen i den bilaterale og internationale handel, investeringerne og de handelsrelaterede aspekter af andre politikker, herunder deres politiske tilgang til frihandelsaftaler (FTA) og de respektive dagsordener og lovgivningsmæssige spørgsmål vedrørende FTA, som kan påvirke den bilaterale handel og investeringerne

7.   Denne dialog og dette samarbejde om handel og investeringer vil bl.a. blive fortsat via:

| a) | en årlig handelspolitisk dialog mellem højtstående embedsmænd, der suppleres af ministermøder om handel, når parterne beslutter dette |
| --- | --- |

a)

en årlig handelspolitisk dialog mellem højtstående embedsmænd, der suppleres af ministermøder om handel, når parterne beslutter dette

| b) | en årlig dialog om landbrugshandlen og |
| --- | --- |

b)

en årlig dialog om landbrugshandlen og

| c) | andre sektorspecifikke udvekslinger, når parterne beslutter dette. |
| --- | --- |

c)

andre sektorspecifikke udvekslinger, når parterne beslutter dette.

8.   Parterne forpligter sig til at samarbejde om at sikre betingelserne for og fremme øget handel og øgede investeringer mellem dem, herunder via forhandlinger om nye aftaler, når det er muligt.

Artikel 15

Sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige anliggender

1.   Parterne er enige om at styrke samarbejdet om Sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige anliggender inden for rammerne af WTO-aftalen om anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger og Codex Alimentarius-Kommissionen, Verdensorganisationen for Dyresundhed (»OIE«) og de relevante internationale og regionale organisationer, der arbejder inden for rammerne af den internationale plantebeskyttelseskonvention (»IPPC«). Et sådant samarbejde vil have til formål at øge den gensidige forståelse af hinandens sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger og fremme samhandlen mellem parterne og kan omfatte:

| a) | udveksling af oplysninger |
| --- | --- |

a)

udveksling af oplysninger

| b) | anvendelse af importkrav på hele den andens parts område |
| --- | --- |

b)

anvendelse af importkrav på hele den andens parts område

| c) | gennemførelse af kontrol af alle eller dele af den anden parts myndigheders tilsyns- og certificeringssystemer i overensstemmelse med de relevante internationale standarder i Codex Alimentarius, OIE og IPPC om vurderingen af sådanne systemer og |
| --- | --- |

c)

gennemførelse af kontrol af alle eller dele af den anden parts myndigheders tilsyns- og certificeringssystemer i overensstemmelse med de relevante internationale standarder i Codex Alimentarius, OIE og IPPC om vurderingen af sådanne systemer og

| d) | anerkendelse af skadegørerfrie og sygdomsfrie områder og områder med lav forekomst af skadegørere eller sygdom. |
| --- | --- |

d)

anerkendelse af skadegørerfrie og sygdomsfrie områder og områder med lav forekomst af skadegørere eller sygdom.

2.   Med henblik herpå forpligter parterne sig til fuldt ud at udnytte de eksisterende instrumenter såsom aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og New Zealand om sundhedsforanstaltninger i samhandlen med levende dyr og animalske produkter, der blev undertegnet i Bruxelles den 17. december 1996, og at samarbejde i et passende bilateralt forum om andre sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige anliggender, der ikke er omfattet af nævnte aftale.

Artikel 16

Dyrevelfærd

Parterne bekræfter også betydningen af at bevare deres gensidige forståelse og samarbejde om dyrevelfærdsanliggender og vil fortsat udveksle oplysninger og samarbejde inden for rammerne af Europa-Kommissionens forum for samarbejde om dyrevelfærd og New Zealands kompetente myndigheder og arbejde tæt sammen i OIE om disse anliggender.

Artikel 17

Tekniske handelshindringer

1.   Parterne er enige om, at større kompatibilitet mellem deres standarder, tekniske forskrifter og procedurer for overensstemmelsesvurdering udgør et vigtigt element for at lette samhandlen med varer.

2.   Parterne erkender, at de gensidigt har interesse i at mindske de tekniske handelsbarrierer og med henblik herpå at samarbejde inden for rammerne af WTO-aftalen om tekniske handelshindringer og via aftalen om gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering mellem Det Europæiske Fællesskab og New Zealand, der blev undertegnet i Wellington den 25. juni 1998.

Artikel 18

Konkurrencepolitik

Parterne bekræfter deres forpligtelse til at fremme konkurrencen inden for økonomiske aktiviteter gennem deres respektive konkurrencelove og administrative bestemmelser. Parterne er enige om at udveksle oplysninger om konkurrencepolitik og tilknyttede spørgsmål og at øge samarbejdet mellem deres konkurrencemyndigheder.

Artikel 19

Offentlige indkøb

1.   Parterne bekræfter, at de går ind for åbne og gennemsigtige rammer for offentlige indkøb, som i overensstemmelse med deres forpligtelser fremmer nytteværdien af penge, konkurrencedygtige markeder og ikkediskriminerende købspraksis for derved at øge handlen mellem parterne.

2.   Parterne er enige om yderligere at øge deres konsultationer, samarbejde og udveksling af erfaringer og bedste praksis på området offentlige indkøb i forbindelse med spørgsmål af gensidig interesse, herunder deres respektive lovgivningsmæssige rammer.

3.   Parterne er enige om at undersøge, hvordan adgangen til hinandens markeder for offentlige indkøb yderligere kan fremmes, og at udveksle synspunkter om foranstaltninger og praksis, der kan påvirke de offentlige indkøb mellem dem negativt.

Artikel 20

Råvarer

1.   Parterne vil på en af parternes anmodning øge samarbejdet om spørgsmål vedrørende råvarer gennem en bilateral dialog eller inden for de relevante plurilaterale rammer eller internationale institutioner. Dette samarbejde vil navnlig sigte mod at fjerne hindringer for handlen med råvarer, styrke en regelbaseret global ramme for råvarehandel og fremme gennemsigtigheden på de globale råvaremarkeder.

2.   Emnerne for samarbejde kan bl.a. omfatte:

| a) | spørgsmål om udbud og efterspørgsel, bilateral handel og investeringsspørgsmål samt spørgsmål af interesse i relation til international handel |
| --- | --- |

a)

spørgsmål om udbud og efterspørgsel, bilateral handel og investeringsspørgsmål samt spørgsmål af interesse i relation til international handel

| b) | toldmæssige og ikketoldmæssige hindringer for råvarehandel, tilknyttede tjenester og investeringer |
| --- | --- |

b)

toldmæssige og ikketoldmæssige hindringer for råvarehandel, tilknyttede tjenester og investeringer

| c) | parternes respektive lovgivningsmæssige rammer og |
| --- | --- |

c)

parternes respektive lovgivningsmæssige rammer og

| d) | bedste praksis i forbindelse med bæredygtig udvikling af mineindustrien, herunder de politiske retningsliner for mineraler, fysisk planlægning og tilladelsesprocedurer. |
| --- | --- |

d)

bedste praksis i forbindelse med bæredygtig udvikling af mineindustrien, herunder de politiske retningsliner for mineraler, fysisk planlægning og tilladelsesprocedurer.

Artikel 21

Intellektuelle ejendomsrettigheder

1.   Parterne bekræfter betydningen af deres rettigheder og forpligtelser i forbindelse med intellektuelle ejendomsrettigheder, herunder copyright og tilknyttede rettigheder, handelsmærker, geografiske betegnelser, design og patenter og håndhævelsen heraf i overensstemmelse med de højeste internationale standarder, som parterne har tilsluttet sig.

2.   Parterne er enige om at udveksle oplysninger og erfaringer om spørgsmål vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder, herunder:

| a) | praksis, fremme, formidling, strømlining, forvaltning, harmonisering, beskyttelse og effektiv gennemførelse af intellektuelle ejendomsrettigheder |
| --- | --- |

a)

praksis, fremme, formidling, strømlining, forvaltning, harmonisering, beskyttelse og effektiv gennemførelse af intellektuelle ejendomsrettigheder

| b) | forebyggelse af krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder |
| --- | --- |

b)

forebyggelse af krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder

| c) | bekæmpelse af forfalskning og piratkopiering gennem hensigtsmæssige former for samarbejde og |
| --- | --- |

c)

bekæmpelse af forfalskning og piratkopiering gennem hensigtsmæssige former for samarbejde og

| d) | den måde, hvorpå organer, der har ansvaret for beskyttelse og håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, fungerer. |
| --- | --- |

d)

den måde, hvorpå organer, der har ansvaret for beskyttelse og håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, fungerer.

3.   Parterne er enige om at udveksle oplysninger og fremme dialogen om beskyttelse af genetiske ressourcer, traditionel viden og folklore.

Artikel 22

Told

1.   Parterne vil øge samarbejdet i toldanliggender, herunder fremme af samhandlen, med henblik på yderligere at forenkle og harmonisere toldprocedurerne og fremme en fælles indsats i forbindelse med relevante internationale initiativer.

2.   Uden at det berører andre former for samarbejde, der er omfattet af denne aftale, vil parterne overveje muligheden for at indgå aftaler om toldsamarbejde og gensidig administrativ bistand i toldanliggender.

Artikel 23

Samarbejde i skatteanliggender

1.   For at styrke og udvikle de økonomiske aktiviteter og samtidig tage højde for behovet for at udvikle passende reguleringsmæssige rammer anerkender og forpligter parterne sig til på skatteområdet at gennemføre principperne for god forvaltning på skatteområdet, dvs. gennemsigtighed, udveksling af oplysninger og loyal skattekonkurrence.

2.   Med henblik herpå vil parterne i overensstemmelse med deres respektive kompetencer arbejde for at forbedre det internationale samarbejde på skatteområdet, lette opkrævningen af lovlige skatteindtægter og udvikle foranstaltninger til effektivt at gennemføre de principper for god forvaltning, der er omhandlet i stk. 1.

Artikel 24

Gennemsigtighed

Parterne erkender betydningen af gennemsigtighed og en rimelig behandling i forbindelse med administrationen af deres handelsrelaterede love og administrative bestemmelser, og med henblik herpå bekræfter parterne deres forpligtelser som fastsat i WTO-aftalerne, herunder artikel X i almindelig overenskomst om told og udenrigshandel fra 1994 og artikel III i den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser.

Artikel 25

Handel og bæredygtig udvikling

1.   Parterne erkender, at det er muligt at bidrage til målet om en bæredygtige udvikling ved at fremme handels-, miljø- og arbejdsmarkedspolitikker, der gensidigt støtter hinanden, og bekræfter deres forpligtelser til at fremme global og bilateral handel og globale og bilaterale investeringer på en sådan måde, at det bidrager til dette mål.

2.   Parterne anerkender hver parts ret til at fastsætte sit eget nationale miljø- og arbejdsmiljøbeskyttelsesniveau og til at vedtage eller ændre sine egne relevante love og politikker i overensstemmelse med deres forpligtelser i henhold til internationalt anerkendte standarder og aftaler.

3.   Parterne anerkender, at det er uhensigtsmæssigt at fremme handel eller investeringer ved at sænke eller tilbyde at sænke beskyttelsesniveauerne i den interne miljø- eller arbejdsmarkedslovgivning. Parterne anerkender, at det er uhensigtsmæssigt at anvende miljølovgivningen og arbejdsretten samt politikker og praksis på miljø- og arbejdsmarkedsområdet til handelsprotektionistiske formål.

4.   Parterne udveksler oplysninger om og erfaringer med deres indsats for at fremme sammenhæng og gensidigt understøttende forhold mellem handelsmæssige, sociale og miljømæssige mål, herunder på områder såsom virksomhedernes sociale ansvar, miljørelaterede varer og tjenester, klimavenlige produkter og teknologier og ordninger, der skal sikre bæredygtigheden, samt de andre aspekter, der er omhandlet i afsnit VIII, og styrker dialogen og samarbejdet om de spørgsmål vedrørende bæredygtig udvikling, der måtte opstå i forbindelse med handelsforbindelserne.

Artikel 26

Dialog med civilsamfundet

Parterne fremmer dialogen mellem statslige og ikkestatslige organisationer såsom fagforeninger, arbejdsgivere, erhvervsorganisationer, handels- og industrikamre med henblik på at fremme handlen og investeringerne på områder af fælles interesse.

Artikel 27

Virksomhedssamarbejde

Parterne fremmer stærkere forbindelser mellem virksomheder og styrker forbindelsen mellem staten og erhvervslivet gennem en række aktiviteter, der involverer erhvervslivet, herunder i forbindelse med mødet mellem Asien og Europa (»ASEM«).

Dette samarbejde har navnlig til formål at forbedre små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne.

Artikel 28

Turisme

Parterne anerkender værdien af turisme, når det drejer sig om at øge den gensidige forståelse og værdsættelse mellem befolkningerne i Unionen og New Zealand og de økonomiske fordele af øget turisme, og de er på den baggrund enige om at samarbejde med henblik på at øge turismen i begge retninger mellem Unionen og New Zealand.

AFSNIT V

SAMARBEJDE OM RETFÆRDIGHED, FRIHED OG SIKKERHED

Artikel 29

Retligt samarbejde

1.   Parterne er enige om at udvikle det retlige samarbejde på det civil- og handelsretlige område, navnlig hvad angår forhandlingerne om og ratificeringen og gennemførelsen af multilaterale konventioner om samarbejde om civilretlige spørgsmål, herunder konventionerne under Haagerkonferencen om International Privatret vedrørende internationalt retligt samarbejde, grænseoverskridende tvister og beskyttelse af børn.

2.   Hvad angår det retlige samarbejde i straffesager, involverer parterne sig fortsat i forhold vedrørende gensidig juridisk bistand i overensstemmelse med relevante internationale forskrifter.

Dette kan indebære tiltrædelse og gennemførelse af relevante FN-instrumenter, når det er hensigtsmæssigt. Det kan også omfatte støtte til relevante Europarådsinstrumenter og samarbejde mellem relevante newzealandske myndigheder og Eurojust.

Artikel 30

Samarbejde om retshåndhævelse

Parterne er enige om at lade retshåndhævende myndigheder, agenturer og tjenester samarbejde og at bidrage til at afværge og bekæmpe trusler som følge af tværnational kriminalitet og terrortrusler, som berører begge parter. Samarbejdet mellem retshåndhævende myndigheder, agenturer og tjenester kan tage form af gensidig bistand i efterforskninger, udveksling af efterforskningsteknikker, fælles uddannelse af de retshåndhævende myndigheders personale og andre former for fælles aktiviteter og bistand, som parterne måtte beslutte.

Artikel 31

Bekæmpelse af organiseret kriminalitet og korruption

1.   Parterne bekræfter deres forpligtelse til at samarbejde om forebyggelse og bekæmpelse af tværnational organiseret, økonomisk og finansiel kriminalitet, korruption, varemærkeforfalskning og ulovlige transaktioner, ved til fulde at opfylde deres eksisterende gensidige internationale forpligtelser på dette område, herunder et effektivt samarbejde om beslaglæggelse af aktiver eller pengemidler, som er opnået gennem korruption.

2.   Parterne fremmer gennemførelsen af FN's konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet, der blev vedtaget den 15. november 2000.

3.   Parterne fremmer gennemførelsen af FN's konvention om bekæmpelse af korruption, der blev vedtaget den 31. oktober 2002, idet de tager hensyn til principperne om gennemsigtighed og civilsamfundets deltagelse.

Artikel 32

Bekæmpelse af ulovlige stoffer

1.   Parterne samarbejder inden for deres respektive beføjelser og kompetence om at sikre en afbalanceret og integreret tilgang til narkotikaanliggender.

2.   Parterne samarbejder med henblik på at optrævle tværnationale kriminelle net, der er involveret i narkotikahandel, bl.a. gennem udveksling af oplysninger, uddannelse og udveksling af bedste praksis, herunder særlige efterforskningsmetoder. Der skal gøres en særlig indsats for at bekæmpe kriminelles indtrængen i den lovlige økonomi.

Artikel 33

Bekæmpelse af cyberkriminalitet

1.   Parterne styrker deres samarbejde for at forebygge og bekæmpe højteknologisk kriminalitet, it-kriminalitet og elektronisk kriminalitet og spredning af ulovligt indhold, herunder terrorindhold og materiale vedrørende seksuelt misbrug af børn, via internettet ved at udveksle oplysninger og praktiske erfaringer i overensstemmelse med deres nationale lovgivning inden for rammerne af deres ansvarsområder og deres internationale forpligtelser på menneskerettighedsområdet.

2.   Parterne udveksler oplysninger om uddannelse af efterforskere af cyberkriminalitet, efterforskning af cyberkriminalitet og digital efterforskningsteknik.

Artikel 34

Bekæmpelse af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme

1.   Parterne bekræfter behovet for at samarbejde om at forhindre, at deres finansielle systemer bruges til at hvidvaske indtægter fra kriminel aktivitet såsom ulovlig narkotikahandel og korruption, og for at bekæmpe finansiering af terrorisme. Dette samarbejde omfatter også inddrivelse af aktiver eller midler, som stammer fra kriminelle aktiviteter.

2.   Parterne udveksler oplysninger inden for rammerne af deres respektive lovgivninger og anvender passende standarder for at bekæmpe hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme i overensstemmelse med de standarder, der er vedtaget af relevante internationale organer på dette område som f.eks. FATF.

Artikel 35

Migration og asyl

1.   Parterne bekræfter deres forpligtelse til at samarbejde og udveksle synspunkter om migration, herunder ulovlig indvandring, menneskehandel, asyl, integration, arbejdskraftens mobilitet og udvikling, visa, dokumentsikkerhed, biometri og grænseforvaltning.

2.   Parterne er enige om at samarbejde om at forhindre og kontrollere ulovlig indvandring. Med henblik herpå:

| a) | tager New Zealand uden yderligere formaliteter sine egne statsborgere tilbage, som ulovligt opholder sig på en medlemsstats område, på sidstnævnte stats anmodning og |
| --- | --- |

a)

tager New Zealand uden yderligere formaliteter sine egne statsborgere tilbage, som ulovligt opholder sig på en medlemsstats område, på sidstnævnte stats anmodning og

| b) | tager hver medlemsstat uden yderligere formaliteter sine egne statsborgere tilbage, som ulovligt opholder sig på New Zealands område, på sidstnævnte stats anmodning. |
| --- | --- |

b)

tager hver medlemsstat uden yderligere formaliteter sine egne statsborgere tilbage, som ulovligt opholder sig på New Zealands område, på sidstnævnte stats anmodning.

Medlemsstaterne og New Zealand vil i overensstemmelse med deres internationale forpligtelser, herunder konventionen om international civil luftfart, der blev undertegnet den 7. december 1944, udstede egnede identitetspapirer med henblik herpå til deres statsborgere.

3.   Parterne vil på den ene parts anmodning undersøge muligheden for at indgå en aftale mellem New Zealand og Unionen om tilbagetagelse, jf. aftalens artikel 52, stk. 1. I denne aftale vil der blive taget passende hensyn til tredjelandsstatsborgere og statsløse personer.

Artikel 36

Konsulær beskyttelse

1.   New Zealand accepterer, at enhver repræsenteret medlemsstats diplomatiske og konsulære myndigheder kan yde konsulær beskyttelse i New Zealand på andre medlemsstaters vegne, som ikke har en tilgængelig fast repræsentation i New Zealand.

2.   Unionen og medlemsstaterne accepterer, at New Zealands diplomatiske og konsulære myndigheder kan yde konsulær beskyttelse på et tredjelands vegne, og at tredjelande kan yde konsulær beskyttelse på New Zealands vegne i Unionen de steder, hvor New Zealand eller det pågældende tredjeland ikke har en tilgængelig fast repræsentation.

3.   Stk. 1 og 2 har til formål at fravige alle krav om meddelelse eller samtykke, som ellers måtte finde anvendelse.

4.   Parterne er enige om at lette dialogen om konsulære anliggender mellem deres respektive kompetente myndigheder.

Artikel 37

Beskyttelse af personoplysninger

1.   Parterne er enige om at samarbejde med henblik på at fremme deres forbindelser efter Europa-Kommissionens afgørelse om, at New Zealand yder passende beskyttelse af personoplysninger, og at sikre et højt beskyttelsesniveau for personoplysninger i overensstemmelse med relevante internationale instrumenter og standarder, herunder retningslinjerne for beskyttelse af privatlivets fred og af overførsel af personoplysninger på tværs af grænserne fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (»OECD«).

2.   Et sådant samarbejde kan bl.a. omfatte udveksling af oplysninger og ekspertise. Det kan også omfatte samarbejde mellem modparter på reguleringsområdet i organer såsom OECD's gruppe om sikkerhed og beskyttelse af privatlivet i den digitale økonomi og det globale netværk til håndhævelse af beskyttelsen af privatlivet.

AFSNIT VI

SAMARBEJDE VEDRØRENDE FORSKNING, INNOVATION OG INFORMATIONSSAMFUNDET

Artikel 38

Forskning og innovation

1.   Parterne er enige om at styrke deres samarbejde inden for forskning og innovation.

2.   Parterne tilskynder til, udvikler og fremmer samarbejdsaktiviteter inden for forskning og innovation til fredelige formål, til støtte for eller som supplement til aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og regeringen for New Zealand, der blev undertegnet den 16. juli 2008.

Artikel 39

Informationssamfundet

1.   Parterne erkender, at informations- og kommunikationsteknologier er væsentlige elementer i den moderne dagligdag og af vital betydning for økonomisk og social udvikling, og de er enige om at udveksle synspunkter om deres respektive politikker på dette område.

2.   Samarbejdet på dette område kan bl.a. fokusere på:

| a) | udveksling af synspunkter om de forskellige aspekter af informationssamfundet, særlig etableringen af hurtige bredbåndsnet, politikker for og regulering af elektronisk kommunikation, herunder forsyningspligtydelser, licensgivning og generelle tilladelser, beskyttelse af privatlivets fred og personoplysninger, digital forvaltning og offentlighed i forvaltningen, internetsikkerhed og tilsynsmyndighedernes uafhængighed og effektivitet |
| --- | --- |

a)

udveksling af synspunkter om de forskellige aspekter af informationssamfundet, særlig etableringen af hurtige bredbåndsnet, politikker for og regulering af elektronisk kommunikation, herunder forsyningspligtydelser, licensgivning og generelle tilladelser, beskyttelse af privatlivets fred og personoplysninger, digital forvaltning og offentlighed i forvaltningen, internetsikkerhed og tilsynsmyndighedernes uafhængighed og effektivitet

| b) | sammenkobling af og interoperabilitet for forskningsnet og -tjenester og infrastruktur og -tjenester for it og videnskabelige data, herunder i en regional sammenhæng |
| --- | --- |

b)

sammenkobling af og interoperabilitet for forskningsnet og -tjenester og infrastruktur og -tjenester for it og videnskabelige data, herunder i en regional sammenhæng

| c) | standardisering, certificering og udbredelse af nye informations- og kommunikationsteknologier |
| --- | --- |

c)

standardisering, certificering og udbredelse af nye informations- og kommunikationsteknologier

| d) | sikkerheds-, tillids- og privatlivsmæssige aspekter af informations- og kommunikationsteknologier og -tjenester, herunder fremme af onlinesikkerhed, bekæmpelse af misbrug af informationsteknologi og alle former for elektroniske medier samt informationsudveksling og |
| --- | --- |

d)

sikkerheds-, tillids- og privatlivsmæssige aspekter af informations- og kommunikationsteknologier og -tjenester, herunder fremme af onlinesikkerhed, bekæmpelse af misbrug af informationsteknologi og alle former for elektroniske medier samt informationsudveksling og

| e) | udveksling af synspunkter om foranstaltninger med henblik på at løse problemet med roamingomkostninger for international mobiltelefoni. |
| --- | --- |

e)

udveksling af synspunkter om foranstaltninger med henblik på at løse problemet med roamingomkostninger for international mobiltelefoni.

AFSNIT VII

SAMARBEJDE OM UDDANNELSE, KULTUR OG MELLEMFOLKELIGE FORBINDELSER

Artikel 40

Almen og faglig uddannelse

1.   Parterne anerkender det væsentlige bidrag, som almen og faglig uddannelse yder til skabelsen af kvalitetsjob og bæredygtig vækst i videnbaserede økonomier, hvor borgerne ikke kun er forberedt på reelt at deltage i det demokratiske liv på et oplyst grundlag, men også er i stand til at løse problemer og udnytte de muligheder, som en globalt sammenkoblet verden i det 21. århundrede giver. Parterne anerkender derfor, at de har en fælles interesse i at samarbejde om almen og faglig uddannelse.

2.   I overensstemmelse med deres gensidige interesser og målene for deres uddannelsespolitik forpligter parterne sig til sammen at støtte passende samarbejdstiltag inden for almen og faglig uddannelse. Dette samarbejde vil vedrøre alle uddannelsessektorer og kan omfatte:

| a) | samarbejde om enkeltpersoners læringsmobilitet gennem fremme af udvekslingen af studerende, forskere, akademisk og administrativt personale i højere læreanstalter og lærere |
| --- | --- |

a)

samarbejde om enkeltpersoners læringsmobilitet gennem fremme af udvekslingen af studerende, forskere, akademisk og administrativt personale i højere læreanstalter og lærere

| b) | fælles samarbejdsprojekter mellem uddannelsesinstitutioner i Unionen og New Zealand for at fremme udviklingen af læseplaner, fælles studieprogrammer og grader samt mobilitet for personale og studerende |
| --- | --- |

b)

fælles samarbejdsprojekter mellem uddannelsesinstitutioner i Unionen og New Zealand for at fremme udviklingen af læseplaner, fælles studieprogrammer og grader samt mobilitet for personale og studerende

| c) | institutionelt samarbejde, forbindelser og partnerskaber med henblik på at styrke det uddannelsesmæssige element i videntrekanten og at fremme udvekslingen af erfaringer og knowhow og |
| --- | --- |

c)

institutionelt samarbejde, forbindelser og partnerskaber med henblik på at styrke det uddannelsesmæssige element i videntrekanten og at fremme udvekslingen af erfaringer og knowhow og

| d) | støtte til politisk reform gennem undersøgelser, konferencer, seminarer, arbejdsgrupper, benchmarking og udveksling af oplysninger og god praksis, navnlig i lyset af Bologna- og Københavnprocesserne, og de eksisterende redskaber og principper for at øge gennemsigtigheden og innovationen på uddannelsesområdet. |
| --- | --- |

d)

støtte til politisk reform gennem undersøgelser, konferencer, seminarer, arbejdsgrupper, benchmarking og udveksling af oplysninger og god praksis, navnlig i lyset af Bologna- og Københavnprocesserne, og de eksisterende redskaber og principper for at øge gennemsigtigheden og innovationen på uddannelsesområdet.

Artikel 41

Kulturelt og audiovisuelt samarbejde samt samarbejde mellem medier

1.   Parterne er enige om at fremme et tættere samarbejde i den kulturelle og kreative sektor for bl.a. at øge den gensidige forståelse af og viden om deres respektive kulturer.

2.   Parterne bestræber sig på at tage passende skridt til at fremme kulturelle udvekslinger og gennemføre fælles initiativer på forskellige felter af kulturlivet ved brug af samarbejdsinstrumenter og -rammer.

3.   Parterne bestræber sig på at fremme mobiliteten for kulturarbejdere, kunstværker og andre kulturgenstande mellem New Zealand og Unionen og dens medlemsstater.

4.   Parterne er enige om gennem politisk dialog at undersøge en række muligheder for, hvordan kulturgenstande, der befinder sig uden for deres oprindelsesland, kan stilles til rådighed for de samfund, hvorfra disse genstande stammer.

5.   Parterne fremmer den interkulturelle dialog mellem civilsamfundsorganisationer og enkeltpersoner fra begge parter.

6.   Parterne er enige om at samarbejde, navnlig gennem politisk dialog, i internationale fora, særlig De Forenede Nationers Organisation for Uddannelse, Videnskab og Kultur (»UNESCO«), for at forfølge fælles mål og fremme den kulturelle mangfoldighed, bl.a. ved at gennemføre UNESCO's konvention om beskyttelse og fremme af de kulturelle udtryksformers mangfoldighed.

7.   Parterne tilskynder til, støtter og letter udvekslinger, samarbejde og dialog mellem institutioner og aktører inden for den audiovisuelle sektor og mediesektoren.

Artikel 42

Mellemfolkelige forbindelser

Parterne erkender værdien af mellemfolkelige forbindelser og deres betydning for at skabe øget forståelse mellem Unionen og New Zealand, og de er enige om at fremme og uddybe disse forbindelser, når det er hensigtsmæssigt. Sådanne forbindelser kan omfatte udveksling af embedsmænd og kortvarige praktikophold for universitetsuddannede under videreuddannelse.

AFSNIT VIII

SAMARBEJDE PÅ OMRÅDET BÆREDYGTIG UDVIKLING, ENERGI OG TRANSPORT

Artikel 43

Miljø og naturressourcer

1.   Parterne er enige om at samarbejde om miljøforhold, herunder en bæredygtig forvaltning af naturressourcerne. Formålet med et sådant samarbejde er at fremme miljøbeskyttelsen og strømline miljøhensynene i relevante samarbejdssektorer, herunder i en international og regional kontekst.

2.   Parterne er enige om, at samarbejdet kan have forskellige former såsom dialog, workshopper, seminarer, konferencer, samarbejdsprogrammer og -projekter, informationsudveksling såsom bedste praksis og udveksling af eksperter, herunder på bilateralt eller multilateralt plan. Emnerne for og formålene med samarbejdet fastsættes i fælleskab på den ene parts anmodning.

Artikel 44

Forbedring af sundheden, beskyttelse og lovgivning

1.   Parterne er enige om at styrke samarbejdet på sundhedsområdet i relation til globaliseringen og de demografiske forandringer. Der vil blive gjort en indsats for at fremme samarbejdet og udvekslingen af oplysninger og erfaringer om:

| a) | sundhedsbeskyttelse |
| --- | --- |

a)

sundhedsbeskyttelse

| b) | overvågning af overførbare sygdomme (såsom udbrud af influenza og akutte sygdomme) og andre aktiviteter inden for rammerne af det internationale sundhedsregulativ (2005), herunder beredskabsforanstaltninger mod trusler på tværs af grænserne, navnlig beredskabsplanlægning og risikovurdering |
| --- | --- |

b)

overvågning af overførbare sygdomme (såsom udbrud af influenza og akutte sygdomme) og andre aktiviteter inden for rammerne af det internationale sundhedsregulativ (2005), herunder beredskabsforanstaltninger mod trusler på tværs af grænserne, navnlig beredskabsplanlægning og risikovurdering

| c) | samarbejde om standarder og overensstemmelsesvurdering for at håndtere lovgivningsmæssige spørgsmål og risici fra produkter (herunder lægemidler og medicinske anordninger) |
| --- | --- |

c)

samarbejde om standarder og overensstemmelsesvurdering for at håndtere lovgivningsmæssige spørgsmål og risici fra produkter (herunder lægemidler og medicinske anordninger)

| d) | spørgsmål vedrørende gennemførelse af Verdenssundhedsorganisationens (»WHO«) rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning og |
| --- | --- |

d)

spørgsmål vedrørende gennemførelse af Verdenssundhedsorganisationens (»WHO«) rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning og

| e) | spørgsmål vedrørende gennemførelsen af WHO's adfærdskodeks for international rekruttering af sundhedspersonale. |
| --- | --- |

e)

spørgsmål vedrørende gennemførelsen af WHO's adfærdskodeks for international rekruttering af sundhedspersonale.

2.   Parterne bekræfter deres forpligtelse til at respektere, fremme og effektivt gennemføre internationale anerkendte sundhedspraksisser og -standarder.

3.   Samarbejdsformerne kan bl.a. omfatte specifikke programmer og projekter, som parterne bliver enige om, samt dialog, samarbejde og initiativer om emner af fælles interesse på bilateralt og multilateralt niveau.

Artikel 45

Klimaændringer

1.   Parterne erkender, at klimaændringerne udgør et globalt og uopsætteligt problem, der kræver en kollektiv indsats, der er i overensstemmelse med det overordnede mål om at holde stigningen i den globale gennemsnitstemperatur på under 2 grader Celsius over det førindustrielle niveau. Inden for rammerne af deres respektive kompetencer, og uden at det berører drøftelserne i andre fora, er parterne enige om at samarbejde på områder af fælles interesser, herunder, men ikke kun:

| a) | overgangen til økonomier med lav udledning af drivhusgasser ved hjælp af nationale strategier og aktioner, der er hensigtsmæssige for at afhjælpe situationen, herunder grønne vækststrategier |
| --- | --- |

a)

overgangen til økonomier med lav udledning af drivhusgasser ved hjælp af nationale strategier og aktioner, der er hensigtsmæssige for at afhjælpe situationen, herunder grønne vækststrategier

| b) | udformning, gennemførelse og drift af markedsbaserede mekanismer, særlig CO2-handelsordninger |
| --- | --- |

b)

udformning, gennemførelse og drift af markedsbaserede mekanismer, særlig CO2-handelsordninger

| c) | offentlige og private finansieringsinstrumenter til brug i indsatsen mod klimaændringer |
| --- | --- |

c)

offentlige og private finansieringsinstrumenter til brug i indsatsen mod klimaændringer

| d) | forskning i og udvikling og anvendelse af teknologier til mindskelse af udledningen af drivhusgasser og |
| --- | --- |

d)

forskning i og udvikling og anvendelse af teknologier til mindskelse af udledningen af drivhusgasser og

| e) | overvågning af drivhusgasemissionerne og analyse af deres virkninger, herunder udvikling og gennemførelse af tilpasningsstrategier, når det er nødvendigt. |
| --- | --- |

e)

overvågning af drivhusgasemissionerne og analyse af deres virkninger, herunder udvikling og gennemførelse af tilpasningsstrategier, når det er nødvendigt.

2.   Begge parter er enige om at samarbejde yderligere om udviklingen på internationalt plan på dette område og navnlig de fremskridt, der gøres hen imod vedtagelsen af en ny international aftale efter 2020 inden for rammerne af FN's rammekonvention om klimaændringer samt supplerende samarbejdsinitiativer, der skal være med til at indsnævre reduktionsmålskløften inden 2020.

Artikel 46

Katastroferisikostyring og civilbeskyttelse

Parterne erkender behovet for at håndtere risikoen for både indenlandske og globale naturkatastrofer eller menneskeskabte katastrofer. Parterne bekræfter deres fælles forpligtelse til at forbedre foranstaltningerne for at forebygge, afhjælpe, være forberedt på, reagere på og komme over katastrofer for derved at øge deres samfunds og infrastrukturers modstandsdygtighed og, når det er hensigtsmæssigt, at samarbejde på bilateralt og multilateralt politisk niveau for at forbedre resultaterne af den globale katastroferisikostyring.

Artikel 47

Energi

Parterne anerkender betydningen af energisektoren og den rolle, et velfungerende energimarked spiller. Parterne erkender betydningen af energi med henblik på en bæredygtig udvikling, økonomisk vækst og dens bidrag til at nå internationalt aftalte udviklingsmål samt betydningen af samarbejde for at tage fat på de globale udfordringer på miljøområdet, navnlig klimaændringer. Parterne bestræber sig på inden for rammerne af deres respektive kompetencer at øge samarbejdet på dette område med henblik på at:

| a) | udforme politikker med henblik på at øge energiforsyningssikkerheden |
| --- | --- |

a)

udforme politikker med henblik på at øge energiforsyningssikkerheden

| b) | fremme den globale handel og de globale investeringer på energiområdet |
| --- | --- |

b)

fremme den globale handel og de globale investeringer på energiområdet

| c) | forbedre konkurrenceevnen |
| --- | --- |

c)

forbedre konkurrenceevnen

| d) | forbedre den måde, hvorpå de globale energimarkeder fungerer |
| --- | --- |

d)

forbedre den måde, hvorpå de globale energimarkeder fungerer

| e) | udveksle oplysninger og politiske erfaringer via eksisterende multilaterale energifora |
| --- | --- |

e)

udveksle oplysninger og politiske erfaringer via eksisterende multilaterale energifora

| f) | fremme anvendelsen af vedvarende energi samt udviklingen og indførelsen af rene, forskelligartede og bæredygtige energiteknologier, herunder teknologier for vedvarende energi og CO2-fattig energi |
| --- | --- |

f)

fremme anvendelsen af vedvarende energi samt udviklingen og indførelsen af rene, forskelligartede og bæredygtige energiteknologier, herunder teknologier for vedvarende energi og CO2-fattig energi

2-

| g) | opnå en rationel energiudnyttelse med bidrag fra både udbuds- og efterspørgselssiden ved at fremme energieffektiviteten i produktionen, transporten, distributionen og slutanvendelsen af energi |
| --- | --- |

g)

opnå en rationel energiudnyttelse med bidrag fra både udbuds- og efterspørgselssiden ved at fremme energieffektiviteten i produktionen, transporten, distributionen og slutanvendelsen af energi

| h) | gennemføre deres respektive internationale forpligtelser til på mellemlang sigt at rationalisere og udfase ineffektiv støtte til fossile brændstoffer, der tilskynder til et ødselt forbrug og |
| --- | --- |

h)

gennemføre deres respektive internationale forpligtelser til på mellemlang sigt at rationalisere og udfase ineffektiv støtte til fossile brændstoffer, der tilskynder til et ødselt forbrug og

| i) | udveksle bedste praksis med hensyn til energiefterforskning og -produktion. |
| --- | --- |

i)

udveksle bedste praksis med hensyn til energiefterforskning og -produktion.

Artikel 48

Transport

1.   Parterne samarbejder på alle relevante områder inden for transportpolitik, herunder integreret transportpolitik, med sigte på at forbedre godstransporten og personbefordringen, fremme sikkerheden inden for sø- og luftfart, miljøbeskyttelsen og sikre mere effektive transportsystemer.

2.   Samarbejdet mellem parterne på dette område bør tage sigte på at fremme:

| a) | udvekslingen af oplysninger om deres respektive politikker og praksis |
| --- | --- |

a)

udvekslingen af oplysninger om deres respektive politikker og praksis

| b) | styrkelse af flyforbindelserne mellem Unionen og New Zealand med henblik på at:






  i) | øge markedsadgangen, investeringsmulighederne og liberaliseringen af flyselskabernes ejerskab og kontrolbestemmelserne i luftfartsaftaler i overensstemmelse med de nationale politikker |
| --- | --- | --- |

b)

styrkelse af flyforbindelserne mellem Unionen og New Zealand med henblik på at:

i)

øge markedsadgangen, investeringsmulighederne og liberaliseringen af flyselskabernes ejerskab og kontrolbestemmelserne i luftfartsaftaler i overensstemmelse med de nationale politikker

| ii) | udvide og uddybe reguleringssamarbejdet inden for flysikkerhed og økonomisk regulering af luftfartsindustrien og |
| --- | --- |

ii)

udvide og uddybe reguleringssamarbejdet inden for flysikkerhed og økonomisk regulering af luftfartsindustrien og

| iii) | støtte lovgivningsmæssig konvergens og fjernelse af hindringer for at gøre forretninger samt samarbejdet om lufttrafikstyring |
| --- | --- |

iii)

støtte lovgivningsmæssig konvergens og fjernelse af hindringer for at gøre forretninger samt samarbejdet om lufttrafikstyring

| c) | nå målene for ubegrænset adgang til de internationale maritime markeder og handel baseret på fair konkurrence på kommercielle vilkår og |
| --- | --- |

c)

nå målene for ubegrænset adgang til de internationale maritime markeder og handel baseret på fair konkurrence på kommercielle vilkår og

| d) | sikre gensidig anerkendelse af kørekort til landbaserede motorkøretøjer. |
| --- | --- |

d)

sikre gensidig anerkendelse af kørekort til landbaserede motorkøretøjer.

Artikel 49

Landbrug, udvikling af landdistrikter og skovbrug

1.   Parterne er enige om at tilskynde til samarbejde om landbrug, udvikling af landdistrikter og skovbrug.

2.   De områder, hvor det kunne overvejes at iværksætte aktiviteter, er, men er ikke afgrænset til, landbrugspolitik, politik for udvikling af landdistrikterne, landbaserede sektorers struktur og geografiske betegnelser.

3.   Parterne er enige om på nationalt og internationalt plan at samarbejde om en bæredygtig skovforvaltning og tilknyttede politikker og lovgivning, herunder foranstaltninger for at bekæmpe ulovlig skovhugst og tilknyttet handel samt fremme af god skovforvaltning.

Artikel 50

Fiskeri og maritime anliggender

1.   Parterne styrker dialogen og samarbejdet om spørgsmål af fælles interesse inden for fiskeri og maritime anliggender. Parterne sigter mod at fremme en langsigtet bevarelse og bæredygtig forvaltning af levende havressourcer, forebyggelse og bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (»IUU-fiskeri«) og gennemførelse af en økosystembaseret tilgang til forvaltning.

2.   Parterne kan samarbejde og udveksle oplysninger med hensyn til bevarelse af levende havressourcer gennem regionale fiskeriforvaltningsorganisationer og multilaterale fora (FN, De Forenede Nationers Fødevare- og Landbrugsorganisation). Med henblik herpå samarbejder parterne om:

| a) | gennem en effektiv forvaltning i Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav og på grundlag af den bedste tilgængelige videnskab at sikre en langsigtet bevarelse og bæredygtig brug af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav, herunder ved i overensstemmelse med de relevante FN-konventioner og andre internationale instrumenter fuldt ud at anerkende de særlige krav fra små øudviklingsstater og territorier og sikre en gennemsigtig beslutningstagningsproces |
| --- | --- |

a)

gennem en effektiv forvaltning i Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav og på grundlag af den bedste tilgængelige videnskab at sikre en langsigtet bevarelse og bæredygtig brug af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav, herunder ved i overensstemmelse med de relevante FN-konventioner og andre internationale instrumenter fuldt ud at anerkende de særlige krav fra små øudviklingsstater og territorier og sikre en gennemsigtig beslutningstagningsproces

| b) | at sikre bevarelsen og en rationel brug af marine levende ressourcer inden for rammerne af Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis, herunder bestræbelserne for at bekæmpe IUU-fiskeri inden for det område, hvor konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis finder anvendelse |
| --- | --- |

b)

at sikre bevarelsen og en rationel brug af marine levende ressourcer inden for rammerne af Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis, herunder bestræbelserne for at bekæmpe IUU-fiskeri inden for det område, hvor konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis finder anvendelse

| c) | at sikre vedtagelsen og gennemførelsen af effektive bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger for bestandene inden for rammerne af det sydlige Stillehavs fiskeriforvaltningsorganisationer og |
| --- | --- |

c)

at sikre vedtagelsen og gennemførelsen af effektive bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger for bestandene inden for rammerne af det sydlige Stillehavs fiskeriforvaltningsorganisationer og

| d) | at lette tilslutningen til fiskeriforvaltningsorganisationer, som den ene part er medlem af og den anden en tiltrædende part. |
| --- | --- |

d)

at lette tilslutningen til fiskeriforvaltningsorganisationer, som den ene part er medlem af og den anden en tiltrædende part.

3.   Parterne samarbejder om at fremme en integreret tilgang til maritime anliggender på internationalt niveau.

4.   Parterne gennemfører regelmæssigt hvert andet år en dialog mellem højtstående embedsmænd for at styrke dialogen og samarbejdet samt udveksle oplysninger og erfaringer med fiskeripolitik og maritime anliggender.

Artikel 51

Beskæftigelse og arbejdsmarkedsanliggender

1.   Parterne er enige om at styrke samarbejdet vedrørende beskæftigelse og arbejdsmarkedsanliggender, herunder i relation til globaliseringen og de demografiske ændringer. Der skal gøres en indsats for at fremme samarbejdet og udvekslingen af oplysninger og erfaringer vedrørende beskæftigelse og arbejdsmarkedsspørgsmål. Blandt samarbejdsområderne er beskæftigelsespolitik, arbejdsret, kønsrelaterede spørgsmål, bekæmpelse af diskriminering i forbindelse med beskæftigelse, social inklusion, socialsikring og socialbeskyttelsespolitikker, arbejdsmarkedsforhold, dialog mellem arbejdsmarkedets parter, livslang udvikling af kvalifikationer, ungdomsbeskæftigelse, arbejdsmiljø, virksomhedernes sociale ansvar og anstændigt arbejde.

2.   Parterne bekræfter behovet for at støtte en globaliseringsproces, som er til gavn for alle, og fremme fuld og produktiv beskæftigelse og anstændigt arbejde som nøglen til bæredygtig udvikling og fattigdomsbekæmpelse. I den forbindelse minder parterne om Den Internationale Arbejdsorganisations (»ILO«) erklæring om social retfærdighed for en fair globalisering.

3.   Parterne bekræfter deres forpligtelse til at overholde, fremme og effektivt implementere internationalt anerkendte principper og rettigheder på arbejdspladsen som fastsat i ILO-erklæringen om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdspladsen.

4.   Samarbejdsformerne kan bl.a. omfatte specifikke programmer og projekter, som parterne bliver enige om, samt dialog, samarbejde og initiativer om emner af fælles interesse på bilateralt og multilateralt niveau.

AFSNIT IX

INSTITUTIONELLE RAMMER

Artikel 52

Andre aftaler og ordninger

1.   Parterne kan supplere denne aftale ved at indgå specifikke aftaler eller ordninger på alle samarbejdsområder, der henhører under dens anvendelsesområde. Sådanne specifikke aftaler og ordninger, som indgås efter undertegnelsen af denne aftale, udgør en integreret del af de samlede bilaterale forbindelser i henhold til denne aftale og er en del af en fælles institutionel ramme. Eksisterende aftaler og ordninger mellem parterne udgør ikke en del af den fælles institutionelle ramme.

2.   Intet i denne aftale påvirker eller anfægter fortolkningen eller anvendelsen af andre aftaler mellem parterne, herunder dem, der er omfattet af stk. 1. Det gælder navnlig, at ingen af denne aftales bestemmelser erstatter eller anfægter bestemmelserne om bilæggelse af tvister eller bestemmelser om andre aftalers ophør, som parterne har indgået.

Artikel 53

Det blandede udvalg

1.   Parterne opretter herved et blandet udvalg bestående af repræsentanter for hver part.

2.   Der afholdes høringer i det blandede udvalg for at lette gennemførelsen af aftalen og fremme dens generelle mål og for at bevare den overordnede sammenhæng i forbindelserne mellem Unionen og New Zealand.

3.   Det blandede udvalg har til opgave:

| a) | at fremme en effektiv gennemførelse af denne aftale |
| --- | --- |

a)

at fremme en effektiv gennemførelse af denne aftale

| b) | at overvåge udviklingen i de omfattende forbindelser mellem parterne |
| --- | --- |

b)

at overvåge udviklingen i de omfattende forbindelser mellem parterne

| c) | eventuelt at anmode om oplysninger fra andre udvalg eller organer, som er oprettet i henhold til andre aftaler mellem parterne, der indgår som en del af den fælles institutionelle ramme, jf. artikel 52, stk. 1, og at tage stilling til alle rapporter, de måtte fremsende |
| --- | --- |

c)

eventuelt at anmode om oplysninger fra andre udvalg eller organer, som er oprettet i henhold til andre aftaler mellem parterne, der indgår som en del af den fælles institutionelle ramme, jf. artikel 52, stk. 1, og at tage stilling til alle rapporter, de måtte fremsende

| d) | at udveksle standpunkter og fremsætte forslag om spørgsmål af fælles interesse, herunder fremtidige tiltag og disponible ressourcer til gennemførelse heraf |
| --- | --- |

d)

at udveksle standpunkter og fremsætte forslag om spørgsmål af fælles interesse, herunder fremtidige tiltag og disponible ressourcer til gennemførelse heraf

| e) | at opstille prioriteringer i forhold til denne aftales mål |
| --- | --- |

e)

at opstille prioriteringer i forhold til denne aftales mål

| f) | at søge egnede midler til at hindre eventuelle problemer på de områder, der er omfattet af aftalen |
| --- | --- |

f)

at søge egnede midler til at hindre eventuelle problemer på de områder, der er omfattet af aftalen

| g) | at bestræbe sig på at bilægge eventuelle tvister i forbindelse med anvendelsen eller fortolkningen af denne aftale |
| --- | --- |

g)

at bestræbe sig på at bilægge eventuelle tvister i forbindelse med anvendelsen eller fortolkningen af denne aftale

| h) | at undersøge de oplysninger, en part fremlægger i overensstemmelse med artikel 54 og |
| --- | --- |

h)

at undersøge de oplysninger, en part fremlægger i overensstemmelse med artikel 54 og

| i) | når det er hensigtsmæssigt, at fremsætte henstillinger og vedtage afgørelser for at anvende særlige aspekter af denne aftale. |
| --- | --- |

i)

når det er hensigtsmæssigt, at fremsætte henstillinger og vedtage afgørelser for at anvende særlige aspekter af denne aftale.

4.   Det blandede udvalg træffer beslutning ved konsensus. Det fastsætter selv sin forretningsorden. Det kan nedsætte underudvalg og arbejdsgrupper, der skal tage sig af særlige spørgsmål.

5.   Det blandende udvalg mødes normalt en gang om året skiftevis i Unionen og New Zealand, medmindre parterne beslutter andet. På begæring af en af parterne afholder det blandede udvalg særlige møder. Det blandede udvalg ledes i fællesskab af de to parter. Der afholdes normalt møder på højt embedsmandsplan.

Artikel 54

Retningslinjer for gennemførelsen af aftalen og bilæggelse af tvister

1.   Parterne træffer de fornødne almindelige eller særlige foranstaltninger til opfyldelse af deres forpligtelser i henhold til denne aftale.

2.   Eventuelle tvister vedrørende fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale løses udelukkende gennem konsultationer mellem parterne i det blandede udvalg, uden at dette berører den procedure, der er beskrevet i denne artikels stk. 3 til 8. Parterne fremlægger de relevante oplysninger, der kræves for, at det blandede udvalg kan foretage en grundig undersøgelse med henblik på at bilægge tvisten.

3.   Parterne bekræfter deres stærke og fælles engagement i menneskerettighederne og ikkespredning af kernevåben, og de er enige om, at hvis den ene part finder, at den anden part i særlig alvorlig og væsentlig grad har tilsidesat nogen af de forpligtelser, der er beskrevet i artikel 2, stk. 1, og artikel 8, stk. 1, som vigtige elementer, der truer den internationale fred og sikkerhed, således at en umiddelbar reaktion er nødvendig, meddeler den straks den anden part dette og de passende foranstaltninger, den har til hensigt at træffe inden for rammerne af aftalen. Den meddelende part informerer det blandede udvalg om behovet for hurtigt at gennemføre konsultationer om spørgsmålet.

4.   Den særlig alvorlige og væsentlige tilsidesættelse af vigtige elementer kan tjene som grundlag for passende foranstaltninger under den fælles institutionelle ramme, jf. artikel 52, stk. 1.

5.   Det blandede udvalg er et forum for dialog, og parterne gør deres yderste for at finde en mindelig løsning i det usandsynlige tilfælde, at en situation som den i stk. 3 beskrevne skulle opstå. Hvis det blandede udvalg ikke er i stand til at nå frem til en gensidig acceptabel løsning inden 15 dage fra konsultationernes start og senest 30 dage fra datoen for den meddelelse, der er omhandlet i stk. 3, henvises sagen til konsultationer på ministerplan, som finder sted i en periode på op til yderligere 15 dage.

6.   Hvis der ikke inden for 15 dage fra indledningen af konsultationerne på ministerplan og senest 45 dage efter datoen for meddelelsen er fundet en gensidig acceptabel løsning, kan den meddelende part beslutte at træffe passende foranstaltninger, som den giver meddelelse om, jf. stk. 3. I Unionen vil beslutningen om at suspendere aftalen kræve enstemmighed. I New Zealand vil beslutningen om at suspendere aftalen blive truffet af New Zealands regering i overensstemmelse med de nationale love og administrative bestemmelser.

7.   I denne artikel forstås ved »passende foranstaltninger« delvis suspension eller fuldstændig suspension af aftalen eller opsigelse heraf eller afhængigt af situationen af andre specifikke aftaler, der indgår om en del af den fælles institutionelle ramme, jf. artikel 52, stk. 1, i henhold til de relevante bestemmelser i sådanne aftaler. De passende foranstaltninger, som en part træffer for at suspendere denne aftale delvis, finder kun anvendelse på bestemmelserne i afsnit I til VIII. Ved valget af passende foranstaltninger bør det prioriteres at træffe sådanne, som mindst griber forstyrrende ind i forbindelserne mellem parterne. Disse foranstaltninger, som er omfattet af artikel 52, stk. 2, skal stå i et rimeligt forhold til tilsidesættelsen af forpligtelserne i medfør af denne aftale og være i overensstemmelse med international ret.

8.   Parterne holder konstant øje med udviklingen i den situation, der afstedkom foranstaltningerne i medfør af denne artikel. Den part, der træffer passende foranstaltninger, ophæver dem, så snart det er begrundet, og under alle omstændigheder så snart de omstændigheder, der foranledigede, at de blev truffet, ikke længere eksisterer.

AFSNIT X

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 55

Definitioner

I denne aftale forstås ved »parterne« på den ene side Unionen eller dens medlemsstater eller Unionen og dens medlemsstater i overensstemmelse med deres respektive beføjelser og på den anden side New Zealand.

Artikel 56

Videregivelse af oplysninger

1.   Intet i denne aftale berører nationale love og administrative bestemmelser eller EU-retsakter, hvad angår offentlighedens aktindsigt i officielle dokumenter.

2.   Intet i denne aftale skal fortolkes således, at en part er forpligtet til at videregive oplysninger, hvis denne betragter videregivelsen som stridende mod sine væsentlige sikkerhedsinteresser.

Artikel 57

Ændring

Denne aftale kan ændres ved skriftlig aftale mellem parterne. Sådanne ændringer træder i kraft på den eller de datoer, som parterne enes om.

Artikel 58

Ikrafttrædelse, varighed og meddelelse

1.   Denne aftale træder i kraft på den 30. dag efter den dato, på hvilken parterne har givet hinanden meddelelse om afslutningen af deres respektive retlige procedurer, der er nødvendige i den forbindelse.

2.   Uanset stk. 1 kan New Zealand og Unionen ved gensidig aftale midlertidigt anvende bestemte bestemmelser i denne aftale, indtil den træder i kraft. Den midlertidige anvendelse af aftalen træder i kraft på den 30. dag efter den dato, på hvilken New Zealand og Unionen har givet hinanden meddelelse om afslutningen af deres respektive retlige procedurer, der er nødvendige i den forbindelse.

3.   Denne aftale indgås for et ubestemt tidsrum. Hver part kan skriftligt meddele den anden part, at den agter at opsige aftalen. Opsigelsen får virkning seks måneder efter datoen for meddelelsen.

4.   Meddelelser i medfør af denne artikel foretages til henholdsvis Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union og New Zealands udenrigs- og handelsministerium.

Artikel 59

Territorial anvendelse

Denne aftale gælder dels for de områder, hvor traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse, og på de betingelser, der er fastsat i disse traktater, dels for New Zealands område, men omfatter ikke Tokelau.

Artikel 60

Autentiske tekster

Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed. I tilfælde af afvigelser mellem teksterne til denne aftale indbringer parterne sagen for det blandede udvalg.

Съставено в Брюксел на пети октомври през две хиляди и шестнадесета година.

Hecho en Bruselas, el cinco de octubre de dos mil dieciséis.

V Bruselu dne pátého října dva tisíce šestnáct.

Udfærdiget i Bruxelles den femte oktober to tusind og seksten.

Geschehen zu Brüssel am fünften Oktober zweitausendsechzehn.

Kahe tuhande kuueteistkümnenda aasta oktoobrikuu viiendal päeval Brüsselis.

Έγινε στις Βρυξέλλες, στις πέντε Οκτωβρίου δύο χιλιάδες δεκαέξι.

Done at Brussels on the fifth day of October in the year two thousand and sixteen.

Fait à Bruxelles, le cinq octobre deux mille seize.

Sastavljeno u Bruxellesu petog listopada godine dvije tisuće šesnaeste.

Fatto a Bruxelles, addì cinque ottobre duemilasedici.

Briselē, divi tūkstoši sešpadsmitā gada piektajā oktobrī.

Priimta du tūkstančiai šešioliktų metų spalio penktą dieną Briuselyje.

Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenhatodik év október havának ötödik napján.

Magħmul fi Brussell, fil-ħames jum ta’ Ottubru fis-sena elfejn u sittax.

Gedaan te Brussel, vijf oktober tweeduizend zestien.

Sporządzono w Brukseli dnia piątego października roku dwa tysiące szesnastego.

Feito em Bruxelas, em cinco de outubro de dois mil e dezasseis.

Întocmit la Bruxelles la cinci octombrie două mii șaisprezece.

V Bruseli piateho októbra dvetisícšestnásť.

V Bruslju, dne petega oktobra leta dva tisoč šestnajst.

Tehty Brysselissä viidentenä päivänä lokakuuta vuonna kaksituhattakuusitoista.

Som skedde i Bryssel den femte oktober år tjugohundrasexton.

Voor het Koninkrijk België

Pour le Royaume de Belgique

Für das Königreich Belgien

Image 1

Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.

Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.

Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.

За Република България

Image 2

Za Českou republiku

Image 3

For Kongeriget Danmark

Image 4

Für die Bundesrepublik Deutschland

Image 5

Eesti Vabariigi nimel

Image 6

Thar cheann Na hÉireann

For Ireland

Image 7

Για την Ελληνική Δημοκρατία

Image 8

Por el Reino de España

Image 9

Pour la République française

Image 10

Za Republiku Hrvatsku

Image 11

Per la Repubblica italiana

Image 12

Για την Κυπριακή Δημοκρατία

Image 13

Latvijas Republikas vārdā –

Image 14

Lietuvos Respublikos vardu

Image 15

Pour le Grand-Duché de Luxembourg

Image 16

Magyarország részéről

Image 17

Għar-Repubblika ta' Malta

Image 18

Voor het Koninkrijk der Nederlanden

Image 19

Für die Republik Österreich

Image 20

W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej

Image 21

Pela República Portuguesa

Image 22

Pentru România

Image 23

Za Republiko Slovenijo

Image 24

Za Slovenskú republiku

Image 25

Suomen tasavallan puolesta

För Republiken Finland

Image 26

För Konungariket Sverige

Image 27

For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

Image 28

За Европейския съюз

Por la Unión Europea

Za Evropskou unii

For Den Europæiske Union

Für die Europäische Union

Euroopa Liidu nimel

Για την Ευρωπαϊκή Ένωση

For the European Union

Pour l'Union européenne

Za Europsku uniju

Per l'Unione europea

Eiropas Savienības vārdā –

Europos Sąjungos vardu

Az Európai Unió részéről

Għall-Unjoni Ewropea

Voor de Europese Unie

W imieniu Unii Europejskiej

Pela União Europeia

Pentru Uniunea Europeană

Za Európsku úniu

Za Evropsko unijo

Euroopan unionin puolesta

För Europeiska unionen

Image 29

For New Zealand

Image 30

---

| 29.11.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 321/31 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 321/31

---

Ændring af toldkonventionen om international godstransport på grundlag af TIR-carneter (TIR-konventionen, 1975)

I henhold til UN Depositary Notification C.N.742.2016.TREATIES — XI.A.16 træder følgende ændringer af TIR-konventionen i kraft den 1. januar 2017 for alle kontraherende

I henhold til UN Depositary Notification C.N.742.2016.TREATIES — XI.A.16 træder følgende ændringer af TIR-konventionen i kraft den 1. januar 2017 for alle kontraherende

| | Bilag 6, ny forklarende bemærkning 0.42a:

  Der tilføjes en ny forklarende bemærkning til artikel 42a, som affattes således:







  »0.42a | Ved udtrykket »straks« i artikel 42a forstås, at enhver national foranstaltning, der kan påvirke den måde, hvorpå TIR-konventionen finder anvendelse, og/eller den måde, hvorpå TIR-systemet fungerer, bør meddeles skriftligt til TIR-kontrolkommissionen så hurtigt som muligt, og om muligt inden foranstaltningen træder i kraft, således at TIR-kontrolkommissionen effektivt kan varetage sine tilsynsopgaver og opfylde sin forpligtelse til i overensstemmelse med artikel 42a og sit opdrag som fastsat i TIR-konventionens bilag 8 at undersøge, om foranstaltningen er forenelig med TIR-konventionen.« |
| --- | --- | --- |

Bilag 6, ny forklarende bemærkning 0.42a:

Bilag 6, ny forklarende bemærkning 0.42a:

Der tilføjes en ny forklarende bemærkning til artikel 42a, som affattes således:

»0.42a

| | Bilag 2, artikel 4, stk. 2, nr. i):

  Teksten affattes således:







  »i) | Glidende sidepresenninger, gulv, døre og alle andre dele af lastrummet skal enten være samlet med anordninger, der ikke kan af- og påmonteres udefra, uden at der efterlades synlige spor, eller være samlet på en sådan måde, at konstruktionen ikke kan ændres, uden at der efterlades synlige spor.« |
| --- | --- | --- |

Bilag 2, artikel 4, stk. 2, nr. i):

Bilag 2, artikel 4, stk. 2, nr. i):

Teksten affattes således:

»i)

| | Bilag 2, artikel 4, stk. 2, nr. iii):

  Teksten affattes således:







  »iii) | Styresystemet til de glidende sidepresenninger, strammeanordningerne hertil og de andre bevægelige dele skal samles på en sådan måde, at det efter lukning og toldforsegling af døre og andre bevægelige dele ikke er muligt at åbne eller lukke disse udefra, uden at der efterlades synlige spor. Styresystemet til de glidende sidepresenninger, strammeanordningerne hertil og de andre bevægelige dele skal samles på en sådan måde, at der efter fastgørelse af lukkeanordningerne ikke kan opnås adgang til lastrummet, uden at der efterlades synlige spor. Et eksempel på konstruktion af et sådant system er vist i skitse 9 i tillægget til disse bestemmelser.« |
| --- | --- | --- |

Bilag 2, artikel 4, stk. 2, nr. iii):

Bilag 2, artikel 4, stk. 2, nr. iii):

Teksten affattes således:

»iii)

| | Bilag 2, ny artikel 5:

  Efter den ændrede artikel 4 indsættes:


  »Artikel 5
  Køretøjer med presenningsoverdækket skydetag

  1.   Bestemmelserne i artikel 1, 2, 3 og 4 finder i givet fald anvendelse på køretøjer med presenningsoverdækket skydetag. Sådanne køretøjer skal desuden opfylde nærværende artikels bestemmelser.


  2.   Det presenningsoverdækkede skydetag skal opfylde kravene i nr. i)-iii) nedenfor.






  i) | Det presenningsoverdækkede skydetag skal enten være samlet med anordninger, der ikke kan af- og påmonteres udefra, uden at der efterlades synlige spor, eller være samlet på en sådan måde, at konstruktionen ikke kan ændres, uden at der efterlades synlige spor. |
| --- | --- | --- |

Bilag 2, ny artikel 5:

Bilag 2, ny artikel 5:

Efter den ændrede artikel 4 indsættes:

»Artikel 5

Køretøjer med presenningsoverdækket skydetag

1.   Bestemmelserne i artikel 1, 2, 3 og 4 finder i givet fald anvendelse på køretøjer med presenningsoverdækket skydetag. Sådanne køretøjer skal desuden opfylde nærværende artikels bestemmelser.

2.   Det presenningsoverdækkede skydetag skal opfylde kravene i nr. i)-iii) nedenfor.

i)

Det presenningsoverdækkede skydetag skal enten være samlet med anordninger, der ikke kan af- og påmonteres udefra, uden at der efterlades synlige spor, eller være samlet på en sådan måde, at konstruktionen ikke kan ændres, uden at der efterlades synlige spor.

| ii) | Den glidende tagpresenning skal overlappe den faste del af taget foran på lastrummet, så tagpresenningen ikke kan trækkes hen over den øvre længdebjælkes overkant. På begge sider og i hele lastrummets længde skal der i tagpresenningens søm være monteret et forspændt stålkabel på en sådan måde, at kablet ikke kan af- og påmonteres, uden at der efterlades synlige spor. Tagpresenningen skal være fastgjort til slæden på en sådan måde, at den ikke kan af- og påmonteres, uden at der efterlades synlige spor. |
| --- | --- |

ii)

Den glidende tagpresenning skal overlappe den faste del af taget foran på lastrummet, så tagpresenningen ikke kan trækkes hen over den øvre længdebjælkes overkant. På begge sider og i hele lastrummets længde skal der i tagpresenningens søm være monteret et forspændt stålkabel på en sådan måde, at kablet ikke kan af- og påmonteres, uden at der efterlades synlige spor. Tagpresenningen skal være fastgjort til slæden på en sådan måde, at den ikke kan af- og påmonteres, uden at der efterlades synlige spor.

| iii) | Styresystemet til skydetaget, strammeanordningerne hertil og de andre bevægelige dele skal alle samles på en sådan måde, at det efter lukning og toldforsegling af døre, tag og andre bevægelige dele ikke er muligt at åbne eller lukke disse udefra, uden at der efterlades synlige spor. Styresystemet til skydetaget, strammeanordningerne samme de andre bevægelige dele skal samles på en sådan måde, at der efter fastgørelse af lukkeanordningerne ikke kan opnås adgang til lastrummet, uden at der efterlades synlige spor. |
| --- | --- |

iii)

Styresystemet til skydetaget, strammeanordningerne hertil og de andre bevægelige dele skal alle samles på en sådan måde, at det efter lukning og toldforsegling af døre, tag og andre bevægelige dele ikke er muligt at åbne eller lukke disse udefra, uden at der efterlades synlige spor. Styresystemet til skydetaget, strammeanordningerne samme de andre bevægelige dele skal samles på en sådan måde, at der efter fastgørelse af lukkeanordningerne ikke kan opnås adgang til lastrummet, uden at der efterlades synlige spor.

Et eksempel på konstruktion af et sådant system er vist i skitse 10 i tillægget til nærværende bestemmelser.«

| | Bilag 2, skitse 9:

  Skitse 9 affattes således:


  »Skitse 9

  EKSEMPEL PÅ KONSTRUKTION AF ET KØRETØJ MED GLIDENDE SIDEPRESENNINGER




  Skitse 9, fortsat



  Skitse 9, fortsat




  «. |
| --- | --- |

Bilag 2, skitse 9:

Bilag 2, skitse 9:

Skitse 9 affattes således:

»Skitse 9

EKSEMPEL PÅ KONSTRUKTION AF ET KØRETØJ MED GLIDENDE SIDEPRESENNINGER

Skitse 9, fortsat

Skitse 9, fortsat

Image 33

  «.

| | Bilag 2, ny skitse 10

  Efter den nye skitse 9 indsættes:


  »Skitse 10

  EKSEMPEL PÅ KONSTRUKTION AF ET KØRETØJ MED PRESENNINGSOVERDÆKKET SKYDETAG




  Skitse 10, fortsat



  Skitse 10, fortsat




  «. |
| --- | --- |

Bilag 2, ny skitse 10

Bilag 2, ny skitse 10

Efter den nye skitse 9 indsættes:

»Skitse 10

EKSEMPEL PÅ KONSTRUKTION AF ET KØRETØJ MED PRESENNINGSOVERDÆKKET SKYDETAG

Skitse 10, fortsat

Skitse 10, fortsat

Image 36

  «.

| | Bilag 7, første del, artikel 5, stk. 2, nr. i):

  Teksten affattes således:







  »i) | Glidende sidepresenninger, gulv, døre og alle andre dele af containeren skal enten være samlet med anordninger, der ikke kan af- og påmonteres udefra, uden at der efterlades synlige spor, eller være samlet på en sådan måde, at konstruktionen ikke kan ændres, uden at der efterlades synlige spor.« |
| --- | --- | --- |

Bilag 7, første del, artikel 5, stk. 2, nr. i):

Bilag 7, første del, artikel 5, stk. 2, nr. i):

Teksten affattes således:

»i)

| | Bilag 7, første del, artikel 5, stk. 2, nr. iii):

  Teksten affattes således:







  »iii) | Styresystemet til de glidende sidepresenninger, strammeanordningerne hertil og de andre bevægelige dele skal samles på en sådan måde, at det efter lukning og toldforsegling af døre og andre bevægelige dele ikke er muligt at åbne eller lukke disse udefra, uden at der efterlades synlige spor. Styresystemet til de glidende sidepresenninger, strammeanordningerne hertil og de andre bevægelige dele skal samles på en sådan måde, at det efter fastgørelse af lukkeanordningerne er umuligt at opnå adgang til containeren, uden at der efterlades synlige spor. Et eksempel på konstruktion af et sådant system er vist i skitse 9 i tillægget til disse bestemmelser.« |
| --- | --- | --- |

Bilag 7, første del, artikel 5, stk. 2, nr. iii):

Bilag 7, første del, artikel 5, stk. 2, nr. iii):

Teksten affattes således:

»iii)

| | Bilag 7, første del, ny artikel 6:

  Efter den ændrede artikel 5 indsættes:


  »Artikel 6
  Containere med presenningsoverdækket skydetag

  1.   Bestemmelserne i artikel 1, 2, 3, 4 og 5 finder i givet fald anvendelse på containere med presenningsoverdækket skydetag. Sådanne containere skal desuden opfylde nærværende artikels bestemmelser.


  2.   Det presenningsoverdækkede skydetag skal opfylde kravene i nr. i)-iii) nedenfor.






  i) | Det presenningsoverdækkede skydetag skal enten være samlet med anordninger, der ikke kan af- og påmonteres udefra, uden at der efterlades synlige spor, eller være samlet på en sådan måde, at konstruktionen ikke kan ændres, uden at der efterlades synlige spor. |
| --- | --- | --- |

Bilag 7, første del, ny artikel 6:

Bilag 7, første del, ny artikel 6:

Efter den ændrede artikel 5 indsættes:

»Artikel 6

Containere med presenningsoverdækket skydetag

1.   Bestemmelserne i artikel 1, 2, 3, 4 og 5 finder i givet fald anvendelse på containere med presenningsoverdækket skydetag. Sådanne containere skal desuden opfylde nærværende artikels bestemmelser.

2.   Det presenningsoverdækkede skydetag skal opfylde kravene i nr. i)-iii) nedenfor.

i)

Det presenningsoverdækkede skydetag skal enten være samlet med anordninger, der ikke kan af- og påmonteres udefra, uden at der efterlades synlige spor, eller være samlet på en sådan måde, at konstruktionen ikke kan ændres, uden at der efterlades synlige spor.

| ii) | Den glidende tagpresenning skal overlappe den faste del af taget foran på containeren, så tagpresenningen ikke kan trækkes hen over den øvre længdebjælkes overkant. På begge sider og i hele containerens længde skal der i tagpresenningens søm være monteret et forspændt stålkabel på en sådan måde, at kablet ikke kan af- og påmonteres, uden at der efterlades synlige spor. Tagpresenningen skal være fastgjort til slæden på en sådan måde, at den ikke kan af- og påmonteres, uden at der efterlades synlige spor. |
| --- | --- |

ii)

Den glidende tagpresenning skal overlappe den faste del af taget foran på containeren, så tagpresenningen ikke kan trækkes hen over den øvre længdebjælkes overkant. På begge sider og i hele containerens længde skal der i tagpresenningens søm være monteret et forspændt stålkabel på en sådan måde, at kablet ikke kan af- og påmonteres, uden at der efterlades synlige spor. Tagpresenningen skal være fastgjort til slæden på en sådan måde, at den ikke kan af- og påmonteres, uden at der efterlades synlige spor.

| iii) | Styresystemet til skydetaget, strammeanordningerne hertil og de andre bevægelige dele skal samles på en sådan måde, at det efter lukning og toldforsegling af døre, tag og andre bevægelige dele ikke er muligt at åbne eller lukke disse udefra, uden at der efterlades synlige spor. Styresystemet til skydetaget, strammeanordningerne hertil og de andre bevægelige dele skal samles på en sådan måde, at der efter fastgørelse af lukkeanordningerne ikke kan opnås adgang til containeren, uden at der efterlades synlige spor. |
| --- | --- |

iii)

Styresystemet til skydetaget, strammeanordningerne hertil og de andre bevægelige dele skal samles på en sådan måde, at det efter lukning og toldforsegling af døre, tag og andre bevægelige dele ikke er muligt at åbne eller lukke disse udefra, uden at der efterlades synlige spor. Styresystemet til skydetaget, strammeanordningerne hertil og de andre bevægelige dele skal samles på en sådan måde, at der efter fastgørelse af lukkeanordningerne ikke kan opnås adgang til containeren, uden at der efterlades synlige spor.

Et eksempel på konstruktion af et sådant system er vist i skitse 10 i tillægget til disse bestemmelser.«

| | Bilag 7, del I, skitse 9:

  Skitse 9 affattes således:


  »Skitse 9

  EKSEMPEL PÅ KONSTRUKTION AF EN CONTAINER MED GLIDENDE SIDEPRESENNINGER




  Skitse 9, fortsat



  Skitse 9, fortsat




  «. |
| --- | --- |

Bilag 7, del I, skitse 9:

Bilag 7, del I, skitse 9:

Skitse 9 affattes således:

»Skitse 9

EKSEMPEL PÅ KONSTRUKTION AF EN CONTAINER MED GLIDENDE SIDEPRESENNINGER

Skitse 9, fortsat

Skitse 9, fortsat

Image 39

  «.

| | Bilag 7, del I, ny skitse 10:

  Efter den nye skitse 9 indsættes:


  »Skitse 10

  EKSEMPEL PÅ KONSTRUKTION AF EN CONTAINER MED PRESENNINGSOVERDÆKKET SKYDETAG




  Skitse 10, fortsat



  Skitse 10, fortsat




  «. |
| --- | --- |

Bilag 7, del I, ny skitse 10:

Bilag 7, del I, ny skitse 10:

Efter den nye skitse 9 indsættes:

»Skitse 10

EKSEMPEL PÅ KONSTRUKTION AF EN CONTAINER MED PRESENNINGSOVERDÆKKET SKYDETAG

Skitse 10, fortsat

Skitse 10, fortsat

Image 42

  «.

---

FORORDNINGER

| 29.11.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 321/45 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 321/45

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/2080

af 25. november 2016

om indledning af en licitationsprocedure for salg af skummetmælkspulver

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1),

under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1240 af 18. maj 2016 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 for så vidt angår offentlig intervention og støtte til privat oplagring (2), særlig artikel 28 og artikel 31, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I betragtning af den nuværende situation på markedet for skummetmælkspulver med hensyn til prisfremgang og den omfattende lagerbeholdning i interventionslagrene bør der åbnes for salg af interventionsskummetmælkspulver ved en licitationsprocedure i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1240. |
| --- | --- |

(1)

I betragtning af den nuværende situation på markedet for skummetmælkspulver med hensyn til prisfremgang og den omfattende lagerbeholdning i interventionslagrene bør der åbnes for salg af interventionsskummetmælkspulver ved en licitationsprocedure i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1240.

| (2) | For at kunne administrere salget fra interventionslagrene på passende vis, er det nødvendigt at anføre den dato, inden hvilken skummetmælkspulver, der er udbudt til salg, skal være overtaget til offentlig intervention. |
| --- | --- |

(2)

For at kunne administrere salget fra interventionslagrene på passende vis, er det nødvendigt at anføre den dato, inden hvilken skummetmælkspulver, der er udbudt til salg, skal være overtaget til offentlig intervention.

| (3) | I henhold til artikel 28, stk. 4, litra b), c), og d), i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1240 er det nødvendigt at fastsætte perioderne for afgivelse af bud, minimumsmængden, for hvilken der kan afgives bud, og størrelsen af den sikkerhed, der skal stilles, når der afgives bud. |
| --- | --- |

(3)

I henhold til artikel 28, stk. 4, litra b), c), og d), i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1240 er det nødvendigt at fastsætte perioderne for afgivelse af bud, minimumsmængden, for hvilken der kan afgives bud, og størrelsen af den sikkerhed, der skal stilles, når der afgives bud.

| (4) | I forbindelse med artikel 31, stk. 1, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1240 er det nødvendigt at fastsætte frister inden for hvilke medlemsstaterne skal give Kommissionen meddelelse om alle bud, der kan antages. |
| --- | --- |

(4)

I forbindelse med artikel 31, stk. 1, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1240 er det nødvendigt at fastsætte frister inden for hvilke medlemsstaterne skal give Kommissionen meddelelse om alle bud, der kan antages.

| (5) | Af hensyn til en effektiv administration bør medlemsstaterne formidle deres oplysninger til Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 792/2009 (3). |
| --- | --- |

(5)

Af hensyn til en effektiv administration bør medlemsstaterne formidle deres oplysninger til Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 792/2009 (3).

| (6) | Komitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist — |
| --- | --- |

(6)

Komitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Anvendelsesområde

Salg ved licitation af skummetmælkspulver, der er indlagret inden den 1. november 2015, indledes på de betingelser, der er fastsat i kapitel III i afsnit II i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1240.

Artikel 2

Afgivelse af bud

1.   Fristen for indgivelse af bud til den første dellicitation udløber den 13. december 2016, kl. 11.00 (belgisk tid).

2.   Der kan indgives bud til den anden og efterfølgende dellicitationer fra den første arbejdsdag efter udløbet af den foregående frist. Fristerne udløber kl. 11.00 (belgisk tid) den første og tredje tirsdag i måneden. I august udløber fristen dog kl. 11.00 (belgisk tid) den fjerde tirsdag, og i december udløber den kl. 11.00 (belgisk tid) den anden tirsdag. Falder tirsdagen på en helligdag, er fristen kl. 11.00 (belgisk tid) den foregående arbejdsdag.

3.   Buddene skal afgives til de betalingssorganer, der er godkendt af medlemsstaterne (4).

Artikel 3

Mængde pr. bud og måleenhed

Den mindste mængde skummetmælkspulver, for hvilken der kan afgives bud, fastsættes til 20 ton.

Den tilbudte pris skal anføres som prisen pr. 100 kg produkt.

Artikel 4

Sikkerhedsstillelse

Når der afgives et bud i forbindelse med salget af skummetmælkspulver, skal der indgives en sikkerhed på 50 EUR/ton til det betalingsorgan, hvor buddet indgives.

Artikel 5

Meddelelse til Kommissionen

De meddelelser, der er omhandlet i artikel 31, stk. 1, i forordning (EU) 2016/1240, skal i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009 indgives senest kl. 16.00 (belgisk tid) på de dage, som der henvises til i denne forordnings artikel 2.

Artikel 6

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 25. november 2016.

På Kommissionens vegne

For formanden

Phil HOGAN

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.

1

(2)  
  EUT L 206 af 30.7.2016, s. 71.

2

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 792/2009 af 31. august 2009 om gennemførelsesbestemmelser for medlemsstaternes formidling til Kommissionen af oplysninger og dokumenter som led i gennemførelsen af de fælles markedsordninger, ordningen med direkte betalinger, fremme af landbrugsprodukter og ordningerne for fjernområderne og øerne i Det Ægæiske Hav (EUT L 228 af 1.9.2009, s. 3).

3

(4)  Betalingsorganernes adresser findes på Europa-Kommissionens websted http://ec.europa.eu/agriculture/milk/policy-instruments/index_en.htm.

4

---

| 29.11.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 321/48 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 321/48

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/2081

af 28. november 2016

om genindførelse af en endelig antidumpingtold på importen af oxalsyre med oprindelse i Folkerepublikken Kina, produceret af Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (1), særlig artikel 9, stk. 4, og

ud fra følgende betragtninger:

A.   SAGSFORLØB

SAGSFORLØB

| (1) | Den 18. april 2012 indførte Rådet ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 325/2012 (2) (»den anfægtede forordning«) en endelig antidumpingtold på importen af oxalsyre med oprindelse i Indien og Folkerepublikken Kina på mellem 14,6 % og 52,2 % efter en antidumpingundersøgelse i henhold til artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (3). |
| --- | --- |

(1)

Den 18. april 2012 indførte Rådet ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 325/2012 (2) (»den anfægtede forordning«) en endelig antidumpingtold på importen af oxalsyre med oprindelse i Indien og Folkerepublikken Kina på mellem 14,6 % og 52,2 % efter en antidumpingundersøgelse i henhold til artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (3).

2

3

| (2) | Ved dom af 20. maj 2015 (4) annullerede Retten den anfægtede forordning, for så vidt angår Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd, en samarbejdsvillig kinesisk eksporterende producent. Retten fastslog, at Rådets argumentation vedrørende to spørgsmål om fastsættelsen af skadestærsklen ikke var i overensstemmelse med artikel 296 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. |
| --- | --- |

(2)

Ved dom af 20. maj 2015 (4) annullerede Retten den anfægtede forordning, for så vidt angår Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd, en samarbejdsvillig kinesisk eksporterende producent. Retten fastslog, at Rådets argumentation vedrørende to spørgsmål om fastsættelsen af skadestærsklen ikke var i overensstemmelse med artikel 296 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

4

| (3) | Efter Rettens dom offentliggjorde Kommissionen en meddelelse, hvori den bekendtgjorde, at den havde besluttet at genoptage antidumpingundersøgelsen vedrørende oxalsyre med henblik på at efterkomme dommen, for så vidt angår Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd. |
| --- | --- |

(3)

Efter Rettens dom offentliggjorde Kommissionen en meddelelse, hvori den bekendtgjorde, at den havde besluttet at genoptage antidumpingundersøgelsen vedrørende oxalsyre med henblik på at efterkomme dommen, for så vidt angår Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd.

B.   GENNEMFØRELSE

GENNEMFØRELSE

1.   Toldsats til beregning af skadestærskel (skadesmargen)

Toldsats til beregning af skadestærskel (skadesmargen)

| (4) | Som anført i betragtning 66 og 83 i den anfægtede forordning havde Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd gjort gældende, at Kommissionen ikke havde foretaget en fuldstændig justering på 6,5 % svarende til den normale toldsats ved beregningen af skadesmargenen. |
| --- | --- |

(4)

Som anført i betragtning 66 og 83 i den anfægtede forordning havde Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd gjort gældende, at Kommissionen ikke havde foretaget en fuldstændig justering på 6,5 % svarende til den normale toldsats ved beregningen af skadesmargenen.

| (5) | Kommissionen havde i den oprindelige undersøgelse konkluderet, at påstanden var berettiget, og den havde revideret beregningerne, for så vidt angår skadesmargenen, som følger: Den endelige vejede gennemsnitlige importpris blev beregnet ved til Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltds vejede gennemsnitlige cif-eksportpris, Unionens grænse, for de to typer oxalsyre (raffineret og uraffineret) først at lægge 6,5 % til told og derefter et fast beløb på 10 EUR pr. ton til omkostninger efter importen. |
| --- | --- |

(5)

Kommissionen havde i den oprindelige undersøgelse konkluderet, at påstanden var berettiget, og den havde revideret beregningerne, for så vidt angår skadesmargenen, som følger: Den endelige vejede gennemsnitlige importpris blev beregnet ved til Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltds vejede gennemsnitlige cif-eksportpris, Unionens grænse, for de to typer oxalsyre (raffineret og uraffineret) først at lægge 6,5 % til told og derefter et fast beløb på 10 EUR pr. ton til omkostninger efter importen.

| (6) | Resultatet var en nedsættelse af Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltds skadesmargen til 18,7 %. Som allerede anført i betragtning 83 og 87 i den anfægtede forordning lå den nedsatte skadesmargen imidlertid stadig over den dumpingmargen, der var fastlagt for Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd (14,6 %), og som er grundlaget for den indførte antidumpingtold. |
| --- | --- |

(6)

Resultatet var en nedsættelse af Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltds skadesmargen til 18,7 %. Som allerede anført i betragtning 83 og 87 i den anfægtede forordning lå den nedsatte skadesmargen imidlertid stadig over den dumpingmargen, der var fastlagt for Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd (14,6 %), og som er grundlaget for den indførte antidumpingtold.

2.   Fortjenstmargen til beregning af skadestærskel (skadesmargen)

Fortjenstmargen til beregning af skadestærskel (skadesmargen)

| (7) | Som anført i betragtning 142 og 143 i Kommissionens forordning (EU) nr. 1043/2011 (5) om midlertidige foranstaltninger i den foreliggende sag og som bekræftet ved den anfægtede forordning udgjorde den fortjeneste, der anvendtes til beregningen af skadestærsklen, 8 % af omsætningen, hvilket ansås for at være den fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente at opnå under normale konkurrencevilkår i en situation uden skadevoldende dumping. De overvejelser, der ligger til grund for anvendelsen af dette tal, drøftes i det følgende. |
| --- | --- |

(7)

Som anført i betragtning 142 og 143 i Kommissionens forordning (EU) nr. 1043/2011 (5) om midlertidige foranstaltninger i den foreliggende sag og som bekræftet ved den anfægtede forordning udgjorde den fortjeneste, der anvendtes til beregningen af skadestærsklen, 8 % af omsætningen, hvilket ansås for at være den fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente at opnå under normale konkurrencevilkår i en situation uden skadevoldende dumping. De overvejelser, der ligger til grund for anvendelsen af dette tal, drøftes i det følgende.

5

| (8) | I den undersøgelse, der førte til den anfægtede forordning, blev det fastslået, at EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode enten var tabsgivende eller havde en meget begrænset fortjeneste. Dette fortjenstniveau var utilstrækkeligt til at opretholde produktionen på mellemlang sigt. I den betragtede periode i forbindelse med den oprindelige undersøgelse var der desuden betydelige importmængder til priser, der i gennemsnit var lavere end de dumpingpriser, som blev konstateret i den oprindelige undersøgelsesperiode. Denne lavprisimport havde en negativ indvirkning på de økonomiske resultater hos EU-erhvervsgrenen. Derfor kunne det overskudsniveau, som EU-erhvervsgrenen faktisk opnåede i den betragtede periode, ikke anses for at være en fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente at opnå under normale konkurrencevilkår. |
| --- | --- |

(8)

I den undersøgelse, der førte til den anfægtede forordning, blev det fastslået, at EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode enten var tabsgivende eller havde en meget begrænset fortjeneste. Dette fortjenstniveau var utilstrækkeligt til at opretholde produktionen på mellemlang sigt. I den betragtede periode i forbindelse med den oprindelige undersøgelse var der desuden betydelige importmængder til priser, der i gennemsnit var lavere end de dumpingpriser, som blev konstateret i den oprindelige undersøgelsesperiode. Denne lavprisimport havde en negativ indvirkning på de økonomiske resultater hos EU-erhvervsgrenen. Derfor kunne det overskudsniveau, som EU-erhvervsgrenen faktisk opnåede i den betragtede periode, ikke anses for at være en fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente at opnå under normale konkurrencevilkår.

| (9) | Desuden indsamlede Kommissionen i forbindelse med den oprindelige undersøgelse ingen data om EU-erhvervsgrenens fortjeneste i en periode forud for den betragtede periode. Derfor forelå der ingen data om EU-erhvervsgrenens fortjeneste for en periode umiddelbart før den betragtede periode, der kunne anvendes som en rimelig fortjenstmargen til beregningen af skadesmargenen. Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede Yuanping, at Kommissionens tjenestegrene burde have anvendt oplysninger, der faldt uden for den betragtede periode, med henblik på at foretage en grundig vurdering forud for fastsættelsen af målfortjenesten. |
| --- | --- |

(9)

Desuden indsamlede Kommissionen i forbindelse med den oprindelige undersøgelse ingen data om EU-erhvervsgrenens fortjeneste i en periode forud for den betragtede periode. Derfor forelå der ingen data om EU-erhvervsgrenens fortjeneste for en periode umiddelbart før den betragtede periode, der kunne anvendes som en rimelig fortjenstmargen til beregningen af skadesmargenen. Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede Yuanping, at Kommissionens tjenestegrene burde have anvendt oplysninger, der faldt uden for den betragtede periode, med henblik på at foretage en grundig vurdering forud for fastsættelsen af målfortjenesten.

| (10) | Denne påstand blev ikke accepteret. EU's retsinstanser har anerkendt Kommissionens vide skønsmæssige beføjelser, for så vidt angår den periode, der skal tages i betragtning med henblik på konstatering af skaden (6). Kommissionen fastsatte i begyndelsen af den oprindelige undersøgelse en periode med henblik på at indsamle data til vurdering af skade, dvs. den betragtede periode (1. januar 2007 til 31. december 2010), og den indsamlede ikke data, som falder uden for denne periode. Som forklaret i betragtning 23 nedenfor må Kommissionen desuden i forbindelse med denne genoptagelse af undersøgelsen kun basere sig på de oplysninger, som forelå under den oprindelige undersøgelse. |
| --- | --- |

(10)

Denne påstand blev ikke accepteret. EU's retsinstanser har anerkendt Kommissionens vide skønsmæssige beføjelser, for så vidt angår den periode, der skal tages i betragtning med henblik på konstatering af skaden (6). Kommissionen fastsatte i begyndelsen af den oprindelige undersøgelse en periode med henblik på at indsamle data til vurdering af skade, dvs. den betragtede periode (1. januar 2007 til 31. december 2010), og den indsamlede ikke data, som falder uden for denne periode. Som forklaret i betragtning 23 nedenfor må Kommissionen desuden i forbindelse med denne genoptagelse af undersøgelsen kun basere sig på de oplysninger, som forelå under den oprindelige undersøgelse.

6

| (11) | Kommissionen analyserede derfor den målfortjeneste, der blev foreslået af klageren i den undersøgelse, der førte til den anfægtede forordning. I klagen blev der foreslået en målfortjenstmargen på 10 % til beregning af skadesmargenen. Kommissionen bemærkede i den forbindelse, at den fortjenstmargen, Rådet lagde til grund i en tidligere undersøgelse vedrørende importen af oxalsyre fra Indien og Folkerepublikken Kina i 1991, var på 10 % (7). Klageren begrundede tallet med henvisning til, at et sådant rentabilitetsniveau kunne nås, hvis virksomheden producerede med fuld kapacitetsudnyttelse. Den fortjenstmargen, som blev foreslået af klageren, vedrører imidlertid ikke faktiske data om fortjeneste i en situation uden dumpingimport under normale konkurrencevilkår, men en teoretisk situation med fuld kapacitetsudnyttelse. Da klageren ikke godtgjorde, at den fulde kapacitetsudnyttelse, som den baserede den foreslåede målfortjeneste på, var eller kunne være opnået på normale markedsvilkår uden dumpingimport, kunne den hævdede fortjenstmargen ikke anvendes af denne grund. |
| --- | --- |

(11)

Kommissionen analyserede derfor den målfortjeneste, der blev foreslået af klageren i den undersøgelse, der førte til den anfægtede forordning. I klagen blev der foreslået en målfortjenstmargen på 10 % til beregning af skadesmargenen. Kommissionen bemærkede i den forbindelse, at den fortjenstmargen, Rådet lagde til grund i en tidligere undersøgelse vedrørende importen af oxalsyre fra Indien og Folkerepublikken Kina i 1991, var på 10 % (7). Klageren begrundede tallet med henvisning til, at et sådant rentabilitetsniveau kunne nås, hvis virksomheden producerede med fuld kapacitetsudnyttelse. Den fortjenstmargen, som blev foreslået af klageren, vedrører imidlertid ikke faktiske data om fortjeneste i en situation uden dumpingimport under normale konkurrencevilkår, men en teoretisk situation med fuld kapacitetsudnyttelse. Da klageren ikke godtgjorde, at den fulde kapacitetsudnyttelse, som den baserede den foreslåede målfortjeneste på, var eller kunne være opnået på normale markedsvilkår uden dumpingimport, kunne den hævdede fortjenstmargen ikke anvendes af denne grund.

7

| (12) | Under disse omstændigheder undersøgte Kommissionen den fortjenstmargen, som var blevet fastlagt i forbindelse med andre undersøgelser vedrørende den kemiske sektor, som også er karakteriseret ved kapitalintensive industrier ligesom oxalsyreindustrien og har en tilsvarende produktionsproces. |
| --- | --- |

(12)

Under disse omstændigheder undersøgte Kommissionen den fortjenstmargen, som var blevet fastlagt i forbindelse med andre undersøgelser vedrørende den kemiske sektor, som også er karakteriseret ved kapitalintensive industrier ligesom oxalsyreindustrien og har en tilsvarende produktionsproces.

| (13) | For så vidt angår de fortjenstmargener, der blev benyttet i forbindelse med tidligere undersøgelser i den kemiske sektor (8) (herunder den fortjenstmargen, som blev benyttet i forbindelse med den foregående undersøgelse vedrørende oxalsyre), blev det konstateret, at en gennemsnitlig fortjenstmargen på omkring 8 % var blevet anset for at udgøre en rimelig fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen kunne opnå under normale markedsvilkår i en situation uden skadevoldende dumping. |
| --- | --- |

(13)

For så vidt angår de fortjenstmargener, der blev benyttet i forbindelse med tidligere undersøgelser i den kemiske sektor (8) (herunder den fortjenstmargen, som blev benyttet i forbindelse med den foregående undersøgelse vedrørende oxalsyre), blev det konstateret, at en gennemsnitlig fortjenstmargen på omkring 8 % var blevet anset for at udgøre en rimelig fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen kunne opnå under normale markedsvilkår i en situation uden skadevoldende dumping.

8

| (14) | Desuden undersøgte Kommissionen den fortjenstmargen, der blev anvendt i forbindelse med undersøgelser vedrørende andre sektorer, der i lighed med den kemiske sektor er kapitalintensive. I den forbindelse konstaterede Kommissionen, at den fortjenstmargen, der blev anvendt i forbindelse med disse undersøgelser (9), stemte overens med den gennemsnitlige fortjenstmargen, der blev konstateret for den kemiske sektor, herunder for oxalsyre. |
| --- | --- |

(14)

Desuden undersøgte Kommissionen den fortjenstmargen, der blev anvendt i forbindelse med undersøgelser vedrørende andre sektorer, der i lighed med den kemiske sektor er kapitalintensive. I den forbindelse konstaterede Kommissionen, at den fortjenstmargen, der blev anvendt i forbindelse med disse undersøgelser (9), stemte overens med den gennemsnitlige fortjenstmargen, der blev konstateret for den kemiske sektor, herunder for oxalsyre.

9

| (15) | Ud fra de betragtninger, der er omhandlet ovenfor, og i mangel af faktiske data vedrørende de fortjenestniveauer, som kunne opnås af EU-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden under normale betingelser i en situation uden skadevoldende dumping, fandt Kommissionen det passende at fastlægge en sådan rimelig fortjenstmargen på grundlag af den gennemsnitlige fortjenstmargen, som er fastlagt i forbindelse med antidumpingundersøgelser for andre kemiske industrier og andre industrier med lignende karakteristika såsom at være kapitalintensive. På dette grundlag konkluderede Kommissionen, at 8 % var en fortjenstmargen, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente at opnå under normale konkurrencevilkår, dvs. i en situation uden dumpingimport, og denne fortjenstmargen burde derfor anvendes til beregning af skadestærsklen. |
| --- | --- |

(15)

Ud fra de betragtninger, der er omhandlet ovenfor, og i mangel af faktiske data vedrørende de fortjenestniveauer, som kunne opnås af EU-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden under normale betingelser i en situation uden skadevoldende dumping, fandt Kommissionen det passende at fastlægge en sådan rimelig fortjenstmargen på grundlag af den gennemsnitlige fortjenstmargen, som er fastlagt i forbindelse med antidumpingundersøgelser for andre kemiske industrier og andre industrier med lignende karakteristika såsom at være kapitalintensive. På dette grundlag konkluderede Kommissionen, at 8 % var en fortjenstmargen, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forvente at opnå under normale konkurrencevilkår, dvs. i en situation uden dumpingimport, og denne fortjenstmargen burde derfor anvendes til beregning af skadestærsklen.

C.   FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER

FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER

| (16) | Kommissionen fremlagde de kendsgerninger og betragtninger, der er omhandlet ovenfor, den 29. juni 2016. Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd og EU-erhvervsgrenen fik mulighed for at fremsætte bemærkninger. |
| --- | --- |

(16)

Kommissionen fremlagde de kendsgerninger og betragtninger, der er omhandlet ovenfor, den 29. juni 2016. Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd og EU-erhvervsgrenen fik mulighed for at fremsætte bemærkninger.

| (17) | Bemærkningerne blev modtaget inden for den fastsatte frist og blev behørigt taget i betragtning. Desuden blev der afholdt en høring den 11. august 2016 mellem Kommissionens tjenestegrene og Yuanping. |
| --- | --- |

(17)

Bemærkningerne blev modtaget inden for den fastsatte frist og blev behørigt taget i betragtning. Desuden blev der afholdt en høring den 11. august 2016 mellem Kommissionens tjenestegrene og Yuanping.

| (18) | Som følge af bemærkningerne fra de interesserede parter blev der foretaget en række ændringer i det oprindelige dokument med fremlæggelse af oplysninger af 29. juni 2016. Derfor fremlagde Kommissionen igen ovennævnte kendsgerninger og betragtninger for interesserede parter den 24. august 2016. |
| --- | --- |

(18)

Som følge af bemærkningerne fra de interesserede parter blev der foretaget en række ændringer i det oprindelige dokument med fremlæggelse af oplysninger af 29. juni 2016. Derfor fremlagde Kommissionen igen ovennævnte kendsgerninger og betragtninger for interesserede parter den 24. august 2016.

| (19) | Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede Oxaquim, at det var uklart, om Yuanpings påstand, der er omhandlet i betragtning 4 ovenfor, havde været helt eller kun delvist berettiget. I den forbindelse bekræftede Kommissionen, at påstanden havde været fuldt ud berettiget. Som forklaret nærmere i betragtning 5 og 6 ovenfor afspejlede den reviderede beregning fra Kommissionens side i forbindelse med den oprindelige undersøgelse faktisk fuldt ud de bemærkninger, som Yuanping fremsatte på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse. |
| --- | --- |

(19)

Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede Oxaquim, at det var uklart, om Yuanpings påstand, der er omhandlet i betragtning 4 ovenfor, havde været helt eller kun delvist berettiget. I den forbindelse bekræftede Kommissionen, at påstanden havde været fuldt ud berettiget. Som forklaret nærmere i betragtning 5 og 6 ovenfor afspejlede den reviderede beregning fra Kommissionens side i forbindelse med den oprindelige undersøgelse faktisk fuldt ud de bemærkninger, som Yuanping fremsatte på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse.

| (20) | For sin del hævdede Yuanping, at Kommissionen med henblik på at efterkomme Rettens dom foretog en efterfølgende analyse for at begrunde konklusionerne af den oprindelige undersøgelse. Ifølge Yuanping fremgik dette af, at Kommissionen baserede sig på Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011 (10), som blev offentliggjort efter vurderingen af målfortjenesten i den aktuelle procedure. Yuanping påstod, at en sådan efterfølgende analyse ikke kunne anvendes til at begrunde de oprindelige konklusioner. Denne påstand var ikke korrekt og blev afvist af følgende grunde. |
| --- | --- |

(20)

For sin del hævdede Yuanping, at Kommissionen med henblik på at efterkomme Rettens dom foretog en efterfølgende analyse for at begrunde konklusionerne af den oprindelige undersøgelse. Ifølge Yuanping fremgik dette af, at Kommissionen baserede sig på Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011 (10), som blev offentliggjort efter vurderingen af målfortjenesten i den aktuelle procedure. Yuanping påstod, at en sådan efterfølgende analyse ikke kunne anvendes til at begrunde de oprindelige konklusioner. Denne påstand var ikke korrekt og blev afvist af følgende grunde.

10

| (21) | For det første med hensyn til de sager, der er lagt til grund for vurderingen af målfortjenesten (hvoraf der kun henvises til nogle få i forordningen), er Yuanpings påstand faktuelt ukorrekt. Målfortjenesten i alle disse sager, herunder i den forordning, som Yuanping henviser til ovenfor, var enten blevet midlertidigt eller endeligt fastlagt forud for fastsættelsen af målfortjenesten i den oprindelige undersøgelse. |
| --- | --- |

(21)

For det første med hensyn til de sager, der er lagt til grund for vurderingen af målfortjenesten (hvoraf der kun henvises til nogle få i forordningen), er Yuanpings påstand faktuelt ukorrekt. Målfortjenesten i alle disse sager, herunder i den forordning, som Yuanping henviser til ovenfor, var enten blevet midlertidigt eller endeligt fastlagt forud for fastsættelsen af målfortjenesten i den oprindelige undersøgelse.

| (22) | For det andet skal Kommissionen for at efterkomme Rettens dom i henhold til artikel 266 i TEUF give en begrundelse i henhold til artikel 296 i TEUF for de resultater i den oprindelige undersøgelse, for hvilke Domstolen fandt, at begrundelsen var utilstrækkelig. I den forbindelse skal Kommissionen basere sig på de oplysninger, som var til rådighed på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse. |
| --- | --- |

(22)

For det andet skal Kommissionen for at efterkomme Rettens dom i henhold til artikel 266 i TEUF give en begrundelse i henhold til artikel 296 i TEUF for de resultater i den oprindelige undersøgelse, for hvilke Domstolen fandt, at begrundelsen var utilstrækkelig. I den forbindelse skal Kommissionen basere sig på de oplysninger, som var til rådighed på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse.

| (23) | Følgelig begrundede Kommissionen disse resultater, f.eks. anvendelsen af 8 % som målfortjeneste, udelukkende ved anvendelse af oplysninger, som den tidligere havde baseret sig på i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. |
| --- | --- |

(23)

Følgelig begrundede Kommissionen disse resultater, f.eks. anvendelsen af 8 % som målfortjeneste, udelukkende ved anvendelse af oplysninger, som den tidligere havde baseret sig på i forbindelse med den oprindelige undersøgelse.

| (24) | Desuden var alle de oplysninger, som Kommissionen forelagde i denne forordning, allerede i sagsakterne i den oprindelige undersøgelse og/eller var offentligt tilgængelige på det tidspunkt. Disse oplysninger blev på ny fremsendt til Yuanping i forbindelse med denne undersøgelse, og det fremgik, at Kommissionen ikke havde anvendt ny dokumentation i sin forbedrede begrundelse. |
| --- | --- |

(24)

Desuden var alle de oplysninger, som Kommissionen forelagde i denne forordning, allerede i sagsakterne i den oprindelige undersøgelse og/eller var offentligt tilgængelige på det tidspunkt. Disse oplysninger blev på ny fremsendt til Yuanping i forbindelse med denne undersøgelse, og det fremgik, at Kommissionen ikke havde anvendt ny dokumentation i sin forbedrede begrundelse.

| (25) | Yuanping hævdede endvidere, at en administrativ procedure ikke er tilstrækkelig til at rette de fejl, som Retten konstaterede. |
| --- | --- |

(25)

Yuanping hævdede endvidere, at en administrativ procedure ikke er tilstrækkelig til at rette de fejl, som Retten konstaterede.

| (26) | Denne påstand blev afvist. Retten godtgjorde ikke, at Kommissionens konklusioner var faktuelt eller substantielt forkerte. Retten fastslog derimod, at den anfægtede forordning i visse tilfælde ikke var tilstrækkeligt begrundet. At give en bedre begrundelse i denne forordning i overensstemmelse med artikel 296 i TEUF er en hensigtsmæssig måde at efterleve Rettens dom på. |
| --- | --- |

(26)

Denne påstand blev afvist. Retten godtgjorde ikke, at Kommissionens konklusioner var faktuelt eller substantielt forkerte. Retten fastslog derimod, at den anfægtede forordning i visse tilfælde ikke var tilstrækkeligt begrundet. At give en bedre begrundelse i denne forordning i overensstemmelse med artikel 296 i TEUF er en hensigtsmæssig måde at efterleve Rettens dom på.

| (27) | Endelig hævdede Yuanping, at det tal for omkostninger efter import, som Kommissionen anvendte, dvs. 10 EUR pr. ton, var for lavt. Til støtte for denne påstand forsynede Yuanping Kommissionen med dokumentation i form af en række fakturaer fra 2016, hvor omkostningerne efter importen angiveligt var højere. |
| --- | --- |

(27)

Endelig hævdede Yuanping, at det tal for omkostninger efter import, som Kommissionen anvendte, dvs. 10 EUR pr. ton, var for lavt. Til støtte for denne påstand forsynede Yuanping Kommissionen med dokumentation i form af en række fakturaer fra 2016, hvor omkostningerne efter importen angiveligt var højere.

| (28) | Denne påstand blev afvist. De tal for omkostninger efter importen, som Kommissionen anvendte i den oprindelige undersøgelse, var resultatet af verificerede oplysninger fra samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importører. I den forbindelse undlod Yuanping at begrunde, hvorfor Kommissionen burde genberegne dette tal på baggrund af ikke-verificerede data fra en periode uden for den oprindelige undersøgelsesperiode. |
| --- | --- |

(28)

Denne påstand blev afvist. De tal for omkostninger efter importen, som Kommissionen anvendte i den oprindelige undersøgelse, var resultatet af verificerede oplysninger fra samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importører. I den forbindelse undlod Yuanping at begrunde, hvorfor Kommissionen burde genberegne dette tal på baggrund af ikke-verificerede data fra en periode uden for den oprindelige undersøgelsesperiode.

| (29) | Denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 15, stk. 1, i forordninge (EF) nr. 1225/2009 — |
| --- | --- |

(29)

Denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 15, stk. 1, i forordninge (EF) nr. 1225/2009 —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Der indføres en endelig antidumpingtold på 14,6 % på importen af oxalsyre i form af dihydrat (CUS-nummer 0028635-1 og CAS-nummer 6153-56-6) eller i vandfri form (CUS-nummer 0021238-4 og CAS-nummer 144-62-7), også i vandig opløsning, med oprindelse i Folkerepublikken Kina, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2917 11 00 (Taric-kode 2917110091) og fremstillet af Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd (Taric-tillægskode B232).

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 28. november 2016.

På Kommissionens vegne

Jean-Claude JUNCKER

Formand

---

(1)  
  EUT L 176 af 30.6.2016, s. 21.

1

(2)  Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 325/2012 af 12. april 2012 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af oxalsyre med oprindelse i Indien og Folkerepublikken Kina (EUT L 106 af 18.4.2012, s. 1).

2

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51). Pr. 20. juli 2016: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036

3

(4)  Sag T-310/12, Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd mod Rådet for Den Europæiske Union.

4

(5)  Kommissionens forordning (EU) nr. 1043/2011 af 19. oktober 2011 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af oxalsyre med oprindelse i Indien og Folkerepublikken Kina (EUT L 275 af 20.10.2011, s. 1).

5

(6)  Epicheiriseon Metalleftikon Viomichanikon kai Naftiliaekon AE m.fl. mod Rådet (sag C-121/86, Sml. 1989, s. 3919).

6

(7)  Kommissionens forordning (EØF) nr. 1472/91 af 29. maj 1991 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af oxalsyre med oprindelse i Indien og Kina og om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af oxalsyre med oprindelse i Tjekkoslovakiet (EFT L 138 af 1.6.1991, s. 62) (betragtning 45); bekræftet ved den endelige forordning: Rådets forordning (EØF) nr. 3434/91 af 25. november 1991 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af oxalsyre med oprindelse i Indien og Den Kinesiske Folkerepublik (EFT L 326 af 28.11.1991, s. 6) (betragtning 26).

7

(8)  Se bl.a. Rådets forordning (EF) nr. 130/2006 af 23. januar 2006 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af vinsyre med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om endelig opkrævning af den midlertidige told (EUT L 23 af 27.1.2006, s. 1); Rådets forordning (EF) nr. 1193/2008 af 1. december 2008 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af citronsyre med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om endelig opkrævning af den midlertidige told (EUT L 323 af 3.12.2008, s. 1); Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011 af 8. november 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse fedtalkoholer og blandinger heraf med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia (EUT L 293 af 11.11. 2011, s. 1).

8

(9)  Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 451/2011 af 6. maj 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 128 af 14.5.2011, s. 1); Rådets forordning (EF) nr. 2093/2002 af 26. november 2002 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af tekstureret garn af endeløse polyesterfibre (PTY) med oprindelse i Indien og om endelig opkrævning af den midlertidige told (EFT L 323 af 28.11.2002, s. 1).

9

(10)  Se fodnote 8.

10

---

AFGØRELSER

| 29.11.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 321/53 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 321/53

---

RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2016/2082

af 28. november 2016

om ændring af fælles aktion 2008/851/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 42, stk. 4, og artikel 43, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Den 10. november 2008 vedtog Rådet fælles aktion 2008/851/FUSP (1) om oprettelse af EU's militæroperation Atalanta (»Atalanta«). |
| --- | --- |

(1)

Den 10. november 2008 vedtog Rådet fælles aktion 2008/851/FUSP (1) om oprettelse af EU's militæroperation Atalanta (»Atalanta«).

| (2) | Den 21. november 2014 ændrede Rådets afgørelse 2014/827/FUSP (2) fælles aktion 2008/851/FUSP og forlængede Atalanta indtil den 12. december 2016. |
| --- | --- |

(2)

Den 21. november 2014 ændrede Rådets afgørelse 2014/827/FUSP (2) fælles aktion 2008/851/FUSP og forlængede Atalanta indtil den 12. december 2016.

| (3) | Den strategiske redegørelse 2016 for Atalanta har ført til den konklusion, at Atalantas mandat bør forlænges indtil december 2018. |
| --- | --- |

(3)

Den strategiske redegørelse 2016 for Atalanta har ført til den konklusion, at Atalantas mandat bør forlænges indtil december 2018.

| (4) | Fælles aktion 2008/851/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(4)

Fælles aktion 2008/851/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed.

| (5) | I medfør af artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Unionens afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet. Danmark deltager ikke i gennemførelsen af denne afgørelse og deltager derfor ikke i finansieringen af denne operation — |
| --- | --- |

(5)

I medfør af artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Unionens afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet. Danmark deltager ikke i gennemførelsen af denne afgørelse og deltager derfor ikke i finansieringen af denne operation —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Fælles aktion 2008/851/FUSP ændres således:

| 1) | I artikel 14 tilføjes følgende stykke:

  »5.   Det finansielle referencegrundlag for de fælles udgifter til EU-militæroperationen for perioden 13. december 2016 til 31. december 2018 beløber sig til 11 064 000 EUR. Den procentdel af referencebeløbet, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, i Rådets afgørelse (FUSP) 2015/528 (*1), er 0 %.


  (*1)  Rådets afgørelse (FUSP) 2015/528 af 27. marts 2015 om oprettelse af en mekanisme til administration af finansieringen af de fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet (Athena) og om ophævelse af afgørelse 2011/871/FUSP (EUT L 84 af 28.3.2015, s. 39).«
  " |
| --- | --- |

1)

I artikel 14 tilføjes følgende stykke:

»5.   Det finansielle referencegrundlag for de fælles udgifter til EU-militæroperationen for perioden 13. december 2016 til 31. december 2018 beløber sig til 11 064 000 EUR. Den procentdel af referencebeløbet, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, i Rådets afgørelse (FUSP) 2015/528 (*1), er 0 %.

(*1)  Rådets afgørelse (FUSP) 2015/528 af 27. marts 2015 om oprettelse af en mekanisme til administration af finansieringen af de fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet (Athena) og om ophævelse af afgørelse 2011/871/FUSP (EUT L 84 af 28.3.2015, s. 39).«
  "

*1

| 2) | Artikel 16, stk. 3, affattes således:

  »3.   EU's militæroperation ophører den 31. december 2018.«. |
| --- | --- |

2)

Artikel 16, stk. 3, affattes således:

»3.   EU's militæroperation ophører den 31. december 2018.«.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 28. november 2016.

På Rådets vegne

F. MOGHERINI

Formanden

---

(1)  Rådets fælles aktion 2008/851/FUSP af 10. november 2008 om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (EUT L 301 af 12.11.2008, s. 33).

1

(2)  Rådets afgørelse 2014/827/FUSP af 21. november 2014 om ændring af fælles aktion 2008/851/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (EUT L 335 af 22.11.2014, s. 19).

2

---

| 29.11.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 321/55 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 321/55

---

RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2016/2083

af 28. november 2016

om ændring af afgørelse 2014/486/FUSP om Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, artikel 42, stk. 4, og artikel 43, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Den 22. juli 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/486/FUSP (1) om Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine). |
| --- | --- |

(1)

Den 22. juli 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/486/FUSP (1) om Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine).

| (2) | Afgørelse 2014/486/FUSP som ændret ved afgørelse (FUSP) 2015/2249 (2) gav EUAM Ukraine et finansielt referencegrundlag indtil den 30. november 2016 og et mandat indtil den 30. november 2017. |
| --- | --- |

(2)

Afgørelse 2014/486/FUSP som ændret ved afgørelse (FUSP) 2015/2249 (2) gav EUAM Ukraine et finansielt referencegrundlag indtil den 30. november 2016 og et mandat indtil den 30. november 2017.

| (3) | Den 12. maj 2016 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2016/712 (3) om tilpasning af det finansielle referencegrundlag for perioden indtil den 30. november 2016. |
| --- | --- |

(3)

Den 12. maj 2016 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2016/712 (3) om tilpasning af det finansielle referencegrundlag for perioden indtil den 30. november 2016.

| (4) | Der bør fastsættes et finansielt referencegrundlag for perioden fra den 1. december 2016 til den 30. november 2017, og afgørelse 2014/486/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(4)

Der bør fastsættes et finansielt referencegrundlag for perioden fra den 1. december 2016 til den 30. november 2017, og afgørelse 2014/486/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

I afgørelse 2014/486/FUSP foretages følgende ændringer:

| 1) | Artikel 14, stk. 1, i affattes således:

  »1.   Det finansielle referencegrundlag, der er beregnet til dækning af udgifterne i forbindelse med EUAM Ukraine indtil den 30. november 2014, udgør 2 680 000 EUR. Det finansielle referencegrundlag, der er beregnet til dækning af udgifterne i forbindelse med EUAM Ukraine for perioden fra den 1. december 2014 til den 30. november 2015, udgør 13 100 000 EUR. Det finansielle referencegrundlag, der er beregnet til dækning af udgifterne i forbindelse med EUAM Ukraine for perioden fra den 1. december 2015 til den 30. november 2016, udgør 17 670 000 EUR. Det finansielle referencegrundlag, der er beregnet til dækning af udgifterne i forbindelse med EUAM Ukraine for perioden fra den 1. december 2016 til den 30. november 2017, udgør 20 800 000 EUR. Det finansielle referencegrundlag for de efterfølgende perioder fastsættes af Rådet.« |
| --- | --- |

1)

Artikel 14, stk. 1, i affattes således:

»1.   Det finansielle referencegrundlag, der er beregnet til dækning af udgifterne i forbindelse med EUAM Ukraine indtil den 30. november 2014, udgør 2 680 000 EUR. Det finansielle referencegrundlag, der er beregnet til dækning af udgifterne i forbindelse med EUAM Ukraine for perioden fra den 1. december 2014 til den 30. november 2015, udgør 13 100 000 EUR. Det finansielle referencegrundlag, der er beregnet til dækning af udgifterne i forbindelse med EUAM Ukraine for perioden fra den 1. december 2015 til den 30. november 2016, udgør 17 670 000 EUR. Det finansielle referencegrundlag, der er beregnet til dækning af udgifterne i forbindelse med EUAM Ukraine for perioden fra den 1. december 2016 til den 30. november 2017, udgør 20 800 000 EUR. Det finansielle referencegrundlag for de efterfølgende perioder fastsættes af Rådet.«

| 2) | I artikel 17 indsættes følgende stykke:

  »1a.   HR har bemyndigelse til i overensstemmelse med afgørelse 2013/488/EU at videregive EU's klassificerede informationer og dokumenter, som er udarbejdet med henblik på EUAM Ukraine, til og med den klassifikationsgrad, som fastsættes af Rådet, til Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning (»Frontex«). Med henblik herpå fastlægges ordninger mellem HR og Frontex.« |
| --- | --- |

2)

I artikel 17 indsættes følgende stykke:

»1a.   HR har bemyndigelse til i overensstemmelse med afgørelse 2013/488/EU at videregive EU's klassificerede informationer og dokumenter, som er udarbejdet med henblik på EUAM Ukraine, til og med den klassifikationsgrad, som fastsættes af Rådet, til Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning (»Frontex«). Med henblik herpå fastlægges ordninger mellem HR og Frontex.«

Artikel 2

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 28. november 2016.

På Rådets vegne

P. ŽIGA

Formand

---

(1)  Rådets afgørelse 2014/486/FUSP af 22. juli 2014 om Den Europæiske Unions rådgivende mission om civil ukrainsk sikkerhedssektorreform (EUAM Ukraine) (EUT L 217 af 23.7.2014, s. 42).

1

(2)  Rådets afgørelse (FUSP) 2015/2249 af 3. december 2015 om ændring af afgørelse 2014/486/FUSP om Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine) (EUT L 318 af 4.12.2015, s. 38).

2

(3)  Rådets afgørelse (FUSP) 2016/712 af 12. maj 2016 om ændring af afgørelse 2014/486/FUSP om Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine) (EUT L 125 af 13.5.2016, s. 11).

3

---

| 29.11.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 321/57 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 321/57

---

KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2016/2084

af 10. juni 2016

om statsstøtteforanstaltning SA.38132 (2015/C) (ex 2014/NN) — Yderligere kompensation for offentlig tjeneste til Arfea

(meddelt under nummer C(2016) 3472)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til i overensstemmelse med nævnte artikler at fremsætte bemærkninger (1), under hensyntagen til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

SAGSFORLØB

| (1) | Ved e-mail af 9. januar 2014 anmeldte de italienske myndigheder i overensstemmelse med artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) den yderligere kompensation, som den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte havde tilkendt Arfea — Aziende Riunite Filovie ed Autolinee (»Arfea«) for personbefordring med bus på basis af koncessioner tildelt af den italienske Piemonte-region (»regionen«) i perioden 1997-1998 (»den relevante periode«). |
| --- | --- |

(1)

Ved e-mail af 9. januar 2014 anmeldte de italienske myndigheder i overensstemmelse med artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) den yderligere kompensation, som den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte havde tilkendt Arfea — Aziende Riunite Filovie ed Autolinee (»Arfea«) for personbefordring med bus på basis af koncessioner tildelt af den italienske Piemonte-region (»regionen«) i perioden 1997-1998 (»den relevante periode«).

| (2) | Anmeldelsen blev registreret under statsstøttenummer SA.38132. Efter anmodning om oplysninger, som Kommissionen sendte den 7. februar 2014 med henblik på at afklare, om den yderligere kompensation var blevet udbetalt, bekræftede regionen den 11. marts 2014, at den havde udbetalt yderligere kompensation til Arfea den 7. februar 2014, dvs. efter at den italienske regering havde meddelt foranstaltningen til Kommissionen. Foranstaltningen behandles derfor som en ikke-anmeldt foranstaltning. |
| --- | --- |

(2)

Anmeldelsen blev registreret under statsstøttenummer SA.38132. Efter anmodning om oplysninger, som Kommissionen sendte den 7. februar 2014 med henblik på at afklare, om den yderligere kompensation var blevet udbetalt, bekræftede regionen den 11. marts 2014, at den havde udbetalt yderligere kompensation til Arfea den 7. februar 2014, dvs. efter at den italienske regering havde meddelt foranstaltningen til Kommissionen. Foranstaltningen behandles derfor som en ikke-anmeldt foranstaltning.

| (3) | De italienske myndigheder udleverede yderligere oplysninger den 7. april 2014 og den 21. maj 2014 og efter en anmodning om oplysninger sendt af Kommissionen den 24. juli 2014, sendte de italienske myndigheder yderligere oplysninger den 20. august 2014. |
| --- | --- |

(3)

De italienske myndigheder udleverede yderligere oplysninger den 7. april 2014 og den 21. maj 2014 og efter en anmodning om oplysninger sendt af Kommissionen den 24. juli 2014, sendte de italienske myndigheder yderligere oplysninger den 20. august 2014.

| (4) | Ved brev af den 23. februar 2015 oplyste Kommissionen Italien om, at den med hensyn til den pågældende støtte havde besluttet at indlede en procedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i TEUF. De italienske myndigheder fremsatte deres bemærkninger til åbningsafgørelsen ved brev af 16. april 2015. |
| --- | --- |

(4)

Ved brev af den 23. februar 2015 oplyste Kommissionen Italien om, at den med hensyn til den pågældende støtte havde besluttet at indlede en procedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i TEUF. De italienske myndigheder fremsatte deres bemærkninger til åbningsafgørelsen ved brev af 16. april 2015.

| (5) | I Kommissionens beslutning om at indlede proceduren, der blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2), opfordrede Kommissionen interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til foranstaltningen. |
| --- | --- |

(5)

I Kommissionens beslutning om at indlede proceduren, der blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2), opfordrede Kommissionen interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til foranstaltningen.

Den Europæiske Unions Tidende

2

| (6) | Den eneste interesserede part, der fremsatte bemærkninger til åbningsafgørelsen, var støttemodtageren, Arfea. Bemærkningerne blev modtaget den 30. juli 2015, og den 18. august 2015 blev de videresendt til Italien, som fik mulighed for at reagere. Kommentarer fra Italien blev modtaget ved brev af 24. september 2015. |
| --- | --- |

(6)

Den eneste interesserede part, der fremsatte bemærkninger til åbningsafgørelsen, var støttemodtageren, Arfea. Bemærkningerne blev modtaget den 30. juli 2015, og den 18. august 2015 blev de videresendt til Italien, som fik mulighed for at reagere. Kommentarer fra Italien blev modtaget ved brev af 24. september 2015.

2.   DETALJERET BESKRIVELSE AF STØTTEN

DETALJERET BESKRIVELSE AF STØTTEN

2.1.   Virksomheden og de leverede tjenester

Virksomheden og de leverede tjenester

| (7) | Arfea er en privat virksomhed, der leverer lokal offentlig personbefordring på grundlag af koncessioner og kommercielle transporttjenester. Nærmere bestemt drev Arfea ifølge de italienske myndigheder som Alessandria-provinsens og Asti-provinsens (»provinserne«) koncessionshaver et busrutenet i hele den periode, der gennemgås (1997 og 1998). Virksomheden leverer også andre private tjenester, såsom turisttjenester og busudlejning. |
| --- | --- |

(7)

Arfea er en privat virksomhed, der leverer lokal offentlig personbefordring på grundlag af koncessioner og kommercielle transporttjenester. Nærmere bestemt drev Arfea ifølge de italienske myndigheder som Alessandria-provinsens og Asti-provinsens (»provinserne«) koncessionshaver et busrutenet i hele den periode, der gennemgås (1997 og 1998). Virksomheden leverer også andre private tjenester, såsom turisttjenester og busudlejning.

| (8) | De italienske myndigheder anfører, at regionen allerede havde udbetalt offentlige tilskud til Arfea for ovennævnte tjeneste i perioden 1997-1998 i henhold til regionsregeringens rammeafgørelse (Delibera della Giunta Regionale eller D.G.R.) nr. 658-2041 af 16. februar 1984 (rammeafgørelsen fra 1984), der gennemfører lov nr. 151/1981 (3) og regional lov nr. 16/1982 (4). Disse love fastlagde reglerne for tildeling af offentlige tilskud til investeringer og driftsunderskud i enheder eller virksomheder, der leverer personbefordring. I henhold til artikel 1 i regional lov nr. 16/82 er disse tjenester »normalt dem beregnet til løbende eller periodisk kollektiv transport af personer eller varer med priser, tidspunkter, intervaller og forudbestemte ruteplaner samt udifferentieret tilbud«. I 1997 anmodede Arfea desuden om og fik yderligere offentlige tilskud fra regionen efter artikel 12 i lov nr. 472/1999 for året 1997. Eftersom det lader til, at Arfea modtog disse offentlige tilskud mere end ti år, før Kommissionen sendte sin første anmodning om oplysninger til Italien, vil disse tilskud ikke være genstand for vurderingen i denne afgørelse. |
| --- | --- |

(8)

De italienske myndigheder anfører, at regionen allerede havde udbetalt offentlige tilskud til Arfea for ovennævnte tjeneste i perioden 1997-1998 i henhold til regionsregeringens rammeafgørelse (Delibera della Giunta Regionale eller D.G.R.) nr. 658-2041 af 16. februar 1984 (rammeafgørelsen fra 1984), der gennemfører lov nr. 151/1981 (3) og regional lov nr. 16/1982 (4). Disse love fastlagde reglerne for tildeling af offentlige tilskud til investeringer og driftsunderskud i enheder eller virksomheder, der leverer personbefordring. I henhold til artikel 1 i regional lov nr. 16/82 er disse tjenester »normalt dem beregnet til løbende eller periodisk kollektiv transport af personer eller varer med priser, tidspunkter, intervaller og forudbestemte ruteplaner samt udifferentieret tilbud«. I 1997 anmodede Arfea desuden om og fik yderligere offentlige tilskud fra regionen efter artikel 12 i lov nr. 472/1999 for året 1997. Eftersom det lader til, at Arfea modtog disse offentlige tilskud mere end ti år, før Kommissionen sendte sin første anmodning om oplysninger til Italien, vil disse tilskud ikke være genstand for vurderingen i denne afgørelse.

3

4

| (9) | I 2007, efter en dom afsagt af Consiglio di Stato (Italiens øverste forvaltningsdomstol), der med tilbagevirkende kraft tildelte kompensation for leveringen af den offentlige tjeneste til en udbyder af offentlig personbefordring direkte efter Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 (5) i tillæg til den kompensation, som udbyderen allerede havde modtaget efter national lovgivning (6), anmodede Arfea på grundlag af forordningen om yderligere kompensation for offentlig tjeneste fra regionen for de økonomiske ulemper, som forpligtelsen til offentlig tjeneste angiveligt medførte for virksomheden i henholdsvis 1997 og 1998. Arfea anfører, at de modtagne tilskud, i henhold til beregning efter national lovgivning, ikke fuldstændigt kompenserede virksomhedens driftsunderskud i forbindelse med forpligtelsen til offentlig tjeneste. Den anmodning blev afvist af regionen ved note af 14. maj 2007 og 25. januar 2008. Ved anke nr. 913/2007 og 438/2008 anfægtede Arfea og andre tjenesteudbydere disse noter, der afviste deres anmodninger om yderligere kompensation. |
| --- | --- |

(9)

I 2007, efter en dom afsagt af Consiglio di Stato (Italiens øverste forvaltningsdomstol), der med tilbagevirkende kraft tildelte kompensation for leveringen af den offentlige tjeneste til en udbyder af offentlig personbefordring direkte efter Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 (5) i tillæg til den kompensation, som udbyderen allerede havde modtaget efter national lovgivning (6), anmodede Arfea på grundlag af forordningen om yderligere kompensation for offentlig tjeneste fra regionen for de økonomiske ulemper, som forpligtelsen til offentlig tjeneste angiveligt medførte for virksomheden i henholdsvis 1997 og 1998. Arfea anfører, at de modtagne tilskud, i henhold til beregning efter national lovgivning, ikke fuldstændigt kompenserede virksomhedens driftsunderskud i forbindelse med forpligtelsen til offentlig tjeneste. Den anmodning blev afvist af regionen ved note af 14. maj 2007 og 25. januar 2008. Ved anke nr. 913/2007 og 438/2008 anfægtede Arfea og andre tjenesteudbydere disse noter, der afviste deres anmodninger om yderligere kompensation.

5

6

2.2.   Domme afsagt af den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte (Tribunale Amministrativo Regionale del Piemonte — TAR Piemonte)

Domme afsagt af den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte (Tribunale Amministrativo Regionale del Piemonte — TAR Piemonte)

| (10) | Ved dom af 18. februar 2010 (Sentenze nos. 976 og 977/2010) gav den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte (»den regionale forvaltningsdomstol«) Arfea medhold i virksomhedens anke og fastslog, at Arfea havde ret til en yderligere kompensation for den leverede offentlige tjeneste i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 1191/69. |
| --- | --- |

(10)

Ved dom af 18. februar 2010 (Sentenze nos. 976 og 977/2010) gav den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte (»den regionale forvaltningsdomstol«) Arfea medhold i virksomhedens anke og fastslog, at Arfea havde ret til en yderligere kompensation for den leverede offentlige tjeneste i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 1191/69.

| (11) | I dommene anførte den regionale forvaltningsdomstol, at et selskab, der yder offentlig tjeneste, ikke kan få afvist kravet om tilbagebetaling af de omkostninger, der følger af at yde denne tjeneste. Det utilstrækkelige tilskudsniveau tildelt af Italien ville have medført en ubegrundet ulempe for koncessionshaveren. Den regionale forvaltningsdomstol fandt desuden, at Arfea havde ret til at modtage kompensation for leveringen af den offentlige tjeneste, selv om der ikke var indgivet en forudgående anmodning om ophævelse af forpligtelsen til offentlig tjeneste. Ifølge den regionale forvaltningsdomstol skulle den præcise størrelse af den yderligere kompensation til Arfea fastsættes af regionen på basis af pålidelige data fra selskabets regnskaber, som viser forskellen mellem de omkostninger, der kan tilskrives Arfeas aktiviteter under forpligtelsen til offentlig tjeneste, og de deraf følgende indtægter. Regionen beregnede imidlertid ikke den kompensation, som den skulle have udbetalt til Arfea i henhold til den regionale forvaltningsdomstols kendelse. |
| --- | --- |

(11)

I dommene anførte den regionale forvaltningsdomstol, at et selskab, der yder offentlig tjeneste, ikke kan få afvist kravet om tilbagebetaling af de omkostninger, der følger af at yde denne tjeneste. Det utilstrækkelige tilskudsniveau tildelt af Italien ville have medført en ubegrundet ulempe for koncessionshaveren. Den regionale forvaltningsdomstol fandt desuden, at Arfea havde ret til at modtage kompensation for leveringen af den offentlige tjeneste, selv om der ikke var indgivet en forudgående anmodning om ophævelse af forpligtelsen til offentlig tjeneste. Ifølge den regionale forvaltningsdomstol skulle den præcise størrelse af den yderligere kompensation til Arfea fastsættes af regionen på basis af pålidelige data fra selskabets regnskaber, som viser forskellen mellem de omkostninger, der kan tilskrives Arfeas aktiviteter under forpligtelsen til offentlig tjeneste, og de deraf følgende indtægter. Regionen beregnede imidlertid ikke den kompensation, som den skulle have udbetalt til Arfea i henhold til den regionale forvaltningsdomstols kendelse.

| (12) | Ved kendelse (ordinanze istruttorie) nr. 198 og 199 af 14. februar 2013 udnævnte den regionale forvaltningsdomstol en sagkyndig (»den sagkyndige«) til at varetage opgaven med at afgøre, om de beløb, som Arfea krævede (1 446 526 EUR for 1997 og 421 884 EUR for 1998), var beregnet i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 1191/1969 samt præmis 87-95 i Altmark-dommen (7). Ud fra dommene afsagt af den regionale forvaltningsdomstol (giudizio per l'ottemperanza) nr. 1070 og 1071/2013 af 10. oktober 2013 lader det til, at den sagkyndige bekræftede, at de økonomiske ulemper i form af underkompensation, som Arfea havde lidt, var på 1 196 780 EUR for 1997 og 102 814 EUR for 1998. Den regionale forvaltningsdomstol fastsatte størrelsen af den yderligere kompensation, som regionen skulle betale til Arfea i henhold hertil, og fastsatte fristen for betaling af beløbene til den 7. februar 2014. De italienske myndigheder bekræftede, at regionen havde betalt beløbene til Arfea den 7. februar 2014. |
| --- | --- |

(12)

Ved kendelse (ordinanze istruttorie) nr. 198 og 199 af 14. februar 2013 udnævnte den regionale forvaltningsdomstol en sagkyndig (»den sagkyndige«) til at varetage opgaven med at afgøre, om de beløb, som Arfea krævede (1 446 526 EUR for 1997 og 421 884 EUR for 1998), var beregnet i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 1191/1969 samt præmis 87-95 i Altmark-dommen (7). Ud fra dommene afsagt af den regionale forvaltningsdomstol (giudizio per l'ottemperanza) nr. 1070 og 1071/2013 af 10. oktober 2013 lader det til, at den sagkyndige bekræftede, at de økonomiske ulemper i form af underkompensation, som Arfea havde lidt, var på 1 196 780 EUR for 1997 og 102 814 EUR for 1998. Den regionale forvaltningsdomstol fastsatte størrelsen af den yderligere kompensation, som regionen skulle betale til Arfea i henhold hertil, og fastsatte fristen for betaling af beløbene til den 7. februar 2014. De italienske myndigheder bekræftede, at regionen havde betalt beløbene til Arfea den 7. februar 2014.

7

| (13) | Det er regionens betaling af den yderligere kompensation til Arfea som følge af dom nr. 1070 og 1071/2013, der udgør de ikke-anmeldte foranstaltninger, og som er genstand for denne afgørelse. |
| --- | --- |

(13)

Det er regionens betaling af den yderligere kompensation til Arfea som følge af dom nr. 1070 og 1071/2013, der udgør de ikke-anmeldte foranstaltninger, og som er genstand for denne afgørelse.

2.3.   Størrelsen af den yderligere kompensation

Størrelsen af den yderligere kompensation

| (14) | Som det fremgår af afsnittet herover udpegede den regionale forvaltningsdomstol en sagkyndig til at fastslå størrelsen af den yderligere kompensation, som regionen skyldte Arfea. Den 17. juni 2013 udarbejdede den sagkyndige to rapporter, én for 1997 og én for 1998. Den sagkyndige foretog rettelser i den beregning af kompensationen, som Arfeas rådgivere havde udarbejdet, men bekræftede, at den anvendte metode til beregningen af den yderligere kompensation var i overensstemmelse med artikel 10 ff. i forordning (EØF) nr. 1191/69 samt præmis 87-95 i Altmark-dommen. Den sagkyndige anvendte følgende metode:






  a) | beregning af differencen mellem nettoomkostninger og indtægter fra levering af forpligtelser til offentlig tjeneste |
| --- | --- | --- |

(14)

Som det fremgår af afsnittet herover udpegede den regionale forvaltningsdomstol en sagkyndig til at fastslå størrelsen af den yderligere kompensation, som regionen skyldte Arfea. Den 17. juni 2013 udarbejdede den sagkyndige to rapporter, én for 1997 og én for 1998. Den sagkyndige foretog rettelser i den beregning af kompensationen, som Arfeas rådgivere havde udarbejdet, men bekræftede, at den anvendte metode til beregningen af den yderligere kompensation var i overensstemmelse med artikel 10 ff. i forordning (EØF) nr. 1191/69 samt præmis 87-95 i Altmark-dommen. Den sagkyndige anvendte følgende metode:

a)

beregning af differencen mellem nettoomkostninger og indtægter fra levering af forpligtelser til offentlig tjeneste

| b) | fra det under litra a) beregnede beløb fratrækkes de allerede udbetalte offentlige tilskud til Arfea (det »bekræftet underskud«) |
| --- | --- |

b)

fra det under litra a) beregnede beløb fratrækkes de allerede udbetalte offentlige tilskud til Arfea (det »bekræftet underskud«)

| c) | det bekræftede underskud blev herefter sammenlignet med »den økonomiske nettovirkning, dvs. summen af de virkninger — såvel positive som negative — som opfyldelse af den offentlige serviceforpligtelse har for de omkostninger og indtægter, som en operatør af offentlig trafikbetjening har« (8). Til det formål beregnede den sagkyndige den økonomiske nettovirkning efter den metode, der er angivet i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1370/2007 (9). |
| --- | --- |

c)

det bekræftede underskud blev herefter sammenlignet med »den økonomiske nettovirkning, dvs. summen af de virkninger — såvel positive som negative — som opfyldelse af den offentlige serviceforpligtelse har for de omkostninger og indtægter, som en operatør af offentlig trafikbetjening har« (8). Til det formål beregnede den sagkyndige den økonomiske nettovirkning efter den metode, der er angivet i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1370/2007 (9).

8

9

| (15) | Den sagkyndige gør i sine rapporter rede for, at de data, der blev anvendt til kontrollen, var bekræftet af regionen. I modsætning til kravet fra de italienske myndigheder, finder den sagkyndige, at det på baggrund af Arfeas regnskaber er muligt at fastslå, hvilke udgifter der blev afholdt som følge af at opfylde en forpligtelse til offentlig tjeneste, der angiveligt var pålagt af regionen. Ifølge den sagkyndige kan nogle udgifter fordeles direkte, hvorimod nogle fællesudgifter kun kan adskilles ved at foretage en indirekte fordeling af disse udgifter på Arfeas offentlige og private aktiviteter. Den indirekte fordeling af fælles udgifter blev foretaget på baggrund af parametre i den såkaldte »basismodel« (modelli base) angiveligt udarbejdet af Arfea på baggrund af instruktioner fra regionen (de såkaldte »Instructions 97«). Disse parametre angav den procentvise aktivitet af bymæssige og inter-city offentlige tjenester leveret i regionen og den procentvise andel af andre private aktiviteter (f.eks. busudlejning). Den sagkyndige anvendte disse procentdele på de fælles udgifter, for hvilke det angiveligt ikke var muligt at føre separate regnskaber. |
| --- | --- |

(15)

Den sagkyndige gør i sine rapporter rede for, at de data, der blev anvendt til kontrollen, var bekræftet af regionen. I modsætning til kravet fra de italienske myndigheder, finder den sagkyndige, at det på baggrund af Arfeas regnskaber er muligt at fastslå, hvilke udgifter der blev afholdt som følge af at opfylde en forpligtelse til offentlig tjeneste, der angiveligt var pålagt af regionen. Ifølge den sagkyndige kan nogle udgifter fordeles direkte, hvorimod nogle fællesudgifter kun kan adskilles ved at foretage en indirekte fordeling af disse udgifter på Arfeas offentlige og private aktiviteter. Den indirekte fordeling af fælles udgifter blev foretaget på baggrund af parametre i den såkaldte »basismodel« (modelli base) angiveligt udarbejdet af Arfea på baggrund af instruktioner fra regionen (de såkaldte »Instructions 97«). Disse parametre angav den procentvise aktivitet af bymæssige og inter-city offentlige tjenester leveret i regionen og den procentvise andel af andre private aktiviteter (f.eks. busudlejning). Den sagkyndige anvendte disse procentdele på de fælles udgifter, for hvilke det angiveligt ikke var muligt at føre separate regnskaber.

| (16) | Med hensyn til opfyldelsen af Altmark-dommen udtaler den sagkyndige sig ikke om, hvorvidt Arfea rent faktisk har fået pålagt klart definerede forpligtelser til offentlig tjeneste, eftersom dette spørgsmål ikke var inden for hans mandat. Han bekræfter, at parametrene til beregning af offentlige tilskud blev fastlagt i rammeafgørelsen fra 1984, og at den yderligere kompensation, der er verificeret i hans rapport, ikke overstiger, hvad der er nødvendigt for helt eller delvist at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne. |
| --- | --- |

(16)

Med hensyn til opfyldelsen af Altmark-dommen udtaler den sagkyndige sig ikke om, hvorvidt Arfea rent faktisk har fået pålagt klart definerede forpligtelser til offentlig tjeneste, eftersom dette spørgsmål ikke var inden for hans mandat. Han bekræfter, at parametrene til beregning af offentlige tilskud blev fastlagt i rammeafgørelsen fra 1984, og at den yderligere kompensation, der er verificeret i hans rapport, ikke overstiger, hvad der er nødvendigt for helt eller delvist at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne.

| (17) | Den sagkyndige er enig i beregningerne foretaget af Arfeas rådgivere om rimelig fortjeneste, der er defineret som et gennemsnitligt afkast baseret på følgende forudsætninger:






  a) | Den investerede kapital blev beregnet som Arfeas nettoaktiver i henhold til regnskaberne (i 1997: 7,98 mia. ITL) fratrukket de regionale tilskud til investeringer. Beløbet blev dernæst reduceret med den relevante procentdel af Arfeas aktiviteter, så det afspejler den del af aktiverne, der kun blev benyttet til at levere offentlige tjenester. Resultatet for 1997 var på 1,6 mia. ITL. |
| --- | --- | --- |

(17)

Den sagkyndige er enig i beregningerne foretaget af Arfeas rådgivere om rimelig fortjeneste, der er defineret som et gennemsnitligt afkast baseret på følgende forudsætninger:

a)

Den investerede kapital blev beregnet som Arfeas nettoaktiver i henhold til regnskaberne (i 1997: 7,98 mia. ITL) fratrukket de regionale tilskud til investeringer. Beløbet blev dernæst reduceret med den relevante procentdel af Arfeas aktiviteter, så det afspejler den del af aktiverne, der kun blev benyttet til at levere offentlige tjenester. Resultatet for 1997 var på 1,6 mia. ITL.

| b) | Baseret på den formular, som rådgiveren havde valgt til beregning af det påkrævede afkast af den investerede kapital, blev den pågældende afkastgrad fastsat til 12,39 % for 1997 og 10,81 % for 1998. |
| --- | --- |

b)

Baseret på den formular, som rådgiveren havde valgt til beregning af det påkrævede afkast af den investerede kapital, blev den pågældende afkastgrad fastsat til 12,39 % for 1997 og 10,81 % for 1998.

| (18) | Endelig fastholder den sagkyndige, at Arfeas enhedsudgifter i 1997 og 1998 svarer til dem for en normal veladministreret virksomhed, der leverer lignende tjenester på markedet. |
| --- | --- |

(18)

Endelig fastholder den sagkyndige, at Arfeas enhedsudgifter i 1997 og 1998 svarer til dem for en normal veladministreret virksomhed, der leverer lignende tjenester på markedet.

| (19) | Konklusionen var, at de yderligere kompensationer for 1997 og 1998 (1 196 780 EUR for 1997 og 102 814 EUR for 1998) ville svare til forskellen mellem det bekræftede underskud og den økonomiske nettovirkning, fratrukket de offentlige tilskud, som regionen allerede havde betalt. |
| --- | --- |

(19)

Konklusionen var, at de yderligere kompensationer for 1997 og 1998 (1 196 780 EUR for 1997 og 102 814 EUR for 1998) ville svare til forskellen mellem det bekræftede underskud og den økonomiske nettovirkning, fratrukket de offentlige tilskud, som regionen allerede havde betalt.

2.4.   Koncessionsaftalerne

Koncessionsaftalerne

| (20) | De italienske myndigheder gav 28 koncessioner (disciplinari di concessione), som af provinserne blev tildelt Arfea for levering af tjenester på 27 regionale ruter og én interregional rute, med forskellige gyldighedsdatoer. Nogle af koncessionerne var tydeligvis gældende i løbet af den relevante periode, hvorimod der for andre ruter ikke er dokumentation for fornyelse men kun for efterfølgende ændringer:






  Koncession | Gyldighed |
| --- | --- | --- |
| 1. | Alessandria-Voghera (interregional tjeneste) |

(20)

De italienske myndigheder gav 28 koncessioner (disciplinari di concessione), som af provinserne blev tildelt Arfea for levering af tjenester på 27 regionale ruter og én interregional rute, med forskellige gyldighedsdatoer. Nogle af koncessionerne var tydeligvis gældende i løbet af den relevante periode, hvorimod der for andre ruter ikke er dokumentation for fornyelse men kun for efterfølgende ændringer:

Koncession

Gyldighed

1.

Alessandria-Voghera (interregional tjeneste)

1996

| 2. | Acqui-Mombaruzzo |
| --- | --- |

2.

Acqui-Mombaruzzo

15.9.1993-31.12.1993 — dokumentation for ændringer, den sidste i september 1996

| 3. | Acqui-Spinetta-industrifabrikker (linea operaia) |
| --- | --- |

3.

Acqui-Spinetta-industrifabrikker (linea operaia)

(linea operaia)

1996 — dokumentation for ændringer, den sidste i oktober 1998

| 4. | Oviglio-Astifs |
| --- | --- |

4.

Oviglio-Astifs

18.10.1993-31.12.1993 — dokumentation for ændringer, den sidste i september 1996

| 5. | Alessandria-Mirabello-Casale |
| --- | --- |

5.

Alessandria-Mirabello-Casale

1986 — dokumentation for ændringer, den sidste i 1994

| 6. | Alessandria-Ovada |
| --- | --- |

6.

Alessandria-Ovada

1.6.1997-31.12.1997 (underskrevet i 1999 — af koncessionen fremgår betalinger fra Arfea for både 1997 og 1998)

| 7. | Altavilla-Casale |
| --- | --- |

7.

Altavilla-Casale

1983 — dokumentation for ændringer, den sidste i 1994

| 8. | Arquata-Spinetta-Alessandria-industrifabrikker Michelin and Montedison (linea operaia) |
| --- | --- |

8.

Arquata-Spinetta-Alessandria-industrifabrikker Michelin and Montedison (linea operaia)

linea operaia

1997 (underskrevet i 1998)

| 9. | Cassano Spinola-Novi-industrifabrik (ILVA) |
| --- | --- |

9.

Cassano Spinola-Novi-industrifabrik (ILVA)

15.9.1993-31.12.1993 — dokumentation for ændringer, den sidste i september 1997

| 10. | Avolasca-Tortona |
| --- | --- |

10.

Avolasca-Tortona

1.3.1983-31.12.1983 — dokumentation for ændringer, den sidste i 1995

| 11. | Moretti-Acqui Terme |
| --- | --- |

11.

Moretti-Acqui Terme

15.9.1993-31.12.1993 — dokumentation for ændringer, den sidste i 1996

| 12. | Novi Ligure-Tortona |
| --- | --- |

12.

Novi Ligure-Tortona

1998 (den tidligere koncession fra 1994 er nævnt)

| 13. | Sarizzola-Tortona |
| --- | --- |

13.

Sarizzola-Tortona

15.9.1993-31.12.1993 — dokumentation for ændringer, den sidste i 1995

| 14. | Fontanile-Alessandria |
| --- | --- |

14.

Fontanile-Alessandria

15.9.1993-31.12.1993 — underskrevet i 1996

| 15. | Isola s. Antonio-Tortona |
| --- | --- |

15.

Isola s. Antonio-Tortona

8.11.1993-31.12.1993 — dokumentation for ændringer, den sidste i 1996

| 16. | Mombaruzzo-Quattordio |
| --- | --- |

16.

Mombaruzzo-Quattordio

1993 — dokumentation for ændringer, den sidste i november 1996

| 17. | Altavilla-Alessandria |
| --- | --- |

17.

Altavilla-Alessandria

18.10.1993– dokumentation for ændringer, den sidste i juni 1996

| 18. | Arquata-Tortona |
| --- | --- |

18.

Arquata-Tortona

29.9.1997-31.12.1998 — underskrevet i 1999

| 19. | Garbagna-Tortona |
| --- | --- |

19.

Garbagna-Tortona

1997 — underskrevet i oktober 1998

| 20. | Bassignana-Alessandria |
| --- | --- |

20.

Bassignana-Alessandria

18.10.1993-31.12.1993 — dokumentation for ændringer, den sidste i 1997

| 21. | Caldirola-Alessandria |
| --- | --- |

21.

Caldirola-Alessandria

1.4.1996-31.12.1996 — underskrevet i 1996

| 22. | Masio-Alessandria |
| --- | --- |

22.

Masio-Alessandria

18.10.1993-31.12.1993 — de sidste ændringer blev vedtaget i oktober 1997 per april 1997

| 23. | Quattordio-Alessandria |
| --- | --- |

23.

Quattordio-Alessandria

Anmodning i 1993 — dokumentation for fornyelse i 1994, 1995, 1996 og 1997

| 24. | S.Agata Fossili-Tortona |
| --- | --- |

24.

S.Agata Fossili-Tortona

1.4.1992-31.12.1992 — dokumentation for ændringer, den sidste i 1995

| 25. | Torre Garofoli-Tortona |
| --- | --- |

25.

Torre Garofoli-Tortona

1973 — dokumentation for ændringer, den sidste i 1993

| 26. | Castelnuovo S.-Spinetta M. |
| --- | --- |

26.

Castelnuovo S.-Spinetta M.

1981 — dokumentation for ændringer, den sidste i 1997

| 27. | Acqui-Alessandria |
| --- | --- |

27.

Acqui-Alessandria

1994 — dokumentation for ændringer, den sidste i 1999

| 28. | Alessandria-Acqui Terme |
| --- | --- |

28.

Alessandria-Acqui Terme

1994 — dokumentation for ændringer, den sidste i 1996

| (21) | Alle koncessioner er årlige, og fornyelsen af dem var underlagt indgivelse af en anmodning om fornyelse mindst én måned før koncessionens udløb samt betaling af et koncessionsgebyr. De fastlægger alle, at det alene er virksomheden, der bærer risikoen for udførelsen af tjenesterne. Flere koncessioner henviser til regionale tabeller, der fastlægger tarifferne. Fem koncessioner angiver, at leveringen af tjenesten ikke udgør en ret til nogen form for støtte eller kompensation. De øvrige 23 koncessioner angiver, at adgangen til offentlige tilskud er med forbehold for opfyldelse af bestemmelserne i koncessionen, og at de relevante beregninger skal foretages på baggrund af rammeafgørelsen fra 1984 (10). |
| --- | --- |

(21)

Alle koncessioner er årlige, og fornyelsen af dem var underlagt indgivelse af en anmodning om fornyelse mindst én måned før koncessionens udløb samt betaling af et koncessionsgebyr. De fastlægger alle, at det alene er virksomheden, der bærer risikoen for udførelsen af tjenesterne. Flere koncessioner henviser til regionale tabeller, der fastlægger tarifferne. Fem koncessioner angiver, at leveringen af tjenesten ikke udgør en ret til nogen form for støtte eller kompensation. De øvrige 23 koncessioner angiver, at adgangen til offentlige tilskud er med forbehold for opfyldelse af bestemmelserne i koncessionen, og at de relevante beregninger skal foretages på baggrund af rammeafgørelsen fra 1984 (10).

10

2.5.   Begrundelse for indledning af proceduren

Begrundelse for indledning af proceduren

| (22) | Det fremgår af åbningsafgørelsen, at Kommissionen havde flere betænkeligheder med hensyn til foranstaltningens forenelighed med det indre marked. |
| --- | --- |

(22)

Det fremgår af åbningsafgørelsen, at Kommissionen havde flere betænkeligheder med hensyn til foranstaltningens forenelighed med det indre marked.

| (23) | Kommissionen satte for det første spørgsmålstegn ved, om de fire betingelser, der opstilles i Domstolens dom i Altmark-sagen, var opfyldt. |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen satte for det første spørgsmålstegn ved, om de fire betingelser, der opstilles i Domstolens dom i Altmark-sagen, var opfyldt.

| (24) | For det andet var Kommissionen betænkelig med hensyn til, om den pågældende foranstaltning var fritaget for forpligtelsen til underretning efter artikel 17, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69. Kommissionen var navnlig betænkelig med hensyn til, om regionen ensidigt pålagde Arfea nogen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, og for det andet om den pågældende kompensation opfyldte alle betingelserne i forordning (EØF) nr. 1191/69. Hvis der ikke var dokumentation for, at nogen af disse betingelser var opfyldt, skulle foreneligheden af den underrettede foranstaltning vurderes efter forordning (EF) nr. 1370/2007. |
| --- | --- |

(24)

For det andet var Kommissionen betænkelig med hensyn til, om den pågældende foranstaltning var fritaget for forpligtelsen til underretning efter artikel 17, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69. Kommissionen var navnlig betænkelig med hensyn til, om regionen ensidigt pålagde Arfea nogen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, og for det andet om den pågældende kompensation opfyldte alle betingelserne i forordning (EØF) nr. 1191/69. Hvis der ikke var dokumentation for, at nogen af disse betingelser var opfyldt, skulle foreneligheden af den underrettede foranstaltning vurderes efter forordning (EF) nr. 1370/2007.

| (25) | For det tredje var Kommissionen i tvivl om foranstaltningens forenelighed efter forordning (EF) nr. 1370/2007. Kommissionen satte spørgsmålstegn ved, om Arfea var pålagt forpligtelser til offentlig tjeneste i betydningen af forordning (EF) nr. 1370/2007 i form af en kontrakt om offentlig tjeneste eller i form af generelle regler. I det omfang, at koncessionsaftalerne kan betragtes som kontrakter om offentlig tjeneste, var Kommissionen betænkelig ved, om disse aftaler opfyldte kravene i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1370/2007, der fastlægger det obligatoriske indhold i kontrakter om offentlig trafikbetjening. Kommissionen var desuden betænkelig ved, om beregningen af den kompensation, der var tildelt Arfea, opfyldte kravene i forordning (EF) nr. 1370/2007 med henblik på at undgå overkompensation. |
| --- | --- |

(25)

For det tredje var Kommissionen i tvivl om foranstaltningens forenelighed efter forordning (EF) nr. 1370/2007. Kommissionen satte spørgsmålstegn ved, om Arfea var pålagt forpligtelser til offentlig tjeneste i betydningen af forordning (EF) nr. 1370/2007 i form af en kontrakt om offentlig tjeneste eller i form af generelle regler. I det omfang, at koncessionsaftalerne kan betragtes som kontrakter om offentlig tjeneste, var Kommissionen betænkelig ved, om disse aftaler opfyldte kravene i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1370/2007, der fastlægger det obligatoriske indhold i kontrakter om offentlig trafikbetjening. Kommissionen var desuden betænkelig ved, om beregningen af den kompensation, der var tildelt Arfea, opfyldte kravene i forordning (EF) nr. 1370/2007 med henblik på at undgå overkompensation.

| (26) | For det fjerde var Kommissionen betænkelig med hensyn til foranstaltningens nøjagtige karakteristika. Kommissionen var især betænkelig ved, om foranstaltningen, i stedet for en tilkendelse af kompensation for offentlig tjeneste, kunne betragtes som en tilkendelse af erstatning for ukorrekt adfærd, hvilket ikke er en fordel efter artikel 107, stk. 1, i TEUF. |
| --- | --- |

(26)

For det fjerde var Kommissionen betænkelig med hensyn til foranstaltningens nøjagtige karakteristika. Kommissionen var især betænkelig ved, om foranstaltningen, i stedet for en tilkendelse af kompensation for offentlig tjeneste, kunne betragtes som en tilkendelse af erstatning for ukorrekt adfærd, hvilket ikke er en fordel efter artikel 107, stk. 1, i TEUF.

3.   BEMÆRKNINGER FRA ITALIEN

BEMÆRKNINGER FRA ITALIEN

| (27) | De italienske myndigheder fandt, at den anmeldte foranstaltning udgør statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF, navnlig fordi den ikke opfyldte alle de betingelser, som Domstolen fastsatte i Altmark-dommen. De italienske myndigheder fandt desuden, at kompensationen tilkendt af regionen hverken opfyldte forordning (EØF) nr. 1191/69 eller forordning (EF) nr. 1370/2007. I denne forbindelse fremførte Italien først og fremmest følgende argumenter. |
| --- | --- |

(27)

De italienske myndigheder fandt, at den anmeldte foranstaltning udgør statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF, navnlig fordi den ikke opfyldte alle de betingelser, som Domstolen fastsatte i Altmark-dommen. De italienske myndigheder fandt desuden, at kompensationen tilkendt af regionen hverken opfyldte forordning (EØF) nr. 1191/69 eller forordning (EF) nr. 1370/2007. I denne forbindelse fremførte Italien først og fremmest følgende argumenter.

| (28) | De italienske myndigheder fremhævede, at der hverken var tale om en ensidig eller kontraktlig pålæggelse af forpligtelse til offentlig tjeneste for bustjeneste for den relevante periode. For det første fastholder de italienske myndigheder, at Arfea drev forretning på baggrund af koncessioner, som skulle fornys hvert år på selskabets anmodning. Disse koncessioner (28 i alt, nævnt under betragtning 19 herover) omfattede en forpligtelse til at benytte et tarifsystem godkendt af regionen til en på forhånd fastlagt tidsplan til gengæld for en eneret til at levere de pågældende tjenester, men at koncessionerne ikke definerede nogen specifikke forpligtelser til offentlig tjeneste efter artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1191/69. Ligeledes finder de italienske myndigheder, at disse koncessioner ikke angiver nogen kompensationsparametre fastlagt på forhånd for de specifikke forpligtelser til offentlig tjeneste. Den efterfølgende tilkendelse af kompensation ved en dom afsagt af en national domstol vil ikke være forenelig med dette krav. |
| --- | --- |

(28)

De italienske myndigheder fremhævede, at der hverken var tale om en ensidig eller kontraktlig pålæggelse af forpligtelse til offentlig tjeneste for bustjeneste for den relevante periode. For det første fastholder de italienske myndigheder, at Arfea drev forretning på baggrund af koncessioner, som skulle fornys hvert år på selskabets anmodning. Disse koncessioner (28 i alt, nævnt under betragtning 19 herover) omfattede en forpligtelse til at benytte et tarifsystem godkendt af regionen til en på forhånd fastlagt tidsplan til gengæld for en eneret til at levere de pågældende tjenester, men at koncessionerne ikke definerede nogen specifikke forpligtelser til offentlig tjeneste efter artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1191/69. Ligeledes finder de italienske myndigheder, at disse koncessioner ikke angiver nogen kompensationsparametre fastlagt på forhånd for de specifikke forpligtelser til offentlig tjeneste. Den efterfølgende tilkendelse af kompensation ved en dom afsagt af en national domstol vil ikke være forenelig med dette krav.

| (29) | For det andet specificerer alle koncessionsdokumenter, at tjenesten alene skal leveres for virksomhedens egen risiko, og at tjenesteudbyderen bærer de fulde udgifter. På trods af, at de af de italienske myndigheder tildelte koncessioner angav, at driften af tjenesten alene var for virksomhedens egen risiko, anmodede Arfea flere gange om fornyelse af disse koncessioner. |
| --- | --- |

(29)

For det andet specificerer alle koncessionsdokumenter, at tjenesten alene skal leveres for virksomhedens egen risiko, og at tjenesteudbyderen bærer de fulde udgifter. På trods af, at de af de italienske myndigheder tildelte koncessioner angav, at driften af tjenesten alene var for virksomhedens egen risiko, anmodede Arfea flere gange om fornyelse af disse koncessioner.

| (30) | For det tredje viser koncessionsdokumenterne, at de ruter, der blev betjent af virksomhedens busser, blev ændret flere gange på virksomhedens anmodning, og det kan derfor udelukkes, at den regionale eller provinsielle myndighed, der tilkendte koncessionerne, pålagde nogen forpligtelser om offentlig tjeneste, heller ikke indirekte. |
| --- | --- |

(30)

For det tredje viser koncessionsdokumenterne, at de ruter, der blev betjent af virksomhedens busser, blev ændret flere gange på virksomhedens anmodning, og det kan derfor udelukkes, at den regionale eller provinsielle myndighed, der tilkendte koncessionerne, pålagde nogen forpligtelser om offentlig tjeneste, heller ikke indirekte.

| (31) | De italienske myndigheder gjorde desuden rede for, at virksomheden til gengæld for eneretten til at levere transporttjenester, på de fastlagte betingelser med ændringer fortaget på virksomhedens anmodning, modtog driftstilskud i henhold til italiensk lov som betaling for de leverede tjenester på baggrund af standardudgifter beregnet ud fra rammeafgørelsen fra 1984. Standardudgiften for tjenesten blev beregnet i henhold til den dengang gældende lovgivning (lov nr. 151/81 og regional lov nr. 16/82), der fastlagde tilskud til udgifterne ved levering af offentlige transporttjenester på baggrund af almindelige støtteberettigede udgifter. Dette tilskud skulle fuldt ud dække virksomhedens driftsunderskud. I henhold til italiensk lovgivning skulle disse driftstilskud gøre det muligt for tjenesteudbyderen at opnå økonomisk balance, og at alle yderligere underskud skulle tilskrives ineffektiv administration fra udbyderens side. Følgelig blev det udtrykkeligt bestemt, at alle sådanne underskud skulle dækkes af virksomheden, eftersom den ikke havde indført alle de foranstaltninger, der var påkrævet for at reducere omkostningerne og øge indtægterne. |
| --- | --- |

(31)

De italienske myndigheder gjorde desuden rede for, at virksomheden til gengæld for eneretten til at levere transporttjenester, på de fastlagte betingelser med ændringer fortaget på virksomhedens anmodning, modtog driftstilskud i henhold til italiensk lov som betaling for de leverede tjenester på baggrund af standardudgifter beregnet ud fra rammeafgørelsen fra 1984. Standardudgiften for tjenesten blev beregnet i henhold til den dengang gældende lovgivning (lov nr. 151/81 og regional lov nr. 16/82), der fastlagde tilskud til udgifterne ved levering af offentlige transporttjenester på baggrund af almindelige støtteberettigede udgifter. Dette tilskud skulle fuldt ud dække virksomhedens driftsunderskud. I henhold til italiensk lovgivning skulle disse driftstilskud gøre det muligt for tjenesteudbyderen at opnå økonomisk balance, og at alle yderligere underskud skulle tilskrives ineffektiv administration fra udbyderens side. Følgelig blev det udtrykkeligt bestemt, at alle sådanne underskud skulle dækkes af virksomheden, eftersom den ikke havde indført alle de foranstaltninger, der var påkrævet for at reducere omkostningerne og øge indtægterne.

| (32) | De italienske myndigheder fastholdt desuden, at den efterfølgende beregning af den yderligere kompensation foretaget af den af Domstolen udpegede sagkyndig helt tydeligt ikke er i overensstemmelse med kravene i den almindelige kompensationsprocedure efter artikel 10 ff. i forordning (EØF) nr. 1191/69. Ifølge de italienske myndigheder analyserede den sagkyndige, som Domstolen forhørte sig hos, blot de af virksomhedens rådgivers fremlagte udgifter og indtægter, der var fastlagt efterfølgende, og fordi der ikke var noget særskilt regnskab. Den konkluderede derefter, at det fremkommende resultat, med undtagelse af nogle få poster, hvor der blev registreret forskelle, grundlæggende var korrekt. |
| --- | --- |

(32)

De italienske myndigheder fastholdt desuden, at den efterfølgende beregning af den yderligere kompensation foretaget af den af Domstolen udpegede sagkyndig helt tydeligt ikke er i overensstemmelse med kravene i den almindelige kompensationsprocedure efter artikel 10 ff. i forordning (EØF) nr. 1191/69. Ifølge de italienske myndigheder analyserede den sagkyndige, som Domstolen forhørte sig hos, blot de af virksomhedens rådgivers fremlagte udgifter og indtægter, der var fastlagt efterfølgende, og fordi der ikke var noget særskilt regnskab. Den konkluderede derefter, at det fremkommende resultat, med undtagelse af nogle få poster, hvor der blev registreret forskelle, grundlæggende var korrekt.

| (33) | De italienske myndigheder finder desuden, at kompensationen ikke opfylder nogen af kravene i forordning (EF) nr. 1370/2007. Navnlig beregningen af størrelsen af kompensationen ville ikke være i overensstemmelse med den metode, der fremgår af bilag 1 til forordning (EF) nr. 1370/2007 til beregning af den økonomiske nettovirkning af opfyldelse af forpligtelser til offentlig tjeneste. |
| --- | --- |

(33)

De italienske myndigheder finder desuden, at kompensationen ikke opfylder nogen af kravene i forordning (EF) nr. 1370/2007. Navnlig beregningen af størrelsen af kompensationen ville ikke være i overensstemmelse med den metode, der fremgår af bilag 1 til forordning (EF) nr. 1370/2007 til beregning af den økonomiske nettovirkning af opfyldelse af forpligtelser til offentlig tjeneste.

| (34) | Til slut fremfører de italienske myndigheder, at dommene fra den regionale forvaltningsdomstol pålagde at betale Arfea økonomisk kompensation for opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste i 1997 og 1998, men at de ikke tilkendte kompensation for skader, der skyldes manglende betaling af disse tilskud. De italienske myndigheder gjorde rede for, at Arfea den 6. juni 2014 indgav en anmodning om tilkendelse af erstatning ud over den kompensation, som virksomheden allerede var tilkendt af den regionale forvaltningsdomstol. I henhold til de italienske myndigheder viser det, at den kompensation, som Arfea blev tilkendt af den regionale forvaltningsdomstol, og som er genstand for denne afgørelse, ikke udgør en erstatning. |
| --- | --- |

(34)

Til slut fremfører de italienske myndigheder, at dommene fra den regionale forvaltningsdomstol pålagde at betale Arfea økonomisk kompensation for opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste i 1997 og 1998, men at de ikke tilkendte kompensation for skader, der skyldes manglende betaling af disse tilskud. De italienske myndigheder gjorde rede for, at Arfea den 6. juni 2014 indgav en anmodning om tilkendelse af erstatning ud over den kompensation, som virksomheden allerede var tilkendt af den regionale forvaltningsdomstol. I henhold til de italienske myndigheder viser det, at den kompensation, som Arfea blev tilkendt af den regionale forvaltningsdomstol, og som er genstand for denne afgørelse, ikke udgør en erstatning.

4.   BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

| (35) | Den eneste interesserede part, der reagerede på åbningsafgørelsen, var støttemodtageren, Arfea. Arfea er uenig i Kommissionens foreløbige konstateringer i åbningsafgørelsen. |
| --- | --- |

(35)

Den eneste interesserede part, der reagerede på åbningsafgørelsen, var støttemodtageren, Arfea. Arfea er uenig i Kommissionens foreløbige konstateringer i åbningsafgørelsen.

| (36) | Arfea fremfører, at foreneligheden og lovligheden af den pågældende foranstaltning alene bør vurderes af Kommissionen efter forordning (EØF) nr. 1191/69 og ikke efter forordning (EF) nr. 1370/2007. I henhold til Arfea kan forordning (EF) nr. 1370/2007 ikke finde anvendelse på situationer opstået, før den trådte i kraft, dvs. den 3. december 2009, som det blev bekræftet af Retten i dens dom af 20. marts 2013 i Andersen-sagen T-92/11. Arfea fastholder imidlertid, at de kompensationer, som den blev tilkendt, overholder kravene i forordning (EF) nr. 1370/2007. |
| --- | --- |

(36)

Arfea fremfører, at foreneligheden og lovligheden af den pågældende foranstaltning alene bør vurderes af Kommissionen efter forordning (EØF) nr. 1191/69 og ikke efter forordning (EF) nr. 1370/2007. I henhold til Arfea kan forordning (EF) nr. 1370/2007 ikke finde anvendelse på situationer opstået, før den trådte i kraft, dvs. den 3. december 2009, som det blev bekræftet af Retten i dens dom af 20. marts 2013 i Andersen-sagen T-92/11. Arfea fastholder imidlertid, at de kompensationer, som den blev tilkendt, overholder kravene i forordning (EF) nr. 1370/2007.

| (37) | Arfea fremfører for det andet, at den blev pålagt forpligtelser til offentlig tjeneste efter artikel 2, stk. 1, og artikel 2, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69. Ifølge Arfea er lokale offentlige transporttjenester offentlige tjenester. I Italien bliver disse tjenester fordelt ved administrative koncessioner, og de tilhørende forpligtelser til offentlige tjenester vedrørende leveringen af tjenesterne bliver fastlagt i koncessionsaftaler samt i aftaler og dokumenter vedhæftet disse koncessionsaftaler. I Arfeas tilfælde vedrører disse forpligtelser til offentlig tjeneste driftsprogrammer, busruter, stoppesteder og tariffer. Med hensyn til det faktum, at koncessionerne specificerede, at tjenesterne skulle drives for virksomhedens egen risiko, fremfører Arfea, at det vedrører sikkerhedsrisici for passagerer og tredjeparter, ikke almindelige virksomhedsrisici. |
| --- | --- |

(37)

Arfea fremfører for det andet, at den blev pålagt forpligtelser til offentlig tjeneste efter artikel 2, stk. 1, og artikel 2, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69. Ifølge Arfea er lokale offentlige transporttjenester offentlige tjenester. I Italien bliver disse tjenester fordelt ved administrative koncessioner, og de tilhørende forpligtelser til offentlige tjenester vedrørende leveringen af tjenesterne bliver fastlagt i koncessionsaftaler samt i aftaler og dokumenter vedhæftet disse koncessionsaftaler. I Arfeas tilfælde vedrører disse forpligtelser til offentlig tjeneste driftsprogrammer, busruter, stoppesteder og tariffer. Med hensyn til det faktum, at koncessionerne specificerede, at tjenesterne skulle drives for virksomhedens egen risiko, fremfører Arfea, at det vedrører sikkerhedsrisici for passagerer og tredjeparter, ikke almindelige virksomhedsrisici.

| (38) | Arfea fremfører for det tredje, at virksomhedens manglende anmodning om ophør af disse forpligtelser til offentlig tjeneste i henhold til artikel 4 i forordning (EØF) nr. 1191/69 ikke fratager virksomheden dens ret til kompensation efter forordning (EØF) nr. 1191/69. Ifølge Arfea finder den procedure, der i henhold til artikel 4 i forordning (EØF) nr. 1191/69 blev pålagt et selskab efter at forordning (EØF) nr. 1191/69 trådte i kraft, ikke anvendelse på forpligtelser til offentlig tjeneste. Denne fortolkning af artikel 4 i forordning (EØF) nr. 1191/69 understøttes, i henhold til Arfea, af dommen afsagt af Domstolen den 3. marts 2014 i CTP-sagen C-518/12. |
| --- | --- |

(38)

Arfea fremfører for det tredje, at virksomhedens manglende anmodning om ophør af disse forpligtelser til offentlig tjeneste i henhold til artikel 4 i forordning (EØF) nr. 1191/69 ikke fratager virksomheden dens ret til kompensation efter forordning (EØF) nr. 1191/69. Ifølge Arfea finder den procedure, der i henhold til artikel 4 i forordning (EØF) nr. 1191/69 blev pålagt et selskab efter at forordning (EØF) nr. 1191/69 trådte i kraft, ikke anvendelse på forpligtelser til offentlig tjeneste. Denne fortolkning af artikel 4 i forordning (EØF) nr. 1191/69 understøttes, i henhold til Arfea, af dommen afsagt af Domstolen den 3. marts 2014 i CTP-sagen C-518/12.

| (39) | Med hensyn til beregning størrelsen af kompensationen tilkendt selskabet af den regionale administrative domstol i Piemonte-regionen, fremfører Arfea for det fjerde, at Kommissionen ikke kan sætte spørgsmålstegn ved rapporten fra den sagkyndige udpeget af domstolen, eftersom det er en foreløbig teknisk foranstaltning, der fuldstændig hører under den nationale domstols kompetence. Under alle omstændigheder skal parametrene til beregningen af kompensationen fastsættes på forhånd i afgørelsen fra regionalrådet af 16. februar 1984, og selskabet ikke ville være blevet overkompenseret. De pågældende kompensationer overholder derfor de krav, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 1191/69 i denne forbindelse. |
| --- | --- |

(39)

Med hensyn til beregning størrelsen af kompensationen tilkendt selskabet af den regionale administrative domstol i Piemonte-regionen, fremfører Arfea for det fjerde, at Kommissionen ikke kan sætte spørgsmålstegn ved rapporten fra den sagkyndige udpeget af domstolen, eftersom det er en foreløbig teknisk foranstaltning, der fuldstændig hører under den nationale domstols kompetence. Under alle omstændigheder skal parametrene til beregningen af kompensationen fastsættes på forhånd i afgørelsen fra regionalrådet af 16. februar 1984, og selskabet ikke ville være blevet overkompenseret. De pågældende kompensationer overholder derfor de krav, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 1191/69 i denne forbindelse.

| (40) | For det femte, i henhold til Arfea, finder de argumenter, der er sammenfattet i betragtning 37-39 ovenfor, også anvendelse på vurderingen af den pågældende kompensations kompatibilitet med kravene i forordning (EF) nr. 1370/2007. Med hensyn til, om disse kompensationer overholder de formelle krav pålagt af den forordning, som Kommissionen i åbningsafgørelsens betragtning 64 og følgende henviser til, fremfører Arfea, at de ikke bør finde anvendelse på den aktuelle sag. Ifølge Arfea vil det være juridisk og logisk umuligt at påvise overholdelsen af disse krav, fordi den relevante situation fandt sted, mange år før forordning (EF) nr. 1370/2007 trådte i kraft. |
| --- | --- |

(40)

For det femte, i henhold til Arfea, finder de argumenter, der er sammenfattet i betragtning 37-39 ovenfor, også anvendelse på vurderingen af den pågældende kompensations kompatibilitet med kravene i forordning (EF) nr. 1370/2007. Med hensyn til, om disse kompensationer overholder de formelle krav pålagt af den forordning, som Kommissionen i åbningsafgørelsens betragtning 64 og følgende henviser til, fremfører Arfea, at de ikke bør finde anvendelse på den aktuelle sag. Ifølge Arfea vil det være juridisk og logisk umuligt at påvise overholdelsen af disse krav, fordi den relevante situation fandt sted, mange år før forordning (EF) nr. 1370/2007 trådte i kraft.

| (41) | Til slut kræver Arfea, at kompensationerne tilkendt dem af den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte-regionen opfylder de fire Altmark-betingelser. For det første blev Arfea pålagt tydeligt definerede forpligtelser til offentlig tjeneste i overensstemmelse med den først Altmark-betingelse. For det andet skulle parametrene for kompensationen have været fastsat på forhånd på en gennemsigtig og objektiv måde i afgørelsen fra regionalrådet af 16. februar 1984, i overensstemmelse med den anden Altmark-betingelse. For det tredje ville den sagkyndiges rapport have fastlagt, at kompensationen ikke oversteg udgifterne til levering af forpligtelserne til offentlig tjeneste, inklusive en rimelig fortjeneste, i overensstemmelse med den tredje Altmark-betingelse. Endelig ville Arfea opfylde kriterierne for en typisk og veladministreret virksomhed i henhold til det fjerde Altmark-kriterium, hvilket er demonstreret ved det faktum, at virksomhedens gennemsnitlige udgifter/km var under de almindelige udgifter i regionen. |
| --- | --- |

(41)

Til slut kræver Arfea, at kompensationerne tilkendt dem af den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte-regionen opfylder de fire Altmark-betingelser. For det første blev Arfea pålagt tydeligt definerede forpligtelser til offentlig tjeneste i overensstemmelse med den først Altmark-betingelse. For det andet skulle parametrene for kompensationen have været fastsat på forhånd på en gennemsigtig og objektiv måde i afgørelsen fra regionalrådet af 16. februar 1984, i overensstemmelse med den anden Altmark-betingelse. For det tredje ville den sagkyndiges rapport have fastlagt, at kompensationen ikke oversteg udgifterne til levering af forpligtelserne til offentlig tjeneste, inklusive en rimelig fortjeneste, i overensstemmelse med den tredje Altmark-betingelse. Endelig ville Arfea opfylde kriterierne for en typisk og veladministreret virksomhed i henhold til det fjerde Altmark-kriterium, hvilket er demonstreret ved det faktum, at virksomhedens gennemsnitlige udgifter/km var under de almindelige udgifter i regionen.

5.   BEMÆRKNINGER TIL TREDJEPARTS BEMÆRKNINGER

BEMÆRKNINGER TIL TREDJEPARTS BEMÆRKNINGER

| (42) | I sine bemærkninger til Arfeas bemærkninger, bekræfter de italienske myndigheder igen deres holdning, som de tilkendegjorde i åbningsafgørelsen uden yderligere bemærkninger. |
| --- | --- |

(42)

I sine bemærkninger til Arfeas bemærkninger, bekræfter de italienske myndigheder igen deres holdning, som de tilkendegjorde i åbningsafgørelsen uden yderligere bemærkninger.

6.   VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGEN

VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGEN

6.1.   Forekomst af statsstøtte

Forekomst af statsstøtte

| (43) | I henhold til traktatens artikel 107, stk. 1, »er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«. |
| --- | --- |

(43)

I henhold til traktatens artikel 107, stk. 1, »er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«.

| (44) | For at en støtteforanstaltning kan betragtes som statsstøtte efter traktatens artikel 107, stk. 1, skal alle følgende betingelser følgelig være opfyldt:






  — | den skal ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler |
| --- | --- | --- |

(44)

For at en støtteforanstaltning kan betragtes som statsstøtte efter traktatens artikel 107, stk. 1, skal alle følgende betingelser følgelig være opfyldt:

—

den skal ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler

| — | den skal give en selektiv fordel ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner |
| --- | --- |

—

den skal give en selektiv fordel ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner

| — | den skal fordreje eller true med at fordreje konkurrencen og |
| --- | --- |

—

den skal fordreje eller true med at fordreje konkurrencen og

| — | den skal påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

—

den skal påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

6.1.1.   Tilregnelse til staten og statsmidler

Tilregnelse til staten og statsmidler

| (45) | Kommissionen noterer sig, at regionen i henhold til dommene fra den regionale forvaltningsdomstol skulle betale yderligere kompensation til Arfea for rutebilkørsel i 1997 og 1998, hvad angår regionale ruter. Den sagkyndige kontrollerede, om Arfea var blevet påført en økonomisk ulempe i form af underkompensation for 1997 svarende til 1 196 780 EUR og 102 814 EUR for 1998 som følge af de forpligtelser til offentlig tjeneste, som virksomheden angiveligt var pålagt. Den 7. februar 2014 betalte regionen faktisk dette beløb til Arfea med henblik på at efterkomme dommene. |
| --- | --- |

(45)

Kommissionen noterer sig, at regionen i henhold til dommene fra den regionale forvaltningsdomstol skulle betale yderligere kompensation til Arfea for rutebilkørsel i 1997 og 1998, hvad angår regionale ruter. Den sagkyndige kontrollerede, om Arfea var blevet påført en økonomisk ulempe i form af underkompensation for 1997 svarende til 1 196 780 EUR og 102 814 EUR for 1998 som følge af de forpligtelser til offentlig tjeneste, som virksomheden angiveligt var pålagt. Den 7. februar 2014 betalte regionen faktisk dette beløb til Arfea med henblik på at efterkomme dommene.

| (46) | Det forhold, at en national domstol pålægger regionen at betale kompensation til et selskab, fratager ikke regionen, som efterkommer dommen, dens ansvar, eftersom en stats nationale domstole betragtes som denne stats organer og derfor er bundet af forpligtelsen til loyalt samarbejde (11). |
| --- | --- |

(46)

Det forhold, at en national domstol pålægger regionen at betale kompensation til et selskab, fratager ikke regionen, som efterkommer dommen, dens ansvar, eftersom en stats nationale domstole betragtes som denne stats organer og derfor er bundet af forpligtelsen til loyalt samarbejde (11).

11

| (47) | Foranstaltningen kan derfor tilregnes staten, og de midler, der er anvendt til betaling af kompensationen, er statsmidler. |
| --- | --- |

(47)

Foranstaltningen kan derfor tilregnes staten, og de midler, der er anvendt til betaling af kompensationen, er statsmidler.

6.1.2.   Selektiv økonomisk fordel

Selektiv økonomisk fordel

| (48) | Kommissionen bemærker indledningsvis, at Arfea udøver en økonomisk aktivitet, nemlig passagerbefordring mod vederlag. Arfea skal således betragtes som en »virksomhed« efter traktatens artikel 107, stk. 1. |
| --- | --- |

(48)

Kommissionen bemærker indledningsvis, at Arfea udøver en økonomisk aktivitet, nemlig passagerbefordring mod vederlag. Arfea skal således betragtes som en »virksomhed« efter traktatens artikel 107, stk. 1.

| (49) | Ydelsen af foranstaltningen bør også betragtes som selektiv, da den kun er til fordel for Arfea. |
| --- | --- |

(49)

Ydelsen af foranstaltningen bør også betragtes som selektiv, da den kun er til fordel for Arfea.

| (50) | Med hensyn til spørgsmålet om tildeling af en økonomisk fordel følger det af Altmark-dommen, at den kompensation, der ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler til virksomheder som vederlag for forpligtelser til offentlig tjeneste, der pålægges dem, ikke medfører en sådan fordel for de berørte virksomheder og dermed ikke udgør statsstøtte efter traktatens artikel 107, stk. 1, forudsat at følgende fire betingelser er opfyldt:






  — | for det første skal den pågældende virksomhed faktisk være pålagt at opfylde forpligtelser til offentlig tjeneste, og disse forpligtelser skal være klart defineret |
| --- | --- | --- |

(50)

Med hensyn til spørgsmålet om tildeling af en økonomisk fordel følger det af Altmark-dommen, at den kompensation, der ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler til virksomheder som vederlag for forpligtelser til offentlig tjeneste, der pålægges dem, ikke medfører en sådan fordel for de berørte virksomheder og dermed ikke udgør statsstøtte efter traktatens artikel 107, stk. 1, forudsat at følgende fire betingelser er opfyldt:

—

for det første skal den pågældende virksomhed faktisk være pålagt at opfylde forpligtelser til offentlig tjeneste, og disse forpligtelser skal være klart defineret

| — | for det andet skal de kriterier, der er grundlaget for beregningen af kompensationen, være fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde |
| --- | --- |

—

for det andet skal de kriterier, der er grundlaget for beregningen af kompensationen, være fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde

| — | for det tredje må kompensationen ikke overstige, hvad der er nødvendigt for helt eller delvist at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af disse forpligtelser |
| --- | --- |

—

for det tredje må kompensationen ikke overstige, hvad der er nødvendigt for helt eller delvist at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af disse forpligtelser

| — | for det fjerde skal størrelsen af den nødvendige kompensation, når udvælgelsen af den virksomhed, der skal overdrages en forpligtelse til offentlig tjeneste, i et konkret tilfælde ikke gennemføres inden for rammerne af en procedure for tildeling af offentlige kontrakter, fastlægges på grundlag af en analyse af de omkostninger, som en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkeligt udstyret med transportmidler til at kunne opfylde de stillede krav til den offentlige tjeneste, ville have ved at gennemføre forpligtelserne, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne. |
| --- | --- |

—

for det fjerde skal størrelsen af den nødvendige kompensation, når udvælgelsen af den virksomhed, der skal overdrages en forpligtelse til offentlig tjeneste, i et konkret tilfælde ikke gennemføres inden for rammerne af en procedure for tildeling af offentlige kontrakter, fastlægges på grundlag af en analyse af de omkostninger, som en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkeligt udstyret med transportmidler til at kunne opfylde de stillede krav til den offentlige tjeneste, ville have ved at gennemføre forpligtelserne, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne.

| (51) | Ifølge Altmark-dommen skal alle fire betingelser være opfyldt, for at det kan udelukkes, at der er tale om en økonomisk fordel i de tilfælde, hvor der ydes kompensation til en virksomhed som vederlag for forpligtelser til offentlige tjenester, der er pålagt den. |
| --- | --- |

(51)

Ifølge Altmark-dommen skal alle fire betingelser være opfyldt, for at det kan udelukkes, at der er tale om en økonomisk fordel i de tilfælde, hvor der ydes kompensation til en virksomhed som vederlag for forpligtelser til offentlige tjenester, der er pålagt den.

a)   Første Altmark-betingelse

| (52) | For så vidt angår den første Altmark-betingelse bemærker Kommissionen for det første, at det er medlemsstaterne, der skal vise, at en bestemt virksomhed blev pålagt forpligtelser til offentlig tjeneste, og at pålæggelsen af sådanne forpligtelser til offentlig tjeneste er berettiget ud fra almene hensyn (12). De italienske myndigheder gjorde imidlertid ikke rede for, hvilke forpligtelser til offentlig tjeneste berettiget ud fra almene hensyn, der var pålagt Arfea. De fremførte derimod, at Arfea ikke var blevet pålagt nogen forpligtelse til offentlig tjeneste. |
| --- | --- |

(52)

For så vidt angår den første Altmark-betingelse bemærker Kommissionen for det første, at det er medlemsstaterne, der skal vise, at en bestemt virksomhed blev pålagt forpligtelser til offentlig tjeneste, og at pålæggelsen af sådanne forpligtelser til offentlig tjeneste er berettiget ud fra almene hensyn (12). De italienske myndigheder gjorde imidlertid ikke rede for, hvilke forpligtelser til offentlig tjeneste berettiget ud fra almene hensyn, der var pålagt Arfea. De fremførte derimod, at Arfea ikke var blevet pålagt nogen forpligtelse til offentlig tjeneste.

12

| (53) | For det andet bemærker Kommissionen, at begrebet forpligtelser til offentlig tjeneste henviser til betingelser, der pålægges en operatør, som operatøren ikke ville påtage sig i egen forretningsmæssig interesse eller i hvert fald ikke i samme omfang uden vederlag. Disse betingelser skal være tydeligt defineret af myndigheden i en overdragelseskontrakt. I denne forbindelse har Arfea ikke været i stand til nøjagtigt at forklare, hvilke forpligtelser til offentlig tjeneste, den er blevet pålagt, og heller ikke påvise, at disse forpligtelser til offentlig tjeneste var klart defineret i en overdragelseskontrakt. På baggrund af begrundelserne i betragtning 77-82 herunder mener Kommissionen, at meget tyder på, at sådanne tydeligt definerede forpligtelser til offentlig tjeneste ikke var pålagt Arfea. |
| --- | --- |

(53)

For det andet bemærker Kommissionen, at begrebet forpligtelser til offentlig tjeneste henviser til betingelser, der pålægges en operatør, som operatøren ikke ville påtage sig i egen forretningsmæssig interesse eller i hvert fald ikke i samme omfang uden vederlag. Disse betingelser skal være tydeligt defineret af myndigheden i en overdragelseskontrakt. I denne forbindelse har Arfea ikke været i stand til nøjagtigt at forklare, hvilke forpligtelser til offentlig tjeneste, den er blevet pålagt, og heller ikke påvise, at disse forpligtelser til offentlig tjeneste var klart defineret i en overdragelseskontrakt. På baggrund af begrundelserne i betragtning 77-82 herunder mener Kommissionen, at meget tyder på, at sådanne tydeligt definerede forpligtelser til offentlig tjeneste ikke var pålagt Arfea.

b)   Anden Altmark-betingelse

| (54) | Med hensyn til den anden Altmark-betingelse, bemærker Kommissionen, at parametrene til beregning af kompensationen tilkendt Arfea i dommene afsagt af den regionale forvaltningsdomstol, ikke var fastsat på forhånd. De blev alene fastlagt på baggrund af en efterfølgende beregning foretaget af den sagkyndige på grundlag af flere forudsætninger, der ikke blev behørigt forklaret, og desuden forelå der ingen adskilte regnskaber. |
| --- | --- |

(54)

Med hensyn til den anden Altmark-betingelse, bemærker Kommissionen, at parametrene til beregning af kompensationen tilkendt Arfea i dommene afsagt af den regionale forvaltningsdomstol, ikke var fastsat på forhånd. De blev alene fastlagt på baggrund af en efterfølgende beregning foretaget af den sagkyndige på grundlag af flere forudsætninger, der ikke blev behørigt forklaret, og desuden forelå der ingen adskilte regnskaber.

| (55) | I modsætning til, hvad Arfea fremfører, kan parametrene til beregning af disse kompensationer ikke anses for fastlagt i regionalrådets afgørelse af 16. februar 1984. Kompensationerne tilkendt Arfea af den regionale forvaltningsdomstol er netop yderligere kompensationer, og formålet med dem var lige præcis at dække den økonomiske byrde i forbindelse med forpligtelserne til offentlig tjeneste, der angiveligt var pålagt Arfea, som ikke til fulde ville være blevet dækket at de kompensationer, virksomheden allerede var tilkendt i medfør af regionalrådets afgørelse af 16. februar 1984. |
| --- | --- |

(55)

I modsætning til, hvad Arfea fremfører, kan parametrene til beregning af disse kompensationer ikke anses for fastlagt i regionalrådets afgørelse af 16. februar 1984. Kompensationerne tilkendt Arfea af den regionale forvaltningsdomstol er netop yderligere kompensationer, og formålet med dem var lige præcis at dække den økonomiske byrde i forbindelse med forpligtelserne til offentlig tjeneste, der angiveligt var pålagt Arfea, som ikke til fulde ville være blevet dækket at de kompensationer, virksomheden allerede var tilkendt i medfør af regionalrådets afgørelse af 16. februar 1984.

| (56) | Denne tilgang er i modstrid med den anden Altmark-betingelse, og enhver kompensation tilkendt på baggrund heraf udgør statsstøtte. Domstolen har netop i Altmark-dommen tydeliggjort, at »følgelig udgør en medlemsstats kompensation af de af en virksomhed lidte tab i den situation, hvor det efterfølgende viser sig, at en virksomhed med udførelse af visse tjenesteydelser i forbindelse med opfyldelsen af forpligtelser til offentlig tjeneste ikke er økonomisk levedygtig, uden at kriterierne for en sådan kompensation er fastlagt på forhånd, en økonomisk foranstaltning, som henhører under begrebet statsstøtte i TEUF's artikel 107, stk. 1's forstand« (13). |
| --- | --- |

(56)

Denne tilgang er i modstrid med den anden Altmark-betingelse, og enhver kompensation tilkendt på baggrund heraf udgør statsstøtte. Domstolen har netop i Altmark-dommen tydeliggjort, at »følgelig udgør en medlemsstats kompensation af de af en virksomhed lidte tab i den situation, hvor det efterfølgende viser sig, at en virksomhed med udførelse af visse tjenesteydelser i forbindelse med opfyldelsen af forpligtelser til offentlig tjeneste ikke er økonomisk levedygtig, uden at kriterierne for en sådan kompensation er fastlagt på forhånd, en økonomisk foranstaltning, som henhører under begrebet statsstøtte i TEUF's artikel 107, stk. 1's forstand« (13).

13

| (57) | Kommissionen konkluderer derfor, at den anmeldte foranstaltning ikke opfylder den anden Altmark-betingelse. |
| --- | --- |

(57)

Kommissionen konkluderer derfor, at den anmeldte foranstaltning ikke opfylder den anden Altmark-betingelse.

c)   Tredje Altmark-betingelse

| (58) | For så vidt angår den tredje Altmark-betingelse, finder Kommissionen først og fremmest, at når en virksomhed både udfører aktiviteter underlagt forpligtelser til offentlig tjeneste og aktiviteter, der ikke er underlagt forpligtelse til offentlig tjeneste, er det ikke muligt præcist at fastlægge, hvilke udgifter der er afholdt i forbindelse med levering af forpligtelser til offentlig tjeneste, hvis der ikke forelægger en korrekt adskillelse af regnskaber for udbyderens forskellige aktiviteter. |
| --- | --- |

(58)

For så vidt angår den tredje Altmark-betingelse, finder Kommissionen først og fremmest, at når en virksomhed både udfører aktiviteter underlagt forpligtelser til offentlig tjeneste og aktiviteter, der ikke er underlagt forpligtelse til offentlig tjeneste, er det ikke muligt præcist at fastlægge, hvilke udgifter der er afholdt i forbindelse med levering af forpligtelser til offentlig tjeneste, hvis der ikke forelægger en korrekt adskillelse af regnskaber for udbyderens forskellige aktiviteter.

| (59) | I den foreliggende sag har de italienske myndigheder fremført, at Arfea ikke har gennemført en korrekt adskillelse af regnskaberne mellem dens aktiviteter, der angiveligt var underlagt forpligtelser til offentlig tjeneste pålagt af Piemonte-regeringen, og dens andre aktiviteter. Kommissionen udtrykte også bekymringer om, hvorvidt Arfea havde gennemført en sådan adskillelse af regnskaberne, og Arfea indgav ikke nogen bemærkninger om dette forhold. Af de uddrag fra Arfeas regnskaber, som den sagkyndige udpeget af retten benyttede til at bestemme størrelsen af kompensationerne, fremgik desuden ingen adskillelse af regnskabet mellem Arfeas forskellige aktiviteter. Fordelingen af udgifter foretaget af den af retten udpegede sagkyndige har fundet sted efterfølgende på baggrund af den basismodel, som Arfeas rådgivere har udarbejdet, og som fastlægger hvilken procentdel af de forskellige udgifter, der skal tildeles Arfeas forskellige aktiviteter. |
| --- | --- |

(59)

I den foreliggende sag har de italienske myndigheder fremført, at Arfea ikke har gennemført en korrekt adskillelse af regnskaberne mellem dens aktiviteter, der angiveligt var underlagt forpligtelser til offentlig tjeneste pålagt af Piemonte-regeringen, og dens andre aktiviteter. Kommissionen udtrykte også bekymringer om, hvorvidt Arfea havde gennemført en sådan adskillelse af regnskaberne, og Arfea indgav ikke nogen bemærkninger om dette forhold. Af de uddrag fra Arfeas regnskaber, som den sagkyndige udpeget af retten benyttede til at bestemme størrelsen af kompensationerne, fremgik desuden ingen adskillelse af regnskabet mellem Arfeas forskellige aktiviteter. Fordelingen af udgifter foretaget af den af retten udpegede sagkyndige har fundet sted efterfølgende på baggrund af den basismodel, som Arfeas rådgivere har udarbejdet, og som fastlægger hvilken procentdel af de forskellige udgifter, der skal tildeles Arfeas forskellige aktiviteter.

| (60) | For det andet finder Kommissionen, at den fortjeneste, som den sagkyndige har benyttet til beregning af størrelsen af kompensation, er højere, end hvad der kan betragtes som en rimelig fortjeneste i betydningen af den tredje Altmark-betingelse. |
| --- | --- |

(60)

For det andet finder Kommissionen, at den fortjeneste, som den sagkyndige har benyttet til beregning af størrelsen af kompensation, er højere, end hvad der kan betragtes som en rimelig fortjeneste i betydningen af den tredje Altmark-betingelse.

| (61) | Den sagkyndige fandt, at en afkastgrad på investeret kapital på 12,89 % for 1997 og 10,81 % for 1998 var en rimelig fortjeneste. Disse grader er baseret på udbyttet fra 10-årige italienske statsobligationer (6,8 % for 1997) plus en gennemsnitlig risikopræmie (4,8 % for 1997) korrigeret op for at tage højde for Arfeas egen økonomiske situation (med 1,28 for 1997). |
| --- | --- |

(61)

Den sagkyndige fandt, at en afkastgrad på investeret kapital på 12,89 % for 1997 og 10,81 % for 1998 var en rimelig fortjeneste. Disse grader er baseret på udbyttet fra 10-årige italienske statsobligationer (6,8 % for 1997) plus en gennemsnitlig risikopræmie (4,8 % for 1997) korrigeret op for at tage højde for Arfeas egen økonomiske situation (med 1,28 for 1997).

| (62) | I denne forbindelse bemærker Kommissionen, at den af den sagkyndige fastsatte risikopræmie er særligt høj, eftersom den risiko, som Arfea var eksponeret for, var temmelig begrænset. Arfea havde netop eneret til koncessionerne, hvilket beskyttede virksomheden mod konkurrence fra andre operatører, og kompensationen fastsat af den sagkyndige kompenserede alle de påståede udgifter til leveringen af forpligtelserne til offentlig tjeneste. |
| --- | --- |

(62)

I denne forbindelse bemærker Kommissionen, at den af den sagkyndige fastsatte risikopræmie er særligt høj, eftersom den risiko, som Arfea var eksponeret for, var temmelig begrænset. Arfea havde netop eneret til koncessionerne, hvilket beskyttede virksomheden mod konkurrence fra andre operatører, og kompensationen fastsat af den sagkyndige kompenserede alle de påståede udgifter til leveringen af forpligtelserne til offentlig tjeneste.

| (63) | Kommissionen bemærker desuden, at den sagkyndige nok påpegede, at transportsektoren nød godt af en gennemsnitlig risiko, der var lavere end markedsrisikoen, men han korrigerede risikopræmien op for at tage højde for Arfeas egen økonomiske eksponering, som var højere en den gennemsnitlige eksponering i sektoren. På den måde tog den sagkyndige således ikke hensyn til en almindelig transportvirksomheds risiko men for Arfeas egen risiko, som var højere end den gennemsnitlige risiko i sektoren. |
| --- | --- |

(63)

Kommissionen bemærker desuden, at den sagkyndige nok påpegede, at transportsektoren nød godt af en gennemsnitlig risiko, der var lavere end markedsrisikoen, men han korrigerede risikopræmien op for at tage højde for Arfeas egen økonomiske eksponering, som var højere en den gennemsnitlige eksponering i sektoren. På den måde tog den sagkyndige således ikke hensyn til en almindelig transportvirksomheds risiko men for Arfeas egen risiko, som var højere end den gennemsnitlige risiko i sektoren.

| (64) | På baggrund af ovenstående finder Kommissionen således ikke, at den tredje Altmark-betingelse er opfyldt. |
| --- | --- |

(64)

På baggrund af ovenstående finder Kommissionen således ikke, at den tredje Altmark-betingelse er opfyldt.

d)   Konklusion

| (65) | Eftersom alle betingelserne i Altmark-dommen skal være opfyldt, og eftersom den foreliggende foranstaltning ikke opfylder de første tre Altmark-betingelser, er der ikke noget behov for, at Kommissionen undersøger, om den fjerde Altmark-betingelse er opfyldt. |
| --- | --- |

(65)

Eftersom alle betingelserne i Altmark-dommen skal være opfyldt, og eftersom den foreliggende foranstaltning ikke opfylder de første tre Altmark-betingelser, er der ikke noget behov for, at Kommissionen undersøger, om den fjerde Altmark-betingelse er opfyldt.

| (66) | På baggrund af ovenstående finder Kommissionen, at den yderligere kompensation til Arfea for de tjenester, virksomheden ydede i den relevante periode, ikke opfylder alle fire Altmark-betingelser, og de har derfor givet den en selektiv økonomisk fordel, jf. traktatens artikel 107, stk. 1. |
| --- | --- |

(66)

På baggrund af ovenstående finder Kommissionen, at den yderligere kompensation til Arfea for de tjenester, virksomheden ydede i den relevante periode, ikke opfylder alle fire Altmark-betingelser, og de har derfor givet den en selektiv økonomisk fordel, jf. traktatens artikel 107, stk. 1.

6.1.3.   Fordrejning af konkurrencen og påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne

Fordrejning af konkurrencen og påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne

| (67) | Kommissionen bemærker for det første, at de foreliggende kompensationer blev tilkendt Arfea ved to domme afsagt af den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte den 10. oktober 2013 og blev betalt af Piemonte-regionen den 7. februar 2014, dvs. længe efter, at markedet for passagerbefordring med bus blev åbnet for konkurrence i EU. |
| --- | --- |

(67)

Kommissionen bemærker for det første, at de foreliggende kompensationer blev tilkendt Arfea ved to domme afsagt af den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte den 10. oktober 2013 og blev betalt af Piemonte-regionen den 7. februar 2014, dvs. længe efter, at markedet for passagerbefordring med bus blev åbnet for konkurrence i EU.

| (68) | EU-Domstolen bemærkede i denne forbindelse i Altmark-dommen, at flere medlemsstater siden 1995 var begyndt at åbne visse transportmarkeder for konkurrence fra virksomheder etableret i andre medlemsstater, således at flere virksomheder allerede tilbød transportydelser i byer, forstæder eller regioner i andre medlemsstater end deres hjemstat på dette tidspunkt. |
| --- | --- |

(68)

EU-Domstolen bemærkede i denne forbindelse i Altmark-dommen, at flere medlemsstater siden 1995 var begyndt at åbne visse transportmarkeder for konkurrence fra virksomheder etableret i andre medlemsstater, således at flere virksomheder allerede tilbød transportydelser i byer, forstæder eller regioner i andre medlemsstater end deres hjemstat på dette tidspunkt.

| (69) | Enhver kompensation til Arfea må således anses for at kunne fordreje konkurrencen inden for personbefordring med bus og at kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, for så vidt som den forringer de muligheder, som transportselskaber etableret i andre medlemsstater har for at tilbyde deres tjenester i Italien, og styrker Arfeas position på markedet ved at frigøre virksomheden for omkostninger, den ellers skulle have båret i forbindelse med de daglige forretningsaktiviteter. |
| --- | --- |

(69)

Enhver kompensation til Arfea må således anses for at kunne fordreje konkurrencen inden for personbefordring med bus og at kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, for så vidt som den forringer de muligheder, som transportselskaber etableret i andre medlemsstater har for at tilbyde deres tjenester i Italien, og styrker Arfeas position på markedet ved at frigøre virksomheden for omkostninger, den ellers skulle have båret i forbindelse med de daglige forretningsaktiviteter.

| (70) | Kommissionen bemærker desuden, at Arfea er aktiv på andre markeder, såsom markedet for private transporttjenester, og at virksomheden således konkurrerer med andre virksomheder i EU på disse markeder. Der er desuden risiko for, at enhver kompensation til Arfea fordrejer konkurrencen og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne på disse markeder. |
| --- | --- |

(70)

Kommissionen bemærker desuden, at Arfea er aktiv på andre markeder, såsom markedet for private transporttjenester, og at virksomheden således konkurrerer med andre virksomheder i EU på disse markeder. Der er desuden risiko for, at enhver kompensation til Arfea fordrejer konkurrencen og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne på disse markeder.

| (71) | Kommissionen finder derfor, at foranstaltningen fordrejer konkurrencen og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(71)

Kommissionen finder derfor, at foranstaltningen fordrejer konkurrencen og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

6.1.4.   Konklusion

Konklusion

| (72) | I lyset af ovenstående konkluderer Kommissionen, at foranstaltningen udgør statsstøtte efter traktatens artikel 107, stk. 1. |
| --- | --- |

(72)

I lyset af ovenstående konkluderer Kommissionen, at foranstaltningen udgør statsstøtte efter traktatens artikel 107, stk. 1.

6.2.   Fritagelse for underretningspligten efter forordning (EØF) nr. 1191/69

Fritagelse for underretningspligten efter forordning (EØF) nr. 1191/69

| (73) | For at den regionale forvaltningsdomstols begrundelse, for at Arfea var berettiget til yderligere kompensation for offentlig tjeneste efter forordning (EØF) nr. 1191/69, er gyldig, skulle Arfea have erhvervet retten til yderligere kompensation på det tidspunkt, hvor virksomheden leverede disse tjenester, og kompensationerne skulle have været fritaget fra den obligatoriske underretningsprocedure i medfør af artikel 17, stk. 2 i forordning (EØF) nr. 1191/69. I modsat fald, i det omfang kompensationen udgør statsstøtte i henhold til TEUF's artikel 107, stk. 1, ville manglende underretning af den pågældende kompensation have medført, at kompensationen var ulovlig i medfør af TEUF's artikel 108. Det skyldes, at i henhold til artikel 17, stk. 2, i den forordning er kompensation, der følger af anvendelsen af denne forordning, undtaget fra den forudgående underretning, der er fastlagt i TEUF's artikel 108, stk. 3, og dermed fra kravet om forudgående anmeldelse. |
| --- | --- |

(73)

For at den regionale forvaltningsdomstols begrundelse, for at Arfea var berettiget til yderligere kompensation for offentlig tjeneste efter forordning (EØF) nr. 1191/69, er gyldig, skulle Arfea have erhvervet retten til yderligere kompensation på det tidspunkt, hvor virksomheden leverede disse tjenester, og kompensationerne skulle have været fritaget fra den obligatoriske underretningsprocedure i medfør af artikel 17, stk. 2 i forordning (EØF) nr. 1191/69. I modsat fald, i det omfang kompensationen udgør statsstøtte i henhold til TEUF's artikel 107, stk. 1, ville manglende underretning af den pågældende kompensation have medført, at kompensationen var ulovlig i medfør af TEUF's artikel 108. Det skyldes, at i henhold til artikel 17, stk. 2, i den forordning er kompensation, der følger af anvendelsen af denne forordning, undtaget fra den forudgående underretning, der er fastlagt i TEUF's artikel 108, stk. 3, og dermed fra kravet om forudgående anmeldelse.

| (74) | Det følger i denne forbindelse af Combus-dommen, at begrebet »kompensation for offentlig tjeneste« i den bestemmelses forstand skal fortolkes meget snævert (14). Fritagelsen for underretning efter artikel 17, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69 omfatter kun kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste, der ensidigt er pålagt en virksomhed i henhold til artikel 2 i samme forordning, og som beregnes efter metoden i forordningens artikel 10-13 (den fælles kompensationsmetode). Den finder imidlertid ikke anvendelse på kontrakter om offentlig tjeneste efter definitionen i artikel 14. Kompensation, der betales i henhold til en kontrakt om offentlig tjeneste som defineret i artikel 14 i forordning (EØF) nr. 1191/69, og der udgør statsstøtte, skal anmeldes til Kommissionen, før den betales. I tilfælde af manglende anmeldelse vil kompensationen blive betragtet som ulovligt gennemført støtte efter traktatens artikel 108. |
| --- | --- |

(74)

Det følger i denne forbindelse af Combus-dommen, at begrebet »kompensation for offentlig tjeneste« i den bestemmelses forstand skal fortolkes meget snævert (14). Fritagelsen for underretning efter artikel 17, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69 omfatter kun kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste, der ensidigt er pålagt en virksomhed i henhold til artikel 2 i samme forordning, og som beregnes efter metoden i forordningens artikel 10-13 (den fælles kompensationsmetode). Den finder imidlertid ikke anvendelse på kontrakter om offentlig tjeneste efter definitionen i artikel 14. Kompensation, der betales i henhold til en kontrakt om offentlig tjeneste som defineret i artikel 14 i forordning (EØF) nr. 1191/69, og der udgør statsstøtte, skal anmeldes til Kommissionen, før den betales. I tilfælde af manglende anmeldelse vil kompensationen blive betragtet som ulovligt gennemført støtte efter traktatens artikel 108.

14

| (75) | Spørgsmålet om, hvorvidt artikel 17, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69 faktisk fritog de italienske myndigheder for forudgående underretning i den foreliggende sag, afhænger for det første af, om regionen rent faktisk ensidigt pålagde Arfea en forpligtelse til offentlig tjeneste, og for det andet af, om den kompensation, der blev betalt som følge af denne forpligtelse, er i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 1191/69. Kommissionen vil i det følgende undersøge begge spørgsmål. |
| --- | --- |

(75)

Spørgsmålet om, hvorvidt artikel 17, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69 faktisk fritog de italienske myndigheder for forudgående underretning i den foreliggende sag, afhænger for det første af, om regionen rent faktisk ensidigt pålagde Arfea en forpligtelse til offentlig tjeneste, og for det andet af, om den kompensation, der blev betalt som følge af denne forpligtelse, er i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 1191/69. Kommissionen vil i det følgende undersøge begge spørgsmål.

i)   Ensidig pålæggelse af en forpligtelse til offentlig tjeneste

| (76) | Ifølge Arfea pålagde Piemonte-regionen virksomheden forpligtelser til offentlig tjeneste, der var defineret i koncessionsaftalerne for levering af personbefordring med bus samt i aftaler og dokumenter vedhæftet disse koncessionsaftaler. Disse forpligtelser til offentlig tjeneste vedrører driftsprogrammer, busruter, stoppesteder og tariffer. |
| --- | --- |

(76)

Ifølge Arfea pålagde Piemonte-regionen virksomheden forpligtelser til offentlig tjeneste, der var defineret i koncessionsaftalerne for levering af personbefordring med bus samt i aftaler og dokumenter vedhæftet disse koncessionsaftaler. Disse forpligtelser til offentlig tjeneste vedrører driftsprogrammer, busruter, stoppesteder og tariffer.

| (77) | Kommissionen bemærker først og fremmet, at koncessionsaftalerne klart fastlagde, at de kun var gyldige i ét år, og at de kunne fornys på anmodning fra transportselskabet, efter betaling af et koncessionsgebyr. Det følger, at disse koncessioner udgjorde grundlaget for et kontraktmæssigt forhold mellem Arfea og Piemonte-regionen, som Arfea frivilligt indgik i. |
| --- | --- |

(77)

Kommissionen bemærker først og fremmet, at koncessionsaftalerne klart fastlagde, at de kun var gyldige i ét år, og at de kunne fornys på anmodning fra transportselskabet, efter betaling af et koncessionsgebyr. Det følger, at disse koncessioner udgjorde grundlaget for et kontraktmæssigt forhold mellem Arfea og Piemonte-regionen, som Arfea frivilligt indgik i.

| (78) | På baggrund af disse aftaler er der således ikke grundlag for at anse forpligtelser til offentlig tjeneste i betydningen af forordning (EØF) nr. 1191/69 for ensidigt pålagt Arfea. Retten påminder i sin dom af 3. marts 2016 i Simet-sagen T-15/14 om, at frivillig indgåelse af et kontraktforhold er forskelligt fra ensidig pålæggelse af forpligtelser til offentlig tjeneste og giver ikke anledning til en kompensationspligt efter forordning (EØF) nr. 1191/69 (15). |
| --- | --- |

(78)

På baggrund af disse aftaler er der således ikke grundlag for at anse forpligtelser til offentlig tjeneste i betydningen af forordning (EØF) nr. 1191/69 for ensidigt pålagt Arfea. Retten påminder i sin dom af 3. marts 2016 i Simet-sagen T-15/14 om, at frivillig indgåelse af et kontraktforhold er forskelligt fra ensidig pålæggelse af forpligtelser til offentlig tjeneste og giver ikke anledning til en kompensationspligt efter forordning (EØF) nr. 1191/69 (15).

15

| (79) | For det andet bemærker Kommissionen, at Arfea ikke tydeligt udpegede de aftaler og dokumenter vedhæftet koncessionsaftalerne, som ville have pålagt virksomheden forpligtelser til offentlig tjeneste. Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at Arfea henviser til aftalerne om busruter og tidsplaner, som var vedhæftet koncessionsaftalerne, og til tabeller, der fastlægger regionale tariffer, og som nogle af koncessionsaftalerne henviste til. |
| --- | --- |

(79)

For det andet bemærker Kommissionen, at Arfea ikke tydeligt udpegede de aftaler og dokumenter vedhæftet koncessionsaftalerne, som ville have pålagt virksomheden forpligtelser til offentlig tjeneste. Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at Arfea henviser til aftalerne om busruter og tidsplaner, som var vedhæftet koncessionsaftalerne, og til tabeller, der fastlægger regionale tariffer, og som nogle af koncessionsaftalerne henviste til.

| (80) | Hvad angår disse aftaler om busruter og tidsplaner, bemærker Kommissionen, at de ikke kan anses for ensidigt at pålægge Arfea forpligtelser til offentlig tjeneste. Ligesom selve koncessionsaftalerne indgik Arfea dem faktisk frivilligt. Indholdet af disse aftaler, f.eks. busruterne, er desuden blevet ændret på anmodning fra Arfea for flere koncessioner. De kan derfor ikke anses for ensidigt at have pålagt forpligtelser til offentlige tjenester efter artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1191/69. |
| --- | --- |

(80)

Hvad angår disse aftaler om busruter og tidsplaner, bemærker Kommissionen, at de ikke kan anses for ensidigt at pålægge Arfea forpligtelser til offentlig tjeneste. Ligesom selve koncessionsaftalerne indgik Arfea dem faktisk frivilligt. Indholdet af disse aftaler, f.eks. busruterne, er desuden blevet ændret på anmodning fra Arfea for flere koncessioner. De kan derfor ikke anses for ensidigt at have pålagt forpligtelser til offentlige tjenester efter artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1191/69.

| (81) | For så vidt angår fastsættelse af regionale tariffer, der fastsætter de højeste tariffer for alle passagerer, bemærker Kommissionen, at Retten i sin dom af 3. marts 2016 i Simet-sagen T-15/14 tydeligt har gjort rede for, at generelle regler om tariffer ikke pålægger forpligtelser til offentlig tjeneste i betydningen af artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1191/69. I henhold til Retten, dækker begrebet tarifpligter i den forstand, at bestemmelsen er begrænset til de maksimale tariffer, der indføres for en bestemt kategori af passagerer eller produkter, ikke almindelige prispolitiske foranstaltninger (16). |
| --- | --- |

(81)

For så vidt angår fastsættelse af regionale tariffer, der fastsætter de højeste tariffer for alle passagerer, bemærker Kommissionen, at Retten i sin dom af 3. marts 2016 i Simet-sagen T-15/14 tydeligt har gjort rede for, at generelle regler om tariffer ikke pålægger forpligtelser til offentlig tjeneste i betydningen af artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1191/69. I henhold til Retten, dækker begrebet tarifpligter i den forstand, at bestemmelsen er begrænset til de maksimale tariffer, der indføres for en bestemt kategori af passagerer eller produkter, ikke almindelige prispolitiske foranstaltninger (16).

16

| (82) | Til slut bemærker Kommissionen, at det under alle omstændigheder er vanskeligt at forene det forhold, at Arfea anmodede om fornyelse af koncessionerne og endda betalte et koncessionsgebyr for dem, med pålæggelsen af nogen forpligtelse til offentlig tjeneste efter artikel 2, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1191/69. I medfør af den bestemmelse skal der nemlig »ved forpligtelser til offentlig tjeneste forstås forpligtelser, som transportvirksomheden ikke ville påtage sig i egen forretningsmæssig interesse eller i hvert fald ikke i samme omfang og ikke på samme betingelser«. Retten bemærker i sin dom af 3. marts 2016 i Simet-sagen T-15/14, at det er vanskeligt at forestille sig, at en virksomhed ville anmode om fornyelsen af en koncession, når de forpligtelser, der er knyttet til den, tages i betragtning, hvis udførelsen af den koncession ikke er i virksomhedens forretningsmæssige interesse. |
| --- | --- |

(82)

Til slut bemærker Kommissionen, at det under alle omstændigheder er vanskeligt at forene det forhold, at Arfea anmodede om fornyelse af koncessionerne og endda betalte et koncessionsgebyr for dem, med pålæggelsen af nogen forpligtelse til offentlig tjeneste efter artikel 2, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1191/69. I medfør af den bestemmelse skal der nemlig »ved forpligtelser til offentlig tjeneste forstås forpligtelser, som transportvirksomheden ikke ville påtage sig i egen forretningsmæssig interesse eller i hvert fald ikke i samme omfang og ikke på samme betingelser«. Retten bemærker i sin dom af 3. marts 2016 i Simet-sagen T-15/14, at det er vanskeligt at forestille sig, at en virksomhed ville anmode om fornyelsen af en koncession, når de forpligtelser, der er knyttet til den, tages i betragtning, hvis udførelsen af den koncession ikke er i virksomhedens forretningsmæssige interesse.

ii)   Kompensationens overensstemmelse med den almindelige kompensationsprocedure

| (83) | Selv hvis forpligtelserne til offentlig tjeneste blev anset for at være ensidigt pålagt Arfea, ville kompensationen, i denne sag, quod non, for disse tjenester stadig skulle være i overensstemmelse med den almindelige kompensationsprocedure (afdeling IV) i forordning (EØF) nr. 1191/69 for at kunne fritages for forudgående underretning efter artikel 17, stk. 2. Kommissionen mener ikke, at det er tilfældet. |
| --- | --- |

(83)

Selv hvis forpligtelserne til offentlig tjeneste blev anset for at være ensidigt pålagt Arfea, ville kompensationen, i denne sag, quod non, for disse tjenester stadig skulle være i overensstemmelse med den almindelige kompensationsprocedure (afdeling IV) i forordning (EØF) nr. 1191/69 for at kunne fritages for forudgående underretning efter artikel 17, stk. 2. Kommissionen mener ikke, at det er tilfældet.

| (84) | Kommissionen minder i denne forbindelse om, at det af artikel 10 og 11 i forordning (EØF) nr. 1191/69 følger, at en kompensation ikke må være højere end den økonomiske byrde for virksomheden som følger af at pålægge den forpligtelser til offentlig tjeneste. Artikel 1, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 1191/69 fastlægger desuden i den udgave, der trådte i kraft den 1. juli 1992, at: »Når en transportvirksomhed både præsterer tjenesteydelser, der er omfattet af forpligtelser til offentlig tjeneste, og udfører andre aktiviteter, skal de pågældende offentlige tjenester udgøre særlige afdelinger, der mindst opfylder følgende betingelser:






  a) | regnskabet for hver af disse driftsaktiviteter skal føres særskilt, og de tilsvarende aktiver skal opføres efter gældende regnskabsforskrifter |
| --- | --- | --- |

(84)

Kommissionen minder i denne forbindelse om, at det af artikel 10 og 11 i forordning (EØF) nr. 1191/69 følger, at en kompensation ikke må være højere end den økonomiske byrde for virksomheden som følger af at pålægge den forpligtelser til offentlig tjeneste. Artikel 1, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 1191/69 fastlægger desuden i den udgave, der trådte i kraft den 1. juli 1992, at: »Når en transportvirksomhed både præsterer tjenesteydelser, der er omfattet af forpligtelser til offentlig tjeneste, og udfører andre aktiviteter, skal de pågældende offentlige tjenester udgøre særlige afdelinger, der mindst opfylder følgende betingelser:

a)

[...]«.

| (85) | For det andet minder Kommissionen om, at myndighederne i henhold til artikel 13 i forordning (EØF) nr. 1191/69 på forhånd skal fastsætte størrelsen af kompensationen. |
| --- | --- |

(85)

For det andet minder Kommissionen om, at myndighederne i henhold til artikel 13 i forordning (EØF) nr. 1191/69 på forhånd skal fastsætte størrelsen af kompensationen.

| (86) | I den foreliggende sag, finder Kommissionen, at kompensationerne tilkendt Arfea ikke opfylder disse krav. |
| --- | --- |

(86)

I den foreliggende sag, finder Kommissionen, at kompensationerne tilkendt Arfea ikke opfylder disse krav.

| (87) | For det første bemærker Kommissionen, som det fremgår af betragtning 59 herover, at det ikke er påvist, at Arfea har gennemført en korrekt adskillelse af regnskaberne for de aktiviteter, der angiveligt skulle være underlagt forpligtelse til offentlig tjeneste, og de øvrige aktiviteter, i medfør af artikel 1, nr. 5), litra a), i forordning (EØF) nr. 1191/69. Tværtimod, uddragene fra Arfeas regnskaber for 1997 og 1998, som den sagkyndige udpeget af retten benyttede til at bestemme størrelsen af kompensationerne, viser nærmere, at udgifterne ikke var adskilt for hver aktivitet. |
| --- | --- |

(87)

For det første bemærker Kommissionen, som det fremgår af betragtning 59 herover, at det ikke er påvist, at Arfea har gennemført en korrekt adskillelse af regnskaberne for de aktiviteter, der angiveligt skulle være underlagt forpligtelse til offentlig tjeneste, og de øvrige aktiviteter, i medfør af artikel 1, nr. 5), litra a), i forordning (EØF) nr. 1191/69. Tværtimod, uddragene fra Arfeas regnskaber for 1997 og 1998, som den sagkyndige udpeget af retten benyttede til at bestemme størrelsen af kompensationerne, viser nærmere, at udgifterne ikke var adskilt for hver aktivitet.

| (88) | For det andet bemærker Kommissionen, at i modsætning til artikel 13 i forordning (EØF) nr. 1191/69, er kompensationen til Arfea ikke fastsat på forhånd, den er derimod fastsat på baggrund af en efterfølgende vurdering, som fastsat af den regionale forvaltningsdomstol. |
| --- | --- |

(88)

For det andet bemærker Kommissionen, at i modsætning til artikel 13 i forordning (EØF) nr. 1191/69, er kompensationen til Arfea ikke fastsat på forhånd, den er derimod fastsat på baggrund af en efterfølgende vurdering, som fastsat af den regionale forvaltningsdomstol.

| (89) | I lyset af disse bemærkninger, konkluderer Kommissionen, at de yderligere kompensationer tilkendt Arfea af den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte-regionen ikke var fritaget for forudgående underretning i medfør af artikel 17,stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69. |
| --- | --- |

(89)

I lyset af disse bemærkninger, konkluderer Kommissionen, at de yderligere kompensationer tilkendt Arfea af den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte-regionen ikke var fritaget for forudgående underretning i medfør af artikel 17,stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69.

6.3.   Støttens forenelighed

Støttens forenelighed

| (90) | Da det ikke er påvist, at foranstaltningen var fritaget for forudgående underretning efter artikel 17, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69, skal betalingernes forenelighed med det indre marked undersøges, da de må anses for at udgøre statsstøtte efter TEUF artikel 107, stk. 1, jf. afsnit 6.1. |
| --- | --- |

(90)

Da det ikke er påvist, at foranstaltningen var fritaget for forudgående underretning efter artikel 17, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1191/69, skal betalingernes forenelighed med det indre marked undersøges, da de må anses for at udgøre statsstøtte efter TEUF artikel 107, stk. 1, jf. afsnit 6.1.

| (91) | Hvad dette angår, indeholder traktatens artikel 93 bestemmelser vedrørende foreneligheden af statsstøtte i forbindelse med samordning af transport og forpligtelser til offentlig tjeneste på transportområdet og udgør en lex specialis i forhold til artikel 107, stk. 3, samt artikel 106, stk. 2, eftersom den indeholder særlige bestemmelser vedrørende statsstøttens forenelighed. EU-Domstolen har statueret, at »støtteforanstaltninger til transportvæsenet i henhold til artiklen kun er forenelige med traktaten i ganske bestemte tilfælde, som ikke skader [Unionens] almindelige interesser« (17). |
| --- | --- |

(91)

Hvad dette angår, indeholder traktatens artikel 93 bestemmelser vedrørende foreneligheden af statsstøtte i forbindelse med samordning af transport og forpligtelser til offentlig tjeneste på transportområdet og udgør en lex specialis i forhold til artikel 107, stk. 3, samt artikel 106, stk. 2, eftersom den indeholder særlige bestemmelser vedrørende statsstøttens forenelighed. EU-Domstolen har statueret, at »støtteforanstaltninger til transportvæsenet i henhold til artiklen kun er forenelige med traktaten i ganske bestemte tilfælde, som ikke skader [Unionens] almindelige interesser« (17).

lex specialis

17

| (92) | Den 3. december 2009 trådte forordning (EF) nr. 1370/2007 i kraft og ophævede forordning (EØF) nr. 1191/69 og Rådets forordning (EØF) nr. 1107/70 (18). Forordning (EF) nr. 1370/2007 finder anvendelse ved kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste inden for personbefordring med jernbane og ad vej. |
| --- | --- |

(92)

Den 3. december 2009 trådte forordning (EF) nr. 1370/2007 i kraft og ophævede forordning (EØF) nr. 1191/69 og Rådets forordning (EØF) nr. 1107/70 (18). Forordning (EF) nr. 1370/2007 finder anvendelse ved kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste inden for personbefordring med jernbane og ad vej.

18

| (93) | Kommissionen finder, at foreneligheden af den ikke-anmeldte foranstaltning skal undersøges med udgangspunkt i forordning (EF) nr. 1370/2007, da det er den lovgivning, der er gældende på det tidspunkt, hvor denne afgørelse vedtages. Kommissionen bemærker desuden, at den yderligere kompensation tilkendt Arfea af den regionale forvaltningsdomstol blev betalt den 7. februar 2014 (19). |
| --- | --- |

(93)

Kommissionen finder, at foreneligheden af den ikke-anmeldte foranstaltning skal undersøges med udgangspunkt i forordning (EF) nr. 1370/2007, da det er den lovgivning, der er gældende på det tidspunkt, hvor denne afgørelse vedtages. Kommissionen bemærker desuden, at den yderligere kompensation tilkendt Arfea af den regionale forvaltningsdomstol blev betalt den 7. februar 2014 (19).

19

| (94) | I henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1370/2007 er »kompensationer for offentlig trafikbetjening i forbindelse med drift af offentlig personbefordring eller overholdelse af takstforpligtelser pålagt ved generelle regler, der ydes i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser, forenelige med det indre marked. Sådanne kompensationer er fritaget for den pligt til forudgående underretning, der er fastsat i traktatens artikel 108, stk. 3«. |
| --- | --- |

(94)

I henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1370/2007 er »kompensationer for offentlig trafikbetjening i forbindelse med drift af offentlig personbefordring eller overholdelse af takstforpligtelser pålagt ved generelle regler, der ydes i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser, forenelige med det indre marked. Sådanne kompensationer er fritaget for den pligt til forudgående underretning, der er fastsat i traktatens artikel 108, stk. 3«.

| (95) | Af de årsager, der er anført nedenfor, finder Kommissionen, at den ikke-anmeldte kompensation ikke er i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1370/2007, og at den derfor ikke kan erklæres forenelig med det indre marked efter forordningens artikel 9, stk. 1. |
| --- | --- |

(95)

Af de årsager, der er anført nedenfor, finder Kommissionen, at den ikke-anmeldte kompensation ikke er i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1370/2007, og at den derfor ikke kan erklæres forenelig med det indre marked efter forordningens artikel 9, stk. 1.

| (96) | For det første bemærker Kommissionen, at koncessionsaftalerne ikke opfylder kravene i artikel 4 i denne forordning, der fastlægger det obligatoriske indhold i generelle regler og kontrakter om offentlig trafikbetjening, der fastsætter offentlige serviceforpligtelser:






  — | Ifølge artikel 4, stk. 1, litra b), skal de kriterier, der ligger til grund for beregningen af kompensation, være fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde. Som det fremgår af betragtning 54-57 herover om opfyldelse af den anden Altmark-betingelse, blev de yderligere kompensationer tilkendt Arfea imidlertid ikke beregnet på baggrund af basisparametre fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde. |
| --- | --- | --- |

(96)

For det første bemærker Kommissionen, at koncessionsaftalerne ikke opfylder kravene i artikel 4 i denne forordning, der fastlægger det obligatoriske indhold i generelle regler og kontrakter om offentlig trafikbetjening, der fastsætter offentlige serviceforpligtelser:

—

Ifølge artikel 4, stk. 1, litra b), skal de kriterier, der ligger til grund for beregningen af kompensation, være fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde. Som det fremgår af betragtning 54-57 herover om opfyldelse af den anden Altmark-betingelse, blev de yderligere kompensationer tilkendt Arfea imidlertid ikke beregnet på baggrund af basisparametre fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde.

| — | Efter artikel 4, stk. 1, litra c), og artikel 4, stk. 2, skal kontrakter om offentlig trafikbetjening indeholde bestemmelser om, hvordan omkostninger og indtægter til varetagelse af tjenesterne fordeles. Koncessionsaftalerne indeholdt imidlertid ikke nogen bestemmelser om, hvordan omkostninger og indtægter skal fordeles, og, jf. betragtning 59 herover, adskilte Arfea ikke regnskaberne for dens forskellige aktiviteter på en behørig måde. |
| --- | --- |

—

Efter artikel 4, stk. 1, litra c), og artikel 4, stk. 2, skal kontrakter om offentlig trafikbetjening indeholde bestemmelser om, hvordan omkostninger og indtægter til varetagelse af tjenesterne fordeles. Koncessionsaftalerne indeholdt imidlertid ikke nogen bestemmelser om, hvordan omkostninger og indtægter skal fordeles, og, jf. betragtning 59 herover, adskilte Arfea ikke regnskaberne for dens forskellige aktiviteter på en behørig måde.

| (97) | For det andet bemærker Kommissionen, at den relevante foranstaltning ikke opfylder de relevante krav i forordning (EF) nr. 1370/2007 om beregning af størrelsen af kompensationen. |
| --- | --- |

(97)

For det andet bemærker Kommissionen, at den relevante foranstaltning ikke opfylder de relevante krav i forordning (EF) nr. 1370/2007 om beregning af størrelsen af kompensationen.

| (98) | Af artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1370/2007 fremgår det, at i tilfælde af direkte tildelte kontrakter om offentlig trafikbetjening, skal kompensationen være i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1370/2007 og med de bestemmelser, der er fastsat i bilaget, for at sikre, at kompensationen ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at udføre forpligtelsen til offentlig tjeneste. |
| --- | --- |

(98)

Af artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1370/2007 fremgår det, at i tilfælde af direkte tildelte kontrakter om offentlig trafikbetjening, skal kompensationen være i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1370/2007 og med de bestemmelser, der er fastsat i bilaget, for at sikre, at kompensationen ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at udføre forpligtelsen til offentlig tjeneste.

| (99) | Efter punkt 2 i bilaget til forordning (EF) nr. 1370/2007 må kompensationen ikke overstige et beløb, der svarer til et beløb, der består af følgende faktorer: omkostninger pådraget i forbindelse med forpligtelsen til offentlig tjeneste minus billetindtægter og minus alle positive økonomiske virkninger, der er fremkommet inden for det rutenet, der betjenes under forpligtelsen til offentlig tjeneste, plus en rimelig fortjeneste. Efter punkt 4 i det bilag skal omkostninger og indtægter desuden beregnes i overensstemmelse med gældende regnskabsprincipper og beskatningsregler. Punkt 5 i bilaget indeholder bestemmelser om, at: »når en operatør af offentlig trafikbetjening varetager både tjenester underlagt en offentlig serviceforpligtelse, som der ydes kompensation til, og andre aktiviteter, [skal der] ske en regnskabsmæssig udskilning af den offentlige trafikbetjening, som opfylder mindst følgende betingelser:






  — | regnskabet for hver af disse driftsaktiviteter skal føres særskilt, og de dertil svarende andele af aktiverne og de faste omkostninger skal opføres efter gældende regnskabsprincipper og beskatningsregler |
| --- | --- | --- |

(99)

Efter punkt 2 i bilaget til forordning (EF) nr. 1370/2007 må kompensationen ikke overstige et beløb, der svarer til et beløb, der består af følgende faktorer: omkostninger pådraget i forbindelse med forpligtelsen til offentlig tjeneste minus billetindtægter og minus alle positive økonomiske virkninger, der er fremkommet inden for det rutenet, der betjenes under forpligtelsen til offentlig tjeneste, plus en rimelig fortjeneste. Efter punkt 4 i det bilag skal omkostninger og indtægter desuden beregnes i overensstemmelse med gældende regnskabsprincipper og beskatningsregler. Punkt 5 i bilaget indeholder bestemmelser om, at: »når en operatør af offentlig trafikbetjening varetager både tjenester underlagt en offentlig serviceforpligtelse, som der ydes kompensation til, og andre aktiviteter, [skal der] ske en regnskabsmæssig udskilning af den offentlige trafikbetjening, som opfylder mindst følgende betingelser:

—

regnskabet for hver af disse driftsaktiviteter skal føres særskilt, og de dertil svarende andele af aktiverne og de faste omkostninger skal opføres efter gældende regnskabsprincipper og beskatningsregler

| — | alle variable omkostninger, en passende andel af de faste omkostninger og en rimelig fortjeneste i forbindelse med eventuelle andre aktiviteter, som en operatør af offentlig trafikbetjening har, må i intet tilfælde henføres til den pågældende offentlige trafikbetjening |
| --- | --- |

—

alle variable omkostninger, en passende andel af de faste omkostninger og en rimelig fortjeneste i forbindelse med eventuelle andre aktiviteter, som en operatør af offentlig trafikbetjening har, må i intet tilfælde henføres til den pågældende offentlige trafikbetjening

| — | i omkostningerne til offentlig trafikbetjening skal driftsindtægter og betalinger fra offentlige myndigheder modregnes; indtægter må ikke overføres til andre af de aktivitetsområder, som operatøren af offentlig trafikbetjening har.« |
| --- | --- |

—

i omkostningerne til offentlig trafikbetjening skal driftsindtægter og betalinger fra offentlige myndigheder modregnes; indtægter må ikke overføres til andre af de aktivitetsområder, som operatøren af offentlig trafikbetjening har.«

| (100) | Som det allerede er bemærket i betragtning 59, foretog Arfea imidlertid ikke en korrekt adskillelse af regnskaberne for de aktiviteter, der angiveligt skulle være underlagt forpligtelse til offentlig tjeneste, og de øvrige aktiviteter, som det kræves efter punkt 5 i bilaget til forordning (EF) nr. 1370/2007. Derfor er det umuligt at bevise, at en hvilken som helst kompensation, som i sidste ende er tilkendt, ikke er større end den økonomiske nettovirkning, dvs. summen af de virkninger — såvel positive som negative — som opfyldelse af forpligtelsen til offentlig tjeneste har for de omkostninger og indtægter, som en operatør af offentlig trafikbetjening har (punkt 2 i bilaget til forordning (EF) nr. 1370/2007). Fordi der ikke på forhånd har været fastlagt nogen parametre til beregning af kompensation, må denne beregning nødvendigvis gennemføres efterfølgende på baggrund af vilkårlige antagelser, således som det er tilfældet med Arfeas rådgivere og den sagkyndige udpeget af den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte. Endelig, jf. betragtning 60-63 er den fortjeneste, som den sagkyndige har benyttet til beregning af størrelsen af kompensation, højere, end hvad der kan betragtes som en rimelig fortjeneste. |
| --- | --- |

(100)

Som det allerede er bemærket i betragtning 59, foretog Arfea imidlertid ikke en korrekt adskillelse af regnskaberne for de aktiviteter, der angiveligt skulle være underlagt forpligtelse til offentlig tjeneste, og de øvrige aktiviteter, som det kræves efter punkt 5 i bilaget til forordning (EF) nr. 1370/2007. Derfor er det umuligt at bevise, at en hvilken som helst kompensation, som i sidste ende er tilkendt, ikke er større end den økonomiske nettovirkning, dvs. summen af de virkninger — såvel positive som negative — som opfyldelse af forpligtelsen til offentlig tjeneste har for de omkostninger og indtægter, som en operatør af offentlig trafikbetjening har (punkt 2 i bilaget til forordning (EF) nr. 1370/2007). Fordi der ikke på forhånd har været fastlagt nogen parametre til beregning af kompensation, må denne beregning nødvendigvis gennemføres efterfølgende på baggrund af vilkårlige antagelser, således som det er tilfældet med Arfeas rådgivere og den sagkyndige udpeget af den regionale forvaltningsdomstol i Piemonte. Endelig, jf. betragtning 60-63 er den fortjeneste, som den sagkyndige har benyttet til beregning af størrelsen af kompensation, højere, end hvad der kan betragtes som en rimelig fortjeneste.

| (101) | For det tredje bemærker Kommissionen, at Arfea selv har anerkendt, at krave i forordning (EF) nr. 1370/2007 ikke er opfyldt i den foreliggende sag, idet de fremfører, at en sådan opfyldelse ville være juridisk og logisk umulig, fordi den pågældende situation fandt sted mange år, før den nævnte forordning trådte i kraft. |
| --- | --- |

(101)

For det tredje bemærker Kommissionen, at Arfea selv har anerkendt, at krave i forordning (EF) nr. 1370/2007 ikke er opfyldt i den foreliggende sag, idet de fremfører, at en sådan opfyldelse ville være juridisk og logisk umulig, fordi den pågældende situation fandt sted mange år, før den nævnte forordning trådte i kraft.

| (102) | Kommissionen finder derfor, at den yderligere kompensation, som blev tilkendt af den regionale forvaltningsdomstol, ikke blev udbetalt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1370/2007, og at den derfor er uforenelig med det indre marked. |
| --- | --- |

(102)

Kommissionen finder derfor, at den yderligere kompensation, som blev tilkendt af den regionale forvaltningsdomstol, ikke blev udbetalt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1370/2007, og at den derfor er uforenelig med det indre marked.

6.4.   Den kompensation, der blev tilkendt af den regionale forvaltningsdomstol, er ikke en skadeserstatning

Den kompensation, der blev tilkendt af den regionale forvaltningsdomstol, er ikke en skadeserstatning

| (103) | I åbningsafgørelsen opfordrede Kommissionen eventuelle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til, om dommene fra den regionale forvaltningsdomstol vedrører en skadeserstatning efter en påstået lovovertrædelse, eller om den vedrører en tildeling af kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste på grundlag af de gældende rådsforordninger. Kun de italienske myndigheder indgav bemærkninger i denne forbindelse og fremførte, at den pågældende foranstaltning udgør kompensation for opfyldelse af forpligtelsen til offentlig tjeneste, ikke skadeserstatning. |
| --- | --- |

(103)

I åbningsafgørelsen opfordrede Kommissionen eventuelle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til, om dommene fra den regionale forvaltningsdomstol vedrører en skadeserstatning efter en påstået lovovertrædelse, eller om den vedrører en tildeling af kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste på grundlag af de gældende rådsforordninger. Kun de italienske myndigheder indgav bemærkninger i denne forbindelse og fremførte, at den pågældende foranstaltning udgør kompensation for opfyldelse af forpligtelsen til offentlig tjeneste, ikke skadeserstatning.

| (104) | Kommissionen bemærker i denne henseende, at skadeserstatning for ulovlig handling eller anden ukorrekt adfærd fra myndighedernes side (20) ikke udgør en fordel og derfor ikke skal betragtes som statsstøtte efter traktatens artikel 107, stk. 1 (21). Formålet med en skadeserstatning er forskelligt fra formålet med statsstøtte, eftersom den sigter mod at genindsætte den skadelidte i den situation, som vedkommende befandt sig i, før skaden indtrådte, som om det aldrig var sket (restitutio in integrum). |
| --- | --- |

(104)

Kommissionen bemærker i denne henseende, at skadeserstatning for ulovlig handling eller anden ukorrekt adfærd fra myndighedernes side (20) ikke udgør en fordel og derfor ikke skal betragtes som statsstøtte efter traktatens artikel 107, stk. 1 (21). Formålet med en skadeserstatning er forskelligt fra formålet med statsstøtte, eftersom den sigter mod at genindsætte den skadelidte i den situation, som vedkommende befandt sig i, før skaden indtrådte, som om det aldrig var sket (restitutio in integrum).

20

21

| (105) | For at skadeserstatning falder uden for statsstøttereglernes område, skal den dog være baseret på en generel regel om kompensation (22). I Lucchini-sagen fastholdt EU-Domstolen desuden, at en national ret ikke kan anvende nationale retsforskrifter, hvis det hindrer »anvendelsen af fællesskabsretten, da den ville gøre det umuligt at tilbagesøge en statsstøtte, der er tildelt i strid med fællesskabsretten« (23). Princippet for denne udtalelse er, at en national retsregel ikke kan anvendes, hvis dette hindrer den rette anvendelse af EU-retten (24). Retten har i denne forbindelse i sin dom af 3. marts 2016 i Simet-sagen T-15/14 fastslået, at en tildeling af skadeserstatning, der består af erstatning for en skade, der følger af pålæggelse af forpligtelser til offentlig tjeneste, nødvendigvis måtte klassificeres som statsstøtte, alene af den grund at den bestod af en skadeserstatning, fordi det vil give mulighed for omgåelse af traktatens artikel 107 og 108 (25). |
| --- | --- |

(105)

For at skadeserstatning falder uden for statsstøttereglernes område, skal den dog være baseret på en generel regel om kompensation (22). I Lucchini-sagen fastholdt EU-Domstolen desuden, at en national ret ikke kan anvende nationale retsforskrifter, hvis det hindrer »anvendelsen af fællesskabsretten, da den ville gøre det umuligt at tilbagesøge en statsstøtte, der er tildelt i strid med fællesskabsretten« (23). Princippet for denne udtalelse er, at en national retsregel ikke kan anvendes, hvis dette hindrer den rette anvendelse af EU-retten (24). Retten har i denne forbindelse i sin dom af 3. marts 2016 i Simet-sagen T-15/14 fastslået, at en tildeling af skadeserstatning, der består af erstatning for en skade, der følger af pålæggelse af forpligtelser til offentlig tjeneste, nødvendigvis måtte klassificeres som statsstøtte, alene af den grund at den bestod af en skadeserstatning, fordi det vil give mulighed for omgåelse af traktatens artikel 107 og 108 (25).

22

23

24

25

| (106) | Med hensyn til den yderligere kompensation, som den regionale forvaltningsdomstol tilkendte Arfea, bemærker Kommissionen, først og fremmest at der i den regionale domstols afgørelse er henvisning til Arfeas ret til at modtage betalinger i form af kompensation i medfør af artikel 6, 10 og 11 i forordning (EØF) nr. 1191/69, som skal fastsættes af myndighederne på basis af pålidelige data. Dette indikerer, at Arfeas ret til at modtage kompensation ifølge den regionale forvaltningsdomstol ikke udspringer af en generel regel om erstatning for forvoldt skade som følge af ulovlig handling eller anden ukorrekt adfærd fra myndighedernes side, men at den er fastsat i forordning (EØF) nr. 1191/69. |
| --- | --- |

(106)

Med hensyn til den yderligere kompensation, som den regionale forvaltningsdomstol tilkendte Arfea, bemærker Kommissionen, først og fremmest at der i den regionale domstols afgørelse er henvisning til Arfeas ret til at modtage betalinger i form af kompensation i medfør af artikel 6, 10 og 11 i forordning (EØF) nr. 1191/69, som skal fastsættes af myndighederne på basis af pålidelige data. Dette indikerer, at Arfeas ret til at modtage kompensation ifølge den regionale forvaltningsdomstol ikke udspringer af en generel regel om erstatning for forvoldt skade som følge af ulovlig handling eller anden ukorrekt adfærd fra myndighedernes side, men at den er fastsat i forordning (EØF) nr. 1191/69.

| (107) | For det andet bemærker Kommissionen, at Arfea til den italienske ret den 6. juni 2014 indgav en anmodning om tilkendelse af erstatning af Piemonte-regionen ud over den kompensation, som virksomheden allerede var tilkendt af den regionale forvaltningsdomstol. Arfea anførte i sin anmodning, at virksomheden havde lidt skade som følge af regionens sene anerkendelse og betaling af kompensation, som virksomheden havde til gode for 1997 og 1998. Dette indikerer, at Arfea ikke selv anser de af den regionale forvaltningsdomstol allerede tilkendte kompensationer som skadeserstatning. |
| --- | --- |

(107)

For det andet bemærker Kommissionen, at Arfea til den italienske ret den 6. juni 2014 indgav en anmodning om tilkendelse af erstatning af Piemonte-regionen ud over den kompensation, som virksomheden allerede var tilkendt af den regionale forvaltningsdomstol. Arfea anførte i sin anmodning, at virksomheden havde lidt skade som følge af regionens sene anerkendelse og betaling af kompensation, som virksomheden havde til gode for 1997 og 1998. Dette indikerer, at Arfea ikke selv anser de af den regionale forvaltningsdomstol allerede tilkendte kompensationer som skadeserstatning.

| (108) | For det tredje finder Kommissionen, at en tilkendelse af erstatning til Arfea som kompensation for den økonomiske byrde, der følger af de italienske myndigheders påståede ensidige pålæggelse af forpligtelser til offentlig tjeneste, vil være i strid med traktatens artikel 107 og 108. |
| --- | --- |

(108)

For det tredje finder Kommissionen, at en tilkendelse af erstatning til Arfea som kompensation for den økonomiske byrde, der følger af de italienske myndigheders påståede ensidige pålæggelse af forpligtelser til offentlig tjeneste, vil være i strid med traktatens artikel 107 og 108.

| (109) | Det skyldes, at en sådan tilkendelse ville frembringe nøjagtig samme resultat for Arfea som en tilkendelse af kompensation for offentlig tjeneste i den relevante periode, til trods for at koncessionsaftalerne for de pågældende tjenesteydelser hverken var fritaget for forhåndsanmeldelse eller var i overensstemmelse med de materielle krav i forordning (EØF) nr. 1191/69 og (EF) nr. 1370/2007, jf. ovenfor. |
| --- | --- |

(109)

Det skyldes, at en sådan tilkendelse ville frembringe nøjagtig samme resultat for Arfea som en tilkendelse af kompensation for offentlig tjeneste i den relevante periode, til trods for at koncessionsaftalerne for de pågældende tjenesteydelser hverken var fritaget for forhåndsanmeldelse eller var i overensstemmelse med de materielle krav i forordning (EØF) nr. 1191/69 og (EF) nr. 1370/2007, jf. ovenfor.

| (110) | Muligheden for en sådan tilkendelse ville således reelt gøre det muligt at omgå statsstøttereglerne og de betingelser, der er fastsat af de lovgivende instanser, hvorunder de kompetente myndigheder, når de pålægger eller indgår kontrakter vedrørende forpligtelser til offentlig tjeneste, kompenserer operatører af offentlig trafikbetjening for omkostninger til gengæld for opfyldelsen af forpligtelsen til offentlig tjeneste. En tilkendelse af erstatning svarende til den samlede støtte, der skulle ydes, ville være en indirekte tildeling af den statsstøtte, som er fundet ulovlig og uforenelig med det indre marked (26). Retten har, jf. ovenfor, gjort det klart, at statsstøtteregler under disse omstændigheder ikke kan omgås, blot fordi den pågældende foranstaltning ville være en skadeserstatning (27). |
| --- | --- |

(110)

Muligheden for en sådan tilkendelse ville således reelt gøre det muligt at omgå statsstøttereglerne og de betingelser, der er fastsat af de lovgivende instanser, hvorunder de kompetente myndigheder, når de pålægger eller indgår kontrakter vedrørende forpligtelser til offentlig tjeneste, kompenserer operatører af offentlig trafikbetjening for omkostninger til gengæld for opfyldelsen af forpligtelsen til offentlig tjeneste. En tilkendelse af erstatning svarende til den samlede støtte, der skulle ydes, ville være en indirekte tildeling af den statsstøtte, som er fundet ulovlig og uforenelig med det indre marked (26). Retten har, jf. ovenfor, gjort det klart, at statsstøtteregler under disse omstændigheder ikke kan omgås, blot fordi den pågældende foranstaltning ville være en skadeserstatning (27).

26

27

| (111) | Kommissionen betragter derfor ikke dommen fra den regionale forvaltningsdomstol som en tilkendelse af erstatning til Arfea for skade forvoldt som følge af ulovlig handling eller anden ukorrekt adfærd fra de italienske myndigheders side, men derimod som en tildeling af ulovlig og uforenelig statsstøtte, som er forbudt i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1. |
| --- | --- |

(111)

Kommissionen betragter derfor ikke dommen fra den regionale forvaltningsdomstol som en tilkendelse af erstatning til Arfea for skade forvoldt som følge af ulovlig handling eller anden ukorrekt adfærd fra de italienske myndigheders side, men derimod som en tildeling af ulovlig og uforenelig statsstøtte, som er forbudt i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1.

| (112) | I lyset af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den ikke-anmeldte foranstaltning udgør statsstøtte efter traktatens artikel 107, stk. 1, og at den er uforenelig med det indre marked. |
| --- | --- |

(112)

I lyset af ovenstående konkluderer Kommissionen, at den ikke-anmeldte foranstaltning udgør statsstøtte efter traktatens artikel 107, stk. 1, og at den er uforenelig med det indre marked.

7.   TILBAGEBETALING AF STØTTEN

TILBAGEBETALING AF STØTTEN

| (113) | I henhold til traktaten og Domstolens faste praksis har Kommissionen kompetence til at beslutte, at den berørte medlemsstat skal afskaffe eller ændre støtten, når den har fundet støtten uforenelig med det indre marked (28). Domstolen har ligeledes konsekvent statueret, at formålet med en medlemsstats forpligtelse til at ophæve støtteforanstaltninger, som Kommissionen anser for uforenelig med det indre marked, er at genoprette den tidligere situation (29). |
| --- | --- |

(113)

I henhold til traktaten og Domstolens faste praksis har Kommissionen kompetence til at beslutte, at den berørte medlemsstat skal afskaffe eller ændre støtten, når den har fundet støtten uforenelig med det indre marked (28). Domstolen har ligeledes konsekvent statueret, at formålet med en medlemsstats forpligtelse til at ophæve støtteforanstaltninger, som Kommissionen anser for uforenelig med det indre marked, er at genoprette den tidligere situation (29).

28

29

| (114) | I denne forbindelse har Domstolen bestemt, at dette mål er nået, når støttemodtageren har tilbagebetalt det beløb, der er modtaget i ulovlig støtte og således mister sin fordel i forhold til sine konkurrenter på markedet, og situationen forud for støtteudbetalingen er genoprettet (30). |
| --- | --- |

(114)

I denne forbindelse har Domstolen bestemt, at dette mål er nået, når støttemodtageren har tilbagebetalt det beløb, der er modtaget i ulovlig støtte og således mister sin fordel i forhold til sine konkurrenter på markedet, og situationen forud for støtteudbetalingen er genoprettet (30).

30

| (115) | I overensstemmelse med denne retspraksis bestemmer artikel 16, stk. 1 i Rådets forordning (EU) 2015/1589 (31), at »i negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren [...]«. |
| --- | --- |

(115)

I overensstemmelse med denne retspraksis bestemmer artikel 16, stk. 1 i Rådets forordning (EU) 2015/1589 (31), at »i negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren [...]«.

31

| (116) | Fordi de foreliggende foranstaltninger blev gennemført i strid med traktatens artikel 108 og desuden anses for at være ulovlige og uforenelig statsstøtte, skal de således betales tilbage med henblik på at genoprette situationen, som den var på markedet forud for tildelingen af dem. Tilbagebetaling bør dække perioden fra det øjeblik, Arfea blev begunstiget, dvs. da støtten blev gjort tilgængelig for virksomheden (altså den 7. februar 2014), og indtil fuld tilbagebetaling, og de beløb, der tilbagesøges, pålægges renter, indtil de er fuldt tilbagebetalt — |
| --- | --- |

(116)

Fordi de foreliggende foranstaltninger blev gennemført i strid med traktatens artikel 108 og desuden anses for at være ulovlige og uforenelig statsstøtte, skal de således betales tilbage med henblik på at genoprette situationen, som den var på markedet forud for tildelingen af dem. Tilbagebetaling bør dække perioden fra det øjeblik, Arfea blev begunstiget, dvs. da støtten blev gjort tilgængelig for virksomheden (altså den 7. februar 2014), og indtil fuld tilbagebetaling, og de beløb, der tilbagesøges, pålægges renter, indtil de er fuldt tilbagebetalt —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den statsstøtte på 1 299 594 EUR, som Italien ulovligt har ydet Arfea i strid med artikel 108, stk. 3, i TEUF, er uforenelig med det indre marked.

Artikel 2

1.   Den Italienske Republik tilbagesøger den i artikel 1 omhandlede støtte fra støttemodtageren.

2.   De beløb, der skal tilbagesøges, pålægges renter fra den 7. februar 2014 og indtil de er tilbagebetalt.

3.   Renten beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (32) og Kommissionens forordning (EF) nr. 271/2008 (33) om ændring af forordning (EF) nr. 794/2004.

4.   Den Italienske Republik indstiller med virkning fra denne afgørelses vedtagelse enhver resterende udbetaling af den i artikel 1 omhandlede støtte.

Artikel 3

1.   Tilbagesøgningen af den i artikel 1 omhandlede støtte iværksættes øjeblikkeligt og effektivt.

2.   Den Italienske Republik sikrer, at denne afgørelse gennemføres senest fire måneder efter datoen for meddelelsen af beslutningen.

Artikel 4

1.   Senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse forelægger Den Italienske Republik Kommissionen følgende oplysninger:

| a) | det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale |
| --- | --- |

a)

det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale

| b) | en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme afgørelsen |
| --- | --- |

b)

en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme afgørelsen

| c) | dokumentation for, at støttemodtagerne har fået påbud om at tilbagebetale støtten. |
| --- | --- |

c)

dokumentation for, at støttemodtagerne har fået påbud om at tilbagebetale støtten.

2.   Den Italienske Republik holder Kommissionen underrettet om udviklingen i de foranstaltninger, der træffes på nationalt plan for at efterkomme denne afgørelse, indtil den i artikel 1 omhandlede støtte er fuldt tilbagebetalt. Den Italienske Republik indsender på Kommissionens anmodning straks oplysninger om, hvilke foranstaltninger der allerede er truffet eller planlagt for at efterkomme afgørelsen. Den Italienske Republik giver tillige detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, støttemodtagerne allerede har tilbagebetalt.

Artikel 5

Denne afgørelse er rettet til Den Italienske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juni 2016.

På Kommissionens vegne

Margrethe VESTAGER

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EUT C 219 af 3.7.2015, s. 12.

1

(2)  Jf. fodnote 1.

2

(3)  
  Legge 10 aprile 1981, n. 151 Legge quadro per l'ordinamento, la ristrutturazione ed il potenziamento dei trasporti pubblici locali. Istituzione del Fondo nazionale per il ripiano dei disavanzi di esercizio e per gli investimenti nel settore (GU n. 113 del 24.4.1981), er tilgængelig på: http://www.normattiva.it/uri-res/ N2Ls?urn:nir:stato:legge:1981-04-10;151.

3

Legge 10 aprile 1981, n. 151 Legge quadro per l'ordinamento, la ristrutturazione ed il potenziamento dei trasporti pubblici locali. Istituzione del Fondo nazionale per il ripiano dei disavanzi di esercizio e per gli investimenti nel settore

(4)  
  Legge regionale 23 luglio 1982, n. 16. Interventi finanziari della Regione nel settore del trasporto pubblico di persone (B.U. 28 luglio 1982, n. 30), er tilgængelig på: http://arianna.consiglioregionale.piemonte.it/base/leggi/l1982016.html.

4

Legge regionale 23 luglio 1982, n. 16. Interventi finanziari della Regione nel settore del trasporto pubblico di persone

(5)  Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 af 26. juni 1969 om medlemsstaternes fremgangsmåde med hensyn til de med begrebet offentlig tjeneste forbundne forpligtelser inden for sektoren for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje (EFT L 156 af 28.6.1969, s. 1).

5

(6)  
  Sentenza n. 5043 af 28. august 2006.

6

Sentenza n. 5043

(7)  Sag C-280/00, Altmark Trans mod Regierungspräsidium Magdeburg, ECLI:EU:C:2003:415.

7

(8)  Jf. bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1370/2007 af 23. oktober 2007 om offentlig personbefordring med jernbane og ad vej og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 og (EØF) nr. 1107/70 (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 1).

8

(9)  Efter bilagets punkt 2 »Virkningerne skal vurderes ved at sammenligne den situation, hvor den offentlige serviceforpligtelse opfyldes, med den tænkte situation, hvor den offentlige serviceforpligtelse ikke blev opfyldt. Med henblik på at beregne den økonomiske nettovirkning skal den kompetente myndighed tage udgangspunkt i følgende:

9

| — | omkostninger pådraget i forbindelse med en offentlig serviceforpligtelse eller et antal offentlige serviceforpligtelser, der er pålagt af de(n) kompetente myndighed(er), og som er indeholdt i en kontrakt om offentlig trafikbetjening og/eller i en generel regel |
| --- | --- |

—

omkostninger pådraget i forbindelse med en offentlig serviceforpligtelse eller et antal offentlige serviceforpligtelser, der er pålagt af de(n) kompetente myndighed(er), og som er indeholdt i en kontrakt om offentlig trafikbetjening og/eller i en generel regel

| — | minus alle positive økonomiske virkninger, der er fremkommet inden for det rutenet, der betjenes i henhold til de(n) pågældende offentlige serviceforpligtelse(r) |
| --- | --- |

—

minus alle positive økonomiske virkninger, der er fremkommet inden for det rutenet, der betjenes i henhold til de(n) pågældende offentlige serviceforpligtelse(r)

| — | minus billetindtægter eller andre indtægter, der er tilvejebragt under opfyldelsen af de(n) pågældende offentlige serviceforpligtelse(r) |
| --- | --- |

—

minus billetindtægter eller andre indtægter, der er tilvejebragt under opfyldelsen af de(n) pågældende offentlige serviceforpligtelse(r)

| — | plus en rimelig fortjeneste |
| --- | --- |

—

plus en rimelig fortjeneste

er lig med den økonomiske nettovirkning«.

(10)  Rammeafgørelsen fra 1984 fastsatte niveauet for »standardudgifter« for bus- og sporvognstjenester for byen Torino og andre kommuner i Piemonte og skelnede desuden mellem fladlandsstrækninger og bjergstrækninger. Artikel 1 specificerer, at standardudgifterne blev fastlagt på baggrund af hensigtsmæssige og strenge administrationskrav, og at de også tager højde for kvaliteten af de leverede tjenester samt de geografiske forhold. I henhold til artikel 4 repræsenterede det beløb, der fremkommer ved at anvende standardudgiften på de af tjenesteudbyderens kørte kilometer, det maksimalt tilladte niveau for offentlige tilskud per år, medmindre de af tjenesteudbyderen faktisk afholdte udgifter var lavere end standardudgifterne. I dette tilfælde skulle de offentlige tilskud tildeles på baggrund af tjenesteudbyderens faktiske udgifter.

10

(11)  Sag C-527/12, Kommissionen mod Tyskland ECLI:EU:C:2014:2193, præmis 56 og den deri citerede retspraksis. Jf. også sag C-119/05, Lucchini, ECLI:EU:C:2007:434, præmis 59.

11

(12)  Dom af 15. juni 2005, sag T-17/02, Fred Olsen, Sml. 2005 II, s. 2031, præmis 216, dom af 12. februar 2008, T-289/03, BUPA et al. mod Kommissionen, Sml. 2008 II, s. 81, præmis 166-169 og 172.

12

(13)  Sag C-280/00, Altmark Trans mod Regierungspräsidium Magdeburg, ECLI:EU:C:2003:415, præmis 91.

13

(14)  Sag T-157/01, Danske Busvognmænd [2004] ECLI:EU:T:2004:76, præmis 77, 78 og 79.

14

(15)  Sag T-15/14, Simet SpA mod Kommissionen, præmis 163.

15

(16)  Sag T-15/14, Simet SpA mod Kommissionen, præmis 159.

16

(17)  Sag 156/77, Kommissionen mod Belgien, ECLI:EU:C:1978:180, præmis 10.

17

(18)  Rådets forordning (EØF) nr. 1107/70 af 4. juni 1970 om støtte, som ydes inden for sektoren for transporter med jernbaner, ad landeveje og sejlbare vandveje (EFT L 130 af 15.6.1970, s. 1).

18

(19)  C 303/13 P, Kommissionen mod Andersen, præmis 55.

19

(20)  F.eks. lovbrud eller uretmæssig berigelse.

20

(21)  Forenede sager 106-120/87, Asteris m.fl. mod Den Hellenske Republik og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, ECLI:EU:C:1988:457.

21

(22)  Jf. Kommissionens beslutning af 16. juni 2004 om Nederlandenes støtte til Akzo Nobel med henblik på at formindske transporten af klor (sag N 304/2003), resumé i EUT C 81 af 2.4.2005, s. 4; jf. også Kommissionens beslutning af 20. december 2006 om Nederlandenes støtte til flytning af bildemonteringsvirksomheden Steenbergen (sag N 575/2005), resumé i EUT C 80 af 13.4.2007, s. 1.

22

(23)  Sag C-119/05, Lucchini, ECLI:EU:C:2007:434, præmis 59.

23

(24)  Ibid, præmis 61.

24

(25)  Sag T-15/14, Simet SpA mod Kommissionen, præmis 102-103.

25

(26)  Forslag til afgørelse fremsat den 28. april 2005 i forenede sager C-346/03 og C-529/03, Atzori, ECLI:EU:C:2005:256, præmis 198.

26

(27)  Sag T-15/14, Simet SpA mod Kommissionen, præmis 102-103.

27

Jf. desuden retspraksis fra Retten om klausuler om kompensation i forbindelse med tilbagebetaling af statsstøtte:

Sag T-384/08, Elliniki Nafpigokataskevastiki AE Chartofylakeiou mod Kommissionen, ECLI:EU:T:2011:650, og sag T-565/08, Corsica Ferries mod Kommissionen, ECLI:EU:T:2012:415, præmis 23, 114 og 120-131. Jf. også analogt sag C-111/10, Kommissionen mod Rådet, ECLI:EU:C:2013:785, præmis 44.

(28)  Jf. sag C-70/72 Kommissionen mod Tyskland, Sml. 1973, s.813, præmis 13.

28

(29)  Jf. de forenede sager C-278/92, C-279/92 og C-280/92, Spanien mod Kommissionen, Sml. 1994 I, s. 4103, præmis 75.

29

(30)  Se sag C-75/97 Belgien mod Kommissionen, Sml. 1999 I, s. 3671, præmis 64 og 65.

30

(31)  Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13. juli 2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT L 248 af 24.9.2015, s. 9).

31

(32)  Kommissionens forordning (EF) nr 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EU) 2015/1589 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT L 140 af 30.4.2004, s. 1).

32

(33)  Kommissionens forordning (EF) nr. 271/2008 af 30. januar 2008 om ændring af forordning (EF) nr. 794/2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EUT L 82 af 25.3.2008, s. 1).

33

---

| 29.11.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 321/76 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 321/76

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2016/2085

af 28. november 2016

om visse midlertidige beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza af subtype H5N8 i Nederlandene

(meddelt under nummer C(2016) 7851)

(Kun den nederlandske udgave er autentisk)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 89/662/EØF af 11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (1), særlig artikel 9, stk. 3,

under henvisning til Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (2), særlig artikel 10, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Aviær influenza er en infektiøs virussygdom hos fugle, herunder fjerkræ. Infektioner med aviær influenza-virus hos tamfjerkræ forårsager to hovedformer af sygdommen, som har forskellig virulens. Den lavpatogene form giver generelt kun milde symptomer, mens den højpatogene form forårsager meget stor dødelighed hos de fleste fjerkræarter. Sygdommen kan have alvorlige konsekvenser for fjerkræopdrættets rentabilitet. |
| --- | --- |

(1)

Aviær influenza er en infektiøs virussygdom hos fugle, herunder fjerkræ. Infektioner med aviær influenza-virus hos tamfjerkræ forårsager to hovedformer af sygdommen, som har forskellig virulens. Den lavpatogene form giver generelt kun milde symptomer, mens den højpatogene form forårsager meget stor dødelighed hos de fleste fjerkræarter. Sygdommen kan have alvorlige konsekvenser for fjerkræopdrættets rentabilitet.

| (2) | Man finder hovedsagelig aviær influenza hos fugle, men infektionen kan under visse omstændigheder også forekomme hos mennesker, om end risikoen generelt er meget lille. |
| --- | --- |

(2)

Man finder hovedsagelig aviær influenza hos fugle, men infektionen kan under visse omstændigheder også forekomme hos mennesker, om end risikoen generelt er meget lille.

| (3) | Ved udbrud af aviær influenza er der risiko for, at sygdomsagenset spreder sig til andre bedrifter, hvor der holdes fjerkræ eller andre fugle i fangenskab. Det kan således sprede sig fra én medlemsstat til andre medlemsstater eller til tredjelande via handel med levende fugle eller produkter heraf. |
| --- | --- |

(3)

Ved udbrud af aviær influenza er der risiko for, at sygdomsagenset spreder sig til andre bedrifter, hvor der holdes fjerkræ eller andre fugle i fangenskab. Det kan således sprede sig fra én medlemsstat til andre medlemsstater eller til tredjelande via handel med levende fugle eller produkter heraf.

| (4) | Rådets direktiv 2005/94/EF (3) indeholder bestemmelser om visse forebyggende foranstaltninger vedrørende overvågning og tidlig påvisning af aviær influenza samt minimumsbekæmpelsesforanstaltninger, som skal gennemføres i tilfælde af et udbrud af aviær influenza hos fjerkræ eller andre fugle i fangenskab. I henhold til direktivet skal der oprettes beskyttelses- og overvågningszoner i tilfælde af et udbrud af højpatogen aviær influenza. |
| --- | --- |

(4)

Rådets direktiv 2005/94/EF (3) indeholder bestemmelser om visse forebyggende foranstaltninger vedrørende overvågning og tidlig påvisning af aviær influenza samt minimumsbekæmpelsesforanstaltninger, som skal gennemføres i tilfælde af et udbrud af aviær influenza hos fjerkræ eller andre fugle i fangenskab. I henhold til direktivet skal der oprettes beskyttelses- og overvågningszoner i tilfælde af et udbrud af højpatogen aviær influenza.

| (5) | Nederlandene har underrettet Kommissionen om et udbrud af højpatogen aviær influenza af subtype H5N8 på en bedrift i landet, hvor der holdes fjerkræ eller andre fugle i fangenskab, og straks truffet de foranstaltninger, der er påkrævet i henhold til direktiv 2005/94/EF, herunder oprettelse af beskyttelses- og overvågningszoner. |
| --- | --- |

(5)

Nederlandene har underrettet Kommissionen om et udbrud af højpatogen aviær influenza af subtype H5N8 på en bedrift i landet, hvor der holdes fjerkræ eller andre fugle i fangenskab, og straks truffet de foranstaltninger, der er påkrævet i henhold til direktiv 2005/94/EF, herunder oprettelse af beskyttelses- og overvågningszoner.

| (6) | Kommissionen har gennemgået de pågældende foranstaltninger sammen med Nederlandene og finder det godtgjort, at grænserne for de beskyttelses- og overvågningszoner, landets kompetente myndighed har oprettet, ligger tilstrækkelig langt fra den bedrift, hvor det bekræftede udbrud er konstateret. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionen har gennemgået de pågældende foranstaltninger sammen med Nederlandene og finder det godtgjort, at grænserne for de beskyttelses- og overvågningszoner, landets kompetente myndighed har oprettet, ligger tilstrækkelig langt fra den bedrift, hvor det bekræftede udbrud er konstateret.

| (7) | For at hindre unødige forstyrrelser i samhandelen inden for EU og for at undgå, at tredjelande indfører uberettigede handelshindringer, er det nødvendigt hurtigt at identificere de beskyttelses- og overvågningszoner, der er oprettet i Nederlandene i forhold til højpatogen aviær influenza, på EU-plan. |
| --- | --- |

(7)

For at hindre unødige forstyrrelser i samhandelen inden for EU og for at undgå, at tredjelande indfører uberettigede handelshindringer, er det nødvendigt hurtigt at identificere de beskyttelses- og overvågningszoner, der er oprettet i Nederlandene i forhold til højpatogen aviær influenza, på EU-plan.

| (8) | De beskyttelses- og overvågningszoner i Nederlandene, hvor de ved direktiv 2005/94/EF fastsatte dyresundhedsmæssige bekæmpelsesforanstaltninger anvendes, bør derfor, i afventning af det næste møde i Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder, afgrænses i bilaget til denne afgørelse, ligesom regionaliseringens varighed bør fastsættes. |
| --- | --- |

(8)

De beskyttelses- og overvågningszoner i Nederlandene, hvor de ved direktiv 2005/94/EF fastsatte dyresundhedsmæssige bekæmpelsesforanstaltninger anvendes, bør derfor, i afventning af det næste møde i Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder, afgrænses i bilaget til denne afgørelse, ligesom regionaliseringens varighed bør fastsættes.

| (9) | Denne afgørelse vil blive taget op til fornyet vurdering på det næste møde i Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(9)

Denne afgørelse vil blive taget op til fornyet vurdering på det næste møde i Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Nederlandene påser, at de beskyttelses- og overvågningszoner, der er oprettet i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 2005/94/EF, som minimum omfatter de områder, der er angivet i del A og B i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse anvendes indtil den 31. december 2016.

Artikel 3

Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Nederlandene.

Udfærdiget i Bruxelles, den 28. november 2016.

På Kommissionens vegne

Vytenis ANDRIUKAITIS

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EFT L 395 af 30.12.1989, s. 13.

1

(2)  
  EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29.

2

(3)  Rådets direktiv 2005/94/EF af 20. december 2005 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza og om ophævelse af direktiv 92/40/EØF (EUT L 10 af 14.1.2006, s. 16).

3

---

BILAG

DEL A

Beskyttelseszone, jf. artikel 1:

| ISO-landekode | Medlemsstat | Navn |
| --- | --- | --- |
| NL | Nederlandene | Område:
  Biddinghuizen






  — | Vanaf kruising Swifterweg (N710) met Hoge Vaart (water), Hoge Vaart volgen in noordoostelijke richting tot aan Oosterwoldertocht (water). |

ISO-landekode

Medlemsstat

Navn

NL

Nederlandene

Område:

Biddinghuizen

—

Vanaf kruising Swifterweg (N710) met Hoge Vaart (water), Hoge Vaart volgen in noordoostelijke richting tot aan Oosterwoldertocht (water).

| — | Oosterwoldertocht volgen in zuidoostelijke richting tot aan Elburgerweg (N309). |
| --- | --- |

—

Oosterwoldertocht volgen in zuidoostelijke richting tot aan Elburgerweg (N309).

| — | Elburgerweg (N309) volgen tot aan de brug in Flevoweg over het Veluwemeer. |
| --- | --- |

—

Elburgerweg (N309) volgen tot aan de brug in Flevoweg over het Veluwemeer.

| — | Veluwemeer volgen in zuidwestelijke richting tot aan Bremerbergweg (N708). |
| --- | --- |

—

Veluwemeer volgen in zuidwestelijke richting tot aan Bremerbergweg (N708).

| — | Bremerbergweg (N708) volgen in noodwestelijke richting overgaand in Oldebroekerweg tot aan Swifterweg (N710). |
| --- | --- |

—

Bremerbergweg (N708) volgen in noodwestelijke richting overgaand in Oldebroekerweg tot aan Swifterweg (N710).

| — | Swifterweg (N710)volgen in noordelijke richting tot aan Hoge Vaart (water). |
| --- | --- |

—

Swifterweg (N710)volgen in noordelijke richting tot aan Hoge Vaart (water).

DEL B

Overvågningszone, jf. artikel 1:

| ISO-landekode | Medlemsstat | Navn |
| --- | --- | --- |
| NL | Nederlandene | Område:
  Biddinghuizen






  — | Vanaf Knardijk N302 in Harderwijk de N302 volgen in noordwestelijke richting tot aan de N305. |

ISO-landekode

Medlemsstat

Navn

NL

Nederlandene

Område:

Biddinghuizen

—

Vanaf Knardijk N302 in Harderwijk de N302 volgen in noordwestelijke richting tot aan de N305.

| — | Bij splitsing de N305 volgen in noordelijke richting tot aan N302. |
| --- | --- |

—

Bij splitsing de N305 volgen in noordelijke richting tot aan N302.

| — | De N302 volgen tot Vleetweg. |
| --- | --- |

—

De N302 volgen tot Vleetweg.

| — | De Vleetweg volgen tot aan de Kuilweg. |
| --- | --- |

—

De Vleetweg volgen tot aan de Kuilweg.

| — | De kuilweg volgen tot aan de Rietweg. |
| --- | --- |

—

De kuilweg volgen tot aan de Rietweg.

| — | De Rietweg volgen in noordoostelijke richting tot aan de Larserringweg. |
| --- | --- |

—

De Rietweg volgen in noordoostelijke richting tot aan de Larserringweg.

| — | De Larserringweg volgen in noordelijke richting tot de Zeeasterweg. |
| --- | --- |

—

De Larserringweg volgen in noordelijke richting tot de Zeeasterweg.

| — | De Zeeasterweg volgen in oostelijke richting tot aan Lisdoddepad. |
| --- | --- |

—

De Zeeasterweg volgen in oostelijke richting tot aan Lisdoddepad.

| — | Lisdoddepad volgen in noordelijke richting tot aan de Dronterweg. |
| --- | --- |

—

Lisdoddepad volgen in noordelijke richting tot aan de Dronterweg.

| — | De Dronterweg volgen in oostelijke richting tot aan de Biddingweg (N710). |
| --- | --- |

—

De Dronterweg volgen in oostelijke richting tot aan de Biddingweg (N710).

| — | De Biddingweg (N710) in noordelijke richting volgen tot aan de Elandweg. |
| --- | --- |

—

De Biddingweg (N710) in noordelijke richting volgen tot aan de Elandweg.

| — | De Elandweg volgen in westelijke richting tot aan de Dronterringweg (N307). |
| --- | --- |

—

De Elandweg volgen in westelijke richting tot aan de Dronterringweg (N307).

| — | Dronterringweg (N307) volgen in Zuidoostelijke overgaand in Hanzeweg tot aan Drontermeer(Water). |
| --- | --- |

—

Dronterringweg (N307) volgen in Zuidoostelijke overgaand in Hanzeweg tot aan Drontermeer(Water).

| — | Drontermeer volgen in zuidelijke richting ter hoogte van Buitendijks. |
| --- | --- |

—

Drontermeer volgen in zuidelijke richting ter hoogte van Buitendijks.

| — | Buitendijks overgaand in Buitendijksweg overgaand in Groote Woldweg volgen tot aan Zwarteweg. |
| --- | --- |

—

Buitendijks overgaand in Buitendijksweg overgaand in Groote Woldweg volgen tot aan Zwarteweg.

| — | De Zwarteweg in westelijke richting volgen tot aan de Mheneweg Noord. |
| --- | --- |

—

De Zwarteweg in westelijke richting volgen tot aan de Mheneweg Noord.

| — | Mheneweg Noord volgen in zuidelijke richting tot aan de Zuiderzeestraatweg. |
| --- | --- |

—

Mheneweg Noord volgen in zuidelijke richting tot aan de Zuiderzeestraatweg.

| — | Zuiderzeestraatweg in zuidwestelijke richting volgen tot aan de Feithenhofsweg. |
| --- | --- |

—

Zuiderzeestraatweg in zuidwestelijke richting volgen tot aan de Feithenhofsweg.

| — | Feithenhofsweg volgen in zuidelijkerichting tot aan Bovenstraatweg. |
| --- | --- |

—

Feithenhofsweg volgen in zuidelijkerichting tot aan Bovenstraatweg.

| — | Bovenstraatweg in westelijke richting volgen tot aan Laanzichtsweg. |
| --- | --- |

—

Bovenstraatweg in westelijke richting volgen tot aan Laanzichtsweg.

| — | Laanzichtsweg volgen in zuidelijke richting tot aan Bovendwarsweg. |
| --- | --- |

—

Laanzichtsweg volgen in zuidelijke richting tot aan Bovendwarsweg.

| — | Bovendwarsweg volgen in westelijke richting tot aan de Eperweg (N309). |
| --- | --- |

—

Bovendwarsweg volgen in westelijke richting tot aan de Eperweg (N309).

| — | Eperweg (N309) volgen in zuidelijke richting tot aan autosnelweg A28 (E232). |
| --- | --- |

—

Eperweg (N309) volgen in zuidelijke richting tot aan autosnelweg A28 (E232).

| — | A28 (E232) volgen in zuidwestelijke richting tot aan Harderwijkerweg (N303). |
| --- | --- |

—

A28 (E232) volgen in zuidwestelijke richting tot aan Harderwijkerweg (N303).

| — | Harderwijkerweg(N303) volgen in zuidelijke richting tot aan Horsterweg. |
| --- | --- |

—

Harderwijkerweg(N303) volgen in zuidelijke richting tot aan Horsterweg.

| — | Horsterweg volgen in westelijke richting tot aan Oude Nijkerkerweg. |
| --- | --- |

—

Horsterweg volgen in westelijke richting tot aan Oude Nijkerkerweg.

| — | Oude Nijkerkerweg overgaand in arendlaan volgen in zuidwestelijke richting tot aan Zandkampweg. |
| --- | --- |

—

Oude Nijkerkerweg overgaand in arendlaan volgen in zuidwestelijke richting tot aan Zandkampweg.

| — | Zandkampweg volgen in noordwestelijke richting tot aan Telgterengweg. |
| --- | --- |

—

Zandkampweg volgen in noordwestelijke richting tot aan Telgterengweg.

| — | Telgterengweg volgen in zuidwestelijke richting tot aan Bulderweg. |
| --- | --- |

—

Telgterengweg volgen in zuidwestelijke richting tot aan Bulderweg.

| — | Bulderweg volgen in westelijke richting tot aan Nijkerkerweg. |
| --- | --- |

—

Bulderweg volgen in westelijke richting tot aan Nijkerkerweg.

| — | Nijkerkerweg volgen in westelijke richting tot aan Riebroeksesteeg. |
| --- | --- |

—

Nijkerkerweg volgen in westelijke richting tot aan Riebroeksesteeg.

| — | Riebroekersteeg volgen in noordelijke/westelijke richting (doodlopend) overstekend A28 tot aan Nuldernauw (water). |
| --- | --- |

—

Riebroekersteeg volgen in noordelijke/westelijke richting (doodlopend) overstekend A28 tot aan Nuldernauw (water).

| — | Nuldernauw volgen in noordelijke richting overgaand in Wolderwijd (water) tot aan Knardijk (N302). |
| --- | --- |

—

Nuldernauw volgen in noordelijke richting overgaand in Wolderwijd (water) tot aan Knardijk (N302).

| — | N302 volgen in Noordwestelijke richting tot aan N305. |
| --- | --- |

—

N302 volgen in Noordwestelijke richting tot aan N305.

---

| 29.11.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 321/80 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 321/80

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2016/2086

af 28. november 2016

om visse midlertidige beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza af subtype H5N8 i Sverige

(meddelt under nummer C(2016) 7852)

(Kun den svenske udgave er autentisk)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 89/662/EØF af 11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (1), særlig artikel 9, stk. 3,

under henvisning til Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (2), særlig artikel 10, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Aviær influenza er en infektiøs virussygdom hos fugle, herunder fjerkræ. Infektioner med aviær influenza-virus hos tamfjerkræ forårsager to hovedformer af sygdommen, som har forskellig virulens. Den lavpatogene form giver generelt kun milde symptomer, mens den højpatogene form forårsager meget stor dødelighed hos de fleste fjerkræarter. Sygdommen kan have alvorlige konsekvenser for fjerkræopdrættets rentabilitet. |
| --- | --- |

(1)

Aviær influenza er en infektiøs virussygdom hos fugle, herunder fjerkræ. Infektioner med aviær influenza-virus hos tamfjerkræ forårsager to hovedformer af sygdommen, som har forskellig virulens. Den lavpatogene form giver generelt kun milde symptomer, mens den højpatogene form forårsager meget stor dødelighed hos de fleste fjerkræarter. Sygdommen kan have alvorlige konsekvenser for fjerkræopdrættets rentabilitet.

| (2) | Man finder hovedsagelig aviær influenza hos fugle, men infektionen kan under visse omstændigheder også forekomme hos mennesker, om end risikoen generelt er meget lille. |
| --- | --- |

(2)

Man finder hovedsagelig aviær influenza hos fugle, men infektionen kan under visse omstændigheder også forekomme hos mennesker, om end risikoen generelt er meget lille.

| (3) | Ved udbrud af aviær influenza er der risiko for, at sygdomsagenset spreder sig til andre bedrifter, hvor der holdes fjerkræ eller andre fugle i fangenskab. Det kan således sprede sig fra én medlemsstat til andre medlemsstater eller til tredjelande via handel med levende fugle eller produkter heraf. |
| --- | --- |

(3)

Ved udbrud af aviær influenza er der risiko for, at sygdomsagenset spreder sig til andre bedrifter, hvor der holdes fjerkræ eller andre fugle i fangenskab. Det kan således sprede sig fra én medlemsstat til andre medlemsstater eller til tredjelande via handel med levende fugle eller produkter heraf.

| (4) | Rådets direktiv 2005/94/EF (3) indeholder bestemmelser om visse forebyggende foranstaltninger vedrørende overvågning og tidlig påvisning af aviær influenza samt minimumsbekæmpelsesforanstaltninger, som skal gennemføres i tilfælde af et udbrud af aviær influenza hos fjerkræ eller andre fugle i fangenskab. I henhold til direktivet skal der oprettes beskyttelses- og overvågningszoner i tilfælde af et udbrud af højpatogen aviær influenza. |
| --- | --- |

(4)

Rådets direktiv 2005/94/EF (3) indeholder bestemmelser om visse forebyggende foranstaltninger vedrørende overvågning og tidlig påvisning af aviær influenza samt minimumsbekæmpelsesforanstaltninger, som skal gennemføres i tilfælde af et udbrud af aviær influenza hos fjerkræ eller andre fugle i fangenskab. I henhold til direktivet skal der oprettes beskyttelses- og overvågningszoner i tilfælde af et udbrud af højpatogen aviær influenza.

| (5) | Sverige har underrettet Kommissionen om et udbrud af højpatogen aviær influenza af subtype H5N8 på en bedrift i landet, hvor der holdes fjerkræ eller andre fugle i fangenskab, og straks truffet de foranstaltninger, der er påkrævet i henhold til direktiv 2005/94/EF, herunder oprettelse af beskyttelses- og overvågningszoner. |
| --- | --- |

(5)

Sverige har underrettet Kommissionen om et udbrud af højpatogen aviær influenza af subtype H5N8 på en bedrift i landet, hvor der holdes fjerkræ eller andre fugle i fangenskab, og straks truffet de foranstaltninger, der er påkrævet i henhold til direktiv 2005/94/EF, herunder oprettelse af beskyttelses- og overvågningszoner.

| (6) | Kommissionen har gennemgået de pågældende foranstaltninger sammen med Sverige og finder det godtgjort, at grænserne for de beskyttelses- og overvågningszoner, landets kompetente myndighed har oprettet, ligger tilstrækkelig langt fra den bedrift, hvor det bekræftede udbrud er konstateret. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionen har gennemgået de pågældende foranstaltninger sammen med Sverige og finder det godtgjort, at grænserne for de beskyttelses- og overvågningszoner, landets kompetente myndighed har oprettet, ligger tilstrækkelig langt fra den bedrift, hvor det bekræftede udbrud er konstateret.

| (7) | For at hindre unødvendige forstyrrelser i samhandelen inden for EU og for at undgå, at tredjelande indfører uberettigede handelshindringer, er det nødvendigt hurtigt at identificere de beskyttelses- og overvågningszoner, der er oprettet i Sverige i forhold til højpatogen aviær influenza, på EU-plan. |
| --- | --- |

(7)

For at hindre unødvendige forstyrrelser i samhandelen inden for EU og for at undgå, at tredjelande indfører uberettigede handelshindringer, er det nødvendigt hurtigt at identificere de beskyttelses- og overvågningszoner, der er oprettet i Sverige i forhold til højpatogen aviær influenza, på EU-plan.

| (8) | De beskyttelses- og overvågningszoner i Sverige, hvor de ved direktiv 2005/94/EF fastsatte dyresundhedsmæssige bekæmpelsesforanstaltninger anvendes, bør derfor, i afventning af det næste møde i Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder, afgrænses i bilaget til denne afgørelse, ligesom regionaliseringens varighed bør fastsættes. |
| --- | --- |

(8)

De beskyttelses- og overvågningszoner i Sverige, hvor de ved direktiv 2005/94/EF fastsatte dyresundhedsmæssige bekæmpelsesforanstaltninger anvendes, bør derfor, i afventning af det næste møde i Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder, afgrænses i bilaget til denne afgørelse, ligesom regionaliseringens varighed bør fastsættes.

| (9) | Denne afgørelse vil blive taget op til fornyet vurdering på det næste møde i Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(9)

Denne afgørelse vil blive taget op til fornyet vurdering på det næste møde i Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Sverige påser, at de beskyttelses- og overvågningszoner, der er oprettet i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 2005/94/EF, som minimum omfatter de områder, der er angivet i del A og del B i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse anvendes indtil den 31. december 2016.

Artikel 3

Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Sverige.

Udfærdiget i Bruxelles, den 28. november 2016.

På Kommissionens vegne

Vytenis ANDRIUKAITIS

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EFT L 395 af 30.12.1989, s. 13.

1

(2)  
  EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29.

2

(3)  Rådets direktiv 2005/94/EF af 20. december 2005 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza og om ophævelse af direktiv 92/40/EØF (EUT L 10 af 14.1.2006, s. 16).

3

---

BILAG

DEL A

Beskyttelseszone, jf. artikel 1:

| ISO-landekode | Medlemsstat | Navn |
| --- | --- | --- |
| SE | Sverige | Område:
  De dele af Helsingborg Kommune (ADNS-kode 01200), der ligger inden for en cirkel med en radius på tre kilometer med centrum i koordinaterne (WGS84 dec.) N56,053495 og E12,848939. |

ISO-landekode

Medlemsstat

Navn

SE

Sverige

Område:

De dele af Helsingborg Kommune (ADNS-kode 01200), der ligger inden for en cirkel med en radius på tre kilometer med centrum i koordinaterne (WGS84 dec.) N56,053495 og E12,848939.

DEL B

Overvågningszone, jf. artikel 1:

| ISO-landekode | Medlemsstat | Navn |
| --- | --- | --- |
| SE | Sverige | Område:
  De dele af Helsingborg kommune, Ängelholm kommune, Bjuv kommune og Åstorp kommune (ADNS-kode 01200), der ligger uden for den beskrevne beskyttelseszone og inden for en cirkel med en radius på 10 kilometer med centrum i koordinaterne (WGS84 dec.) N56,053495 og E12,848939. |

ISO-landekode

Medlemsstat

Navn

SE

Sverige

Område:

De dele af Helsingborg kommune, Ängelholm kommune, Bjuv kommune og Åstorp kommune (ADNS-kode 01200), der ligger uden for den beskrevne beskyttelseszone og inden for en cirkel med en radius på 10 kilometer med centrum i koordinaterne (WGS84 dec.) N56,053495 og E12,848939.

---

Berigtigelser

| 29.11.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 321/83 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 321/83

---

Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91

(
  Den Europæiske Unions Tidende L 46 af 17. februar 2004
  )

Side 3, artikel 3, stk. 2, litra a), indledningen:

I stedet for:

| »a) | medmindre flyvningen aflyses som omhandlet i artikel 5, har en bekræftet reservation til den pågældende flyafgang og er til stede ved indcheckningen« |
| --- | --- |

»a)

læses:

| »a) | har en bekræftet reservation til den pågældende flyafgang og, medmindre flyvningen aflyses som omhandlet i artikel 5, er til stede ved indcheckningen«. |
| --- | --- |

»a)

Side 4, artikel 5, stk. 1, litra b):

I stedet for:

»... når det nye afgangstidspunkt med rimelighed kan forventes at være senest dagen efter det planlagte afgangstidspunkt ...«

læses:

»... når det nye afgangstidspunkt med rimelighed kan forventes at være tidligst dagen efter det planlagte afgangstidspunkt ...«.

---

| 29.11.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 321/83 |
| --- | --- | --- | --- |

29.11.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 321/83

---

Berigtigelse til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2111/2005 af 14. december 2005 om opstilling af en fællesskabsliste over luftfartsselskaber med driftsforbud i Fællesskabet og oplysning til passagerer om det transporterende luftfartsselskabs identitet, samt ophævelse af artikel 9 i direktiv 2004/36/EF

(
  Den Europæiske Unions Tidende L 344 af 27. december 2005
  )

Side 16, betragtning 17:

I stedet for:

| »(17) | Bortset fra de situationer, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 ...« |
| --- | --- |

»(17)

Bortset fra de situationer, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 ...«

læses:

| »(17) | I tillæg til de situationer, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 ...«. |
| --- | --- |

»(17)

I tillæg til de situationer, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 ...«.

---