# Eiropas Savienības L 351/2016

| | ISSN 1977-0715 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 351 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 59. gadagājums2016. gada 22. decembris |

ISSN 1977-0715

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 351

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

59. gadagājums2016. gada 22. decembris

---

| Saturs | | II   Neleģislatīvi akti | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | LĒMUMI |
| | * | Komisijas Lēmums (ES) 2016/2326 (2015. gada 21. oktobris) par valsts atbalstu SA.38375 (2014/C ex 2014/NN), ko Luksemburga īsteno par labu Fiat

  (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 7152)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Komisijas Lēmums (ES) 2016/2327 (2016. gada 5. jūlijs) par valsts atbalstu SA.19864 – 2014/C (ex 2009/NN54), ko sniegusi Beļģija – Publisko IRIS slimnīcu finansēšana Briseles galvaspilsētas reģionā
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 4051)

   (
  1
  ) | 68 |

Saturs

II   Neleģislatīvi akti

Lappuse

LĒMUMI

*

Komisijas Lēmums (ES) 2016/2326 (2015. gada 21. oktobris) par valsts atbalstu SA.38375 (2014/C ex 2014/NN), ko Luksemburga īsteno par labu Fiat

  (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 7152)

   (
  1
  )

Fiat

(izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 7152)

1

1

*

Komisijas Lēmums (ES) 2016/2327 (2016. gada 5. jūlijs) par valsts atbalstu SA.19864 – 2014/C (ex 2009/NN54), ko sniegusi Beļģija – Publisko IRIS slimnīcu finansēšana Briseles galvaspilsētas reģionā
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 4051)

   (
  1
  )

IRIS

(izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 4051)

1

68

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ

1

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

II Neleģislatīvi akti

LĒMUMI

| 22.12.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 351/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 351/1

---

KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2016/2326

(2015. gada 21. oktobris)

par valsts atbalstu SA.38375 (2014/C ex 2014/NN), ko Luksemburga īsteno par labu Fiat

(izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 7152)

(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, jo īpaši tā 108.panta 2. punkta pirmo daļu (1),

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

pēc ieinteresēto trešo personu uzaicināšanas sniegt savus apsvērumus saskaņā ar minētajiem pantiem (2) un ņemot vērā šos apsvērumus,

ievērojot turpmāk minēto:

1.   PROCEDŪRA

PROCEDŪRA

| (1) | Komisija 2013. gada 19. jūnijā nosūtīja Luksemburgai pieprasījumu sniegt detalizētu informāciju par nodokļu nolēmumu praksi valstī (3). |
| --- | --- |

(1)

Komisija 2013. gada 19. jūnijā nosūtīja Luksemburgai pieprasījumu sniegt detalizētu informāciju par nodokļu nolēmumu praksi valstī (3).

3

| (2) | Luksemburgas iestādes 2013. gada 17. jūlija vēstulē atbildēja vispārīgi un pieprasīto informāciju sniedza daļēji. Proti, atbildē bija to juridisko principu un valsts noteikumu apraksts, kas ir saistoši Luksemburgas nodokļu iestādei (Tiešo iemaksu administrācijai), pieņemot iepriekšēju lēmumu par uzņēmumu aplikšanu ar nodokļiem (“nodokļu nolēmumu” vai “nolēmumu” (4)), bija precizēta procedūra, kādā šāds lēmums ir saņemams, un norādīts, vai nodokļu iestādes pieņemtie nolēmumi ir vai nav publicēti. Luksemburgas iestādes neatbildēja uz Komisijas pieprasījumu tai iesniegt savas nodokļu iestādes 2010., 2011. un 2012. gadā pieņemto nodokļu nolēmumu sarakstu, kā arī citu noderīgu informāciju, piemēram, uzņēmuma nosaukumus, to darbības jomas, nolēmumu pieņemšanas datumu, nolēmumu spēkā esības ilgumu un to darījumu veidus, uz kuriem attiecas šie nolīgumi. |
| --- | --- |

(2)

Luksemburgas iestādes 2013. gada 17. jūlija vēstulē atbildēja vispārīgi un pieprasīto informāciju sniedza daļēji. Proti, atbildē bija to juridisko principu un valsts noteikumu apraksts, kas ir saistoši Luksemburgas nodokļu iestādei (Tiešo iemaksu administrācijai), pieņemot iepriekšēju lēmumu par uzņēmumu aplikšanu ar nodokļiem (“nodokļu nolēmumu” vai “nolēmumu” (4)), bija precizēta procedūra, kādā šāds lēmums ir saņemams, un norādīts, vai nodokļu iestādes pieņemtie nolēmumi ir vai nav publicēti. Luksemburgas iestādes neatbildēja uz Komisijas pieprasījumu tai iesniegt savas nodokļu iestādes 2010., 2011. un 2012. gadā pieņemto nodokļu nolēmumu sarakstu, kā arī citu noderīgu informāciju, piemēram, uzņēmuma nosaukumus, to darbības jomas, nolēmumu pieņemšanas datumu, nolēmumu spēkā esības ilgumu un to darījumu veidus, uz kuriem attiecas šie nolīgumi.

4

| (3) | Komisija 2013. gada 30. augusta vēstulē Luksemburgas iestādēm nosūtīja atgādinājumu, lūdzot tām iesniegt 2010., 2011. un 2012. gadā pieņemto nodokļu nolēmumu sarakstu (5). |
| --- | --- |

(3)

Komisija 2013. gada 30. augusta vēstulē Luksemburgas iestādēm nosūtīja atgādinājumu, lūdzot tām iesniegt 2010., 2011. un 2012. gadā pieņemto nodokļu nolēmumu sarakstu (5).

5

| (4) | Luksemburgas iestādes 2013. gada 20. un 23. septembra vēstulēs pauda nožēlu par to, ka presē ir parādījusies informācija saistībā ar Komisijas informācijas pieprasījumu. Turklāt tās apstrīdēja Komisijas informācijas pieprasījuma juridisko pamatojumu. |
| --- | --- |

(4)

Luksemburgas iestādes 2013. gada 20. un 23. septembra vēstulēs pauda nožēlu par to, ka presē ir parādījusies informācija saistībā ar Komisijas informācijas pieprasījumu. Turklāt tās apstrīdēja Komisijas informācijas pieprasījuma juridisko pamatojumu.

| (5) | Komisija 2013. gada 2. oktobra vēstulē atbildēja Luksemburgas iestādēm, norādot juridisko pamatojumu, kas tai ļauj pēc savas ierosmes sākt izmeklēšanu par Luksemburgas nodokļu nolēmumu piemērošanas praksi, un nosakot papildu termiņu pieprasītā nodokļu nolēmumu saraksta iesniegšanai. |
| --- | --- |

(5)

Komisija 2013. gada 2. oktobra vēstulē atbildēja Luksemburgas iestādēm, norādot juridisko pamatojumu, kas tai ļauj pēc savas ierosmes sākt izmeklēšanu par Luksemburgas nodokļu nolēmumu piemērošanas praksi, un nosakot papildu termiņu pieprasītā nodokļu nolēmumu saraksta iesniegšanai.

| (6) | 2013. gada 11. oktobrī notika Luksemburgas iestāžu un Komisijas sanāksme. Luksemburgas iestādes 14. oktobra sūtījumā apšaubīja to, ka ar Komisijas norādīto juridisko pamatojumu būtu iespējams attaisnot informācijas pieprasījuma paplašināto un vispārīgo būtību. Komisija atbildēja uz šo sūtījumu ar 2013. gada 15. oktobra vēstuli. |
| --- | --- |

(6)

2013. gada 11. oktobrī notika Luksemburgas iestāžu un Komisijas sanāksme. Luksemburgas iestādes 14. oktobra sūtījumā apšaubīja to, ka ar Komisijas norādīto juridisko pamatojumu būtu iespējams attaisnot informācijas pieprasījuma paplašināto un vispārīgo būtību. Komisija atbildēja uz šo sūtījumu ar 2013. gada 15. oktobra vēstuli.

| (7) | Notika jauna apmaiņa ar vēstulēm starp Luksemburgas iestādēm (2013. gada 11. novembra un 2. decembra vēstules) un Komisiju (2013. gada 14. novembra un 12. decembra vēstules), kuras gaitā Luksemburgas iestādes paskaidroja, ka sakarā ar jaunas valdības veidošanu tās nevar atbildēt uz informācijas pieprasījumu. Tad Komisija tām piešķīra atbildes termiņa pagarinājumu līdz 2014. gada 15. janvārim, divās vēstulēs precizējot, ka būs spiesta pieņemt rīkojumu par informācijas sniegšanu, ja informācijas pieprasījums paliks bez atbildes. |
| --- | --- |

(7)

Notika jauna apmaiņa ar vēstulēm starp Luksemburgas iestādēm (2013. gada 11. novembra un 2. decembra vēstules) un Komisiju (2013. gada 14. novembra un 12. decembra vēstules), kuras gaitā Luksemburgas iestādes paskaidroja, ka sakarā ar jaunas valdības veidošanu tās nevar atbildēt uz informācijas pieprasījumu. Tad Komisija tām piešķīra atbildes termiņa pagarinājumu līdz 2014. gada 15. janvārim, divās vēstulēs precizējot, ka būs spiesta pieņemt rīkojumu par informācijas sniegšanu, ja informācijas pieprasījums paliks bez atbildes.

| (8) | Luksemburgas iestādes 2014. gada 15. janvāra vēstulē iesniedza 22 nodokļu nolēmumus, kas aptver 2010.–2013. gada laikposmu, bet nodokļu maksātāju vārdi bija no šiem dokumentiem izņemti. Saskaņā ar Luksemburgas iestāžu sniegto informāciju šie 22 nolēmumi – viens no tiem attiecās uz iepriekšēju cenu noteikšanas nolīgumu (ICN), kas izsniegts uzņēmumam, kurš dēvēts par FFT (“ICN attiecībā uz FFT” vai “apstrīdētais nodokļu nolēmums”) – ataino Luksemburgas praksi nodokļu nolēmumu jomā. |
| --- | --- |

(8)

Luksemburgas iestādes 2014. gada 15. janvāra vēstulē iesniedza 22 nodokļu nolēmumus, kas aptver 2010.–2013. gada laikposmu, bet nodokļu maksātāju vārdi bija no šiem dokumentiem izņemti. Saskaņā ar Luksemburgas iestāžu sniegto informāciju šie 22 nolēmumi – viens no tiem attiecās uz iepriekšēju cenu noteikšanas nolīgumu (ICN), kas izsniegts uzņēmumam, kurš dēvēts par FFT (“ICN attiecībā uz FFT” vai “apstrīdētais nodokļu nolēmums”) – ataino Luksemburgas praksi nodokļu nolēmumu jomā.

FFT

FFT

| (9) | Iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā attiecībā uz FFT bija ietverti šādi dokumenti (6):






  a) | [nodokļu konsultanta] vēstule (*1) sava klienta FFT vārdā, kas datēta ar 2012. gada 14. martu, kurā bija lūgums Luksemburgas nodokļu iestādei apstiprināt nolīgumu par transfertcenām; |
| --- | --- | --- |

(9)

Iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā attiecībā uz FFT bija ietverti šādi dokumenti (6):

FFT

6

a)

[nodokļu konsultanta] vēstule (*1) sava klienta FFT vārdā, kas datēta ar 2012. gada 14. martu, kurā bija lūgums Luksemburgas nodokļu iestādei apstiprināt nolīgumu par transfertcenām;

*1

FFT

| b) | ziņojums par transfertcenām, kurā bija ietverta transfertcenu analīze, ko iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā attiecībā uz FFT pamatojumam bija sagatavojis nodokļu konsultants (“ziņojums par transfertcenām”); |
| --- | --- |

b)

ziņojums par transfertcenām, kurā bija ietverta transfertcenu analīze, ko iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā attiecībā uz FFT pamatojumam bija sagatavojis nodokļu konsultants (“ziņojums par transfertcenām”);

FFT

| c) | Luksemburgas nodokļu iestādes 2012. gada 3. septembra vēstule, ar kuru tā akceptēja nolīgumu par nodokļu konsultanta ierosinātajām transfertcenām. |
| --- | --- |

c)

Luksemburgas nodokļu iestādes 2012. gada 3. septembra vēstule, ar kuru tā akceptēja nolīgumu par nodokļu konsultanta ierosinātajām transfertcenām.

| (10) | Komisija 2014. gada 7. marta vēstulē lūdza Luksemburgas iestādes apstiprināt, ka iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā attiecībā uz FFT ar FFT apzīmētais nodokļu maksātājs ir uzņēmums Fiat Finance and Trade Ltd. Tā arī norādīja, ka, pamatojoties uz iesniegto informāciju, tā nevar izslēgt, ka iepriekšējais cenu noteikšanas nolīgums attiecībā uz FFT ir ar iekšējo tirgu nesavienojams valsts atbalsts par labu FFT. Komisija lūdza Luksemburgas iestādes tai iesniegt papildu informāciju, kas būtu noderīga, lai izvērtētu iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu attiecībā uz FFT. Luksemburgas iestādes uz šo vēstuli neatbildēja, Komisija 2014. gada 7. aprīlī tām nosūtīja atgādinājumu (7). |
| --- | --- |

(10)

Komisija 2014. gada 7. marta vēstulē lūdza Luksemburgas iestādes apstiprināt, ka iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā attiecībā uz FFT ar FFT apzīmētais nodokļu maksātājs ir uzņēmums Fiat Finance and Trade Ltd. Tā arī norādīja, ka, pamatojoties uz iesniegto informāciju, tā nevar izslēgt, ka iepriekšējais cenu noteikšanas nolīgums attiecībā uz FFT ir ar iekšējo tirgu nesavienojams valsts atbalsts par labu FFT. Komisija lūdza Luksemburgas iestādes tai iesniegt papildu informāciju, kas būtu noderīga, lai izvērtētu iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu attiecībā uz FFT. Luksemburgas iestādes uz šo vēstuli neatbildēja, Komisija 2014. gada 7. aprīlī tām nosūtīja atgādinājumu (7).

FFT

FFT

Fiat Finance and Trade Ltd.

FFT

FFT

FFT.

7

| (11) | Luksemburgas iestādes 2014. gada aprīlī atbildēja uz 2014. gada 7. marta vēstuli un apliecināja, ka to rīcībā nav nekādas papildu informācijas, kas būtu noderīga, lai izvērtētu iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu attiecībā uz FFT. Attiecībā uz jautājumu par to, vai apzīmējums FFT atbilst uzņēmuma nosaukumam Fiat Finance and Trade Ltd, Luksemburgas iestādes atsaucās uz Luksemburgas tiesību aktu noteikumiem par konfidencialitāti un apgalvoja, ka šie noteikumi tām aizliedz apstiprināt konkrētā nodokļu maksātāja identitāti. |
| --- | --- |

(11)

Luksemburgas iestādes 2014. gada aprīlī atbildēja uz 2014. gada 7. marta vēstuli un apliecināja, ka to rīcībā nav nekādas papildu informācijas, kas būtu noderīga, lai izvērtētu iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu attiecībā uz FFT. Attiecībā uz jautājumu par to, vai apzīmējums FFT atbilst uzņēmuma nosaukumam Fiat Finance and Trade Ltd, Luksemburgas iestādes atsaucās uz Luksemburgas tiesību aktu noteikumiem par konfidencialitāti un apgalvoja, ka šie noteikumi tām aizliedz apstiprināt konkrētā nodokļu maksātāja identitāti.

FFT.

FFT

Fiat Finance and Trade Ltd

| (12) | Komisija 2014. gada 24. martā pieņēma rīkojumu par informācijas sniegšanu, pamatojoties uz Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (8) 10. pantu, pieprasot Luksemburgas iestādēm 2. apsvērumā minēto nodokļu nolēmumu sarakstu. |
| --- | --- |

(12)

Komisija 2014. gada 24. martā pieņēma rīkojumu par informācijas sniegšanu, pamatojoties uz Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (8) 10. pantu, pieprasot Luksemburgas iestādēm 2. apsvērumā minēto nodokļu nolēmumu sarakstu.

8

| (13) | Komisija ar 2014. gada 11. jūnija lēmumu sāka formālu izmeklēšanas procedūru, kas paredzēta LESD 108. panta 2. punktā (“lēmums sākt formālu izmeklēšanas procedūru”) (9), saistībā ar iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu attiecībā uz FFT. Vienlaikus ar lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru tika pieņemts oficiāls rīkojums par informācijas sniegšanu (“oficiāls rīkojums”), kurā Luksemburgai tika pieprasīts mēneša laikā no minētā rīkojuma paziņošanas datuma sniegt informāciju un datus, kas vajadzīgi, lai ļautu Komisijai lemt par iespējamo atbalsta esamību un attiecīgā gadījumā – par šī atbalsta saderību ar iekšējo tirgu. Proti, Komisija pieprasīja Luksemburgai apstiprināt atbalsta saņēmēja identitāti. |
| --- | --- |

(13)

Komisija ar 2014. gada 11. jūnija lēmumu sāka formālu izmeklēšanas procedūru, kas paredzēta LESD 108. panta 2. punktā (“lēmums sākt formālu izmeklēšanas procedūru”) (9), saistībā ar iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu attiecībā uz FFT. Vienlaikus ar lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru tika pieņemts oficiāls rīkojums par informācijas sniegšanu (“oficiāls rīkojums”), kurā Luksemburgai tika pieprasīts mēneša laikā no minētā rīkojuma paziņošanas datuma sniegt informāciju un datus, kas vajadzīgi, lai ļautu Komisijai lemt par iespējamo atbalsta esamību un attiecīgā gadījumā – par šī atbalsta saderību ar iekšējo tirgu. Proti, Komisija pieprasīja Luksemburgai apstiprināt atbalsta saņēmēja identitāti.

9

FFT

| (14) | Luksemburga 2014. gada 14. jūlija vēstulē iesniedza savus apsvērumus attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas sākšanu. Tā arī norādīja, ka, tā kā Komisija nebija spējusi noteikt valsts atbalsta esamību, Luksemburga nevar sniegt atbildes ne uz lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru, ne oficiālajā rīkojumā uzdotajiem jautājumiem. |
| --- | --- |

(14)

Luksemburga 2014. gada 14. jūlija vēstulē iesniedza savus apsvērumus attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas sākšanu. Tā arī norādīja, ka, tā kā Komisija nebija spējusi noteikt valsts atbalsta esamību, Luksemburga nevar sniegt atbildes ne uz lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru, ne oficiālajā rīkojumā uzdotajiem jautājumiem.

| (15) | Komisija 2014. gada 14. augusta vēstulē pieprasīja Luksemburgai sniegt trūkstošo informāciju, kas norādīta lēmumā par izmeklēšanas sākšanu un oficiālajā rīkojumā. Tā arī pieprasīja Luksemburgai atļauju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a pantu vērsties tieši pie FFT, lai uzdotu jautājumus, kuri palikuši bez atbildes. |
| --- | --- |

(15)

Komisija 2014. gada 14. augusta vēstulē pieprasīja Luksemburgai sniegt trūkstošo informāciju, kas norādīta lēmumā par izmeklēšanas sākšanu un oficiālajā rīkojumā. Tā arī pieprasīja Luksemburgai atļauju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a pantu vērsties tieši pie FFT, lai uzdotu jautājumus, kuri palikuši bez atbildes.

FFT

| (16) | Luksemburga 2014. gada 3. septembrī daļēji atbildēja uz līdz šim bez atbildes palikušajiem jautājumiem un norādīja, ka daļa no pieprasītajām ziņām ir FFT komercnoslēpums, kas nav tās rīcībā. Turklāt tā apstiprināja, ka FFT ir uzņēmums Fiat Finance and Trade Ltd un atļāva Komisijai uzdot savus jautājumus tieši uzņēmumam FFT. |
| --- | --- |

(16)

Luksemburga 2014. gada 3. septembrī daļēji atbildēja uz līdz šim bez atbildes palikušajiem jautājumiem un norādīja, ka daļa no pieprasītajām ziņām ir FFT komercnoslēpums, kas nav tās rīcībā. Turklāt tā apstiprināja, ka FFT ir uzņēmums Fiat Finance and Trade Ltd un atļāva Komisijai uzdot savus jautājumus tieši uzņēmumam FFT.

FFT

FFT

Fiat Finance and Trade Ltd

FFT

| (17) | Lēmumu sākt formālo izmeklēšanas procedūru 2014. gada 17. oktobrī publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (10). Komisija aicināja ieinteresētās trešās personas sniegt apsvērumus par attiecīgo atbalsta pasākumu. 2014. gada 30. oktobra vēstulē tā saņēma FFT apsvērumus. |
| --- | --- |

(17)

Lēmumu sākt formālo izmeklēšanas procedūru 2014. gada 17. oktobrī publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (10). Komisija aicināja ieinteresētās trešās personas sniegt apsvērumus par attiecīgo atbalsta pasākumu. 2014. gada 30. oktobra vēstulē tā saņēma FFT apsvērumus.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

10

FFT

| (18) | Luksemburga 2014. gada 22. decembrī iesniedza nodokļu nolēmumu adresātu sarakstu, lai izpildītu Komisijas 2013. gada 19. jūnija vēstulē ietverto informācijas pieprasījumu. Šajā sarakstā ir iekļauti Luksemburgas nodokļu iestādes 2010., 2011. un 2012. gadā pieņemtie nolēmumi. |
| --- | --- |

(18)

Luksemburga 2014. gada 22. decembrī iesniedza nodokļu nolēmumu adresātu sarakstu, lai izpildītu Komisijas 2013. gada 19. jūnija vēstulē ietverto informācijas pieprasījumu. Šajā sarakstā ir iekļauti Luksemburgas nodokļu iestādes 2010., 2011. un 2012. gadā pieņemtie nolēmumi.

| (19) | Luksemburga 2015. gada 5. janvāra vēstulē sniedza savus komentārus par apsvērumiem, kas tika saņemti, reaģējot uz lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru. |
| --- | --- |

(19)

Luksemburga 2015. gada 5. janvāra vēstulē sniedza savus komentārus par apsvērumiem, kas tika saņemti, reaģējot uz lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru.

| (20) | Komisija 2015. gada 12. februārī pieņēma lēmumu, ar kuru informēja Luksemburgu, ka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a pantu tā ir konstatējusi, ka formālā izmeklēšanas procedūra attiecībā uz apstrīdēto nodokļu nolēmumu līdz šim ir palikusi bez virzības. Uz šī pamata un ar Luksemburgas atļauju (11), Komisija varēja uzdot savus jautājumus tieši uzņēmumam FFT. |
| --- | --- |

(20)

Komisija 2015. gada 12. februārī pieņēma lēmumu, ar kuru informēja Luksemburgu, ka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a pantu tā ir konstatējusi, ka formālā izmeklēšanas procedūra attiecībā uz apstrīdēto nodokļu nolēmumu līdz šim ir palikusi bez virzības. Uz šī pamata un ar Luksemburgas atļauju (11), Komisija varēja uzdot savus jautājumus tieši uzņēmumam FFT.

11

FFT

| (21) | Komisija 2015. gada 20. februārī nosūtīja informācijas pieprasījumu Luksemburgai un FFT. FFT nosūtītais informācijas pieprasījums tika pamatots ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a pantu. |
| --- | --- |

(21)

Komisija 2015. gada 20. februārī nosūtīja informācijas pieprasījumu Luksemburgai un FFT. FFT nosūtītais informācijas pieprasījums tika pamatots ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a pantu.

FFT

FFT

| (22) | Luksemburga 2015. gada 24. februāra vēstulē atbildēja uz Komisijas 2015. gada 12. februāra lēmumu, paužot izbrīnu par procedūras virzību šajā lietā un šaubas par apgalvojuma, ka procedūra ir palikusi bez virzības, pamatotību, ņemot vērā ievērojamo informācijas daudzumu, ko Luksemburga bija sniegusi Komisijai izmeklēšanas gaitā. |
| --- | --- |

(22)

Luksemburga 2015. gada 24. februāra vēstulē atbildēja uz Komisijas 2015. gada 12. februāra lēmumu, paužot izbrīnu par procedūras virzību šajā lietā un šaubas par apgalvojuma, ka procedūra ir palikusi bez virzības, pamatotību, ņemot vērā ievērojamo informācijas daudzumu, ko Luksemburga bija sniegusi Komisijai izmeklēšanas gaitā.

| (23) | FFT2015. gada 26. februāra un 3. marta vēstulēs pieprasīja precizējumus par informācijas pieprasījumu un atbildes iesniegšanas termiņa pagarinājumu, ko Komisija ar 2015. gada 5. marta e-pasta vēstuli piešķīra. |
| --- | --- |

(23)

FFT2015. gada 26. februāra un 3. marta vēstulēs pieprasīja precizējumus par informācijas pieprasījumu un atbildes iesniegšanas termiņa pagarinājumu, ko Komisija ar 2015. gada 5. marta e-pasta vēstuli piešķīra.

FFT

| (24) | Ar 2015. gada 5. marta vēstuli Komisija atbildēja uz Luksemburgas 2015. gada 24. februāra vēstuli. |
| --- | --- |

(24)

Ar 2015. gada 5. marta vēstuli Komisija atbildēja uz Luksemburgas 2015. gada 24. februāra vēstuli.

| (25) | Komisija 2015. gada 23. martā (12), atbildot uz 2014. gada 22. decembrī Luksemburgas nosūtīto nodokļu nolēmumu sarakstu, pieprasīja tai sniegt papildu informāciju saistībā ar minētajiem nolēmumiem par 2010., 2011. un 2012. gadu. Proti, tā aicināja Luksemburgu precizēt, kuri nolēmumi attiecas uz naudas līdzekļu pārvaldības funkciju un kuri attiecas uz nesaistītiem vai autonomiem uzņēmumiem. Komisija arī aicināja Luksemburgu tai iesniegt noteiktu nolēmumu skaitu, kuri attiecas uz noteiktām konkrētu uzņēmumu grupām. |
| --- | --- |

(25)

Komisija 2015. gada 23. martā (12), atbildot uz 2014. gada 22. decembrī Luksemburgas nosūtīto nodokļu nolēmumu sarakstu, pieprasīja tai sniegt papildu informāciju saistībā ar minētajiem nolēmumiem par 2010., 2011. un 2012. gadu. Proti, tā aicināja Luksemburgu precizēt, kuri nolēmumi attiecas uz naudas līdzekļu pārvaldības funkciju un kuri attiecas uz nesaistītiem vai autonomiem uzņēmumiem. Komisija arī aicināja Luksemburgu tai iesniegt noteiktu nolēmumu skaitu, kuri attiecas uz noteiktām konkrētu uzņēmumu grupām.

12

| (26) | Luksemburga 2015. gada 24. marta vēstulē atbildēja uz Komisijas 2015. gada 20. februāra informācijas pieprasījumu (13). |
| --- | --- |

(26)

Luksemburga 2015. gada 24. marta vēstulē atbildēja uz Komisijas 2015. gada 20. februāra informācijas pieprasījumu (13).

13

| (27) | FFT2015. gada 31. marta vēstulē atbildēja uz Komisijas 2015. gada 20. februāra informācijas pieprasījumu. Atbildē cita starpā bija citētas Fiat grupas pamatnostādnes attiecībā uz transfertcenām. |
| --- | --- |

(27)

FFT2015. gada 31. marta vēstulē atbildēja uz Komisijas 2015. gada 20. februāra informācijas pieprasījumu. Atbildē cita starpā bija citētas Fiat grupas pamatnostādnes attiecībā uz transfertcenām.

FFT

Fiat

| (28) | Luksemburga 2015. gada 23. aprīlī sniedza papildu informāciju par 1 900 nolēmumiem no tiem, kuri bija minēti tās 2014. gada 22. decembra atbildē. Tā norādīja, ka trīs no uzskaitītajiem nolēmumiem attiecas uz naudas līdzekļu pārvaldības funkciju – divi bija pieņemti 2010. gadā un viens 2011. gadā. Komisija 2015. gada 23. martā pieprasīja iesniegt divus no šiem nolīgumiem, jo tie attiecās uz tās 2015. gada 23. marta pieprasījumā minētajiem uzņēmumiem. |
| --- | --- |

(28)

Luksemburga 2015. gada 23. aprīlī sniedza papildu informāciju par 1 900 nolēmumiem no tiem, kuri bija minēti tās 2014. gada 22. decembra atbildē. Tā norādīja, ka trīs no uzskaitītajiem nolēmumiem attiecas uz naudas līdzekļu pārvaldības funkciju – divi bija pieņemti 2010. gadā un viens 2011. gadā. Komisija 2015. gada 23. martā pieprasīja iesniegt divus no šiem nolīgumiem, jo tie attiecās uz tās 2015. gada 23. marta pieprasījumā minētajiem uzņēmumiem.

| (29) | 2015. gada 27. aprīlī notika sanāksme, kurā piedalījās FFT, Luksemburgas iestādes un Komisija. |
| --- | --- |

(29)

2015. gada 27. aprīlī notika sanāksme, kurā piedalījās FFT, Luksemburgas iestādes un Komisija.

FFT

| (30) | Luksemburga 2015. gada 4. jūnijā iesniedza Komisijas 2015. gada 23. martā pieprasīto papildu informāciju par 5 327 nolēmumiem no tiem, kuri bija minēti tās 2014. gada 22. decembra atbildē. Proti, tā norādīja, ka uz naudas līdzekļu pārvaldības funkciju attiecās vēl desmit citi nolēmumi [...]. Turklāt viens nolēmums, kas attiecās uz uzņēmumu G, tika nosūtīts Komisijai 2015. gada 25. jūnijā. |
| --- | --- |

(30)

Luksemburga 2015. gada 4. jūnijā iesniedza Komisijas 2015. gada 23. martā pieprasīto papildu informāciju par 5 327 nolēmumiem no tiem, kuri bija minēti tās 2014. gada 22. decembra atbildē. Proti, tā norādīja, ka uz naudas līdzekļu pārvaldības funkciju attiecās vēl desmit citi nolēmumi [...]. Turklāt viens nolēmums, kas attiecās uz uzņēmumu G, tika nosūtīts Komisijai 2015. gada 25. jūnijā.

| (31) | Luksemburga 2015. gada 18. jūnijā nosūtīja nolēmumu attiecībā uz uzņēmumu E (2011. gada nolēmums). |
| --- | --- |

(31)

Luksemburga 2015. gada 18. jūnijā nosūtīja nolēmumu attiecībā uz uzņēmumu E (2011. gada nolēmums).

| (32) | Luksemburga 2015. gada 10. jūlija vēstulē izvirzīja argumentu, saskaņā ar kuru negatīva galīgā lēmuma gadījumā Komisija nevarētu atgūt iespējamo atbalstu no atbalsta saņēmēja ar atpakaļejošu datumu, tas ir, no nodokļu nolēmuma pieņemšanas datuma. |
| --- | --- |

(32)

Luksemburga 2015. gada 10. jūlija vēstulē izvirzīja argumentu, saskaņā ar kuru negatīva galīgā lēmuma gadījumā Komisija nevarētu atgūt iespējamo atbalstu no atbalsta saņēmēja ar atpakaļejošu datumu, tas ir, no nodokļu nolēmuma pieņemšanas datuma.

| (33) | 2015. gada 15. jūlijā notika sanāksme, kurā piedalījās Fiat Chrysler Automobiles N.V., uzņēmuma, kas ir Fiat S.p.A. tiesību pārņēmējs, finanšu direktors, Luksemburgas iestādes un Komisija. |
| --- | --- |

(33)

2015. gada 15. jūlijā notika sanāksme, kurā piedalījās Fiat Chrysler Automobiles N.V., uzņēmuma, kas ir Fiat S.p.A. tiesību pārņēmējs, finanšu direktors, Luksemburgas iestādes un Komisija.

Fiat Chrysler Automobiles N.V.,

Fiat S.p.A.

2.   PASĀKUMA APRAKSTS

PASĀKUMA APRAKSTS

2.1.   Atbalsta saņēmēja apraksts

Atbalsta saņēmēja apraksts

| (34) | FFT ir Fiat grupas daļa. Laikā, kad tika pieņemts apstrīdētais nodokļu nolīgums, Fiat grupa sastāvēja no Fiat S.p.A., Itālijas uzņēmuma, kura galvenā mītne atradās Turīnā, un visiem Fiat S.p.A. kontrolētajiem uzņēmumiem (kopā šajā lēmumā sauktiem par Fiat vai Fiat grupu). Pēc Fiat S.p.A. apvienošanās ar Fiat Investments N.V.2014. gada 12. oktobrī par Fiat S.p.A. tiesību pārņēmēju kļuva uzņēmums Fiat Chrysler Automobiles N.V (14) |
| --- | --- |

(34)

FFT ir Fiat grupas daļa. Laikā, kad tika pieņemts apstrīdētais nodokļu nolīgums, Fiat grupa sastāvēja no Fiat S.p.A., Itālijas uzņēmuma, kura galvenā mītne atradās Turīnā, un visiem Fiat S.p.A. kontrolētajiem uzņēmumiem (kopā šajā lēmumā sauktiem par Fiat vai Fiat grupu). Pēc Fiat S.p.A. apvienošanās ar Fiat Investments N.V.2014. gada 12. oktobrī par Fiat S.p.A. tiesību pārņēmēju kļuva uzņēmums Fiat Chrysler Automobiles N.V (14)

FFT

Fiat

Fiat

Fiat S.p.A.

Fiat S.p.A.

Fiat

Fiat

Fiat S.p.A.

Fiat Investments N.V.

Fiat S.p.A.

Fiat Chrysler Automobiles N.V

14

| (35) | Fiat veic rūpnieciska rakstura darbību un sniedz finanšu pakalpojumus automobiļu nozarē. Komisija norāda uz 20. un 21. apsvērumu lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru ar precīzāku Fiat darbības aprakstu. |
| --- | --- |

(35)

Fiat veic rūpnieciska rakstura darbību un sniedz finanšu pakalpojumus automobiļu nozarē. Komisija norāda uz 20. un 21. apsvērumu lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru ar precīzāku Fiat darbības aprakstu.

Fiat

Fiat

| (36) | FFT sniedz ar naudas līdzekļu pārvaldību saistītus un finansēšanas pakalpojumus tiem Fiat grupas uzņēmumiem, kuri atrodas (galvenokārt) Eiropā (izņemot Itāliju); tas vada arī vairākas naudas līdzekļu centrālās pārvaldības struktūras tajos Fiat grupas uzņēmumos, kas atrodas Apvienotajā Karalistē, Dānijā, Beļģijā, Nīderlandē, Šveicē, Austrijā, Vācijā un Spānijā. FFT darbojas Luksemburgā, kur atrodas tā galvenais birojs, un ar divu filiāļu starpniecību, viena no kurām atrodas Londonā (Apvienotā Karaliste) un otra – Madridē (Spānija). |
| --- | --- |

(36)

FFT sniedz ar naudas līdzekļu pārvaldību saistītus un finansēšanas pakalpojumus tiem Fiat grupas uzņēmumiem, kuri atrodas (galvenokārt) Eiropā (izņemot Itāliju); tas vada arī vairākas naudas līdzekļu centrālās pārvaldības struktūras tajos Fiat grupas uzņēmumos, kas atrodas Apvienotajā Karalistē, Dānijā, Beļģijā, Nīderlandē, Šveicē, Austrijā, Vācijā un Spānijā. FFT darbojas Luksemburgā, kur atrodas tā galvenais birojs, un ar divu filiāļu starpniecību, viena no kurām atrodas Londonā (Apvienotā Karaliste) un otra – Madridē (Spānija).

FFT

Fiat

Fiat

FFT

| (37) | Ziņojumā par transfertcenām, ko Luksemburga Komisijai iesniedza 2014. gada 15. janvārī, ir informācija par FFT, tā iekļauta 38. līdz 51. apsvērumā (15). |
| --- | --- |

(37)

Ziņojumā par transfertcenām, ko Luksemburga Komisijai iesniedza 2014. gada 15. janvārī, ir informācija par FFT, tā iekļauta 38. līdz 51. apsvērumā (15).

FFT

15

| (38) | Fiat izlēma centralizēt ar finansēšanu un naudas līdzekļu pārvaldību saistītās funkcijas, saistībā ar kurām visas darbības attiecībā uz finansēšanu, finanšu pakalpojumu sniegšanu uzņēmumiem, attiecībām ar bankām, ārvalstu valūtu un procentu likmju risku pārvaldību, naudas līdzekļu centrālo pārvaldību, naudas tirgus darījumiem, naudas līdzekļu pārvaldību, līdzekļu uzkrāšanu un izmaksu veic “naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumi”. |
| --- | --- |

(38)

Fiat izlēma centralizēt ar finansēšanu un naudas līdzekļu pārvaldību saistītās funkcijas, saistībā ar kurām visas darbības attiecībā uz finansēšanu, finanšu pakalpojumu sniegšanu uzņēmumiem, attiecībām ar bankām, ārvalstu valūtu un procentu likmju risku pārvaldību, naudas līdzekļu centrālo pārvaldību, naudas tirgus darījumiem, naudas līdzekļu pārvaldību, līdzekļu uzkrāšanu un izmaksu veic “naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumi”.

Fiat

| (39) | Naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumi ir organizēti šādi:






  — | Fiat Finance S.p.A. (FF) ir naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmums, kas atrodas Itālijā un ir atbildīgs par Itālijā reģistrēto Fiat grupas uzņēmumu finansēšanas darbībām, |
| --- | --- | --- |

(39)

Naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumi ir organizēti šādi:

—

Fiat Finance S.p.A. (FF) ir naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmums, kas atrodas Itālijā un ir atbildīgs par Itālijā reģistrēto Fiat grupas uzņēmumu finansēšanas darbībām,

Fiat Finance S.p.A.

FF

Fiat

| — | FFT veic naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmuma funkcijas Eiropā (izņemot Itāliju) reģistrētiem Fiat grupas uzņēmumiem, |
| --- | --- |

—

FFT veic naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmuma funkcijas Eiropā (izņemot Itāliju) reģistrētiem Fiat grupas uzņēmumiem,

FFT

Fiat

| — | Fiat Finance North America, Inc. (FFNA) veic naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmuma funkcijas Amerikas Savienotajās Valstīs reģistrētiem Fiat grupas uzņēmumiem, |
| --- | --- |

—

Fiat Finance North America, Inc. (FFNA) veic naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmuma funkcijas Amerikas Savienotajās Valstīs reģistrētiem Fiat grupas uzņēmumiem,

Fiat Finance North America, Inc.

FFNA

Fiat

| — | Fiat Finance Canada Ltd (FFC) veic naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmuma funkcijas Kanādā reģistrētiem Fiat grupas uzņēmumiem, |
| --- | --- |

—

Fiat Finance Canada Ltd (FFC) veic naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmuma funkcijas Kanādā reģistrētiem Fiat grupas uzņēmumiem,

Fiat Finance Canada Ltd

FFC

Fiat

| — | Fiat Finanças Brasil Ltda (FFB) veic naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmuma funkcijas Brazīlijā reģistrētiem Fiat grupas uzņēmumiem. |
| --- | --- |

—

Fiat Finanças Brasil Ltda (FFB) veic naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmuma funkcijas Brazīlijā reģistrētiem Fiat grupas uzņēmumiem.

Fiat Finanças Brasil Ltda

FFB

Fiat

| (40) | Uzņēmumu grupas, pie kuras pieder FFT, pārrobežu darījumus var iedalīt divās galvenajās kategorijās:






  — | darījumi starp naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem (nozares iekšienē)






  — | T1 – FFT izsniegti starpuzņēmumu aizdevumi uzņēmumam FF: FFT finansējuma avoti ir obligācijas, banku kredītlīnijas un starpuzņēmumu noguldījumi, |
| --- | --- | --- | --- |

(40)

Uzņēmumu grupas, pie kuras pieder FFT, pārrobežu darījumus var iedalīt divās galvenajās kategorijās:

FFT

—

darījumi starp naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem (nozares iekšienē)

—

T1 – FFT izsniegti starpuzņēmumu aizdevumi uzņēmumam FF: FFT finansējuma avoti ir obligācijas, banku kredītlīnijas un starpuzņēmumu noguldījumi,

FFT

FF

FFT

| — | T2 – FFNA izsniegti starpuzņēmumu aizdevumi uzņēmumam FFT: FFNA finansējuma avoti galvenokārt ir obligācijas ar garantiju, |
| --- | --- |

—

T2 – FFNA izsniegti starpuzņēmumu aizdevumi uzņēmumam FFT: FFNA finansējuma avoti galvenokārt ir obligācijas ar garantiju,

FFNA

FFT

FFNA

| — | darījumi starp naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem un Fiat grupas uzņēmumiem (grupas iekšienē)






  — | T3 – darījumi (aizdevumi/noguldījumi) starp FFT un grupas uzņēmumiem, kuri atrodas citās valstīs (galvenokārt Eiropā), |
| --- | --- | --- |

—

darījumi starp naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem un Fiat grupas uzņēmumiem (grupas iekšienē)

Fiat

—

T3 – darījumi (aizdevumi/noguldījumi) starp FFT un grupas uzņēmumiem, kuri atrodas citās valstīs (galvenokārt Eiropā),

FFT

| — | T4 – Fiat S.p.A. sniegtās garantijas (16) par FFT un FFNA izlaistajām obligācijām, divpusējām kredītlīnijām un ad hoc finansēšanas programmām (proti, finanšu vekseļi Francijā, kas izsniegti uzņēmumam FFT). |
| --- | --- |

—

T4 – Fiat S.p.A. sniegtās garantijas (16) par FFT un FFNA izlaistajām obligācijām, divpusējām kredītlīnijām un ad hoc finansēšanas programmām (proti, finanšu vekseļi Francijā, kas izsniegti uzņēmumam FFT).

Fiat S.p.A.

16

FFT

FFNA

ad hoc

FFT

| (41) | Turpmākajā attēlā ir aprakstītas finansēšanas operācijas (no T1 līdz T3).

  Galvenie pārrobežu darījumi grupas iekšienē




  I/T aizdevumi
  FF
  Ī/T aizdevumi
  Depozīti
  FF&T
  Tirgus
  FFNA |
| --- | --- |

(41)

Turpmākajā attēlā ir aprakstītas finansēšanas operācijas (no T1 līdz T3).

Galvenie pārrobežu darījumi grupas iekšienē

Galvenie pārrobežu darījumi grupas iekšienē

I/T aizdevumi

FF

Ī/T aizdevumi

Depozīti

FF&T

Tirgus

FFNA

| (42) | Runājot par veicamajām funkcijām, FFT nodarbojas ar finansēšanu, izmantojot tirgu un likvīdo līdzekļu investīcijas, uztur attiecības ar finanšu tirgus dalībniekiem, sniedz saskaņošanas pakalpojumus un finanšu konsultācijas grupas uzņēmumiem, sniedz naudas līdzekļu pārvaldības pakalpojumus grupas uzņēmumiem, sniedz īstermiņa (Ī/T) un vidēja termiņa (V/T) starpuzņēmumu finansēšanas pakalpojumus un veic saskaņošanu ar citiem finansēšanas uzņēmumiem. |
| --- | --- |

(42)

Runājot par veicamajām funkcijām, FFT nodarbojas ar finansēšanu, izmantojot tirgu un likvīdo līdzekļu investīcijas, uztur attiecības ar finanšu tirgus dalībniekiem, sniedz saskaņošanas pakalpojumus un finanšu konsultācijas grupas uzņēmumiem, sniedz naudas līdzekļu pārvaldības pakalpojumus grupas uzņēmumiem, sniedz īstermiņa (Ī/T) un vidēja termiņa (V/T) starpuzņēmumu finansēšanas pakalpojumus un veic saskaņošanu ar citiem finansēšanas uzņēmumiem.

FFT

| (43) | Kas attiecas uz tirgus finansējumu un likvīdo līdzekļu investīcijām, FFT piesaista līdzekļus, lai ar tiem atbalstītu grupas uzņēmumu darbību un izaugsmi un tos attiecīgi ieguldītu. Runājot par finanšu risku pārvaldību, FFT ievēro pamatnostādnes, kas sagatavotas saskaņā ar attiecīgajiem grupas iekšpolitikas virzieniem (ārvalstu valūtu riski un procentu likmju riski). FFT finansējums iegūts no tādiem instrumentiem kā obligāciju emisija (izmantojot Global Medium Term Note vai programmu GMTN, kurā FFT kopā ar FFNA un FFC ir emitētājs), bankas termiņaizdevumi, kredītlīnijas noteiktam un nenoteiktam mērķim u. c. Lai pārvaldītu likvīdos līdzekļus, FFT iegulda naudas līdzekļu pārpalikumu pirmā līmeņa banku iestādēs vai ļoti augstu novērtētos likvīdo līdzekļu fondos. |
| --- | --- |

(43)

Kas attiecas uz tirgus finansējumu un likvīdo līdzekļu investīcijām, FFT piesaista līdzekļus, lai ar tiem atbalstītu grupas uzņēmumu darbību un izaugsmi un tos attiecīgi ieguldītu. Runājot par finanšu risku pārvaldību, FFT ievēro pamatnostādnes, kas sagatavotas saskaņā ar attiecīgajiem grupas iekšpolitikas virzieniem (ārvalstu valūtu riski un procentu likmju riski). FFT finansējums iegūts no tādiem instrumentiem kā obligāciju emisija (izmantojot Global Medium Term Note vai programmu GMTN, kurā FFT kopā ar FFNA un FFC ir emitētājs), bankas termiņaizdevumi, kredītlīnijas noteiktam un nenoteiktam mērķim u. c. Lai pārvaldītu likvīdos līdzekļus, FFT iegulda naudas līdzekļu pārpalikumu pirmā līmeņa banku iestādēs vai ļoti augstu novērtētos likvīdo līdzekļu fondos.

FFT

FFT

FFT

Global Medium Term Note

GMTN

FFT

FFNA

FFC

FFT

| (44) | Runājot par iesaistīšanos ārvalstu valūtu riskos, FFT pārvalda šo iesaistīšanos, galvenokārt izmantojot ārvalstu valūtas maiņas nākotnes līgumus un valūtas mijmaiņas līgumus. Iesaistīšanās ārvalstu valūtu riskos lielā mērā ir saistīta ar pasīvu un aktīvu atšķirīgu ilgumu, kā arī ar to pārvaldību. FFT galvenokārt izmanto procentu likmju mijmaiņas līgumus (IRS) un ārpusbiržas procentu likmes nākotnes līgumus (FRA). |
| --- | --- |

(44)

Runājot par iesaistīšanos ārvalstu valūtu riskos, FFT pārvalda šo iesaistīšanos, galvenokārt izmantojot ārvalstu valūtas maiņas nākotnes līgumus un valūtas mijmaiņas līgumus. Iesaistīšanās ārvalstu valūtu riskos lielā mērā ir saistīta ar pasīvu un aktīvu atšķirīgu ilgumu, kā arī ar to pārvaldību. FFT galvenokārt izmanto procentu likmju mijmaiņas līgumus (IRS) un ārpusbiržas procentu likmes nākotnes līgumus (FRA).

FFT

FFT

IRS

FRA

| (45) | Runājot par attiecībām ar finanšu tirgus dalībniekiem, FFT sadarbībā ar FF uztur darījumu attiecības ar finanšu tirgiem un iestādēm, sniedzot tām informāciju un datus par grupu, lai apstiprinātu tās maksātspēju un finansiālo stāvokli. |
| --- | --- |

(45)

Runājot par attiecībām ar finanšu tirgus dalībniekiem, FFT sadarbībā ar FF uztur darījumu attiecības ar finanšu tirgiem un iestādēm, sniedzot tām informāciju un datus par grupu, lai apstiprinātu tās maksātspēju un finansiālo stāvokli.

FFT

FF

| (46) | Nodrošinot saskaņošanas pakalpojumus un finanšu konsultācijas grupas uzņēmumiem, FFT atbild par finanšu atbalsta sniegšanu šiem uzņēmumiem, par to finansiālo vajadzību izvērtēšanu, labāko finansiālo risinājumu izvēli, finanšu līgumu sagatavošanu un finanšu produktu ienesīguma rādītāju kontroli atbilstīgi grupas uzņēmumu vajadzībām. |
| --- | --- |

(46)

Nodrošinot saskaņošanas pakalpojumus un finanšu konsultācijas grupas uzņēmumiem, FFT atbild par finanšu atbalsta sniegšanu šiem uzņēmumiem, par to finansiālo vajadzību izvērtēšanu, labāko finansiālo risinājumu izvēli, finanšu līgumu sagatavošanu un finanšu produktu ienesīguma rādītāju kontroli atbilstīgi grupas uzņēmumu vajadzībām.

FFT

| (47) | FFT uzrauga grupas uzņēmumu naudas līdzekļu plūsmas, nepieciešamību pēc finansējuma un likviditāti, lai optimizētu grupas pašu kapitāla resursu pārvaldības efektivitāti un rezultativitāti. FFT vada naudas līdzekļu centrālās pārvaldības struktūras Apvienotajā Karalistē, Dānijā, Beļģijā, Nīderlandē, Šveicē, Austrijā, Vācijā un Spānijā. Katru dienu katras valsts atlikums tiek ieskaitīts FFT pamatkontā, lai nodrošinātu uzņēmuma kopējā finanšu stāvokļa pārvaldību. Proti, dienas laikā grupas uzņēmumu kontos (kas tiek uzturēti bankās) tiek saņemti un veikti maksājumi šo uzņēmumu parastās darbības ietvaros. Dienas beigās grupas uzņēmumu kontu atlikums ir pozitīvs vai negatīvs. Abos gadījumos tie tiek automātiski ieskaitīti katrā valstī atvērtajā FFT pamatkontā. Pēc tam, veicot manuālu pārsūtīšanu, summas no dažādu valstu pamatkontiem tiek novirzītas (iemaksas vai izmaksas veidā) uz vienoto pamatkontu. Tādējādi katru dienu uzņēmumu norēķinu konti paliek nulles pozīcijā. Ņemot vērā norēķinu kontu stāvokli ikdienā, grupas uzņēmumu dalībnieki naudas līdzekļu centralizācijas sistēmā tiek kreditēti vai debitēti, lai iegūtu procentus, ko aprēķina pēc starpuzņēmumu tarifikācijas tabulas. |
| --- | --- |

(47)

FFT uzrauga grupas uzņēmumu naudas līdzekļu plūsmas, nepieciešamību pēc finansējuma un likviditāti, lai optimizētu grupas pašu kapitāla resursu pārvaldības efektivitāti un rezultativitāti. FFT vada naudas līdzekļu centrālās pārvaldības struktūras Apvienotajā Karalistē, Dānijā, Beļģijā, Nīderlandē, Šveicē, Austrijā, Vācijā un Spānijā. Katru dienu katras valsts atlikums tiek ieskaitīts FFT pamatkontā, lai nodrošinātu uzņēmuma kopējā finanšu stāvokļa pārvaldību. Proti, dienas laikā grupas uzņēmumu kontos (kas tiek uzturēti bankās) tiek saņemti un veikti maksājumi šo uzņēmumu parastās darbības ietvaros. Dienas beigās grupas uzņēmumu kontu atlikums ir pozitīvs vai negatīvs. Abos gadījumos tie tiek automātiski ieskaitīti katrā valstī atvērtajā FFT pamatkontā. Pēc tam, veicot manuālu pārsūtīšanu, summas no dažādu valstu pamatkontiem tiek novirzītas (iemaksas vai izmaksas veidā) uz vienoto pamatkontu. Tādējādi katru dienu uzņēmumu norēķinu konti paliek nulles pozīcijā. Ņemot vērā norēķinu kontu stāvokli ikdienā, grupas uzņēmumu dalībnieki naudas līdzekļu centralizācijas sistēmā tiek kreditēti vai debitēti, lai iegūtu procentus, ko aprēķina pēc starpuzņēmumu tarifikācijas tabulas.

FFT

FFT

FFT

FFT

| (48) | Procentu likmi aizdevumiem grupas iekšienē nosaka kā grupas kapitāla svērto vidējo izmaksu summu, kam pieskaitīta drošības rezerve. Noguldījumu procentu likmi nosaka bezriska procentu likmes apmērā, kam pieskaita drošības rezervi īstermiņa noguldījumiem bankās, kā to paredz grupas likviditātes politika. |
| --- | --- |

(48)

Procentu likmi aizdevumiem grupas iekšienē nosaka kā grupas kapitāla svērto vidējo izmaksu summu, kam pieskaitīta drošības rezerve. Noguldījumu procentu likmi nosaka bezriska procentu likmes apmērā, kam pieskaita drošības rezervi īstermiņa noguldījumiem bankās, kā to paredz grupas likviditātes politika.

| (49) | Runājot par Ī/T un V/T starpuzņēmumu finansēšanu un saskaņošanu ar citiem finansēšanas uzņēmumiem, FFT rīkojas šādi – pirmajā gadījumā FFT nodod grupas uzņēmumu rīcībā līdzekļus, kas lielos apjomos ar lieliem riskiem ir tikuši fondēti regulētos tirgos (obligāciju tirgos) vai kas ir aizņemti no finanšu iestādēm; otrajā gadījumā – regulāri notiek līdzekļu pārvedumi starp finansēšanas uzņēmumiem, lai nodrošinātu grupas uzņēmumu finansiālās vajadzības, neizmantojot tirgus sniegtās iespējas, ja grupas kopējais finanšu stāvoklis ir pozitīvs. |
| --- | --- |

(49)

Runājot par Ī/T un V/T starpuzņēmumu finansēšanu un saskaņošanu ar citiem finansēšanas uzņēmumiem, FFT rīkojas šādi – pirmajā gadījumā FFT nodod grupas uzņēmumu rīcībā līdzekļus, kas lielos apjomos ar lieliem riskiem ir tikuši fondēti regulētos tirgos (obligāciju tirgos) vai kas ir aizņemti no finanšu iestādēm; otrajā gadījumā – regulāri notiek līdzekļu pārvedumi starp finansēšanas uzņēmumiem, lai nodrošinātu grupas uzņēmumu finansiālās vajadzības, neizmantojot tirgus sniegtās iespējas, ja grupas kopējais finanšu stāvoklis ir pozitīvs.

FFT

FFT

| (50) | Galvenie ziņojumā par tranfertcenām norādītie riski, ar kuriem galvenokārt saskaras naudas līdzekļu pārvaldīšanas uzņēmumi, ir šādi:






  — | tirgus risks – FFT regulāri novērtē savu pakļautību procentu likmju riskam un ārvalstu valūtu riskam (lai vienmēr būtu to segums) un aizsargājas pret šiem riskiem, atbilstīgi grupas risku pārvaldības politikai izmantojot atvasinātos finanšu instrumentus. Šī seguma nodrošināšanai izmantotie instrumenti galvenokārt ir parastie valūtas mijmaiņas līgumi, ārvalstu valūtas maiņas nākotnes līgumi un procentu likmju mijmaiņas līgumi, |
| --- | --- | --- |

(50)

Galvenie ziņojumā par tranfertcenām norādītie riski, ar kuriem galvenokārt saskaras naudas līdzekļu pārvaldīšanas uzņēmumi, ir šādi:

—

tirgus risks – FFT regulāri novērtē savu pakļautību procentu likmju riskam un ārvalstu valūtu riskam (lai vienmēr būtu to segums) un aizsargājas pret šiem riskiem, atbilstīgi grupas risku pārvaldības politikai izmantojot atvasinātos finanšu instrumentus. Šī seguma nodrošināšanai izmantotie instrumenti galvenokārt ir parastie valūtas mijmaiņas līgumi, ārvalstu valūtas maiņas nākotnes līgumi un procentu likmju mijmaiņas līgumi,

FFT

| — | kredītrisks attiecībā uz noguldījumiem bankās vai uz citiem līdzīgiem īstermiņa ieguldījumiem – ziņojumā par transfertcenām ir norādīts, ka šis risks ir neliels, jo FFT sadarbojas tikai ar lielām finanšu iestādēm un diversificē naudas līdzekļu sadali. Grupas aktīvi nav pakļauti šim riskam, jo grupa ir ieinteresēta finansiāli atbalstīt visus grupas uzņēmumus (17); laika gaitā grupā nav bijis neviens maksātnespējas gadījums; grupas uzņēmumi neparedz noteikumus attiecībā uz apšaubāmām parādsaistībām par grupas parādiem, |
| --- | --- |

—

kredītrisks attiecībā uz noguldījumiem bankās vai uz citiem līdzīgiem īstermiņa ieguldījumiem – ziņojumā par transfertcenām ir norādīts, ka šis risks ir neliels, jo FFT sadarbojas tikai ar lielām finanšu iestādēm un diversificē naudas līdzekļu sadali. Grupas aktīvi nav pakļauti šim riskam, jo grupa ir ieinteresēta finansiāli atbalstīt visus grupas uzņēmumus (17); laika gaitā grupā nav bijis neviens maksātnespējas gadījums; grupas uzņēmumi neparedz noteikumus attiecībā uz apšaubāmām parādsaistībām par grupas parādiem,

FFT

17

| — | darījumu partneru risks, kas attiecas uz aktīviem, kuri iegūti tieši no trešām personām (bankām) – šis risks ir neliels, jo FFT sadarbojas tikai ar lielām finanšu iestādēm un darbības ar atvasinātajiem instrumentiem tiek veiktas vairākās iestādēs. Grupas aktīvi nav pakļauti šim riskam iepriekš minēto iemeslu dēļ, |
| --- | --- |

—

darījumu partneru risks, kas attiecas uz aktīviem, kuri iegūti tieši no trešām personām (bankām) – šis risks ir neliels, jo FFT sadarbojas tikai ar lielām finanšu iestādēm un darbības ar atvasinātajiem instrumentiem tiek veiktas vairākās iestādēs. Grupas aktīvi nav pakļauti šim riskam iepriekš minēto iemeslu dēļ,

FFT

| — | operacionālais risks – FFT veic savus finanšu darījumus saskaņā ar Fiat S.p.A. sagatavotajām pamatnostādnēm un procedūrām. Finanšu darbība tiek pastāvīgi kontrolēta un pakļauta risku pārvaldības kontroles procedūrām, lai ikdienā izvairītos no jebkādiem pārkāpumiem. |
| --- | --- |

—

operacionālais risks – FFT veic savus finanšu darījumus saskaņā ar Fiat S.p.A. sagatavotajām pamatnostādnēm un procedūrām. Finanšu darbība tiek pastāvīgi kontrolēta un pakļauta risku pārvaldības kontroles procedūrām, lai ikdienā izvairītos no jebkādiem pārkāpumiem.

FFT

Fiat S.p.A.

| (51) | FFT pārvalda nozīmīgu finanšu aktīvu apjomu, kuri galvenokārt ir saistīti ar aizdevumiem grupas uzņēmumu starpā, grupas uzņēmumu kredītsaistībām un, mazākā mērā, ar noguldījumiem bankās. FFT izmanto datorsistēmas, kas ir vajadzīgas, lai veiktu ikdienas darbību un pārraudzītu finanšu tirgu rezultātus. |
| --- | --- |

(51)

FFT pārvalda nozīmīgu finanšu aktīvu apjomu, kuri galvenokārt ir saistīti ar aizdevumiem grupas uzņēmumu starpā, grupas uzņēmumu kredītsaistībām un, mazākā mērā, ar noguldījumiem bankās. FFT izmanto datorsistēmas, kas ir vajadzīgas, lai veiktu ikdienas darbību un pārraudzītu finanšu tirgu rezultātus.

FFT

FFT

2.2.   Apstrīdētais nodokļu nolēmums

Apstrīdētais nodokļu nolēmums

| (52) | Šis lēmums attiecas uz iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu attiecībā uz FFT, nodokļu nolēmumu par transfertcenām, ko ar 2012. gada 3. septembra vēstuli Luksemburga pieņēma par labu FF. Ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu ir atbalstīta Fiat grupas nodokļu konsultanta ierosinātā FFT papildu peļņas sadales metode un ļauts FFT ik gadu noteikt savu uzņēmuma ienākumu nodokli, kas jāiemaksā Luksemburgai. |
| --- | --- |

(52)

Šis lēmums attiecas uz iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu attiecībā uz FFT, nodokļu nolēmumu par transfertcenām, ko ar 2012. gada 3. septembra vēstuli Luksemburga pieņēma par labu FF. Ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu ir atbalstīta Fiat grupas nodokļu konsultanta ierosinātā FFT papildu peļņas sadales metode un ļauts FFT ik gadu noteikt savu uzņēmuma ienākumu nodokli, kas jāiemaksā Luksemburgai.

FFT

FF.

Fiat

FFT

FFT

2.2.1.   Iepriekšējais cenu noteikšanas nolīgums attiecībā uz FFT

Iepriekšējais cenu noteikšanas nolīgums attiecībā uz FFT

| (53) | Luksemburgas Komisijai iesniegtie dokumenti, kuros it kā ir ietverti visi būtiskie elementi apstrīdētā nodokļu nolīguma pamatojumam, sastāv no divām vēstulēm un 9. apsvērumā minētā ziņojuma par transfertcenām. |
| --- | --- |

(53)

Luksemburgas Komisijai iesniegtie dokumenti, kuros it kā ir ietverti visi būtiskie elementi apstrīdētā nodokļu nolīguma pamatojumam, sastāv no divām vēstulēm un 9. apsvērumā minētā ziņojuma par transfertcenām.

| (54) | Luksemburgas nodokļu iestāde 2012. gada 3. septembra vēstulē apstiprināja, ka “turpmāk norādītā transfertcenu analīze tika veikta saskaņā ar 2011. gada 28. janvāra Apkārtrakstu 164/2 un tajā ir ievērots nesaistītu pušu darījuma princips” (sic). Citiem vārdiem sakot, Luksemburgas nodokļu iestāde atzina, ka nodokļu konsultanta veiktā un ziņojumā par transfertcenām iekļautā transfertcenu analīze palīdzēja noteikt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību par FFT veiktajām funkcijām un risku uzņemšanos. Tāda “nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša atlīdzība” uzņēmumam FFT, kāda tā noteikta ziņojumā par transfertcenām, ir akceptēta ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, un ir šāda: “Transfertcenu pētījumā par pašu kapitāla pakļaušanu riskiem un par pašu kapitāla izmantošanu noteiktā atbilstošā atlīdzība, lai atlīdzinātu uzņēmumam par veiktajām funkcijām, ir EUR 2,542 miljoni ar +/– 10 % novirzi.” Uzņēmuma FFT no šīs atlīdzības iegūtajai tīrajai peļņai ir piemērota Luksemburgas parastā uzņēmumu ienākuma nodokļa likme 28,80 %. Vēstulē cita starpā norādīts, ka nodokļu iestādes pieņemtais lēmums ir saistošs piecus gadus (proti, no 2012. finanšu gada līdz 2016. finanšu gadam) (18). |
| --- | --- |

(54)

Luksemburgas nodokļu iestāde 2012. gada 3. septembra vēstulē apstiprināja, ka “turpmāk norādītā transfertcenu analīze tika veikta saskaņā ar 2011. gada 28. janvāra Apkārtrakstu 164/2 un tajā ir ievērots nesaistītu pušu darījuma princips” (sic). Citiem vārdiem sakot, Luksemburgas nodokļu iestāde atzina, ka nodokļu konsultanta veiktā un ziņojumā par transfertcenām iekļautā transfertcenu analīze palīdzēja noteikt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību par FFT veiktajām funkcijām un risku uzņemšanos. Tāda “nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša atlīdzība” uzņēmumam FFT, kāda tā noteikta ziņojumā par transfertcenām, ir akceptēta ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, un ir šāda: “Transfertcenu pētījumā par pašu kapitāla pakļaušanu riskiem un par pašu kapitāla izmantošanu noteiktā atbilstošā atlīdzība, lai atlīdzinātu uzņēmumam par veiktajām funkcijām, ir EUR 2,542 miljoni ar +/– 10 % novirzi.” Uzņēmuma FFT no šīs atlīdzības iegūtajai tīrajai peļņai ir piemērota Luksemburgas parastā uzņēmumu ienākuma nodokļa likme 28,80 %. Vēstulē cita starpā norādīts, ka nodokļu iestādes pieņemtais lēmums ir saistošs piecus gadus (proti, no 2012. finanšu gada līdz 2016. finanšu gadam) (18).

sic

FFT

FFT

FFT

18

2.2.2.   Ziņojums par transfertcenām

Ziņojums par transfertcenām

| (55) | Saskaņā ar ziņojumu par transfertcenām metode, kas uzskatīta par vispiemērotāko, lai noteiktu ar nodokli apliekamo FFT peļņu Fiat grupas ietvaros, ir starpības pārsnieguma kompromisa metode (SPKM). Nodokļu konsultants uzskata, ka SPKM ir īpaši piemērota tad, kad darījumā viena puse neveic vienreizējas iemaksas un nenodrošina vērtību; ņemot vērā to, ka, kā norāda nodokļu konsultants, FFT sniedz vienīgi finanšu pakalpojumus, šī metode tiek uzskatīta par vispiemērotāko, lai noteiktu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas cenas, kas atbilst ESAO principiem attiecībā uz transfertcenām. Turklāt, ņemot vērā to, ka FFT veic savas funkcijas tikai saistībā ar Fiat grupas uzņēmumiem, kas nesaņem nekāda veida līdzīgus pakalpojumus no trešām personām, nekāda iekšēja salīdzināšana nav iespējama. Līdz ar to nodokļu konsultants uzskata, ka ir daudz piemērotāk veikt ārēju salīdzināšanu, nosakot starpības pārsniegumus, ko varētu konstatēt salīdzināmos darījumos, kurus veikuši neatkarīgi uzņēmumi (19). |
| --- | --- |

(55)

Saskaņā ar ziņojumu par transfertcenām metode, kas uzskatīta par vispiemērotāko, lai noteiktu ar nodokli apliekamo FFT peļņu Fiat grupas ietvaros, ir starpības pārsnieguma kompromisa metode (SPKM). Nodokļu konsultants uzskata, ka SPKM ir īpaši piemērota tad, kad darījumā viena puse neveic vienreizējas iemaksas un nenodrošina vērtību; ņemot vērā to, ka, kā norāda nodokļu konsultants, FFT sniedz vienīgi finanšu pakalpojumus, šī metode tiek uzskatīta par vispiemērotāko, lai noteiktu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas cenas, kas atbilst ESAO principiem attiecībā uz transfertcenām. Turklāt, ņemot vērā to, ka FFT veic savas funkcijas tikai saistībā ar Fiat grupas uzņēmumiem, kas nesaņem nekāda veida līdzīgus pakalpojumus no trešām personām, nekāda iekšēja salīdzināšana nav iespējama. Līdz ar to nodokļu konsultants uzskata, ka ir daudz piemērotāk veikt ārēju salīdzināšanu, nosakot starpības pārsniegumus, ko varētu konstatēt salīdzināmos darījumos, kurus veikuši neatkarīgi uzņēmumi (19).

FFT

Fiat

FFT

FFT

Fiat

19

| (56) | Ziņojumā par transfertcenām nodokļu konsultants nosaka FFT pienākošos atlīdzību, kas ir ar nodokli apliekamā peļņa, salīdzinot ar aktīviem, kuri FFT vajadzīgi, lai varētu veikt savas funkcijas un uzņemties radušos riskus, ņemot vērā izmantotos aktīvus (20). |
| --- | --- |

(56)

Ziņojumā par transfertcenām nodokļu konsultants nosaka FFT pienākošos atlīdzību, kas ir ar nodokli apliekamā peļņa, salīdzinot ar aktīviem, kuri FFT vajadzīgi, lai varētu veikt savas funkcijas un uzņemties radušos riskus, ņemot vērā izmantotos aktīvus (20).

FFT

FFT

20

| (57) | Šo atlīdzību nosaka šādi: i) aplēses par FFT“riskiem pakļauto pašu kapitālu”; ii) FFT pašu kapitāla, kas izmantots funkciju veikšanai un finanšu investīciju atbalstam, noteikšana; iii) aplēses par sagaidāmo atlīdzību par FFT“riskiem pakļauto pašu kapitālu”, izmantojot finanšu aktīvu novērtēšanas modeli (FANM) (21), un ienesīguma noteikšana, lai kompensētu funkciju veikšanai izmantoto pašu kapitālu; un iv) kopējo ieguvumu aprēķins, kas atstājams FFT pārziņā, lai noteiktu atlīdzību par pakļaušanos riskiem un funkciju veikšanu, apkopojot i) līdz iii) posma rezultātus. |
| --- | --- |

(57)

Šo atlīdzību nosaka šādi: i) aplēses par FFT“riskiem pakļauto pašu kapitālu”; ii) FFT pašu kapitāla, kas izmantots funkciju veikšanai un finanšu investīciju atbalstam, noteikšana; iii) aplēses par sagaidāmo atlīdzību par FFT“riskiem pakļauto pašu kapitālu”, izmantojot finanšu aktīvu novērtēšanas modeli (FANM) (21), un ienesīguma noteikšana, lai kompensētu funkciju veikšanai izmantoto pašu kapitālu; un iv) kopējo ieguvumu aprēķins, kas atstājams FFT pārziņā, lai noteiktu atlīdzību par pakļaušanos riskiem un funkciju veikšanu, apkopojot i) līdz iii) posma rezultātus.

FFT

FFT

FFT

21

FFT

| (58) | Attiecībā uz i) posmu, pamatojoties uz ziņojumā par transfertcenām iekļauto funkcionālo analīzi, nodokļu konsultants uzskata, ka FFT uzņemas šādus riskus – operacionālo risku, kredītrisku un darījuma partnera risku, turklāt viņš uzskata, ka FFT ārvalstu valūtu risks ir niecīgs. Pēc analoģijas (22) piemērojot Bāzeles II kapitāla sistēmu (23), nodokļu konsultants noteica šādas minimālās prasības attiecībā uz FFT pašu kapitālu, lai segtu šādus riskus – operacionālo risku, darījuma partnera risku, ārvalstu valūtu risku un kredītrisku:






  — | operacionālais risks: 15 %*(kreditoru procenti par noguldījumiem bankās – debitoru procenti par banku aizdevumiem), |
| --- | --- | --- |

(58)

Attiecībā uz i) posmu, pamatojoties uz ziņojumā par transfertcenām iekļauto funkcionālo analīzi, nodokļu konsultants uzskata, ka FFT uzņemas šādus riskus – operacionālo risku, kredītrisku un darījuma partnera risku, turklāt viņš uzskata, ka FFT ārvalstu valūtu risks ir niecīgs. Pēc analoģijas (22) piemērojot Bāzeles II kapitāla sistēmu (23), nodokļu konsultants noteica šādas minimālās prasības attiecībā uz FFT pašu kapitālu, lai segtu šādus riskus – operacionālo risku, darījuma partnera risku, ārvalstu valūtu risku un kredītrisku:

FFT

FFT

22

23

FFT

—

operacionālais risks: 15 %*(kreditoru procenti par noguldījumiem bankās – debitoru procenti par banku aizdevumiem),

| — | darījuma partnera risks: 20 %*6 %*(nākotnes darījums + atvasināto finanšu instrumentu precīzā patiesā vērtība), |
| --- | --- |

—

darījuma partnera risks: 20 %*6 %*(nākotnes darījums + atvasināto finanšu instrumentu precīzā patiesā vērtība),

| — | kredītrisks: 20 %*6 %* saistības pret trešām personām (vidēji gadā). |
| --- | --- |

—

kredītrisks: 20 %*6 %* saistības pret trešām personām (vidēji gadā).

| (59) | Šo aprēķinu rezultātā nodokļu konsultants nosaka FFT“riskam pakļauto pašu kapitālu”, kas atbilst pēc FFT nodokļu konsultanta piemērotās Bāzeles II kapitāla sistēmas noteiktajam FFT hipotētiskajam regulējošām prasībām atbilstošajam pašu kapitālam un ir apkopts 1. tabulā.

  1. tabula


  Minimālās prasības attiecībā uz FFT pašu kapitālu







  (tūkstošos EUR) |
| --- | --- |
| Minimālās prasības attiecībā uz pašu kapitālu | 2011. g. |
| Operacionālais risks | 938 |
| Darījuma partnera risks | 2 603 |
| Ārvalstu valūtu risks | 0 |
| Kredītrisks | 24 982 |
| Minimālās prasības attiecībā uz pašu kapitālu, kas izriet no Bāzeles II kapitāla sistēmas | 28 523 |

(59)

Šo aprēķinu rezultātā nodokļu konsultants nosaka FFT“riskam pakļauto pašu kapitālu”, kas atbilst pēc FFT nodokļu konsultanta piemērotās Bāzeles II kapitāla sistēmas noteiktajam FFT hipotētiskajam regulējošām prasībām atbilstošajam pašu kapitālam un ir apkopts 1. tabulā.

FFT

FFT

FFT

1. tabula

1. tabula

Minimālās prasības attiecībā uz FFT pašu kapitālu

Minimālās prasības attiecībā uz FFT

(tūkstošos EUR)

Minimālās prasības attiecībā uz pašu kapitālu

2011. g.

Operacionālais risks

938

Darījuma partnera risks

2 603

Ārvalstu valūtu risks

0

Kredītrisks

24 982

Minimālās prasības attiecībā uz pašu kapitālu, kas izriet no Bāzeles II kapitāla sistēmas

28 523

| (60) | Attiecībā uz ii) posmu, ziņojumā par transfertcenām minēto “pašu kapitālu, ko izmanto funkciju veikšanai” (24), provizoriski aprēķina, no kopējā FFT pašu kapitāla atskaitot daļu, kura atbilst nodokļu konsultanta saskaņā ar Bāzeles II kapitāla sistēmu aprēķinātajām minimālajām prasībām attiecībā uz pašu kapitālu, un daļu no FFT pašu kapitāla, kas izmantota finanšu ieguldījumu atbalstam uzņēmumos FFNA un FFC. |
| --- | --- |

(60)

Attiecībā uz ii) posmu, ziņojumā par transfertcenām minēto “pašu kapitālu, ko izmanto funkciju veikšanai” (24), provizoriski aprēķina, no kopējā FFT pašu kapitāla atskaitot daļu, kura atbilst nodokļu konsultanta saskaņā ar Bāzeles II kapitāla sistēmu aprēķinātajām minimālajām prasībām attiecībā uz pašu kapitālu, un daļu no FFT pašu kapitāla, kas izmantota finanšu ieguldījumu atbalstam uzņēmumos FFNA un FFC.

24

FFT

FFT

FFNA

FFC

| (61) | Kā norāda FFT nodokļu konsultants, 2011. gada beigās FFT pašu kapitāls bija 287,5 miljoni EUR, no kuriem:






  — | 28,5 miljoni EUR ir minimālās prasības attiecībā uz pašu kapitālu saskaņā ar Bāzeles II kapitāla sistēmu, lai segtu riskus, ko uzņēmies FFT (“riskam pakļautais minimālais pašu kapitāls”
   (25)), |
| --- | --- | --- |

(61)

Kā norāda FFT nodokļu konsultants, 2011. gada beigās FFT pašu kapitāls bija 287,5 miljoni EUR, no kuriem:

FFT

FFT

—

28,5 miljoni EUR ir minimālās prasības attiecībā uz pašu kapitālu saskaņā ar Bāzeles II kapitāla sistēmu, lai segtu riskus, ko uzņēmies FFT (“riskam pakļautais minimālais pašu kapitāls”
   (25)),

FFT

25

| — | 165,2 miljoni EUR ir izlietoti, lai kompensētu FFT līdzdalību uzņēmumos FFNA un FFC
   (26) (“pašu kapitāls, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC
  ”), un |
| --- | --- |

—

165,2 miljoni EUR ir izlietoti, lai kompensētu FFT līdzdalību uzņēmumos FFNA un FFC
   (26) (“pašu kapitāls, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC
  ”), un

FFT

FFNA

FFC

26

FFNA

FFC

| — | 93,7 miljoni EUR ir pašu kapitāls, kas izlietots funkciju veikšanai (“pašu kapitāls, kas sedz veiktās funkcijas”
   (27)). |
| --- | --- |

—

93,7 miljoni EUR ir pašu kapitāls, kas izlietots funkciju veikšanai (“pašu kapitāls, kas sedz veiktās funkcijas”
   (27)).

27

| (62) | 2. tabulā ir parādīts FFT kopējā pašu kapitāla sadalījums tā, kā to ziņojumā par transfertcenām norādījis nodokļu konsultants.

  2. tabula



  FFT pašu kapitāla sadalījums







  (tūkstošos EUR) |
| --- | --- |
| Nodokļu konsultanta norādītais FFT pašu kapitāla sadalījums | Pašu kapitāls 2011. gadā |
| Riskam pakļautais minimālais pašu kapitāls | 28 523 |
| Pašu kapitāls, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC | 165 244 |
| Pašu kapitāls, kas sedz veiktās funkcijas | 93 710 |
| Pašu kapitāla kopējā summa | 287 477 |

(62)

2. tabulā ir parādīts FFT kopējā pašu kapitāla sadalījums tā, kā to ziņojumā par transfertcenām norādījis nodokļu konsultants.

FFT

2. tabula

2. tabula

FFT pašu kapitāla sadalījums

FFT

(tūkstošos EUR)

Nodokļu konsultanta norādītais FFT pašu kapitāla sadalījums

FFT

Pašu kapitāls 2011. gadā

Riskam pakļautais minimālais pašu kapitāls

28 523

Pašu kapitāls, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC

FFNA

FFC

165 244

Pašu kapitāls, kas sedz veiktās funkcijas

93 710

Pašu kapitāla kopējā summa

Pašu kapitāla kopējā summa

287 477

287 477

| (63) | iii) posmā nodokļu konsultants ierosina vispirms atlīdzināt to FFT pašu kapitāla daļu, kuru viņš apzīmē kā “riskam pakļauto minimālo pašu kapitālu”, kas atbilst FFT hipotētiskajam regulējošām prasībām atbilstošajam pašu kapitālam, kā to noteicis nodokļu konsultants i) posmā, ar FANM palīdzību provizoriski novērtējot peļņu no pašu kapitāla, ko ieguldītāji cerētu saņemt (“diskontētā peļņa pirms nodokļiem”), proti:
  Diskontētā peļņa pirms nodokļiem = (bezriska procentu likme + β × riska prēmija par pašu kapitālu) / (1 – nodokļa likme) |
| --- | --- |

(63)

iii) posmā nodokļu konsultants ierosina vispirms atlīdzināt to FFT pašu kapitāla daļu, kuru viņš apzīmē kā “riskam pakļauto minimālo pašu kapitālu”, kas atbilst FFT hipotētiskajam regulējošām prasībām atbilstošajam pašu kapitālam, kā to noteicis nodokļu konsultants i) posmā, ar FANM palīdzību provizoriski novērtējot peļņu no pašu kapitāla, ko ieguldītāji cerētu saņemt (“diskontētā peļņa pirms nodokļiem”), proti:

FFT

FFT

Diskontētā peļņa pirms nodokļiem = (bezriska procentu likme + β × riska prēmija par pašu kapitālu) / (1 – nodokļa likme)

| (64) | Piemērojot FANM, FFT nodokļu konsultants lietoja šādas mainīgās vērtības:






  — | bezriska procentu likme – 2,85 % (Vācijas federālie aizdevumi uz desmit gadiem Bund, 2011. gada vidējā vērtība), |
| --- | --- | --- |

(64)

Piemērojot FANM, FFT nodokļu konsultants lietoja šādas mainīgās vērtības:

FFT

—

bezriska procentu likme – 2,85 % (Vācijas federālie aizdevumi uz desmit gadiem Bund, 2011. gada vidējā vērtība),

Bund

| — | beta (β) – 0,29, kas provizoriski aprēķināta (28), pamatojoties uz 66 salīdzināmu uzņēmumu, kuri sniedz finanšu pakalpojumus, datiem, kas norādīti Damodarana (Damodaran) tīmekļa vietnē (29), |
| --- | --- |

—

beta (β) – 0,29, kas provizoriski aprēķināta (28), pamatojoties uz 66 salīdzināmu uzņēmumu, kuri sniedz finanšu pakalpojumus, datiem, kas norādīti Damodarana (Damodaran) tīmekļa vietnē (29),

28

Damodaran

29

| — | riska prēmija par pašu kapitālu – 5 % attiecībā uz Luksemburgu, kā norādīts Damodarana tīmekļa vietnē (publicēta no 2011. gada jūlija), |
| --- | --- |

—

riska prēmija par pašu kapitālu – 5 % attiecībā uz Luksemburgu, kā norādīts Damodarana tīmekļa vietnē (publicēta no 2011. gada jūlija),

| — | Luksemburgas nodokļa likme – 28,80 %. |
| --- | --- |

—

Luksemburgas nodokļa likme – 28,80 %.

| (65) | Ievietojot šīs mainīgās vērtības 63. apsvērumā norādītajā formulā, FFT nodokļu konsultants iegūst “peļņu no pašu kapitāla, ko ieguldītāji cerētu saņemt par riskiem, kurus tie uzņēmušies” – 6,05 %. |
| --- | --- |

(65)

Ievietojot šīs mainīgās vērtības 63. apsvērumā norādītajā formulā, FFT nodokļu konsultants iegūst “peļņu no pašu kapitāla, ko ieguldītāji cerētu saņemt par riskiem, kurus tie uzņēmušies” – 6,05 %.

FFT

| (66) | 3. tabulā ir dots saraksts ar FFT nodokļu konsultanta izvēlētiem salīdzināmiem uzņēmumiem, kuri neatkarīgi darbojas finanšu jomā, kā arī šo uzņēmumu beta vērtību saraksts, ko nodokļu konsultants izmantojis beta vērtības aprēķināšanā atbilstīgi FANM.

  3. tabula


  Salīdzināmu uzņēmumu, kas sniedz finanšu pakalpojumus, saraksts







  Uzņēmuma nosaukums | Beta |
| --- | --- | --- |
| ING Groep NV (EXTAM:INGA) | 3,00 |
| UBS AG (SWX:UBSN) | 1,80 |
| Wüstenrot & Württembergische AG (XTRA:WUW) | 0,41 |
| Deutsche Börse AG (XTRA:DB1) | 1,28 |
| Oslo Bors VPS Holding ASA (OTCNO:OSLO) | 0,13 |
| London Stock Exchange Group (LSE:LSE) | 1,24 |
| Fimalac SA (ENXTPA:FIM) | 0,68 |
| International Personal FinancePlc (LSE:IPF) | 1,92 |
| GrenkeLeasing AG (XTRA:GLJ) | 0,55 |
| Mittel S.p.A (CM:MIT) | 0,93 |
| GlobeOp Financial Services SA (LSE:GO) | 0,56 |
| KBC Ancora (ENXTBR:KBCA) | 3,61 |
| Aktiv Kapital ASA (OB:AIK) | 0,25 |
| IG Group Holdings Plc (LSE:IGG) | 0,75 |
| IFG Group plc (LSE: IFP) | 1,11 |
| Conafi Prestito S.p.A. (CM:CNP) | 0,74 |
| NEOVIA Financial Plc (AIM:NEC) | 0,60 |
| H&T Group Plc (AIM:HAT) | – 0,11 |
| Hesse Newman Capital AG (XTRA:RTM) | 0,29 |
| Acta Holding ASA (OB:ACTA) | 1,70 |
| Manx Financial Group PLC (AIM:MFX) | 0,30 |
| PLUS Markets Group plc (AIM:PMK) | – 0,05 |
| Law Debenture Corp. Plc (LSE:LVVDB) | 0,95 |
| Hypoport AG (DB:HYQ) | 0,70 |
| Perrot Duval Holding SA (SWX:PEDP) | 0,16 |
| Albemarie & Bond Holdings plc (AIM:ABM) | 0,21 |
| MCB Finance Group plc (AIM:MCRB) | nav norādīta |
| Brightside Group plc (AIM:BRT) | 0,11 |
| DF Deutsche Forfait AG (DB:DE6) | 0,83 |
| Autobank AG (DB:AW2) | nav norādīta |
| Ambrian capital plc (AIM:AMBR) | 0,83 |
| Gruppo MutuiOnline S.p.A (CM:MOL) | 0,77 |
| Park Group plc (AIM:PKG) | 0,09 |
| OVB Holding AG (XTRA:O4B) | – 0,19 |
| Albis Leasing AG (DB:ALG) | 0,57 |
| Hellenic Exchanges SA (ATSE:EXAE) | 1,42 |
| FORIS AG (XTRA:FRS) | 0,20 |
| Creon Corporation Plc (AIM:CRO) | 2,03 |
| Investeringsselskabet Luxor A/S (CPSE:LUXOR B) | 0,50 |
| Univerma AG | nav norādīta |
| OFL AnlagenLeasing AG (DB:OFL) | 0,86 |
| Ideal GroupSA (ATSE:INTEK) | nav norādīta |
| Nøtterø SpareBank (OB:NTSG) | 0,20 |
| Apulia Prontoprestitio S.p.A. (CM:APP) | 1,07 |
| Ultimate Finance Group plc (AIM:UFG) | 0,54 |
| Dresdner Factoring AG (XTRA:D2F) | 0,42 |
| Heidelberger Beteiligungsholding AG (DB:IPO) | 0,14 |
| ABC Arbitrage SA (ENXTPA:ABCA) | 0,48 |
| Baydonhill plc (AIM:BHL) | 0,04 |
| London Capital Group Holdings plc (AIM:LCG) | 0,72 |
| Imarex ASA (OB:IMAREX) | 0,48 |
| Toscana Finanza S.p.A. (CM:TF) | 0,49 |
| Banca Finnat Euramerica S.p.A. (CM:BFE) | 0,79 |
| S&U plc (LSE:SUS) | 0,27 |
| Bolsas y Mercados Españoles SA(CATS:BME) | 0,97 |
| Banca IFIS S.p.A. (CM:IF) | 0,69 |
| Paris Orleans SA (ENXTPA:PAOR) | 0,60 |
| SNS Reaal NV (ENXTAM:SR) | 2,37 |
| Close Brothers Group plc (LSE:CBG) | 0,94 |
| Provident Fiancial plc (LSE:PFG) | 0,35 |
| Pohola Bank plc (HLSE:POH1S) | 1,43 |
| Investec plc (LSE:INVP) | 1,73 |
| Banque Nationale de Belgique SA (ENXTBR:BNB) | 0,49 |
| Credit Suisse Group (SWX:CSGN) | 1,43 |
| Deutsche Bank AG (DB:DBK) | 1,98 |
| Schweizerische Nationalbank (SWX:SNBN) | 0,22 |
| Avots: Damodarans. |

(66)

3. tabulā ir dots saraksts ar FFT nodokļu konsultanta izvēlētiem salīdzināmiem uzņēmumiem, kuri neatkarīgi darbojas finanšu jomā, kā arī šo uzņēmumu beta vērtību saraksts, ko nodokļu konsultants izmantojis beta vērtības aprēķināšanā atbilstīgi FANM.

FFT

3. tabula

3. tabula

Salīdzināmu uzņēmumu, kas sniedz finanšu pakalpojumus, saraksts

Salīdzināmu uzņēmumu, kas sniedz finanšu pakalpojumus, saraksts

Uzņēmuma nosaukums

Beta

ING Groep NV (EXTAM:INGA)

3,00

UBS AG (SWX:UBSN)

1,80

Wüstenrot & Württembergische AG (XTRA:WUW)

0,41

Deutsche Börse AG (XTRA:DB1)

1,28

Oslo Bors VPS Holding ASA (OTCNO:OSLO)

0,13

London Stock Exchange Group (LSE:LSE)

1,24

Fimalac SA (ENXTPA:FIM)

0,68

International Personal FinancePlc (LSE:IPF)

1,92

GrenkeLeasing AG (XTRA:GLJ)

0,55

Mittel S.p.A (CM:MIT)

0,93

GlobeOp Financial Services SA (LSE:GO)

0,56

KBC Ancora (ENXTBR:KBCA)

3,61

Aktiv Kapital ASA (OB:AIK)

0,25

IG Group Holdings Plc (LSE:IGG)

0,75

IFG Group plc (LSE: IFP)

1,11

Conafi Prestito S.p.A. (CM:CNP)

0,74

NEOVIA Financial Plc (AIM:NEC)

0,60

H&T Group Plc (AIM:HAT)

– 0,11

Hesse Newman Capital AG (XTRA:RTM)

0,29

Acta Holding ASA (OB:ACTA)

1,70

Manx Financial Group PLC (AIM:MFX)

0,30

PLUS Markets Group plc (AIM:PMK)

– 0,05

Law Debenture Corp. Plc (LSE:LVVDB)

0,95

Hypoport AG (DB:HYQ)

0,70

Perrot Duval Holding SA (SWX:PEDP)

0,16

Albemarie & Bond Holdings plc (AIM:ABM)

0,21

MCB Finance Group plc (AIM:MCRB)

nav norādīta

Brightside Group plc (AIM:BRT)

0,11

DF Deutsche Forfait AG (DB:DE6)

0,83

Autobank AG (DB:AW2)

nav norādīta

Ambrian capital plc (AIM:AMBR)

0,83

Gruppo MutuiOnline S.p.A (CM:MOL)

0,77

Park Group plc (AIM:PKG)

0,09

OVB Holding AG (XTRA:O4B)

– 0,19

Albis Leasing AG (DB:ALG)

0,57

Hellenic Exchanges SA (ATSE:EXAE)

1,42

FORIS AG (XTRA:FRS)

0,20

Creon Corporation Plc (AIM:CRO)

2,03

Investeringsselskabet Luxor A/S (CPSE:LUXOR B)

0,50

Univerma AG

nav norādīta

OFL AnlagenLeasing AG (DB:OFL)

0,86

Ideal GroupSA (ATSE:INTEK)

nav norādīta

Nøtterø SpareBank (OB:NTSG)

0,20

Apulia Prontoprestitio S.p.A. (CM:APP)

1,07

Ultimate Finance Group plc (AIM:UFG)

0,54

Dresdner Factoring AG (XTRA:D2F)

0,42

Heidelberger Beteiligungsholding AG (DB:IPO)

0,14

ABC Arbitrage SA (ENXTPA:ABCA)

0,48

Baydonhill plc (AIM:BHL)

0,04

London Capital Group Holdings plc (AIM:LCG)

0,72

Imarex ASA (OB:IMAREX)

0,48

Toscana Finanza S.p.A. (CM:TF)

0,49

Banca Finnat Euramerica S.p.A. (CM:BFE)

0,79

S&U plc (LSE:SUS)

0,27

Bolsas y Mercados Españoles SA(CATS:BME)

0,97

Banca IFIS S.p.A. (CM:IF)

0,69

Paris Orleans SA (ENXTPA:PAOR)

0,60

SNS Reaal NV (ENXTAM:SR)

2,37

Close Brothers Group plc (LSE:CBG)

0,94

Provident Fiancial plc (LSE:PFG)

0,35

Pohola Bank plc (HLSE:POH1S)

1,43

Investec plc (LSE:INVP)

1,73

Banque Nationale de Belgique SA (ENXTBR:BNB)

0,49

Credit Suisse Group (SWX:CSGN)

1,43

Deutsche Bank AG (DB:DBK)

1,98

Schweizerische Nationalbank (SWX:SNBN)

0,22

Avots: Damodarans.

Avots:

| (67) | 4. tabulā ir parādīts izvēlēto salīdzināmo uzņēmumu beta vērtību “nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs intervāls”, kādu iegūst FFT nodokļu konsultants.

  4. tabula


  Salīdzināmu uzņēmumu beta vērtību nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs intervāls







  Nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs intervāls | Beta vērtības |
| --- | --- | --- |
| Uzņēmumu skaits | 66 |
| MAKS. | 3,61 |
| 90. procentile | 1,79 |
| 75. procentile | 1,04 |
| Mediāna | 0,64 |
| 25. procentile | 0,29 |
| 10. procentile | 0,13 |
| MIN. | 0,19 |

(67)

4. tabulā ir parādīts izvēlēto salīdzināmo uzņēmumu beta vērtību “nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs intervāls”, kādu iegūst FFT nodokļu konsultants.

FFT

4. tabula

4. tabula

Salīdzināmu uzņēmumu beta vērtību nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs intervāls

Salīdzināmu uzņēmumu beta vērtību nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs intervāls

Nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs intervāls

Beta vērtības

Uzņēmumu skaits

66

MAKS.

3,61

90. procentile

1,79

75. procentile

1,04

Mediāna

0,64

25. procentile

0,29

10. procentile

0,13

MIN.

0,19

| (68) | Pēc tam FFT nodokļu konsultants ierosina atlīdzināt to FFT pašu kapitāla daļu, kuru viņš 2. tabulā apzīmē kā “pašu kapitālu, kas sedz veiktās funkcijas” un kas atbilst ii) posmā norādītajam “pašu kapitālam, ko izmanto funkciju veikšanai”, izmantojot īstermiņa noguldījumam piemēroto tirgus procentu likmi (30), kas, kā norādījis FFT nodokļu konsultants, varētu būt 0,87 %. |
| --- | --- |

(68)

Pēc tam FFT nodokļu konsultants ierosina atlīdzināt to FFT pašu kapitāla daļu, kuru viņš 2. tabulā apzīmē kā “pašu kapitālu, kas sedz veiktās funkcijas” un kas atbilst ii) posmā norādītajam “pašu kapitālam, ko izmanto funkciju veikšanai”, izmantojot īstermiņa noguldījumam piemēroto tirgus procentu likmi (30), kas, kā norādījis FFT nodokļu konsultants, varētu būt 0,87 %.

FFT

FFT

30

FFT

| (69) | FFT nodokļu konsultants ierosina neatlīdzināt to FFT pašu kapitāla daļu, kuru viņš apzīmē kā tādu, kas sedz FFT finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC, un kura 2. tabulā nosaukta par “pašu kapitālu, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC”, proti, FFT nesaņemtu nekādu atlīdzību, kas apliekama ar nodokļiem. |
| --- | --- |

(69)

FFT nodokļu konsultants ierosina neatlīdzināt to FFT pašu kapitāla daļu, kuru viņš apzīmē kā tādu, kas sedz FFT finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC, un kura 2. tabulā nosaukta par “pašu kapitālu, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC”, proti, FFT nesaņemtu nekādu atlīdzību, kas apliekama ar nodokļiem.

FFT

FFT

FFT

FFNA

FFC

FFNA

FFC

FFT

| (70) | Visbeidzot, iv) posmā nodokļu konsultants aprēķina kopējo atlīdzību, kas pienākas uzņēmumam FFT par tā veiktajām finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības darbībām un par riskiem, ko tas uzņemas. Šo atlīdzību veido šādi elementi, kas izriet no iepriekšminētā i) līdz iii) posma:






  — | “atlīdzība par risku”, ko aprēķina, FFT hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo pašu kapitālu, kuru nodokļu konsultants, pēc analoģijas piemērojot Bāzeles II kapitāla sistēmu ii) posmā, ir provizoriski aprēķinājis kā 28 500 000 EUR, sareizinot ar paredzamo diskontēto peļņu pirms nodokļiem, ko nodokļu konsultants, izmantojot FANM, iii) posmā ir provizoriski aprēķinājis kā 6,05 %, un |
| --- | --- | --- |

(70)

Visbeidzot, iv) posmā nodokļu konsultants aprēķina kopējo atlīdzību, kas pienākas uzņēmumam FFT par tā veiktajām finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības darbībām un par riskiem, ko tas uzņemas. Šo atlīdzību veido šādi elementi, kas izriet no iepriekšminētā i) līdz iii) posma:

FFT

—

“atlīdzība par risku”, ko aprēķina, FFT hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo pašu kapitālu, kuru nodokļu konsultants, pēc analoģijas piemērojot Bāzeles II kapitāla sistēmu ii) posmā, ir provizoriski aprēķinājis kā 28 500 000 EUR, sareizinot ar paredzamo diskontēto peļņu pirms nodokļiem, ko nodokļu konsultants, izmantojot FANM, iii) posmā ir provizoriski aprēķinājis kā 6,05 %, un

FFT

| — | “atlīdzība par funkciju veikšanu”, ko aprēķina, sareizinot nodokļu konsultanta norādīto FFT pašu kapitālu, ko izmanto funkciju veikšanai, kurš ii) posmā provizoriski aprēķināts kā 93 710 000 EUR, ar īstermiņa noguldījumam piemēroto tirgus procentu likmi, ko FFT nodokļu konsultants iii) posmā norāda kā 0,87 %. |
| --- | --- |

—

“atlīdzība par funkciju veikšanu”, ko aprēķina, sareizinot nodokļu konsultanta norādīto FFT pašu kapitālu, ko izmanto funkciju veikšanai, kurš ii) posmā provizoriski aprēķināts kā 93 710 000 EUR, ar īstermiņa noguldījumam piemēroto tirgus procentu likmi, ko FFT nodokļu konsultants iii) posmā norāda kā 0,87 %.

FFT

FFT

| (71) | 5. tabulā ir parādīti nodokļu konsultanta provizoriskie aprēķini par kopējo peļņu, kas atstājama uzņēmumam FFT un apliekama ar nodokli Luksemburgā.

  5. tabula



  FFT nodokļu bāzes provizoriskie aprēķini







  (tūkstošos EUR) |
| --- | --- |
| Atlīdzība par pašu kapitālu | 2011. gada peļņa pirms nodokļiem |
| Atlīdzība par risku | 1 726 |
| Atlīdzība par funkciju veikšanu | 816 |
| Atlīdzība par pašu kapitālu, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC
   (31) | 0 |
| Kopējā peļņa pirms nodokļiem | 2 542 |

(71)

5. tabulā ir parādīti nodokļu konsultanta provizoriskie aprēķini par kopējo peļņu, kas atstājama uzņēmumam FFT un apliekama ar nodokli Luksemburgā.

FFT

5. tabula

5. tabula

FFT nodokļu bāzes provizoriskie aprēķini

FFT

(tūkstošos EUR)

Atlīdzība par pašu kapitālu

2011. gada peļņa pirms nodokļiem

Atlīdzība par risku

1 726

Atlīdzība par funkciju veikšanu

816

Atlīdzība par pašu kapitālu, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC
   (31)

FFNA

FFC

31

0

Kopējā peļņa pirms nodokļiem

Kopējā peļņa pirms nodokļiem

2 542

2 542

| (72) | Kopējā summa 2,542 miljoni EUR atbilst apstrīdētajā finanšu nolēmumā norādītajai summai, ko Luksemburgas nodokļu iestāde uzskata par nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu (32). |
| --- | --- |

(72)

Kopējā summa 2,542 miljoni EUR atbilst apstrīdētajā finanšu nolēmumā norādītajai summai, ko Luksemburgas nodokļu iestāde uzskata par nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu (32).

32

| (73) | 6. tabulā ir apkopoti secinājumi, pie kuriem ir nonācis FFT nodokļu konsultants pēc iepriekšminētā i) līdz iv) posma un kas ietverti 58. līdz 72. apsvērumā.

  6. tabula


  Kopsavilkuma aprēķins par minimālajām prasībām attiecībā uz pašu kapitālu un par ietekmi uz rezultātu pirms FFT nodokļu nomaksas








  Minimālās prasības attiecībā uz pašu kapitālu | FFT | |
| --- | --- | --- | --- |
| | 2011. g. | |
| (tūkstošos EUR) | |
| Operacionālais risks | 938 | a |
| Darījumu partneru risks | 2 603 | b |
| Ārvalstu valūtu risks | 0 | c |
| Kredītrisks | 24 982 | d |
| Minimālās prasības attiecībā uz pašu kapitālu | 28 523 | e = a + b + c + d |
| Pašu kapitāls, ko kompensē procenti no akcijām | 165 244 | x |
| Pašu kapitāla pārpalikums | 93 710 | f = g – e – x |
| Pašu kapitāls | 287 477 | g |
| Tīrās peļņas rādītājs | | |
| Diskontētā atdeve no pašu kapitāla | 6,05 % | h |
| Īstermiņa procentu likme | 0,87 % | i |
| Atlīdzība par pašu kapitālu | | |
| Atlīdzība par risku | 1 726 | k = h × e |
| Atlīdzība par funkciju veikšanu | 816 | j = i × f |
| Kopējā peļņa pirms nodokļiem | 2 542 | l = k + j |
| a | = | 15 % × (finanšu ieņēmumi par noguldījumiem bankās – finanšu nodevas par banku aizdevumiem) |
| b | = | 20 % × 6 % × (nākotnes darījums + trešo personu uzturēto atvasināto finanšu instrumentu precīzā patiesā vērtība) |
| c | = | 100 % segti ar atvasinātajiem finanšu instrumentiem |
| d | = | 20 % × 6 % × saistības pret trešām personām (vidēji gadā) |
| h | = | provizoriskais aprēķins, izmantojot FANM modeli |
| i | = | EONIA indeksa vidējā vērtība 2011. gadā |

(73)

6. tabulā ir apkopoti secinājumi, pie kuriem ir nonācis FFT nodokļu konsultants pēc iepriekšminētā i) līdz iv) posma un kas ietverti 58. līdz 72. apsvērumā.

FFT

6. tabula

6. tabula

Kopsavilkuma aprēķins par minimālajām prasībām attiecībā uz pašu kapitālu un par ietekmi uz rezultātu pirms FFT nodokļu nomaksas

Kopsavilkuma aprēķins par minimālajām prasībām attiecībā uz pašu kapitālu un par ietekmi uz rezultātu pirms FFT

Minimālās prasības attiecībā uz pašu kapitālu

FFT

2011. g.

(tūkstošos EUR)

(tūkstošos EUR)

Operacionālais risks

938

a

Darījumu partneru risks

2 603

b

Ārvalstu valūtu risks

0

c

Kredītrisks

24 982

d

Minimālās prasības attiecībā uz pašu kapitālu

28 523

e = a + b + c + d

Pašu kapitāls, ko kompensē procenti no akcijām

165 244

x

Pašu kapitāla pārpalikums

93 710

f = g – e – x

Pašu kapitāls

287 477

g

Tīrās peļņas rādītājs

Diskontētā atdeve no pašu kapitāla

6,05 %

h

Īstermiņa procentu likme

0,87 %

i

Atlīdzība par pašu kapitālu

Atlīdzība par risku

1 726

k = h × e

Atlīdzība par funkciju veikšanu

816

j = i × f

Kopējā peļņa pirms nodokļiem

2 542

l = k + j

a

=

15 % × (finanšu ieņēmumi par noguldījumiem bankās – finanšu nodevas par banku aizdevumiem)

b

=

20 % × 6 % × (nākotnes darījums + trešo personu uzturēto atvasināto finanšu instrumentu precīzā patiesā vērtība)

c

=

100 % segti ar atvasinātajiem finanšu instrumentiem

d

=

20 % × 6 % × saistības pret trešām personām (vidēji gadā)

h

=

provizoriskais aprēķins, izmantojot FANM modeli

i

=

EONIA indeksa vidējā vērtība 2011. gadā

EONIA

Piezīme. Galvenais pieņēmums ir tāds, ka saistībā ar darījumiem ar grupas uzņēmumiem nav kredītriska/darījumu partneru riska.

2.3.   Luksemburgas noteikumu attiecībā uz transfertcenām apraksts

Luksemburgas noteikumu attiecībā uz transfertcenām apraksts

| (74) | Nodokļu nolēmums par labu uzņēmumam FFT tika pieņemts, pamatojoties uz Luksemburgas Kodeksa par ienākumiem, kas apliekami ar nodokļiem, 164. panta 3. punktu [1967. gada 4. decembra likums ar grozījumiem par ienākumiem, kas apliekami ar nodokļiem (turpmāk L.I.R.)] un 2011. gada 28. janvāra Apkārtrakstu par L.I.R. Nr. 164/2 (turpmāk “apkārtraksts”) (33). |
| --- | --- |

(74)

Nodokļu nolēmums par labu uzņēmumam FFT tika pieņemts, pamatojoties uz Luksemburgas Kodeksa par ienākumiem, kas apliekami ar nodokļiem, 164. panta 3. punktu [1967. gada 4. decembra likums ar grozījumiem par ienākumiem, kas apliekami ar nodokļiem (turpmāk L.I.R.)] un 2011. gada 28. janvāra Apkārtrakstu par L.I.R. Nr. 164/2 (turpmāk “apkārtraksts”) (33).

FFT

L.I.R.

L.I.R.

33

2.3.1.   Luksemburgas Kodeksa par ienākumiem, kas apliekami ar nodokļiem, 164. pants

Luksemburgas Kodeksa par ienākumiem, kas apliekami ar nodokļiem, 164. pants

| (75) | L.I.R. 164. panta 3. punktā noteikts, ka: “[p]eļņas slēptā sadale ietverama ar nodokli apliekamajos ienākumos. Peļņas slēptā sadale ir tad, ja partneris, akcionārs vai ieinteresētā persona tieši vai netieši saņem tādas priekšrocības no uzņēmuma vai asociācijas, kādas parasti viņš nebūtu saņēmis, ja viņam šī statusa nebūtu.” Ar šo noteikumu Luksemburgas nodokļu tiesībās tiek ieviests nesaistītu pušu darījuma princips, saskaņā ar kuru par darījumiem starp vienas grupas uzņēmumiem ir jāsaņem tāda atlīdzība, it kā tos būtu veikuši neatkarīgi uzņēmumi, veicot pārrunas salīdzināmos apstākļos ar nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošiem nosacījumiem. |
| --- | --- |

(75)

L.I.R. 164. panta 3. punktā noteikts, ka: “[p]eļņas slēptā sadale ietverama ar nodokli apliekamajos ienākumos. Peļņas slēptā sadale ir tad, ja partneris, akcionārs vai ieinteresētā persona tieši vai netieši saņem tādas priekšrocības no uzņēmuma vai asociācijas, kādas parasti viņš nebūtu saņēmis, ja viņam šī statusa nebūtu.” Ar šo noteikumu Luksemburgas nodokļu tiesībās tiek ieviests nesaistītu pušu darījuma princips, saskaņā ar kuru par darījumiem starp vienas grupas uzņēmumiem ir jāsaņem tāda atlīdzība, it kā tos būtu veikuši neatkarīgi uzņēmumi, veicot pārrunas salīdzināmos apstākļos ar nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošiem nosacījumiem.

L.I.R.

2.3.2.   Apkārtraksts par L.I.R. Nr. 164/2

Apkārtraksts par L.I.R.

| (76) | L.I.R. 164. panta 3. punkts ir paskaidrots apkārtrakstā, kurš sastāv no šādām daļām: 1. daļā ir definēti termini “grupas finanšu uzņēmums” (34), “finansēšanas darbība grupas iekšienē” (35) un “asociētie uzņēmumi” (36). |
| --- | --- |

(76)

L.I.R. 164. panta 3. punkts ir paskaidrots apkārtrakstā, kurš sastāv no šādām daļām: 1. daļā ir definēti termini “grupas finanšu uzņēmums” (34), “finansēšanas darbība grupas iekšienē” (35) un “asociētie uzņēmumi” (36).

L.I.R.

34

35

36

| (77) | 2. daļa, kuras nosaukums ir “Vispārīga informācija”, sākas ar šādu grupas iekšienē veicamo pakalpojumu aprakstu, uz kuriem apkārtraksts attiecas: “Pakalpojums grupas iekšienē (tostarp finansēšanas darījums grupas iekšienē) ir sniegts, ja salīdzināmos apstākļos neatkarīgs uzņēmums ir bijis gatavs maksāt citam neatkarīgam uzņēmumam par šīs darbības veikšanu vai ja tas to ir veicis pats.” Apkārtraksta 2. daļā ir ietverts arī nesaistītu pušu darījuma principa apraksts, kāds tas ir definēts ESAO attiecībā uz tranfertcenām piemērojamos principos un kāds tas ir transponēts valsts tiesību aktos. Šajā sakarā ir norādīts, ka, “[j]a ir sniegts pakalpojums grupas iekšienē, būtu jānosaka, tāpat kā attiecībā uz cita veida pārvedumiem grupas iekšienē, vai atlīdzība, par kuru ir panākta vienošanās, atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, proti, atbilst cenai, kādu salīdzināmos apstākļos būtu noteikuši un pieņēmuši neatkarīgi uzņēmumi” (37). |
| --- | --- |

(77)

2. daļa, kuras nosaukums ir “Vispārīga informācija”, sākas ar šādu grupas iekšienē veicamo pakalpojumu aprakstu, uz kuriem apkārtraksts attiecas: “Pakalpojums grupas iekšienē (tostarp finansēšanas darījums grupas iekšienē) ir sniegts, ja salīdzināmos apstākļos neatkarīgs uzņēmums ir bijis gatavs maksāt citam neatkarīgam uzņēmumam par šīs darbības veikšanu vai ja tas to ir veicis pats.” Apkārtraksta 2. daļā ir ietverts arī nesaistītu pušu darījuma principa apraksts, kāds tas ir definēts ESAO attiecībā uz tranfertcenām piemērojamos principos un kāds tas ir transponēts valsts tiesību aktos. Šajā sakarā ir norādīts, ka, “[j]a ir sniegts pakalpojums grupas iekšienē, būtu jānosaka, tāpat kā attiecībā uz cita veida pārvedumiem grupas iekšienē, vai atlīdzība, par kuru ir panākta vienošanās, atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, proti, atbilst cenai, kādu salīdzināmos apstākļos būtu noteikuši un pieņēmuši neatkarīgi uzņēmumi” (37).

37

| (78) | Saistībā ar atsauci uz “salīdzināmiem apstākļiem” apkārtrakstā ir precizēts, ka, analizējot salīdzināmību, ir jāaplūko tādi faktori kā “nodoto labumu vai sniegto pakalpojumu raksturīgās īpašības, līguma nosacījumi, pušu ekonomiskie apstākļi un to īstenotās rūpnieciskās vai tirdzniecības stratēģijas” (38). |
| --- | --- |

(78)

Saistībā ar atsauci uz “salīdzināmiem apstākļiem” apkārtrakstā ir precizēts, ka, analizējot salīdzināmību, ir jāaplūko tādi faktori kā “nodoto labumu vai sniegto pakalpojumu raksturīgās īpašības, līguma nosacījumi, pušu ekonomiskie apstākļi un to īstenotās rūpnieciskās vai tirdzniecības stratēģijas” (38).

38

| (79) | Apkārtraksta 3. daļā ir izskaidrots, kā noteikt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību, tas jo īpaši attiecas uz grupas finansēšanas uzņēmumiem. Kā norādīts apkārtrakstā, šo uzņēmumu veicamajām funkcijām, no kurām ir atkarīga katra šā uzņēmuma atlīdzība, ir jābūt salīdzināmām ar tādu neatkarīgu finanšu uzņēmumu, kurus pārrauga finanšu nozares pārraudzības komisija, veicamajām funkcijām. Tādējādi nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša atlīdzība par veicamajām funkcijām (ņemot vērā izlietotos aktīvus un pakļautību riskiem) “būtu jānosaka, ņemot vērā atlīdzību, kādu pieprasa šīs iestādes par salīdzināmiem kredītdarījumiem” (39). |
| --- | --- |

(79)

Apkārtraksta 3. daļā ir izskaidrots, kā noteikt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību, tas jo īpaši attiecas uz grupas finansēšanas uzņēmumiem. Kā norādīts apkārtrakstā, šo uzņēmumu veicamajām funkcijām, no kurām ir atkarīga katra šā uzņēmuma atlīdzība, ir jābūt salīdzināmām ar tādu neatkarīgu finanšu uzņēmumu, kurus pārrauga finanšu nozares pārraudzības komisija, veicamajām funkcijām. Tādējādi nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša atlīdzība par veicamajām funkcijām (ņemot vērā izlietotos aktīvus un pakļautību riskiem) “būtu jānosaka, ņemot vērā atlīdzību, kādu pieprasa šīs iestādes par salīdzināmiem kredītdarījumiem” (39).

39

| (80) | Turklāt finanšu iestādes pirms kredīta vai naudas līdzekļu piešķiršanas veic risku analīzi, izvērtējot ar darījumu saistīto finanšu risku, ar aizņēmēju saistīto risku, ar aizņēmēja uzņēmuma saistīto risku un strukturālo risku. Attiecībā uz izmaksām, kas saistītas ar aizdevumu piešķiršanu, nosakot papildu izmaksas, cita starpā jāņem vērā “papildu izmaksas, kuras rodas, ievērojot prasības attiecībā uz maksātnespēju, papildu izmaksas, kas saistītas ar kredītrisku, apstrādes izmaksas vai papildu maksas, kuras saistītas ar ārvalstu valūtu risku” (40). Kredītrisku nosaka, pamatojoties uz kredītlīguma nosacījumiem un risku analīzes rezultātiem. |
| --- | --- |

(80)

Turklāt finanšu iestādes pirms kredīta vai naudas līdzekļu piešķiršanas veic risku analīzi, izvērtējot ar darījumu saistīto finanšu risku, ar aizņēmēju saistīto risku, ar aizņēmēja uzņēmuma saistīto risku un strukturālo risku. Attiecībā uz izmaksām, kas saistītas ar aizdevumu piešķiršanu, nosakot papildu izmaksas, cita starpā jāņem vērā “papildu izmaksas, kuras rodas, ievērojot prasības attiecībā uz maksātnespēju, papildu izmaksas, kas saistītas ar kredītrisku, apstrādes izmaksas vai papildu maksas, kuras saistītas ar ārvalstu valūtu risku” (40). Kredītrisku nosaka, pamatojoties uz kredītlīguma nosacījumiem un risku analīzes rezultātiem.

40

| (81) | Visbeidzot, kā norādīts apkārtrakstā, neatkarīgie finanšu pakalpojumu sniedzēji parasti nosaka atlīdzības summu vai nu atkarībā no aizņemtās naudas summas, vai atkarībā no pārvaldīto aktīvu reālās vērtības. Līdzīgi kā neatkarīgajiem pakalpojumu sniedzējiem “grupas finansēšanas uzņēmumiem, kas veic kreditēšanas darbības grupas iekšienē, pirms kredīta piešķiršanas asociētam uzņēmumam arī būtu jāveic risku analīze un jāņem vērā visi citi faktori, kuri var ietekmēt to transfertcenu noteikšanu” (41). |
| --- | --- |

(81)

Visbeidzot, kā norādīts apkārtrakstā, neatkarīgie finanšu pakalpojumu sniedzēji parasti nosaka atlīdzības summu vai nu atkarībā no aizņemtās naudas summas, vai atkarībā no pārvaldīto aktīvu reālās vērtības. Līdzīgi kā neatkarīgajiem pakalpojumu sniedzējiem “grupas finansēšanas uzņēmumiem, kas veic kreditēšanas darbības grupas iekšienē, pirms kredīta piešķiršanas asociētam uzņēmumam arī būtu jāveic risku analīze un jāņem vērā visi citi faktori, kuri var ietekmēt to transfertcenu noteikšanu” (41).

41

| (82) | Apkārtraksta 4. daļā ir precizēts, ka nodokļu iestādes sniedz tām saistošu informāciju tikai tad, ja attiecīgā uzņēmuma galvenā atrašanās vieta patiešām ir Luksemburgā. Tajā ir uzskaitīti dažādi nosacījumi, kuriem jāatbilst grupas finansēšanas uzņēmumam, lai to varētu uzskatīt par tādu, kura galvenā atrašanās vieta patiesi ir šajā valstī. Proti, uzņēmuma pašu kapitālam ir jābūt pietiekamam salīdzinājumā ar veicamajiem pienākumiem (ņemot vērā izlietotos aktīvus un pakļautību riskiem), un pašu kapitāla summai ir jāatbilst vismaz 1 % no piešķirtā(-o) kredīta(-u) nominālvērtības vai diviem miljoniem EUR bez citām norādēm. |
| --- | --- |

(82)

Apkārtraksta 4. daļā ir precizēts, ka nodokļu iestādes sniedz tām saistošu informāciju tikai tad, ja attiecīgā uzņēmuma galvenā atrašanās vieta patiešām ir Luksemburgā. Tajā ir uzskaitīti dažādi nosacījumi, kuriem jāatbilst grupas finansēšanas uzņēmumam, lai to varētu uzskatīt par tādu, kura galvenā atrašanās vieta patiesi ir šajā valstī. Proti, uzņēmuma pašu kapitālam ir jābūt pietiekamam salīdzinājumā ar veicamajiem pienākumiem (ņemot vērā izlietotos aktīvus un pakļautību riskiem), un pašu kapitāla summai ir jāatbilst vismaz 1 % no piešķirtā(-o) kredīta(-u) nominālvērtības vai diviem miljoniem EUR bez citām norādēm.

| (83) | Apkārtrakstā arī norādīts, kāda informācija un dokumenti jāiesniedz, lai iegūtu nodokļu iestādei saistošu informāciju. Piemēram, saistošā informācijas pieprasījumā ir cita starpā jāiekļauj “pētījums par transfertcenām, kas veikts, ievērojot ESAO šajā nozarē noteiktos principus, proti, tajā jāietver ierosinātās metodoloģijas pilns apraksts, kā arī informācija un sīka analīze šīs metodoloģijas pamatojumam, piemēram, par salīdzināmu uzņēmumu noteikšanu un rezultātiem, kādus paredzēts iegūt” (42). Visbeidzot, apkārtrakstā precizēts, ka nodokļu nolēmums parasti ir spēkā piecus gadus, izņemot gadījumus, kad mainās fakti un apstākļi, kad tiek grozīti juridiskie nosacījumi, ar kuriem nolēmums ir pamatots, vai kad tiek mainīta kāda no darījuma pamatiezīmēm (43). |
| --- | --- |

(83)

Apkārtrakstā arī norādīts, kāda informācija un dokumenti jāiesniedz, lai iegūtu nodokļu iestādei saistošu informāciju. Piemēram, saistošā informācijas pieprasījumā ir cita starpā jāiekļauj “pētījums par transfertcenām, kas veikts, ievērojot ESAO šajā nozarē noteiktos principus, proti, tajā jāietver ierosinātās metodoloģijas pilns apraksts, kā arī informācija un sīka analīze šīs metodoloģijas pamatojumam, piemēram, par salīdzināmu uzņēmumu noteikšanu un rezultātiem, kādus paredzēts iegūt” (42). Visbeidzot, apkārtrakstā precizēts, ka nodokļu nolēmums parasti ir spēkā piecus gadus, izņemot gadījumus, kad mainās fakti un apstākļi, kad tiek grozīti juridiskie nosacījumi, ar kuriem nolēmums ir pamatots, vai kad tiek mainīta kāda no darījuma pamatiezīmēm (43).

42

43

2.4.   ESAO norādījumu par transfertcenām apraksts

ESAO norādījumu par transfertcenām apraksts

| (84) | Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (ESAO) savām dalībvalstīm sniedz norādījumus par nodokļu sistēmu, kuri izklāstīti tās “principos, kas piemērojami attiecībā uz transfertcenām” (“ESAO principi, kas piemērojami attiecībā uz transfertcenām”), tas ir nesaistošs juridisks instruments, kurā sniegti norādījumi par transfertcenām (44). |
| --- | --- |

(84)

Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (ESAO) savām dalībvalstīm sniedz norādījumus par nodokļu sistēmu, kuri izklāstīti tās “principos, kas piemērojami attiecībā uz transfertcenām” (“ESAO principi, kas piemērojami attiecībā uz transfertcenām”), tas ir nesaistošs juridisks instruments, kurā sniegti norādījumi par transfertcenām (44).

44

| (85) | Transfertcenas ir rēķinā norādītās cenas par tirdzniecības darījumiem starp vienas uzņēmumu grupas dažādiem uzņēmumiem. Daudznacionāliem uzņēmumiem ir finansiāls stimuls piešķirt pēc iespējas mazāku peļņu tām teritorijām, kas šo peļņu apliek ar lielākiem nodokļiem, kas var novest pie pārmērīgām transfertcenām, kuras nevajadzētu ņemt par pamatu, aprēķinot ar nodokļiem apliekamos ienākumus. Lai izvairītos no šīs problēmas, nodokļu iestādēm būtu jāakceptē tikai transfertcenas, kas noteiktas starp vienas grupas uzņēmumiem, tikai tad, ja par darījumiem tiktu saņemta atlīdzība kā tad, ja tos būtu akceptējuši neatkarīgi uzņēmumi, kuri panāk vienošanos pārrunu ceļā salīdzināmos apstākļos pie nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošiem nosacījumiem (45). Tas ir tas, ko sauc par “nesaistītu pušu darījuma principu”. |
| --- | --- |

(85)

Transfertcenas ir rēķinā norādītās cenas par tirdzniecības darījumiem starp vienas uzņēmumu grupas dažādiem uzņēmumiem. Daudznacionāliem uzņēmumiem ir finansiāls stimuls piešķirt pēc iespējas mazāku peļņu tām teritorijām, kas šo peļņu apliek ar lielākiem nodokļiem, kas var novest pie pārmērīgām transfertcenām, kuras nevajadzētu ņemt par pamatu, aprēķinot ar nodokļiem apliekamos ienākumus. Lai izvairītos no šīs problēmas, nodokļu iestādēm būtu jāakceptē tikai transfertcenas, kas noteiktas starp vienas grupas uzņēmumiem, tikai tad, ja par darījumiem tiktu saņemta atlīdzība kā tad, ja tos būtu akceptējuši neatkarīgi uzņēmumi, kuri panāk vienošanos pārrunu ceļā salīdzināmos apstākļos pie nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošiem nosacījumiem (45). Tas ir tas, ko sauc par “nesaistītu pušu darījuma principu”.

45

| (86) | Paziņojums par principu, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, iekļauts ESAO nodokļu konvencijas projekta 9. panta 1. punktā, kas ir pamats divpusējām nodokļu konvencijām, kuras parakstījušas ESAO dalībvalstis un liels skaits valstu, kas nav ESAO dalībvalstis. 9. pantā noteikts, ka, “[j]a uz diviem [asociētiem] uzņēmumiem to tirdzniecības vai finanšu attiecību ietvaros attiecas tādi nosacījumi, par kādiem ir bijusi vienošanās vai kādi ir pieprasīti, kuri atšķiras no nosacījumiem, par kādiem būtu vienojušies neatkarīgi uzņēmumi, ienākumi, ko bez šiem nosacījumiem kāds no šiem uzņēmumiem būtu varējis saņemt, bet nav varējis to izdarīt nosacījumu dēļ, var tikt iekļauti šī uzņēmuma peļņā un tā rezultātā aplikti ar nodokli”. |
| --- | --- |

(86)

Paziņojums par principu, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, iekļauts ESAO nodokļu konvencijas projekta 9. panta 1. punktā, kas ir pamats divpusējām nodokļu konvencijām, kuras parakstījušas ESAO dalībvalstis un liels skaits valstu, kas nav ESAO dalībvalstis. 9. pantā noteikts, ka, “[j]a uz diviem [asociētiem] uzņēmumiem to tirdzniecības vai finanšu attiecību ietvaros attiecas tādi nosacījumi, par kādiem ir bijusi vienošanās vai kādi ir pieprasīti, kuri atšķiras no nosacījumiem, par kādiem būtu vienojušies neatkarīgi uzņēmumi, ienākumi, ko bez šiem nosacījumiem kāds no šiem uzņēmumiem būtu varējis saņemt, bet nav varējis to izdarīt nosacījumu dēļ, var tikt iekļauti šī uzņēmuma peļņā un tā rezultātā aplikti ar nodokli”.

| (87) | ESAO Komiteja nodokļu jautājumos 1995. gada 27. jūnijā pieņēma principus, kas piemērojami transfertcenām, to oriģinālajā redakcijā (46); tā tika būtiski atjaunināta 2010. gada jūlijā (47). Ņemot vērā šo principu nesaistošo raksturu, ESAO dalībvalstu nodokļu iestādes tiek vienkārši aicinātas tos ievērot. Tomēr kopumā tie kalpo par atsauci un acīmredzami ietekmē ESAO dalībvalstu (un pat valstu, kas nav ESAO dalībvalstis) nodokļu praksi. Turklāt daudzās ESAO dalībvalstīs šie principi ir ieguvuši likuma spēku vai kalpo par atsauci, interpretējot valsts tiesību aktus attiecībā uz nodokļiem. Ja Komisija šajā lēmumā citē ESAO transfertcenu noteikšanas principus, tad tas ir tādēļ, ka minētie principi kalpo par rokasgrāmatu šajā jomā, kas ir ekspertu diskusiju objekts ESAO ietvaros, un sniedz precizējumus par iespējām, kā risināt kopīgus sarežģījumus, kurus rada nesaistītu pušu darījuma principa piemērošana konkrētās situācijās. Tātad ESAO transfertcenu noteikšanas principi nodokļu iestādēm un daudznacionāliem uzņēmumiem sniedz noderīgas norādes par nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanu. Tie pierāda arī starptautisko vienprātību attiecībā uz transfertcenām. |
| --- | --- |

(87)

ESAO Komiteja nodokļu jautājumos 1995. gada 27. jūnijā pieņēma principus, kas piemērojami transfertcenām, to oriģinālajā redakcijā (46); tā tika būtiski atjaunināta 2010. gada jūlijā (47). Ņemot vērā šo principu nesaistošo raksturu, ESAO dalībvalstu nodokļu iestādes tiek vienkārši aicinātas tos ievērot. Tomēr kopumā tie kalpo par atsauci un acīmredzami ietekmē ESAO dalībvalstu (un pat valstu, kas nav ESAO dalībvalstis) nodokļu praksi. Turklāt daudzās ESAO dalībvalstīs šie principi ir ieguvuši likuma spēku vai kalpo par atsauci, interpretējot valsts tiesību aktus attiecībā uz nodokļiem. Ja Komisija šajā lēmumā citē ESAO transfertcenu noteikšanas principus, tad tas ir tādēļ, ka minētie principi kalpo par rokasgrāmatu šajā jomā, kas ir ekspertu diskusiju objekts ESAO ietvaros, un sniedz precizējumus par iespējām, kā risināt kopīgus sarežģījumus, kurus rada nesaistītu pušu darījuma principa piemērošana konkrētās situācijās. Tātad ESAO transfertcenu noteikšanas principi nodokļu iestādēm un daudznacionāliem uzņēmumiem sniedz noderīgas norādes par nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanu. Tie pierāda arī starptautisko vienprātību attiecībā uz transfertcenām.

46

47

| (88) | ESAO transfertcenu noteikšanas principos ir uzskaitītas piecas metodes, kā par darījumiem noteikt provizoriskās cenas, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, un kā sadalīt peļņu starp vienas grupas uzņēmumiem: i) salīdzināmās cenas metode brīvajā tirgū (“faktisko cenu noteikšanas metode”); ii) izmaksu pieskaitīšanas metode; iii) atpirkuma cenas metode; iv) starpības pārsnieguma kompromisa metode (SPKM) un v) ienākumu kompromisa metode. Tiek izšķirtas tradicionālās metodes, kas balstītas uz darījumiem (proti, trīs pirmās metodes) un ienākumu kompromisa metodes (proti, divas pēdējās metodes). Daudznacionālie uzņēmumi transfertcenu noteikšanai pēc saviem ieskatiem var izmantot principos neaprakstītas metodes ar nosacījumu, ka šīs cenas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam. |
| --- | --- |

(88)

ESAO transfertcenu noteikšanas principos ir uzskaitītas piecas metodes, kā par darījumiem noteikt provizoriskās cenas, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, un kā sadalīt peļņu starp vienas grupas uzņēmumiem: i) salīdzināmās cenas metode brīvajā tirgū (“faktisko cenu noteikšanas metode”); ii) izmaksu pieskaitīšanas metode; iii) atpirkuma cenas metode; iv) starpības pārsnieguma kompromisa metode (SPKM) un v) ienākumu kompromisa metode. Tiek izšķirtas tradicionālās metodes, kas balstītas uz darījumiem (proti, trīs pirmās metodes) un ienākumu kompromisa metodes (proti, divas pēdējās metodes). Daudznacionālie uzņēmumi transfertcenu noteikšanai pēc saviem ieskatiem var izmantot principos neaprakstītas metodes ar nosacījumu, ka šīs cenas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam.

| (89) | Faktisko cenu noteikšanas metode un SPKM ir saistītas ar šo lēmumu un tādēļ ir sīkāk aprakstītas 90. līdz 92. apsvērumā. |
| --- | --- |

(89)

Faktisko cenu noteikšanas metode un SPKM ir saistītas ar šo lēmumu un tādēļ ir sīkāk aprakstītas 90. līdz 92. apsvērumā.

| (90) | Faktisko cenu noteikšanas metode salīdzina rēķinā norādīto cenu par preču nosūtīšanu vai pakalpojumu sniegšanu kontrolēta darījuma (darījuma starp diviem asociētiem uzņēmumiem) ietvaros ar rēķinā norādīto cenu par preču nosūtīšanu vai pakalpojumu sniegšanu salīdzināma, brīvajā tirgū veikta darījuma (darījuma starp diviem uzņēmumiem, kas ir neatkarīgi viens no otra) ietvaros salīdzināmos apstākļos. |
| --- | --- |

(90)

Faktisko cenu noteikšanas metode salīdzina rēķinā norādīto cenu par preču nosūtīšanu vai pakalpojumu sniegšanu kontrolēta darījuma (darījuma starp diviem asociētiem uzņēmumiem) ietvaros ar rēķinā norādīto cenu par preču nosūtīšanu vai pakalpojumu sniegšanu salīdzināma, brīvajā tirgū veikta darījuma (darījuma starp diviem uzņēmumiem, kas ir neatkarīgi viens no otra) ietvaros salīdzināmos apstākļos.

| (91) | SPKM ir viena no “netiešajām metodēm”, kuru izmanto, lai noteiktu provizorisko cenu, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, par darījumiem un peļņas sadalījumu starp vienas grupas uzņēmumiem. Tā sastāv no iespējamo ienākumu summas noteikšanas atbilstīgi nesaistītu pušu darījuma principam par darbību kopumā, nevis par konkrētiem darījumiem. Tās mērķis nav noteikt pārdoto preču cenas, bet ar tās palīdzību tiek provizoriski aprēķināti iespējami ienākumi, kādus neatkarīgi uzņēmumi varētu gūt, veicot konkrēto darbību, piemēram, preču pārdošanu. Lai to izdarītu, tiek izvēlēta atbilstoša pamatvērtība (“peļņas līmeņa rādītājs”), piemēram, izmaksas, apgrozījums vai fiksētie ieguldījumi, un tai piemēro peļņas likmi, kas atspoguļo to, kāda ir novērota brīvajā tirgū veiktajos salīdzināmos darījumos. |
| --- | --- |

(91)

SPKM ir viena no “netiešajām metodēm”, kuru izmanto, lai noteiktu provizorisko cenu, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, par darījumiem un peļņas sadalījumu starp vienas grupas uzņēmumiem. Tā sastāv no iespējamo ienākumu summas noteikšanas atbilstīgi nesaistītu pušu darījuma principam par darbību kopumā, nevis par konkrētiem darījumiem. Tās mērķis nav noteikt pārdoto preču cenas, bet ar tās palīdzību tiek provizoriski aprēķināti iespējami ienākumi, kādus neatkarīgi uzņēmumi varētu gūt, veicot konkrēto darbību, piemēram, preču pārdošanu. Lai to izdarītu, tiek izvēlēta atbilstoša pamatvērtība (“peļņas līmeņa rādītājs”), piemēram, izmaksas, apgrozījums vai fiksētie ieguldījumi, un tai piemēro peļņas likmi, kas atspoguļo to, kāda ir novērota brīvajā tirgū veiktajos salīdzināmos darījumos.

| (92) | Ar SPKM netiek noteikta atsevišķu darījumu cena, viena uzņēmuma, kam šo metodi piemēro, ar nodokļiem apliekamajai peļņai varētu nebūt tieša ietekme uz cita tās pašas uzņēmumu grupas uzņēmuma ar nodokļiem apliekamajiem ienākumiem. Tādējādi šī metode atšķiras no faktisko cenu noteikšanas metodes, ar kuru nosaka transfertcenas, kas ir cenas par konkrētu preci vai pakalpojumu, kuras pēc tam par tādu pašu summu iekļauj ar nodokļiem apliekamajos ienākumos tas grupas uzņēmums, kas pārdod, un tas, kurš pērk attiecīgo preci vai pakalpojumu. |
| --- | --- |

(92)

Ar SPKM netiek noteikta atsevišķu darījumu cena, viena uzņēmuma, kam šo metodi piemēro, ar nodokļiem apliekamajai peļņai varētu nebūt tieša ietekme uz cita tās pašas uzņēmumu grupas uzņēmuma ar nodokļiem apliekamajiem ienākumiem. Tādējādi šī metode atšķiras no faktisko cenu noteikšanas metodes, ar kuru nosaka transfertcenas, kas ir cenas par konkrētu preci vai pakalpojumu, kuras pēc tam par tādu pašu summu iekļauj ar nodokļiem apliekamajos ienākumos tas grupas uzņēmums, kas pārdod, un tas, kurš pērk attiecīgo preci vai pakalpojumu.

2.5.   Papildu informācija, kas sniegta pēc formālās izmeklēšanas procedūras sākšanas

Papildu informācija, kas sniegta pēc formālās izmeklēšanas procedūras sākšanas

2.5.1.   Luksemburgas 2014. gada 3. septembra vēstule

Luksemburgas 2014. gada 3. septembra vēstule

| (93) | Atbildot uz lēmumā sākt formālo izmeklēšanas procedūru uzdotajiem jautājumiem, Luksemburga informēja Komisiju, ka Fiat grupas ietvaros piešķirtajiem kredītiem netika noteikti griesti. |
| --- | --- |

(93)

Atbildot uz lēmumā sākt formālo izmeklēšanas procedūru uzdotajiem jautājumiem, Luksemburga informēja Komisiju, ka Fiat grupas ietvaros piešķirtajiem kredītiem netika noteikti griesti.

Fiat

| (94) | Luksemburga arī sniedza precizējumus attiecībā uz FFT grupas iekšienē 2011. līdz 2013. gadā veikto aizdevumu un aizņēmumu vidējām cenām. Procentu likme, kas piemērota FFT apstiprinātajiem aizdevumiem grupas iekšienē, ir [...]. 2011. gada beigās tā atbilda EURIBOR likmei, kam pieskaitīta drošības rezerve [6–9 %]. Vidējā procentu likme, kas piemērota grupas uzņēmumu norēķinu kontu atlikumam, 2012. un 2013. gadā bija attiecīgi [6–9 %] un [6–9 %]. 2011., 2012. un 2013. gadā vidējā FFT maksātā procentu likme par noguldījumiem grupas iekšienē bija attiecīgi [0–3 %], [0–3 %] un [0–3 %] (vidējās standarta likmes). |
| --- | --- |

(94)

Luksemburga arī sniedza precizējumus attiecībā uz FFT grupas iekšienē 2011. līdz 2013. gadā veikto aizdevumu un aizņēmumu vidējām cenām. Procentu likme, kas piemērota FFT apstiprinātajiem aizdevumiem grupas iekšienē, ir [...]. 2011. gada beigās tā atbilda EURIBOR likmei, kam pieskaitīta drošības rezerve [6–9 %]. Vidējā procentu likme, kas piemērota grupas uzņēmumu norēķinu kontu atlikumam, 2012. un 2013. gadā bija attiecīgi [6–9 %] un [6–9 %]. 2011., 2012. un 2013. gadā vidējā FFT maksātā procentu likme par noguldījumiem grupas iekšienē bija attiecīgi [0–3 %], [0–3 %] un [0–3 %] (vidējās standarta likmes).

FFT

FFT

EURIBOR

FFT

| (95) | Luksemburga sniedza paskaidrojumu arī par atlīdzību par izmantoto kapitālu, kas tika apstiprināta ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu. Proti, tā norādīja, ka akcijās ieguldītais kapitāls tika atlīdzināts, izdalot dividendes, un ka tās pēc savas būtības nav saistībā ar transfertcenām veicamas analīzes objekts, jo tās saņem uzņēmums, kas ir akcionārs. Tādējādi dividendes netiek ņemtas vērā, nosakot uzņēmuma veikto funkciju un risku, kurus tas uzņēmies, nozīmīgumu. |
| --- | --- |

(95)

Luksemburga sniedza paskaidrojumu arī par atlīdzību par izmantoto kapitālu, kas tika apstiprināta ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu. Proti, tā norādīja, ka akcijās ieguldītais kapitāls tika atlīdzināts, izdalot dividendes, un ka tās pēc savas būtības nav saistībā ar transfertcenām veicamas analīzes objekts, jo tās saņem uzņēmums, kas ir akcionārs. Tādējādi dividendes netiek ņemtas vērā, nosakot uzņēmuma veikto funkciju un risku, kurus tas uzņēmies, nozīmīgumu.

.

| (96) | Luksemburga arī paskaidroja, ka FFT veiktā akciju iegūšana pilnībā tika finansēta no pašu kapitāla un ka šis finansēšanas veids automātiski nozīmē, ka šis kapitāls vairs nav pieejams, lai segtu citus riskus, kurus uzņēmies FFT. |
| --- | --- |

(96)

Luksemburga arī paskaidroja, ka FFT veiktā akciju iegūšana pilnībā tika finansēta no pašu kapitāla un ka šis finansēšanas veids automātiski nozīmē, ka šis kapitāls vairs nav pieejams, lai segtu citus riskus, kurus uzņēmies FFT.

FFT

FFT

| (97) | Luksemburga arī norādīja uz 57. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/48/EK (48), saskaņā ar kuru kredītiestāžu nekonsolidētajā pašu kapitālā neietver tādu līdzdalību citās kredītiestādēs, kas pārsniedz 10 % no šo iestāžu kapitāla. |
| --- | --- |

(97)

Luksemburga arī norādīja uz 57. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/48/EK (48), saskaņā ar kuru kredītiestāžu nekonsolidētajā pašu kapitālā neietver tādu līdzdalību citās kredītiestādēs, kas pārsniedz 10 % no šo iestāžu kapitāla.

48

| (98) | Luksemburga turklāt arī norādīja uz Bāzeles II kapitāla sistēmā definēto elementāro pieeju, kas nosaka 15 % likmi, kura jāpiemēro vidēji trīs periodus, kad gada kopienākumi ir pozitīvi. |
| --- | --- |

(98)

Luksemburga turklāt arī norādīja uz Bāzeles II kapitāla sistēmā definēto elementāro pieeju, kas nosaka 15 % likmi, kura jāpiemēro vidēji trīs periodus, kad gada kopienākumi ir pozitīvi.

2.5.2.   Luksemburgas 2015. gada 24. marta vēstule

Luksemburgas 2015. gada 24. marta vēstule

| (99) | Atbildot uz Komisijas pieprasījumu, kurā tā aicināja Luksemburgu Komisijai nosūtīt tādu nolēmumu piemērus, kuru adresāti ir nodokļu maksātāji, kas ir līdzīgā situācijā kā FFT, Luksemburga savā 2015. gada 24. marta vēstulē norādīja, ka FFT situācija ir ļoti īpaša. Tas pēc Luksemburgas norādītā ir tāpēc, ka FFT ir finanšu iestāde, kas iegūst līdzekļus no tirgus, pretēji vairumam Luksemburgas finanšu iestāžu, kuras sniedz aizdevumus ar drošības rezervi no līdzekļiem, ko šo iestāžu rīcībā ir nodevuši citi uzņēmumi no grupas, pie kuras tās pieder. |
| --- | --- |

(99)

Atbildot uz Komisijas pieprasījumu, kurā tā aicināja Luksemburgu Komisijai nosūtīt tādu nolēmumu piemērus, kuru adresāti ir nodokļu maksātāji, kas ir līdzīgā situācijā kā FFT, Luksemburga savā 2015. gada 24. marta vēstulē norādīja, ka FFT situācija ir ļoti īpaša. Tas pēc Luksemburgas norādītā ir tāpēc, ka FFT ir finanšu iestāde, kas iegūst līdzekļus no tirgus, pretēji vairumam Luksemburgas finanšu iestāžu, kuras sniedz aizdevumus ar drošības rezervi no līdzekļiem, ko šo iestāžu rīcībā ir nodevuši citi uzņēmumi no grupas, pie kuras tās pieder.

FFT

FFT

FFT

| (100) | Turklāt, kā uzskata Luksemburgas nodokļu iestāde, katra nodokļu maksātāja situācija ir pietiekoši īpaša, lai padarītu neiespējamu jebkādu salīdzināšanu ar citu nodokļu maksātāju situāciju. Tas varētu būt iemesls, kāpēc Luksemburgas tiesību aktos ir tikai viens vispārējs noteikums attiecībā uz transfertcenu sistēmu (proti, L.I.R. 164. pants), kas tai ļauj iespējami precīzi izprast katra gadījuma ekonomisko būtību, neraugoties uz to, vai attiecībā uz to tiek vai netiek pieņemts nodokļu nolēmums. |
| --- | --- |

(100)

Turklāt, kā uzskata Luksemburgas nodokļu iestāde, katra nodokļu maksātāja situācija ir pietiekoši īpaša, lai padarītu neiespējamu jebkādu salīdzināšanu ar citu nodokļu maksātāju situāciju. Tas varētu būt iemesls, kāpēc Luksemburgas tiesību aktos ir tikai viens vispārējs noteikums attiecībā uz transfertcenu sistēmu (proti, L.I.R. 164. pants), kas tai ļauj iespējami precīzi izprast katra gadījuma ekonomisko būtību, neraugoties uz to, vai attiecībā uz to tiek vai netiek pieņemts nodokļu nolēmums.

L.I.R

| (101) | Luksemburga arī, pamatojoties uz uzņēmuma nodokļu deklarācijām (49), darīja zināmu FFT nodokļu bāzi laikposmā no 2009. līdz 2013. gadam, kas ir atspoguļota 7. tabulā.

  7. tabula



  FFT nodokļu bāze laikposmā no 2009. līdz 2013. gadam







  (EUR) |
| --- | --- |
| 2009. g. | 2 643 424 |
| 2010. g. | 2 424 869 |
| 2011. g. | 2 600 416 |
| 2012. g. | 1 684 103 |
| 2013. g. | 2 095 969 |

(101)

Luksemburga arī, pamatojoties uz uzņēmuma nodokļu deklarācijām (49), darīja zināmu FFT nodokļu bāzi laikposmā no 2009. līdz 2013. gadam, kas ir atspoguļota 7. tabulā.

49

FFT

7. tabula

7. tabula

FFT nodokļu bāze laikposmā no 2009. līdz 2013. gadam

FFT

(EUR)

2009. g.

2 643 424

2010. g.

2 424 869

2011. g.

2 600 416

2012. g.

1 684 103

2013. g.

2 095 969

| (102) | Luksemburga norādīja, ka no FFT nodokļu deklarācijas par 2013. gadu izriet, ka bažas, kas tika paustas lēmuma sākt formālo izmeklēšanas procedūru 64. apsvērumā, saskaņā ar kurām nodokļu bāze ir noteikta intervālā no 2 288 000 EUR līdz 2 796 000 EUR, ir pilnīgi nepamatotas. Ir skaidrs, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu tiek apstiprināta vienīgi izmantotā metode un ka tirgus rādītāji ir mainīgi. |
| --- | --- |

(102)

Luksemburga norādīja, ka no FFT nodokļu deklarācijas par 2013. gadu izriet, ka bažas, kas tika paustas lēmuma sākt formālo izmeklēšanas procedūru 64. apsvērumā, saskaņā ar kurām nodokļu bāze ir noteikta intervālā no 2 288 000 EUR līdz 2 796 000 EUR, ir pilnīgi nepamatotas. Ir skaidrs, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu tiek apstiprināta vienīgi izmantotā metode un ka tirgus rādītāji ir mainīgi.

FFT

| (103) | Visbeidzot, pēc Komisijas pieprasījuma Luksemburga arī nosūtīja visus iepriekšējos nodokļu nolēmumus, kurus Luksemburgas nodokļu iestāde ir pieņēmusi attiecībā uz Fiat grupas uzņēmumiem. |
| --- | --- |

(103)

Visbeidzot, pēc Komisijas pieprasījuma Luksemburga arī nosūtīja visus iepriekšējos nodokļu nolēmumus, kurus Luksemburgas nodokļu iestāde ir pieņēmusi attiecībā uz Fiat grupas uzņēmumiem.

Fiat

| (104) | Pirmkārt, nolēmuma pieprasījums, kas datēts ar 2009. gada 9. decembri, un ko akceptējusi Luksemburgas nodokļu iestāde, bija saistīts ar FFT nodokļu bāzes apstiprināšanu [...]. |
| --- | --- |

(104)

Pirmkārt, nolēmuma pieprasījums, kas datēts ar 2009. gada 9. decembri, un ko akceptējusi Luksemburgas nodokļu iestāde, bija saistīts ar FFT nodokļu bāzes apstiprināšanu [...].

FFT

| (105) | Otrkārt, Luksemburgas nodokļu iestāde nosūtīja divas vēstules, kas datētas ar 2012. gada 3. septembri. Pirmā ir apstrīdētais nodokļu nolēmums, kas izsniegts saskaņā ar 2012. gada 14. marta nolēmuma pieprasījumu, kā norādīts 9. apsvērumā. Viss šis nolēmuma pieprasījums pilnībā tika iesniegts Komisijai vēlreiz ar Luksemburgas 2015. gada 24. marta vēstuli, tajā bija informācija, ko Luksemburga iepriekš savā sākotnējā paziņojumā Komisijai par šo nolēmumu bija aizkrāsojusi. |
| --- | --- |

(105)

Otrkārt, Luksemburgas nodokļu iestāde nosūtīja divas vēstules, kas datētas ar 2012. gada 3. septembri. Pirmā ir apstrīdētais nodokļu nolēmums, kas izsniegts saskaņā ar 2012. gada 14. marta nolēmuma pieprasījumu, kā norādīts 9. apsvērumā. Viss šis nolēmuma pieprasījums pilnībā tika iesniegts Komisijai vēlreiz ar Luksemburgas 2015. gada 24. marta vēstuli, tajā bija informācija, ko Luksemburga iepriekš savā sākotnējā paziņojumā Komisijai par šo nolēmumu bija aizkrāsojusi.

| (106) | Otra, gandrīz identiska, vēstule tika nosūtīta, atbildot uz paralēli iesniegto [...] nolēmuma pieprasījumu Luksemburgas nodokļu iestādei 2012. gada 18. aprīlī attiecībā uz uzņēmumu ar nosaukumu [F], kas, šķiet, atbilst uzņēmumam FFT citā grupas finanšu uzņēmumu struktūrā. Šajā otrajā nolēmuma pieprasījumā [uzņēmuma F] funkciju apraksts ir identisks ar FFT funkciju aprakstu, kāds tas ir norādīts 2012. gada 14. marta pieprasījumā. Šī otra struktūra atšķiras tikai ar to, ka uzņēmumam ir tikai viena filiāle Apvienotajā Karalistē, ka tam nav nevienas filiāles Spānijā un ka [uzņēmums F] nav īpašnieks [nevienai filiālei]. |
| --- | --- |

(106)

Otra, gandrīz identiska, vēstule tika nosūtīta, atbildot uz paralēli iesniegto [...] nolēmuma pieprasījumu Luksemburgas nodokļu iestādei 2012. gada 18. aprīlī attiecībā uz uzņēmumu ar nosaukumu [F], kas, šķiet, atbilst uzņēmumam FFT citā grupas finanšu uzņēmumu struktūrā. Šajā otrajā nolēmuma pieprasījumā [uzņēmuma F] funkciju apraksts ir identisks ar FFT funkciju aprakstu, kāds tas ir norādīts 2012. gada 14. marta pieprasījumā. Šī otra struktūra atšķiras tikai ar to, ka uzņēmumam ir tikai viena filiāle Apvienotajā Karalistē, ka tam nav nevienas filiāles Spānijā un ka [uzņēmums F] nav īpašnieks [nevienai filiālei].

F

FFT

F

FFT

F

| (107) | Otrajā nolēmuma pieprasījumā, ko apstiprina ziņojums par transfertcenām, ir secinājums, kura formulējums ir identisks secinājumam, kas ietverts nolēmuma pieprasījumā par FFT [tas atspoguļots 54. apsvērumā]. Tomēr transfertcenu analīzes rezultāts ir būtiski atšķirīgs. Nesaistītu uzņēmumu darījuma principam atbilstoša atlīdzība [uzņēmumam F], kāda tā noteikta ziņojumā par transfertcenām, ir šāda: “Pētījumā par transfertcenām noteikta atlīdzība, kas balstīta uz i) riska kapitālu 44,6 miljonu EUR apmērā un ii) kapitālu, kurš ļauj atlīdzināt par uzņēmuma veiktajām funkcijām, 8,8 miljonu EUR apmērā ar intervālu +/– 10 % apmērā.” |
| --- | --- |

(107)

Otrajā nolēmuma pieprasījumā, ko apstiprina ziņojums par transfertcenām, ir secinājums, kura formulējums ir identisks secinājumam, kas ietverts nolēmuma pieprasījumā par FFT [tas atspoguļots 54. apsvērumā]. Tomēr transfertcenu analīzes rezultāts ir būtiski atšķirīgs. Nesaistītu uzņēmumu darījuma principam atbilstoša atlīdzība [uzņēmumam F], kāda tā noteikta ziņojumā par transfertcenām, ir šāda: “Pētījumā par transfertcenām noteikta atlīdzība, kas balstīta uz i) riska kapitālu 44,6 miljonu EUR apmērā un ii) kapitālu, kurš ļauj atlīdzināt par uzņēmuma veiktajām funkcijām, 8,8 miljonu EUR apmērā ar intervālu +/– 10 % apmērā.”

FFT

F

| (108) | Abi nolīgumi bija iekļauti sarakstā, ko Luksemburga nosūtīja Komisijai 2015. gada 4. jūnijā un kas attiecās uz nodokļu nolēmumiem, kuri attiecas uz naudas līdzekļu pārvaldības funkciju (skatīt 29. apsvērumu). |
| --- | --- |

(108)

Abi nolīgumi bija iekļauti sarakstā, ko Luksemburga nosūtīja Komisijai 2015. gada 4. jūnijā un kas attiecās uz nodokļu nolēmumiem, kuri attiecas uz naudas līdzekļu pārvaldības funkciju (skatīt 29. apsvērumu).

| (109) | Treškārt, Komisijai tika nosūtīti arī pārējie nolēmumu pieprasījumi [...], ko akceptējusi Luksemburgas nodokļu iestāde. Šie nolēmumu pieprasījumi bija datēti ar 2002. un 2012. gadu un attiecās uz citiem Fiat grupas rādītājiem Luksemburgā. Šie nolēmumi šajā lēmumā nav izskatīti. |
| --- | --- |

(109)

Treškārt, Komisijai tika nosūtīti arī pārējie nolēmumu pieprasījumi [...], ko akceptējusi Luksemburgas nodokļu iestāde. Šie nolēmumu pieprasījumi bija datēti ar 2002. un 2012. gadu un attiecās uz citiem Fiat grupas rādītājiem Luksemburgā. Šie nolēmumi šajā lēmumā nav izskatīti.

Fiat

2.5.3.   Informācija, kādu 2015. gada 31. martā sniedza Fiat

Informācija, kādu 2015. gada 31. martā sniedza Fiat

2.5.3.1.   Informācija par Fiat grupas uzņēmumiem, kas veic tiešus darījumus ar uzņēmumu FFT

Informācija par Fiat

FFT

| (110) | Fiat atgādina, ka apmēram 40 % no FFT pieder uzņēmumam Fiat S.p.A. un apmēram 60 % – uzņēmumam FF, kas 100 % ir Fiat S.p.A. filiāle (50). Savukārt uzņēmuma FFT 100 % īpašumā ir uzņēmumi FFNA un FFC (51). Fiat arī atgādina, ka FFT ir viens no Fiat grupas finanšu uzņēmumiem, kuri ir uzskaitīti 39. apsvērumā. |
| --- | --- |

(110)

Fiat atgādina, ka apmēram 40 % no FFT pieder uzņēmumam Fiat S.p.A. un apmēram 60 % – uzņēmumam FF, kas 100 % ir Fiat S.p.A. filiāle (50). Savukārt uzņēmuma FFT 100 % īpašumā ir uzņēmumi FFNA un FFC (51). Fiat arī atgādina, ka FFT ir viens no Fiat grupas finanšu uzņēmumiem, kuri ir uzskaitīti 39. apsvērumā.

Fiat

FFT

Fiat S.p.A.

FF

Fiat S.p.A.

50

FFT

FFNA

FFC

51

Fiat

FFT

Fiat

| (111) | Pēc Komisijas pieprasījuma Fiat iesniedza detalizētu finanšu informāciju par grupas finanšu uzņēmumiem. Proti, Fiat nosūtīja uzņēmumu FFT, FF, FFNA, FFC un FFB gada pārskatus par 2011. līdz 2013. gadu, kā arī šo uzņēmumu funkciju aprakstu. Saskaņā ar šo informāciju uzņēmumā FF nodarbinātas 52 personas, no kurām [20–30] “finansēšanas” nodaļā un [10–20] “grāmatvedības” nodaļā. Uzņēmumā FFT ir 14 algoti darbinieki, proti, direktors, [0–10] darbinieki, kas tiešā veidā strādā ar klientiem (no Apvienotās Karalistes), [0–10] darbinieki, kuri pilda administratīvos pienākumus, un [0–10] personas, kas nodarbojas ar grāmatvedību un kontroli. Uzņēmumā FFNA nodarbinātas piecas personas, savukārt uzņēmums FFC veic ierobežotu darbību. |
| --- | --- |

(111)

Pēc Komisijas pieprasījuma Fiat iesniedza detalizētu finanšu informāciju par grupas finanšu uzņēmumiem. Proti, Fiat nosūtīja uzņēmumu FFT, FF, FFNA, FFC un FFB gada pārskatus par 2011. līdz 2013. gadu, kā arī šo uzņēmumu funkciju aprakstu. Saskaņā ar šo informāciju uzņēmumā FF nodarbinātas 52 personas, no kurām [20–30] “finansēšanas” nodaļā un [10–20] “grāmatvedības” nodaļā. Uzņēmumā FFT ir 14 algoti darbinieki, proti, direktors, [0–10] darbinieki, kas tiešā veidā strādā ar klientiem (no Apvienotās Karalistes), [0–10] darbinieki, kuri pilda administratīvos pienākumus, un [0–10] personas, kas nodarbojas ar grāmatvedību un kontroli. Uzņēmumā FFNA nodarbinātas piecas personas, savukārt uzņēmums FFC veic ierobežotu darbību.

Fiat

Fiat

FFT

FF

FFNA

FFC

FFB

FF

FFT

FFNA

FFC

| (112) | Saskaņā ar Fiat iesniegto informāciju FFT filiāļu (FFNA un FFC) uzskaites vērtība [...]. FFT gada pārskatā norādīts, ka FFNA un FFC 2011. gadā tika atpirkti no Fiat S.p.A. un no FF. Sākot no 2011. gada, FFT Luksemburgai sagatavoja konsolidētus finanšu pārskatus. |
| --- | --- |

(112)

Saskaņā ar Fiat iesniegto informāciju FFT filiāļu (FFNA un FFC) uzskaites vērtība [...]. FFT gada pārskatā norādīts, ka FFNA un FFC 2011. gadā tika atpirkti no Fiat S.p.A. un no FF. Sākot no 2011. gada, FFT Luksemburgai sagatavoja konsolidētus finanšu pārskatus.

Fiat

FFT

FFNA

FFC

FFT

FFNA

FFC

Fiat S.p.A.

FF

FFT

| (113) | FF un FFT ir finanšu uzņēmumi, kas darbojas eurozonā. Šo uzņēmumu finanšu dati par 2010.–2013. gadu, pamatojoties uz nosūtītajiem gada pārskatiem, ir apkopoti 8. un 9. tabulā (52).

  8. tabula



  FFT finanšu dati par 2011.–2013. gadu










  (tūkstošos EUR) |
| --- | --- |
| | 2010. g. | 2011. g. | 2012. g. | 2013. g. |
| | | | | |
| Līdzīgi procenti un ienākumi | 613 561 | 650 641 | 664 707 | 736 561 |
| kuru izcelsme ir grupas uzņēmumos | 605 880 | 626 806 | 648 497 | 731 462 |
| Citi ienākumi | 72 292 | 76 910 | 29 185 | 10 125 |
| KOPĒJIE IENĀKUMI | 685 853 | 727 551 | 693 892 | 746 686 |
| | | | | |
| Ekspluatācijas un amortizācijas izmaksas | 3 419 | 3 655 | 2 926 | 2 499 |
| Procenti un citas finanšu pakalpojumu izmaksas | 625 078 | 640 207 | 631 854 | 666 246 |
| kas jāmaksā grupas uzņēmumiem | 59 409 | 55 520 | 38 041 | 20 268 |
| tostarp par obligāciju parādu un citām rakstiskām parādsaistībām | 551 229 | 574 561 | 592 099 | 643 853 |
| Komisijas nauda, kas iekasēta par garantijām, kas saistītas ar Fiat S.p.A. apmaksātajām obligācijām (53) | 3 161 | 2 851 | 2 702 | 3 006 |
| Citi izdevumi | 51 709 | 78 211 | 54 702 | 72 805 |
| KOPĒJIE IZDEVUMI (izņemot uzņēmumu ienākuma nodokli) | 683 367 | 724 924 | 692 185 | 745 032 |
| Peļņa pirms uzņēmumu ienākuma nodokļa nomaksas | 2 485 | 2 627 | 1 707 | 1 652 |
| Nodoklis | 748 | 776 | 491 | 508 |
| Tīrie ienākumi | 1 737 | 1 851 | 1 217 | 1 146 |
| | | | | |
| Pašu kapitāls | 285 625 | 287 477 | 288 693 | 289 839 |
| Summas, kas jāmaksā grupas uzņēmumiem | 4 354 692 | 2 275 578 | 1 530 146 | 1 661 930 |
| Emitētās parādzīmes | 7 716 844 | 7 746 301 | 9 116 345 | 11 030 180 |
| Citi pasīvi (bankas parāds, maksas, kas jāsedz, utt.) | 2 470 513 | 446 444 | 144 671 | 158 865 |
| PAŠU KAPITĀLS UN PASĪVI KOPĀ | 14 827 674 | 10 755 800 | 11 079 855 | 13 140 814 |
| | | | | |
| Kredītsaistības attiecībā pret grupas uzņēmumiem | 11 869 312 | 7 387 279 | 7 950 092 | 9 637 038 |
| Likvīdi un kustamas vērtības | 2 705 622 | 3 028 255 | 2 853 245 | 3 221 203 |
| Līdzdalība saistītos uzņēmumos | 0 | 165 244 | 164 244 | 165 244 |
| Citi aktīvi (pamatlīdzekļi, uzkrātie ieņēmumi u. c.) | 252 740 | 175 022 | 112 274 | 117 329 |
| AKTĪVI KOPĀ | 14 827 674 | 10 755 800 | 11 079 855 | 13 140 814 |

(113)

FF un FFT ir finanšu uzņēmumi, kas darbojas eurozonā. Šo uzņēmumu finanšu dati par 2010.–2013. gadu, pamatojoties uz nosūtītajiem gada pārskatiem, ir apkopoti 8. un 9. tabulā (52).

FF

FFT

52

8. tabula

8. tabula

FFT finanšu dati par 2011.–2013. gadu

FFT

(tūkstošos EUR)

2010. g.

2011. g.

2012. g.

2013. g.

Līdzīgi procenti un ienākumi

613 561

650 641

664 707

736 561

kuru izcelsme ir grupas uzņēmumos

605 880

626 806

648 497

731 462

Citi ienākumi

72 292

76 910

29 185

10 125

KOPĒJIE IENĀKUMI

685 853

727 551

693 892

746 686

Ekspluatācijas un amortizācijas izmaksas

3 419

3 655

2 926

2 499

Procenti un citas finanšu pakalpojumu izmaksas

625 078

640 207

631 854

666 246

kas jāmaksā grupas uzņēmumiem

59 409

55 520

38 041

20 268

tostarp par obligāciju parādu un citām rakstiskām parādsaistībām

551 229

574 561

592 099

643 853

Komisijas nauda, kas iekasēta par garantijām, kas saistītas ar Fiat S.p.A. apmaksātajām obligācijām (53)

Fiat S.p.A.

53

3 161

2 851

2 702

3 006

Citi izdevumi

51 709

78 211

54 702

72 805

KOPĒJIE IZDEVUMI (izņemot uzņēmumu ienākuma nodokli)

683 367

724 924

692 185

745 032

Peļņa pirms uzņēmumu ienākuma nodokļa nomaksas

2 485

2 627

1 707

1 652

Nodoklis

748

776

491

508

Tīrie ienākumi

1 737

1 851

1 217

1 146

Pašu kapitāls

285 625

287 477

288 693

289 839

Summas, kas jāmaksā grupas uzņēmumiem

4 354 692

2 275 578

1 530 146

1 661 930

Emitētās parādzīmes

7 716 844

7 746 301

9 116 345

11 030 180

Citi pasīvi (bankas parāds, maksas, kas jāsedz, utt.)

2 470 513

446 444

144 671

158 865

PAŠU KAPITĀLS UN PASĪVI KOPĀ

14 827 674

10 755 800

11 079 855

13 140 814

Kredītsaistības attiecībā pret grupas uzņēmumiem

11 869 312

7 387 279

7 950 092

9 637 038

Likvīdi un kustamas vērtības

2 705 622

3 028 255

2 853 245

3 221 203

Līdzdalība saistītos uzņēmumos

0

165 244

164 244

165 244

Citi aktīvi (pamatlīdzekļi, uzkrātie ieņēmumi u. c.)

252 740

175 022

112 274

117 329

AKTĪVI KOPĀ

14 827 674

10 755 800

11 079 855

13 140 814

| (114) | 2011., 2012. un 2013. gada beigās FFT dažādās bankās sniedza garantijas par labu grupas uzņēmumiem par kopējo summu attiecīgi 2 560 802 EUR, 10 772 314 EUR un 10 155 339 EUR.

  9. tabula



  FF finanšu dati par 2010.–2013. gadu










  (tūkstošos EUR) |
| --- | --- |
| | 2010. g. | 2011. g. | 2012. g. | 2013. g. |
| | | | | |
| Finanšu produkti | 552 090 | 752 007 | 676 177 | 722 610 |
| kuru izcelsme ir grupas uzņēmumos | 528 267 | 672 225 | 655 576 | 711 218 |
| Citi ienākumi (dividendes, finansiāli ieguvumi no atvasinātiem produktiem, valūtas kurss u. c.) | 29 708 | 18 962 | 18 117 | 8 935 |
| Ienākumi no pakalpojumiem, kas sniegti grupai | 6 410 | 7 616 | 2 336 | 2 027 |
| Saimnieciskās darbības izmaksas | 14 616 | 13 332 | 8 594 | 9 280 |
| Finanšu izdevumi | 550 331 | 729 851 | 654 763 | 706 825 |
| no kuriem saistībā ar grupas uzņēmumiem | 523 123 | 698 009 | 625 216 | 687 712 |
| Peļņa pirms uzņēmumu ienākuma nodokļa nomaksas | 23 261 | 35 402 | 33 273 | 17 466 |
| Nodoklis | 5 968 | 10 112 | 8 822 | 6 952 |
| Tīrie ienākumi | 17 292 | 25 290 | 24 450 | 10 514 |
| | | | | |
| Pašu kapitāls | 271 047 | 268 610 | 268 837 | 256 053 |
| Pasīvs | 14 878 871 | 12 567 582 | 11 277 171 | 12 758 761 |
| | | | | |
| Finanšu aktīvi | 9 267 614 | 8 201 011 | 9 164 768 | 9 905 386 |
| Likvīdi un kustamas vērtības | 5 519 622 | 4 349 837 | 2 201 190 | 2 928 409 |
| Līdzdalība saistītos uzņēmumos | 358 362 | 264 116 | 160 833 | 160 833 |
| Citi aktīvi (pamatlīdzekļi, uzkrātie ieņēmumi u. c.) | 4 320 | 21 228 | 19 217 | 20 186 |
| AKTĪVI KOPĀ | 15 149 918 | 12 836 192 | 11 546 008 | 13 014 814 |

(114)

2011., 2012. un 2013. gada beigās FFT dažādās bankās sniedza garantijas par labu grupas uzņēmumiem par kopējo summu attiecīgi 2 560 802 EUR, 10 772 314 EUR un 10 155 339 EUR.

FFT

9. tabula

9. tabula

FF finanšu dati par 2010.–2013. gadu

FF

(tūkstošos EUR)

2010. g.

2011. g.

2012. g.

2013. g.

Finanšu produkti

552 090

752 007

676 177

722 610

kuru izcelsme ir grupas uzņēmumos

528 267

672 225

655 576

711 218

Citi ienākumi (dividendes, finansiāli ieguvumi no atvasinātiem produktiem, valūtas kurss u. c.)

29 708

18 962

18 117

8 935

Ienākumi no pakalpojumiem, kas sniegti grupai

6 410

7 616

2 336

2 027

Saimnieciskās darbības izmaksas

14 616

13 332

8 594

9 280

Finanšu izdevumi

550 331

729 851

654 763

706 825

no kuriem saistībā ar grupas uzņēmumiem

523 123

698 009

625 216

687 712

Peļņa pirms uzņēmumu ienākuma nodokļa nomaksas

23 261

35 402

33 273

17 466

Nodoklis

5 968

10 112

8 822

6 952

Tīrie ienākumi

17 292

25 290

24 450

10 514

Pašu kapitāls

271 047

268 610

268 837

256 053

Pasīvs

14 878 871

12 567 582

11 277 171

12 758 761

Finanšu aktīvi

9 267 614

8 201 011

9 164 768

9 905 386

Likvīdi un kustamas vērtības

5 519 622

4 349 837

2 201 190

2 928 409

Līdzdalība saistītos uzņēmumos

358 362

264 116

160 833

160 833

Citi aktīvi (pamatlīdzekļi, uzkrātie ieņēmumi u. c.)

4 320

21 228

19 217

20 186

AKTĪVI KOPĀ

15 149 918

12 836 192

11 546 008

13 014 814

| (115) | 2013. gada beigās (un 2012. gada beigās) FF līdzdalība saistīto uzņēmumu kapitālā sastāvēja no līdzdalības uzņēmumā FFT157 269 000 EUR (vai 60 % no FFT pašu kapitāla) apmērā un uzņēmumā FFB2 013 000 EUR apmērā, kā arī no to procentiem 725 000 EUR apmērā, kas nenodrošina nekādu kontroli citos grupas uzņēmumos. 2011. gada beigās 100 % FFT akcijas bija atspoguļotas FF grāmatvedības uzskaitē par summu 262 102 000 EUR. 2010. gada beigās pirms uzņēmumu FFNA un FFC pārdošanas uzņēmumam FFT 2011. gadā uzņēmuma FF līdzdalība uzņēmumā FFC bija 7 213 000 EUR apmērā, uzņēmumā FFT – 262 077 000 EUR apmērā, uzņēmumā FFNA – 87 055 EUR apmērā un uzņēmumā FFB – 2 013 000 EUR apmērā, proti, tam bija 100 % līdzdalība Fiat filiālēs par kopējo summu 358 000 000 EUR, kā norādīts 8. tabulā. |
| --- | --- |

(115)

2013. gada beigās (un 2012. gada beigās) FF līdzdalība saistīto uzņēmumu kapitālā sastāvēja no līdzdalības uzņēmumā FFT157 269 000 EUR (vai 60 % no FFT pašu kapitāla) apmērā un uzņēmumā FFB2 013 000 EUR apmērā, kā arī no to procentiem 725 000 EUR apmērā, kas nenodrošina nekādu kontroli citos grupas uzņēmumos. 2011. gada beigās 100 % FFT akcijas bija atspoguļotas FF grāmatvedības uzskaitē par summu 262 102 000 EUR. 2010. gada beigās pirms uzņēmumu FFNA un FFC pārdošanas uzņēmumam FFT 2011. gadā uzņēmuma FF līdzdalība uzņēmumā FFC bija 7 213 000 EUR apmērā, uzņēmumā FFT – 262 077 000 EUR apmērā, uzņēmumā FFNA – 87 055 EUR apmērā un uzņēmumā FFB – 2 013 000 EUR apmērā, proti, tam bija 100 % līdzdalība Fiat filiālēs par kopējo summu 358 000 000 EUR, kā norādīts 8. tabulā.

FF

FFT

FFT

FFB

FFT

FF

FFNA

FFC

FFT

FF

FFC

FFT

FFNA

FFB

Fiat

2.5.3.2.   Sīka informācija par uzņēmuma FFT aktīviem un pasīviem

Sīka informācija par uzņēmuma FFT

| (116) | Fiat grupa nosūtīja 61 darījumu partnera uzņēmuma nosaukumu grupas ietvaros, ar kuriem uzņēmums FFT ir veicis darījumus 2011.–2013. gadā. Fiat norādīja vidējo atlikumu starp uzņēmumu FFT un tā darījumu partneriem saistībā ar sešiem galvenajiem kreditoriem un debitoriem par 2011., 2012. un 2013. gadu. Informācija par 2013. gadu ir atspoguļota 10. tabulā (aili, kurā norādīti procenti par vidējo atlikumu, pievienoja Komisija).

  10. tabula



  FFT darījumu partneri 2013. gadā









  (tūkstošos EUR) |
| --- | --- |
| Aktīvi | Vidējā kreditētā summa | Saņemtie procenti | Procenti, kas dalīti ar vidējo kreditēto summu |
| Fiat grupas 1. darījumu partneris | [10 000 000 ] | [500 000 ] | [...] |
| Fiat grupas 2. darījumu partneris | [150 000 ] | [10 000 ] | [...] |
| Fiat grupas 3. darījumu partneris | [150 000 ] | [10 000 ] | [...] |
| Fiat grupas 4. darījumu partneris | [100 000 ] | [5 000 ] | [...] |
| Fiat grupas 5. darījumu partneris | [50 000 ] | [4 000 ] | [...] |
| Fiat grupas 6. darījumu partneris | [20 000 ] | [3 000 ] | [...] |
| Pasīvi | Vidējā kreditētā summa | Nomaksātie procenti | Procenti, kas dalīti ar vidējo kreditēto summu |
| Fiat grupas 7. darījumu partneris | [450 000 ] | [10 000 ] | [...] |
| Fiat grupas 8. darījumu partneris | [250 000 ] | [400] | [...] |
| Fiat grupas 9. darījumu partneris | [200 000 ] | [1 000 ] | [...] |
| Fiat grupas 10. darījumu partneris | [50 000 ] | [200] | [...] |
| Fiat grupas 11. darījumu partneris | [50 000 ] | [150] | [...] |
| Fiat grupas 12. darījumu partneris | [50 000 ] | [150] | [...] |

(116)

Fiat grupa nosūtīja 61 darījumu partnera uzņēmuma nosaukumu grupas ietvaros, ar kuriem uzņēmums FFT ir veicis darījumus 2011.–2013. gadā. Fiat norādīja vidējo atlikumu starp uzņēmumu FFT un tā darījumu partneriem saistībā ar sešiem galvenajiem kreditoriem un debitoriem par 2011., 2012. un 2013. gadu. Informācija par 2013. gadu ir atspoguļota 10. tabulā (aili, kurā norādīti procenti par vidējo atlikumu, pievienoja Komisija).

Fiat

FFT

Fiat

FFT

10. tabula

10. tabula

FFT darījumu partneri 2013. gadā

FFT

(tūkstošos EUR)

Aktīvi

Vidējā kreditētā summa

Saņemtie procenti

Procenti, kas dalīti ar vidējo kreditēto summu

Fiat grupas 1. darījumu partneris

Fiat

[10 000 000 ]

[500 000 ]

[...]

Fiat grupas 2. darījumu partneris

Fiat

[150 000 ]

[10 000 ]

[...]

Fiat grupas 3. darījumu partneris

Fiat

[150 000 ]

[10 000 ]

[...]

Fiat grupas 4. darījumu partneris

Fiat

[100 000 ]

[5 000 ]

[...]

Fiat grupas 5. darījumu partneris

Fiat

[50 000 ]

[4 000 ]

[...]

Fiat grupas 6. darījumu partneris

Fiat

[20 000 ]

[3 000 ]

[...]

Pasīvi

Vidējā kreditētā summa

Nomaksātie procenti

Procenti, kas dalīti ar vidējo kreditēto summu

Fiat grupas 7. darījumu partneris

Fiat

[450 000 ]

[10 000 ]

[...]

Fiat grupas 8. darījumu partneris

Fiat

[250 000 ]

[400]

[...]

Fiat grupas 9. darījumu partneris

Fiat

[200 000 ]

[1 000 ]

[...]

Fiat grupas 10. darījumu partneris

Fiat

[50 000 ]

[200]

[...]

Fiat grupas 11. darījumu partneris

Fiat

[50 000 ]

[150]

[...]

Fiat grupas 12. darījumu partneris

Fiat

[50 000 ]

[150]

[...]

| (117) | Fiat arī sniedza informāciju par uzņēmuma FFT veikto parādzīmju emisiju kopš 2009. gada, piemērojot EMTN programmu (54), par FFT galveno finansējuma avotu, kā arī par tā emisijas prospektu. FFT šajā laikposmā veica 14 emisijas uz termiņu, kas nepārsniedz 7 gadus. Uzņēmums emitēja euro nomināla obligācijas ar 5,75 % līdz 7,75 % kuponiem (izņemot vienu emisiju ar procentu likmi 9 % apmērā) un Šveices franku nomināla obligācijas ar 4 % līdz 5 % kuponiem. |
| --- | --- |

(117)

Fiat arī sniedza informāciju par uzņēmuma FFT veikto parādzīmju emisiju kopš 2009. gada, piemērojot EMTN programmu (54), par FFT galveno finansējuma avotu, kā arī par tā emisijas prospektu. FFT šajā laikposmā veica 14 emisijas uz termiņu, kas nepārsniedz 7 gadus. Uzņēmums emitēja euro nomināla obligācijas ar 5,75 % līdz 7,75 % kuponiem (izņemot vienu emisiju ar procentu likmi 9 % apmērā) un Šveices franku nomināla obligācijas ar 4 % līdz 5 % kuponiem.

Fiat

FFT

EMTN

54

FFT

FFT

| (118) | Fiat paziņotajā informācijā ir norādīti grupas iekšienē veikto finanšu darījumu maksājumu termiņi. 2013. gada beigās līgumā noteiktais parādsaistību apmaksas termiņš bija īsāks par vienu gadu parādsaistībām 12 613 000 EUR apmērā, par kopējo summu 12 858 000 EUR apmērā (likvīdi un aizdevumi grupas uzņēmumiem ir norādīti 9. tabulā). |
| --- | --- |

(118)

Fiat paziņotajā informācijā ir norādīti grupas iekšienē veikto finanšu darījumu maksājumu termiņi. 2013. gada beigās līgumā noteiktais parādsaistību apmaksas termiņš bija īsāks par vienu gadu parādsaistībām 12 613 000 EUR apmērā, par kopējo summu 12 858 000 EUR apmērā (likvīdi un aizdevumi grupas uzņēmumiem ir norādīti 9. tabulā).

Fiat

| (119) | No paziņotās informācijas par dažādiem darījumiem grupas iekšienē izriet, ka daudzi darījumi ir darījumi uz nakti. FFT slēdz arī darījumus ar dažādiem termiņiem [...]. FFT piešķir dažādu veidu aizdevumus grupas iekšienē [...]. 2013. gada beigās gandrīz visu depozītu termiņš bija [...]. Emitētajām obligācijām bija dažādi termiņi [...]. |
| --- | --- |

(119)

No paziņotās informācijas par dažādiem darījumiem grupas iekšienē izriet, ka daudzi darījumi ir darījumi uz nakti. FFT slēdz arī darījumus ar dažādiem termiņiem [...]. FFT piešķir dažādu veidu aizdevumus grupas iekšienē [...]. 2013. gada beigās gandrīz visu depozītu termiņš bija [...]. Emitētajām obligācijām bija dažādi termiņi [...].

FFT

FFT

| (120) | Fiat arī nosūtīja dokumentu par grupas politiku attiecībā uz likvīdiem, par kuriem ir jautājums ziņojumā par transfertcenām, ar kuru pamatots nolēmuma pieprasījums. Šajā dokumentā ir formulēti iekšējie noteikumi, kas piemērojami grupas naudas līdzekļu ieguldījumiem. [...] |
| --- | --- |

(120)

Fiat arī nosūtīja dokumentu par grupas politiku attiecībā uz likvīdiem, par kuriem ir jautājums ziņojumā par transfertcenām, ar kuru pamatots nolēmuma pieprasījums. Šajā dokumentā ir formulēti iekšējie noteikumi, kas piemērojami grupas naudas līdzekļu ieguldījumiem. [...]

Fiat

2.5.3.3.   Informācija par Fiat grupas politiku attiecībā uz transfertcenām

Informācija par Fiat

| (121) | Savā 2015. gada 20. februāra vēstulē Komisija pieprasīja Fiat izskaidrot mehānismu, kas tam ļauj iegūt tādu galīgo neto rezultātu, kurš vienāds ar stabilu pašu kapitālu 2009., 2010. un 2011. gadā (kā izriet no 4. tabulas, kas ietverta lēmuma sākt formālo izmeklēšanas procedūru 51. apsvērumā), neraugoties uz būtiskām atšķirībām attiecībā uz aktīviem, pasīviem, kā arī finanšu izdevumiem un ienākumiem. |
| --- | --- |

(121)

Savā 2015. gada 20. februāra vēstulē Komisija pieprasīja Fiat izskaidrot mehānismu, kas tam ļauj iegūt tādu galīgo neto rezultātu, kurš vienāds ar stabilu pašu kapitālu 2009., 2010. un 2011. gadā (kā izriet no 4. tabulas, kas ietverta lēmuma sākt formālo izmeklēšanas procedūru 51. apsvērumā), neraugoties uz būtiskām atšķirībām attiecībā uz aktīviem, pasīviem, kā arī finanšu izdevumiem un ienākumiem.

Fiat

| (122) | Atbildot uz šo pieprasījumu, kurā Fiat grupa tika aicināta izskaidrot aizdevumu un noguldījumu tarifikāciju grupas iekšienē, tā iesniedza dokumentu ar nosaukumu Transfer Pricing Policy (“Transfertcenu politika”). No šī dokumenta izriet, ka Fiat nosaka cenas aizdevumiem grupas iekšienē, kam piekrituši grupas finansēšanas uzņēmumi, tā, lai šiem uzņēmumiem būtu iepriekš noteikta atdeve. |
| --- | --- |

(122)

Atbildot uz šo pieprasījumu, kurā Fiat grupa tika aicināta izskaidrot aizdevumu un noguldījumu tarifikāciju grupas iekšienē, tā iesniedza dokumentu ar nosaukumu Transfer Pricing Policy (“Transfertcenu politika”). No šī dokumenta izriet, ka Fiat nosaka cenas aizdevumiem grupas iekšienē, kam piekrituši grupas finansēšanas uzņēmumi, tā, lai šiem uzņēmumiem būtu iepriekš noteikta atdeve.

Fiat

Transfer Pricing Policy

Fiat

| (123) | Funkcijas, kas aprakstītas kā tādas, ko veic FFT, un risks, kādu tas uzņēmies, izņemot dažas informācijas, ir identisks aprakstam, kurš ietverts ziņojumā par transfertcenām un kura kopsavilkums dots 38. līdz 51. apsvērumā. [...] dokumentā, kas attiecas uz transfertcenu politiku, minēts kredītrisks un darījuma partnera risks, kas nolēmuma pieprasījumā attiecībā uz grupas aktīviem aprakstīts kā neesošs, lai gan dokumentā šis risks kvalificēts kā “ierobežots”. |
| --- | --- |

(123)

Funkcijas, kas aprakstītas kā tādas, ko veic FFT, un risks, kādu tas uzņēmies, izņemot dažas informācijas, ir identisks aprakstam, kurš ietverts ziņojumā par transfertcenām un kura kopsavilkums dots 38. līdz 51. apsvērumā. [...] dokumentā, kas attiecas uz transfertcenu politiku, minēts kredītrisks un darījuma partnera risks, kas nolēmuma pieprasījumā attiecībā uz grupas aktīviem aprakstīts kā neesošs, lai gan dokumentā šis risks kvalificēts kā “ierobežots”.

FFT,

| (124) | Dokumentā par transfertcenām paskaidrots, ka grupas iekšējo darījumu cenas tiek noteiktas šādi. [...], tas provizoriski novērtē finansējamos aizdevumus grupas iekšienē. [...], pamatojoties uz to, tas provizoriski novērtē drošības rezervi, kas piemērojama aizdevumiem grupas iekšienē, dalot mērķieguvuma summu, kam pieskaitītas ekspluatācijas izmaksas, ar finansējamo aizdevumu kopsummu. Visbeidzot, tas pievieno šo drošības rezervi finanšu uzņēmumu finansējumu izmaksām, lai iegūtu aizdevumu grupas iekšienē tarifikācijas provizorisko aprēķinu. |
| --- | --- |

(124)

Dokumentā par transfertcenām paskaidrots, ka grupas iekšējo darījumu cenas tiek noteiktas šādi. [...], tas provizoriski novērtē finansējamos aizdevumus grupas iekšienē. [...], pamatojoties uz to, tas provizoriski novērtē drošības rezervi, kas piemērojama aizdevumiem grupas iekšienē, dalot mērķieguvuma summu, kam pieskaitītas ekspluatācijas izmaksas, ar finansējamo aizdevumu kopsummu. Visbeidzot, tas pievieno šo drošības rezervi finanšu uzņēmumu finansējumu izmaksām, lai iegūtu aizdevumu grupas iekšienē tarifikācijas provizorisko aprēķinu.

| (125) | Dokumentā par transfertcenu politiku ir ilustrēta šī aizdevumu grupas iekšienē tarifikācijas metode, pamatojoties uz šifrētiem 2012. gada datiem. Kas attiecas uz diskontēto ieguvumu no pašu kapitāla, tas uz konsolidācijas pamata uzņēmumiem FF un FFT 2012. gadam ir provizoriski aprēķināts [4–7 %] apmērā. Dokumentā ietverti provizoriskie betas vērtību aprēķini Eiropas Savienībai 2012. gadā, kā arī bezriska likmes un prēmijas par risku Itālijai un Luksemburgai, kas norādītas atsevišķi, un uz šī pamata ir provizoriski aprēķināta šāda diskontētā atdeve:

  11. tabula


  Informācija, kas ietverta iekšējā dokumentā par transfertcenu politiku







  Nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs intervāls | Beta vērtības |
| --- | --- | --- |
| Uzņēmumu skaits | 75 |
| 75. procentile | 1,22 |
| Vidējais rādītājs | 0,80 |
| 25. procentile | 0,34 |

(125)

Dokumentā par transfertcenu politiku ir ilustrēta šī aizdevumu grupas iekšienē tarifikācijas metode, pamatojoties uz šifrētiem 2012. gada datiem. Kas attiecas uz diskontēto ieguvumu no pašu kapitāla, tas uz konsolidācijas pamata uzņēmumiem FF un FFT 2012. gadam ir provizoriski aprēķināts [4–7 %] apmērā. Dokumentā ietverti provizoriskie betas vērtību aprēķini Eiropas Savienībai 2012. gadā, kā arī bezriska likmes un prēmijas par risku Itālijai un Luksemburgai, kas norādītas atsevišķi, un uz šī pamata ir provizoriski aprēķināta šāda diskontētā atdeve:

FF

FFT

11. tabula

11. tabula

Informācija, kas ietverta iekšējā dokumentā par transfertcenu politiku

Informācija, kas ietverta iekšējā dokumentā par transfertcenu politiku

Nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs intervāls

Beta vērtības

Uzņēmumu skaits

75

75. procentile

1,22

Vidējais rādītājs

0,80

25. procentile

0,34

| (%) |
| --- |
| Mainīgais un diskontētais darījuma partnera risks (55) | Itālija | Luksemburga |
| Bezriska likmes | 1,57 | 1,57 |
| Nodokļa procentuālā likme | 31,4 | 28,8 |
| Prēmijas risks par pašu kapitālu | 7,73 | 6,00 |
| Darījuma partnera risks – 75. procentile | 16,09 | 12,52 |
| Darījuma partnera risks – Mediāna | 11,27 | 8,92 |
| Darījuma partnera risks – 25. procentile | 6,16 | 5,10 |

(%)

Mainīgais un diskontētais darījuma partnera risks (55)

55

Itālija

Luksemburga

Bezriska likmes

1,57

1,57

Nodokļa procentuālā likme

31,4

28,8

Prēmijas risks par pašu kapitālu

7,73

6,00

Darījuma partnera risks – 75. procentile

16,09

12,52

Darījuma partnera risks – Mediāna

11,27

8,92

Darījuma partnera risks – 25. procentile

6,16

5,10

| (126) | Turklāt dokumentā ir nošķirti iepriekš noteikta termiņa aizdevumi, kas tika piešķirti agrāk un attiecībā uz kuriem nav iespējams grozīt tarifikācijas nosacījumus, un pārskatāmi aizdevumi grupas iekšienē ar mainīgu likmi. [...] |
| --- | --- |

(126)

Turklāt dokumentā ir nošķirti iepriekš noteikta termiņa aizdevumi, kas tika piešķirti agrāk un attiecībā uz kuriem nav iespējams grozīt tarifikācijas nosacījumus, un pārskatāmi aizdevumi grupas iekšienē ar mainīgu likmi. [...]

2.5.4.   Luksemburgas 2015. gada 10. jūlija vēstule

Luksemburgas 2015. gada 10. jūlija vēstule

| (127) | Savā 2015. gada 10. jūlija vēstulē Luksemburga apgalvo, ka Komisija pārkāptu juridiskās noteiktības principu, ja savā lēmumā slēgt formālo izmeklēšanas procedūru uzdotu atgūt iespējamo saņēmējam sniegto atbalstu. Tā šajā sakarā atsaucas uz Komisijas iepriekšējiem lēmumiem par līdzīgiem nodokļu atbalsta režīmiem, kuros Komisija ir atzinusi, ka šis princips varētu aizkavēt atbalsta atgūšanu (56) un atļāvusi noteikt pārejas periodu, pamatojoties uz tiesisko paļāvību (57). |
| --- | --- |

(127)

Savā 2015. gada 10. jūlija vēstulē Luksemburga apgalvo, ka Komisija pārkāptu juridiskās noteiktības principu, ja savā lēmumā slēgt formālo izmeklēšanas procedūru uzdotu atgūt iespējamo saņēmējam sniegto atbalstu. Tā šajā sakarā atsaucas uz Komisijas iepriekšējiem lēmumiem par līdzīgiem nodokļu atbalsta režīmiem, kuros Komisija ir atzinusi, ka šis princips varētu aizkavēt atbalsta atgūšanu (56) un atļāvusi noteikt pārejas periodu, pamatojoties uz tiesisko paļāvību (57).

56

57

| (128) | Turklāt Luksemburga apgalvo, ka, ņemot vērā to, ka saskaņā ar ESAO principiem, nosakot transfertcenas, nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu nav iespējams noteikt un nav jānosaka, nav iespējams uzdot atgūt precīzu atbalsta summu. Turklāt Luksemburga uzsver, ka, ņemot vērā to, ka pasākums ir jauns, un iepriekšējos lēmumus, Komisijai atbilstīgi tiesiskās paļāvības aizsardzības principam nebūtu jāuzdod veikt atbalsta atgūšanu (58). |
| --- | --- |

(128)

Turklāt Luksemburga apgalvo, ka, ņemot vērā to, ka saskaņā ar ESAO principiem, nosakot transfertcenas, nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu nav iespējams noteikt un nav jānosaka, nav iespējams uzdot atgūt precīzu atbalsta summu. Turklāt Luksemburga uzsver, ka, ņemot vērā to, ka pasākums ir jauns, un iepriekšējos lēmumus, Komisijai atbilstīgi tiesiskās paļāvības aizsardzības principam nebūtu jāuzdod veikt atbalsta atgūšanu (58).

58

3.   IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS IEMESLI

IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS IEMESLI

| (129) | Komisija nolēma sākt formālo izmeklēšanas procedūru, jo tā sākotnēji uzskatīja, ka ar apstrīdēto finanšu nolīgumu uzņēmumam FFT ir piešķirts tāds valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, kas nav savienojams ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(129)

Komisija nolēma sākt formālo izmeklēšanas procedūru, jo tā sākotnēji uzskatīja, ka ar apstrīdēto finanšu nolīgumu uzņēmumam FFT ir piešķirts tāds valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, kas nav savienojams ar iekšējo tirgu.

FFT

| (130) | Proti, Komisija pauda šaubas par apstrīdētā finanšu nolīguma savienojamību ar nesaistītu pušu darījuma principu. Komisijas šaubas bija saistītas ar faktoriem, kas precizēti turpmāk – 131. līdz 137. apsvērumā. |
| --- | --- |

(130)

Proti, Komisija pauda šaubas par apstrīdētā finanšu nolīguma savienojamību ar nesaistītu pušu darījuma principu. Komisijas šaubas bija saistītas ar faktoriem, kas precizēti turpmāk – 131. līdz 137. apsvērumā.

| (131) | Pirmkārt, šķiet, ka nolēmumā akceptēta fiksēta nodokļu bāze 2,542 miljonu EUR (+/– 10 %) apmērā attiecībā uz uzņēmuma FFT Luksemburgā veikto darbību, kas varētu tikai nedaudz mainīties un palikt stabila pat tad, ja, piemēram, FFT veiktās darbības apjoms, atbilstīgi kam tiek noteikta nodokļu bāze, ievērojami palielinātos. |
| --- | --- |

(131)

Pirmkārt, šķiet, ka nolēmumā akceptēta fiksēta nodokļu bāze 2,542 miljonu EUR (+/– 10 %) apmērā attiecībā uz uzņēmuma FFT Luksemburgā veikto darbību, kas varētu tikai nedaudz mainīties un palikt stabila pat tad, ja, piemēram, FFT veiktās darbības apjoms, atbilstīgi kam tiek noteikta nodokļu bāze, ievērojami palielinātos.

FFT

FFT

| (132) | Otrkārt, Komisija ir izteikusi šaubas par to, cik piemērota ir FFT nodokļu konsultanta izvēlētā metode, lai provizoriski aprēķinātu šī uzņēmuma atlīdzību par tā veiktajām funkcijām. Savā transfertcenu analīzē nodokļu konsultants, lai aprēķinātu šo atlīdzību, ir izmantojis netiešu metodi, proti, starpības pārsnieguma kompromisa metodi (SPKM), bet Komisija uzskata, ka gadījumos, kad tirgū var novērot salīdzināmus darījumus, būtu jādod priekšroka tiešo metožu, un, proti, faktisko cenu noteikšanas metodes, izmantošanai. Šajā sakarā Komisija ir novērojusi, ka Chrysler, Fiat grupas Amerikas uzņēmums, izmanto tieši kapitāla tirgus, lai finansētu savas darbības, un ka daži no tā darījumiem ir salīdzināmi ar uzņēmuma FFT veiktajiem darījumiem. |
| --- | --- |

(132)

Otrkārt, Komisija ir izteikusi šaubas par to, cik piemērota ir FFT nodokļu konsultanta izvēlētā metode, lai provizoriski aprēķinātu šī uzņēmuma atlīdzību par tā veiktajām funkcijām. Savā transfertcenu analīzē nodokļu konsultants, lai aprēķinātu šo atlīdzību, ir izmantojis netiešu metodi, proti, starpības pārsnieguma kompromisa metodi (SPKM), bet Komisija uzskata, ka gadījumos, kad tirgū var novērot salīdzināmus darījumus, būtu jādod priekšroka tiešo metožu, un, proti, faktisko cenu noteikšanas metodes, izmantošanai. Šajā sakarā Komisija ir novērojusi, ka Chrysler, Fiat grupas Amerikas uzņēmums, izmanto tieši kapitāla tirgus, lai finansētu savas darbības, un ka daži no tā darījumiem ir salīdzināmi ar uzņēmuma FFT veiktajiem darījumiem.

FFT

Chrysler

Fiat

FFT

| (133) | Treškārt, attiecībā uz SPKM izmantošanu nepieciešamās pašu kapitāla atdeves provizoriskam aprēķinam, Komisija pauda šaubas par to, vai FFT nodokļu konsultants SPKM ir piemērojis pareizi. Tā uzsvēra, ka divas daļas, no kurām saskaņā ar SPKM veidojas FFT atlīdzība, proti, atlīdzinātā pašu kapitāla summa un šai pašu kapitāla summai piemērotais atlīdzības līmenis, ir noteikti pārāk zemā līmenī. |
| --- | --- |

(133)

Treškārt, attiecībā uz SPKM izmantošanu nepieciešamās pašu kapitāla atdeves provizoriskam aprēķinam, Komisija pauda šaubas par to, vai FFT nodokļu konsultants SPKM ir piemērojis pareizi. Tā uzsvēra, ka divas daļas, no kurām saskaņā ar SPKM veidojas FFT atlīdzība, proti, atlīdzinātā pašu kapitāla summa un šai pašu kapitāla summai piemērotais atlīdzības līmenis, ir noteikti pārāk zemā līmenī.

FFT

FFT

| (134) | Attiecībā uz atlīdzināto pašu kapitāla summu ar nodokļu nolēmumu tika akceptēta SPKM piemērošana tikai vienai pašu kapitāla frakcijai, kas tika apzīmēta kā “riskam pakļautais pašu kapitāls”, kamēr uzņēmumos FFNA un FFC iepludinātais pašu kapitāls bez ticama izskaidrojuma tika atskaitīts no atlīdzināmā pašu kapitāla (59). Turklāt šķita, ka “riskam pakļautā pašu kapitāla” aprēķina rezultātā ir noteikta pārāk zema nodokļu bāze, jo tajā nebija ietverti grupas aktīvi, atkal bez jebkāda pārliecinoša iemesla. Savā lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru Komisija apšaubīja pieņēmumu, saskaņā ar kuru nepastāv kredītrisks attiecībā uz darījumiem, kas veikti ar grupas uzņēmumiem. Komisija arī pauda šaubas attiecībā uz to, kā aprēķinātas pašu kapitāla minimālās prasības saistībā ar darījuma partnera risku un kredītrisku. Proti, salīdzinoši zemā – 20 % – riska pakāpes faktora izvēle attiecībā uz darījuma partnera risku neattaisnojās, un nebija nekādas norādes par to, kas būtu sagaidāms, ja būtu būtiski jāgroza tiesiskais regulējums. Nodokļu konsultanta sagatavotajā ziņojumā par transfertcenām nav izskaidrots, kādā veidā “atšķirība starp kreditoru uzkrātiem procentiem par banku noguldījumiem un debitoru uzkrātiem procentiem par banku noguldījumiem” ir labs operacionālā riska rādītājs, un nav izskaidrots arī iemesls, kādēļ tiek piemērota 15 % riska pakāpe. Tāpat tajā nav izskaidrots, kādēļ darījuma partnera risks ir palielināts par 6 % un nevis par 8 %, ņemot vērā to, ka Bāzeles II kapitāla sistēmas minimālās prasības pašu kapitālam saistībā ar darījuma partnera risku, uz kurām ir sniegta skaidra atsauce ziņojumā par transfertcenām, ir 8 %. |
| --- | --- |

(134)

Attiecībā uz atlīdzināto pašu kapitāla summu ar nodokļu nolēmumu tika akceptēta SPKM piemērošana tikai vienai pašu kapitāla frakcijai, kas tika apzīmēta kā “riskam pakļautais pašu kapitāls”, kamēr uzņēmumos FFNA un FFC iepludinātais pašu kapitāls bez ticama izskaidrojuma tika atskaitīts no atlīdzināmā pašu kapitāla (59). Turklāt šķita, ka “riskam pakļautā pašu kapitāla” aprēķina rezultātā ir noteikta pārāk zema nodokļu bāze, jo tajā nebija ietverti grupas aktīvi, atkal bez jebkāda pārliecinoša iemesla. Savā lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru Komisija apšaubīja pieņēmumu, saskaņā ar kuru nepastāv kredītrisks attiecībā uz darījumiem, kas veikti ar grupas uzņēmumiem. Komisija arī pauda šaubas attiecībā uz to, kā aprēķinātas pašu kapitāla minimālās prasības saistībā ar darījuma partnera risku un kredītrisku. Proti, salīdzinoši zemā – 20 % – riska pakāpes faktora izvēle attiecībā uz darījuma partnera risku neattaisnojās, un nebija nekādas norādes par to, kas būtu sagaidāms, ja būtu būtiski jāgroza tiesiskais regulējums. Nodokļu konsultanta sagatavotajā ziņojumā par transfertcenām nav izskaidrots, kādā veidā “atšķirība starp kreditoru uzkrātiem procentiem par banku noguldījumiem un debitoru uzkrātiem procentiem par banku noguldījumiem” ir labs operacionālā riska rādītājs, un nav izskaidrots arī iemesls, kādēļ tiek piemērota 15 % riska pakāpe. Tāpat tajā nav izskaidrots, kādēļ darījuma partnera risks ir palielināts par 6 % un nevis par 8 %, ņemot vērā to, ka Bāzeles II kapitāla sistēmas minimālās prasības pašu kapitālam saistībā ar darījuma partnera risku, uz kurām ir sniegta skaidra atsauce ziņojumā par transfertcenām, ir 8 %.

FFNA

FFC

59

| (135) | Attiecībā uz atlīdzību, kas piemērota šim kapitālam, Komisija pauda šaubas par beta vērtības noteikšanu, ņemot vērā to, ka tā šķita pārāk zema salīdzinājumā ar citu uzņēmumu, kuri sniedz finanšu pakalpojumus, beta vērtībām. Tā arī pauda šaubas par nodokļu konsultanta beta vērtības aprēķinam izvēlēto 25. procentili mediānas vietā. |
| --- | --- |

(135)

Attiecībā uz atlīdzību, kas piemērota šim kapitālam, Komisija pauda šaubas par beta vērtības noteikšanu, ņemot vērā to, ka tā šķita pārāk zema salīdzinājumā ar citu uzņēmumu, kuri sniedz finanšu pakalpojumus, beta vērtībām. Tā arī pauda šaubas par nodokļu konsultanta beta vērtības aprēķinam izvēlēto 25. procentili mediānas vietā.

| (136) | Ceturtkārt, attiecībā uz nolēmuma pieprasījumā diskontēto ienākumu no pašu kapitāla, kas uzskatīts par pārpalikumu, Komisija pauda šaubas par to, ka apstrīdētajā nodokļu nolēmumā bez jebkāda pamatojuma ir akceptēta ļoti zemas – 0,87 % – procentu likmes izmantošana. |
| --- | --- |

(136)

Ceturtkārt, attiecībā uz nolēmuma pieprasījumā diskontēto ienākumu no pašu kapitāla, kas uzskatīts par pārpalikumu, Komisija pauda šaubas par to, ka apstrīdētajā nodokļu nolēmumā bez jebkāda pamatojuma ir akceptēta ļoti zemas – 0,87 % – procentu likmes izmantošana.

| (137) | Ņemot vērā to, ka transfertcenu analīzē, kas akceptēta ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, šķiet, nav ievērots nesaistītu pušu darījuma princips, Komisija provizoriski uzskatīja, ka ar šo nolēmumu uzņēmumam FFT tiek piešķirtas priekšrocības. Tika uzskatīts, ka šīs priekšrocības ir saņemtas katru gadu un katru reizi Luksemburgas nodokļu iestāde turpināja apstiprināt pieprasāmo nodokli, kas tika aprēķināts, pamatojoties uz šo nolēmumu. Kā uzskata Komisija, šīs priekšrocības arī tika piešķirtas pēc izvēles principa, jo tā ir atkāpe no administratīvās prakses un rada privileģētu situāciju uzņēmumam FFT salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kas faktiski un juridiski ir līdzīgā situācijā. |
| --- | --- |

(137)

Ņemot vērā to, ka transfertcenu analīzē, kas akceptēta ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, šķiet, nav ievērots nesaistītu pušu darījuma princips, Komisija provizoriski uzskatīja, ka ar šo nolēmumu uzņēmumam FFT tiek piešķirtas priekšrocības. Tika uzskatīts, ka šīs priekšrocības ir saņemtas katru gadu un katru reizi Luksemburgas nodokļu iestāde turpināja apstiprināt pieprasāmo nodokli, kas tika aprēķināts, pamatojoties uz šo nolēmumu. Kā uzskata Komisija, šīs priekšrocības arī tika piešķirtas pēc izvēles principa, jo tā ir atkāpe no administratīvās prakses un rada privileģētu situāciju uzņēmumam FFT salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kas faktiski un juridiski ir līdzīgā situācijā.

FFT

FFT

| (138) | Tā kā ir izpildīti visi pārējie LESD 107. panta 1. punkta nosacījumi, bet nav acīmredzama iemesla, lai konstatētu saderību, Komisija provizoriski secināja, ka apstrīdētais nodokļu nolēmums ir ar iekšējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts. Rezultātā tā nolēma sākt formālu izmeklēšanas procedūru attiecībā uz šo nodokļu nolēmumu. |
| --- | --- |

(138)

Tā kā ir izpildīti visi pārējie LESD 107. panta 1. punkta nosacījumi, bet nav acīmredzama iemesla, lai konstatētu saderību, Komisija provizoriski secināja, ka apstrīdētais nodokļu nolēmums ir ar iekšējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts. Rezultātā tā nolēma sākt formālu izmeklēšanas procedūru attiecībā uz šo nodokļu nolēmumu.

| (139) | Savā lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru Komisija arī saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 10. panta 3. punktu pieprasīja Luksemburgai iesniegt visus dokumentus, informāciju un datus saistībā ar apstrīdēto pasākumu, kas ir vajadzīgi, lai ļautu Komisijai lemt par valsts atbalsta esamību un attiecīgā gadījumā – par šā atbalsta saderību ar iekšējo tirgu. Gadījumos, kad Luksemburga neiesniedza visu pieprasīto informāciju, Komisija to lūdza atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a panta 2. punkta b) apakšpunktam piekrist, ka Komisija pieprasa labuma guvējam no apstrīdētā pasākuma, proti uzņēmumam FFT, iesniegt pieprasītās ziņas. |
| --- | --- |

(139)

Savā lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru Komisija arī saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 10. panta 3. punktu pieprasīja Luksemburgai iesniegt visus dokumentus, informāciju un datus saistībā ar apstrīdēto pasākumu, kas ir vajadzīgi, lai ļautu Komisijai lemt par valsts atbalsta esamību un attiecīgā gadījumā – par šā atbalsta saderību ar iekšējo tirgu. Gadījumos, kad Luksemburga neiesniedza visu pieprasīto informāciju, Komisija to lūdza atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a panta 2. punkta b) apakšpunktam piekrist, ka Komisija pieprasa labuma guvējam no apstrīdētā pasākuma, proti uzņēmumam FFT, iesniegt pieprasītās ziņas.

FFT

4.   LUKSEMBURGAS FORMULĒTIE APSVĒRUMI

LUKSEMBURGAS FORMULĒTIE APSVĒRUMI

| (140) | Luksemburga nosūtīja savus apsvērumus par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru 2014. gada 19. jūlijā. Vispirms tā apgalvo, ka procedūra ir spēkā neesoša, un pēc tam, ka Komisija lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru ir pieļāvusi kļūdas saistībā ar lietas būtību. |
| --- | --- |

(140)

Luksemburga nosūtīja savus apsvērumus par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru 2014. gada 19. jūlijā. Vispirms tā apgalvo, ka procedūra ir spēkā neesoša, un pēc tam, ka Komisija lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru ir pieļāvusi kļūdas saistībā ar lietas būtību.

4.1.   Luksemburgas formulētie apsvērumi par Komisijas sākto procedūru

Luksemburgas formulētie apsvērumi par Komisijas sākto procedūru

| (141) | Attiecībā uz procedūru Luksemburga apgalvo, ka šajā gadījumā nav ievērota pareizā procedūra saistībā ar rīkojumu sniegt informāciju tajā ziņā, ka Regula (EK) Nr. 659/1999 neļauj Komisijai izdot rīkojumus lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru. Pirms šāda rīkojuma izdošanas būtu bijis jāievēro Regulas (EK) Nr. 659/1999 10. pantā paredzētā procedūra. |
| --- | --- |

(141)

Attiecībā uz procedūru Luksemburga apgalvo, ka šajā gadījumā nav ievērota pareizā procedūra saistībā ar rīkojumu sniegt informāciju tajā ziņā, ka Regula (EK) Nr. 659/1999 neļauj Komisijai izdot rīkojumus lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru. Pirms šāda rīkojuma izdošanas būtu bijis jāievēro Regulas (EK) Nr. 659/1999 10. pantā paredzētā procedūra.

| (142) | Turklāt Luksemburga apliecina, ka saistībā ar rīkojuma lēmumā pieprasīto informāciju Komisija nav paskaidrojusi, kādēļ bija vajadzīga atbalsta saņēmēja identitātes atklāšana, lai novērtētu pasākuma atbilstību noteikumiem par valsts atbalstu. Ņemot vērā daudzos informācijas noplūdes gadījumus un publiski izskanējušos Komisijas vieglprātīgos apgalvojumus, Luksemburga šajā posmā nevarēja atklāt atbalsta saņēmēja identitāti. Turklāt rīkojuma lēmumā nebija precizēta nekāda cita konkrēta informācija, kas būtu jāsniedz. Taču, kā norādīts Komisijas procedūru rokasgrāmatā, rīkojumā ir jābūt skaidri paskaidrotam, kāda informācija ir vajadzīga attiecīgās procedūras ietvaros. |
| --- | --- |

(142)

Turklāt Luksemburga apliecina, ka saistībā ar rīkojuma lēmumā pieprasīto informāciju Komisija nav paskaidrojusi, kādēļ bija vajadzīga atbalsta saņēmēja identitātes atklāšana, lai novērtētu pasākuma atbilstību noteikumiem par valsts atbalstu. Ņemot vērā daudzos informācijas noplūdes gadījumus un publiski izskanējušos Komisijas vieglprātīgos apgalvojumus, Luksemburga šajā posmā nevarēja atklāt atbalsta saņēmēja identitāti. Turklāt rīkojuma lēmumā nebija precizēta nekāda cita konkrēta informācija, kas būtu jāsniedz. Taču, kā norādīts Komisijas procedūru rokasgrāmatā, rīkojumā ir jābūt skaidri paskaidrotam, kāda informācija ir vajadzīga attiecīgās procedūras ietvaros.

| (143) | Luksemburga apgalvo arī, ka, tā kā lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru nav izskaidrots, kādā aspektā apstrīdētais nodokļu nolēmums uzskatāms par atbalstu, nav iespējams izpildīt tā apturēšanas pienākumu. Uzņēmumam FFT ir jāiesniedz nodokļu deklarācija, un tā kā Komisija lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru nebija precizējusi, kāda ir norādītā metode pieprasāmā nodokļa aprēķināšanai, Luksemburgas nodokļu iestāde nodokļu nolēmumā izmantos apstiprināto metodoloģiju. |
| --- | --- |

(143)

Luksemburga apgalvo arī, ka, tā kā lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru nav izskaidrots, kādā aspektā apstrīdētais nodokļu nolēmums uzskatāms par atbalstu, nav iespējams izpildīt tā apturēšanas pienākumu. Uzņēmumam FFT ir jāiesniedz nodokļu deklarācija, un tā kā Komisija lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru nebija precizējusi, kāda ir norādītā metode pieprasāmā nodokļa aprēķināšanai, Luksemburgas nodokļu iestāde nodokļu nolēmumā izmantos apstiprināto metodoloģiju.

FFT

| (144) | Vēl Luksemburga apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi lojālas sadarbības, objektivitātes un labas pārvaldības principus, proti, neņemot vērā Luksemburgas piedāvājumus tikties, kas ļautu Luksemburgas iestādēm izskaidrot Komisijai, kāda metodoloģija ir izmantota apstrīdētajā nodokļu nolēmumā. |
| --- | --- |

(144)

Vēl Luksemburga apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi lojālas sadarbības, objektivitātes un labas pārvaldības principus, proti, neņemot vērā Luksemburgas piedāvājumus tikties, kas ļautu Luksemburgas iestādēm izskaidrot Komisijai, kāda metodoloģija ir izmantota apstrīdētajā nodokļu nolēmumā.

| (145) | Luksemburga apstrīd Komisijas lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru pret FFT (ar jaunu lietas numuru, SA.38375), kas ir atsevišķa no vispārīgās procedūras par Luksemburgas praksi attiecībā uz nodokļu nolēmumu, kura sākta ar lietas numuru SA.37267. Tā kā Luksemburga bija pārsūdzējusi Vispārējā tiesā Komisijas lietas SA.37267 ietvaros pieņemto rīkojumu sniegt informāciju, Komisija varēja mākslīgi apiet minētā rīkojuma anulēšanu, sākot jaunu lietu. |
| --- | --- |

(145)

Luksemburga apstrīd Komisijas lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru pret FFT (ar jaunu lietas numuru, SA.38375), kas ir atsevišķa no vispārīgās procedūras par Luksemburgas praksi attiecībā uz nodokļu nolēmumu, kura sākta ar lietas numuru SA.37267. Tā kā Luksemburga bija pārsūdzējusi Vispārējā tiesā Komisijas lietas SA.37267 ietvaros pieņemto rīkojumu sniegt informāciju, Komisija varēja mākslīgi apiet minētā rīkojuma anulēšanu, sākot jaunu lietu.

FFT

| (146) | Visbeidzot, Luksemburga apgalvo, ka Komisija ir pārsniegusi savas pilnvaras, sajaucot rīcības brīvības izmantošanu un vienkāršu vienotā tiesiskā regulējuma noteikumu interpretāciju. Proti, nodokļu nolēmums attiecībā uz FFT neatceļ rīcības brīvības īstenošanu Luksemburgas nodokļu iestādē, bet ir atbilstīgs L.I.R. 164. panta 3. punktam un apkārtrakstam. Kā norāda Luksemburga, piemērojot šos noteikumus, nevar izvairīties no tā, ka tie būs jāinterpretē, ņemot vērā katra gadījuma apstākļus, lai panāktu risinājumus, kurus nosaka īpašie apstākļi un kuri ir balstīti uz šiem apstākļiem. Komisija ignorē atšķirību starp rīcības brīvību, no vienas puses, un noteikumu interpretāciju, kuros ietverti abstrakti juridiski noteikumi, kas pēc tam jāpiemēro konkrētajam gadījumam, no otras puses. Turklāt, aizstājot Luksemburgas iestādes Luksemburgas tiesību interpretēšanā, Komisija ignorē dalībvalstu kompetenci attiecībā uz tiešo nodokļu uzlikšanu. |
| --- | --- |

(146)

Visbeidzot, Luksemburga apgalvo, ka Komisija ir pārsniegusi savas pilnvaras, sajaucot rīcības brīvības izmantošanu un vienkāršu vienotā tiesiskā regulējuma noteikumu interpretāciju. Proti, nodokļu nolēmums attiecībā uz FFT neatceļ rīcības brīvības īstenošanu Luksemburgas nodokļu iestādē, bet ir atbilstīgs L.I.R. 164. panta 3. punktam un apkārtrakstam. Kā norāda Luksemburga, piemērojot šos noteikumus, nevar izvairīties no tā, ka tie būs jāinterpretē, ņemot vērā katra gadījuma apstākļus, lai panāktu risinājumus, kurus nosaka īpašie apstākļi un kuri ir balstīti uz šiem apstākļiem. Komisija ignorē atšķirību starp rīcības brīvību, no vienas puses, un noteikumu interpretāciju, kuros ietverti abstrakti juridiski noteikumi, kas pēc tam jāpiemēro konkrētajam gadījumam, no otras puses. Turklāt, aizstājot Luksemburgas iestādes Luksemburgas tiesību interpretēšanā, Komisija ignorē dalībvalstu kompetenci attiecībā uz tiešo nodokļu uzlikšanu.

FFT

L.I.R.

| (147) | Luksemburga uzskata, ka, tā kā tās nodokļu iestāde FFT gadījumā nav īstenojusi savu rīcības brīvību, Komisija nevarēja pierādīt, ka apstrīdētais nodokļu nolēmums neatbilst parastajai administratīvajai praksei. Luksemburga paskaidro, ka tās administratīvā darbība ir balstīta uz likumības un vienlīdzības principiem, tādējādi nodrošinot vienādu attieksmi pret visiem nodokļu maksātājiem, kas pēc būtības atrodas vienādā situācijā. Luksemburga uzsver, ka lēmums sākt formālu izmeklēšanas procedūru ir pieņemts, ņemot vērā vienīgi ESAO transfertcenām piemērojamos principus, bet neņemot vērā Luksemburgas administratīvo praksi. |
| --- | --- |

(147)

Luksemburga uzskata, ka, tā kā tās nodokļu iestāde FFT gadījumā nav īstenojusi savu rīcības brīvību, Komisija nevarēja pierādīt, ka apstrīdētais nodokļu nolēmums neatbilst parastajai administratīvajai praksei. Luksemburga paskaidro, ka tās administratīvā darbība ir balstīta uz likumības un vienlīdzības principiem, tādējādi nodrošinot vienādu attieksmi pret visiem nodokļu maksātājiem, kas pēc būtības atrodas vienādā situācijā. Luksemburga uzsver, ka lēmums sākt formālu izmeklēšanas procedūru ir pieņemts, ņemot vērā vienīgi ESAO transfertcenām piemērojamos principus, bet neņemot vērā Luksemburgas administratīvo praksi.

FFT

4.2.   Luksemburgas formulētie apsvērumi par kļūdām lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru saistībā ar lietas būtību

Luksemburgas formulētie apsvērumi par kļūdām lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru saistībā ar lietas būtību

| (148) | Kopumā Luksemburga apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdas saistībā ar lietas būtību, pieņemot par atsauces sistēmu selektīvu priekšrocību noteikšanai nesaistītu pušu darījuma principu, kas ietverts transfertcenām piemērojamajos ESAO principos, bet nevis valsts tiesību aktus un praksi. |
| --- | --- |

(148)

Kopumā Luksemburga apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdas saistībā ar lietas būtību, pieņemot par atsauces sistēmu selektīvu priekšrocību noteikšanai nesaistītu pušu darījuma principu, kas ietverts transfertcenām piemērojamajos ESAO principos, bet nevis valsts tiesību aktus un praksi.

| (149) | Turklāt Luksemburga apgalvo, ka Komisija ir nepareizi interpretējusi transfertcenām piemērojamos ESAO principus. Lēmuma sākt formālu izmeklēšanas procedūru 65. apsvērumā Komisija, šķiet, norādīja transfertcenu noteikšanas metožu hierarhiju, apgalvojot, ka ir jādod priekšroka tiešo metožu, jo īpaši faktisko cenu noteikšanas metodes, izmantošanai salīdzinājumā ar tādām netiešajām metodēm kā SPKM. Tāpēc Komisija neņem vērā faktu, ka kopš 2010. gada saistībā ar transfertcenām piemērojamo ESAO principu ietvaros vairs netiek uzskatīts, ka metožu hierarhija atbilst reālajām prasībām un praksēm. Atsaucoties uz minēto principu 1.13. punktu, Luksemburga norāda, ka tajos ir atzīts, ka “transfertcenu noteikšana nav precīza zinātne” un ka “nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu noteikšanas metodes izvēle daudzos gadījumos nebūs pilnīgi skaidra”. Tā kā FFT nodokļu konsultants uzskatīja, ka SPKM izvēle ir pamatota, un piemēroja L.I.R. 164. pantu, Luksemburgas nodokļu iestāde vienkārši apstiprināja analīzes atbilstību likumam. |
| --- | --- |

(149)

Turklāt Luksemburga apgalvo, ka Komisija ir nepareizi interpretējusi transfertcenām piemērojamos ESAO principus. Lēmuma sākt formālu izmeklēšanas procedūru 65. apsvērumā Komisija, šķiet, norādīja transfertcenu noteikšanas metožu hierarhiju, apgalvojot, ka ir jādod priekšroka tiešo metožu, jo īpaši faktisko cenu noteikšanas metodes, izmantošanai salīdzinājumā ar tādām netiešajām metodēm kā SPKM. Tāpēc Komisija neņem vērā faktu, ka kopš 2010. gada saistībā ar transfertcenām piemērojamo ESAO principu ietvaros vairs netiek uzskatīts, ka metožu hierarhija atbilst reālajām prasībām un praksēm. Atsaucoties uz minēto principu 1.13. punktu, Luksemburga norāda, ka tajos ir atzīts, ka “transfertcenu noteikšana nav precīza zinātne” un ka “nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu noteikšanas metodes izvēle daudzos gadījumos nebūs pilnīgi skaidra”. Tā kā FFT nodokļu konsultants uzskatīja, ka SPKM izvēle ir pamatota, un piemēroja L.I.R. 164. pantu, Luksemburgas nodokļu iestāde vienkārši apstiprināja analīzes atbilstību likumam.

FFT

L.I.R.

| (150) | Kā uzskata Luksemburga, Komisija atzīst, ka nesaistītu pušu darījuma principa interpretēšana un piemērošana dažādās nodokļu iestādēs un nodokļu iestāžu un uzņēmumu izpratnē ir atšķirīga (60); tādēļ, no vienas puses, tā nevar pieļaut, ka nesaistītu pušu darījuma principu interpretē un piemēro dažādi, un, no otras puses, uzskatīt, ka pastāv viena pareizā metode, atbilstīgi kurai Luksemburgai būtu vajadzējis piemērot nesaistītu pušu darījuma principu. |
| --- | --- |

(150)

Kā uzskata Luksemburga, Komisija atzīst, ka nesaistītu pušu darījuma principa interpretēšana un piemērošana dažādās nodokļu iestādēs un nodokļu iestāžu un uzņēmumu izpratnē ir atšķirīga (60); tādēļ, no vienas puses, tā nevar pieļaut, ka nesaistītu pušu darījuma principu interpretē un piemēro dažādi, un, no otras puses, uzskatīt, ka pastāv viena pareizā metode, atbilstīgi kurai Luksemburgai būtu vajadzējis piemērot nesaistītu pušu darījuma principu.

60

| (151) | Turklāt Luksemburga pārmet Komisijai, ka tā šajā lietā nav piemērojusi attiecīgo valsts tiesību akta noteikumu, proti L.I.R. 164. panta 3. punktu un no tā izrietošo administratīvo praksi, bet ka tā ir atsaukusies vienīgi uz transfertcenām piemērojamajiem ESAO principiem. Tādējādi Komisija nosaka aprēķina metodi, kas tai šķiet piemērotāka, lai gan Luksemburgas tiesību aktos nav paredzēts izmantot konkrētas metodes transfertcenu noteikšanai. Tātad Komisija pilnībā ignorē Luksemburgas tiesisko regulējumu un administratīvo praksi šajā jautājumā. Turklāt, lai izanalizētu selektivitāti, Komisija nesalīdzina FFT nodokļu režīmu ar citu uzņēmumu nodokļu režīmu, kas Luksemburgā faktiski un juridiski ir līdzīgā situācijā. |
| --- | --- |

(151)

Turklāt Luksemburga pārmet Komisijai, ka tā šajā lietā nav piemērojusi attiecīgo valsts tiesību akta noteikumu, proti L.I.R. 164. panta 3. punktu un no tā izrietošo administratīvo praksi, bet ka tā ir atsaukusies vienīgi uz transfertcenām piemērojamajiem ESAO principiem. Tādējādi Komisija nosaka aprēķina metodi, kas tai šķiet piemērotāka, lai gan Luksemburgas tiesību aktos nav paredzēts izmantot konkrētas metodes transfertcenu noteikšanai. Tātad Komisija pilnībā ignorē Luksemburgas tiesisko regulējumu un administratīvo praksi šajā jautājumā. Turklāt, lai izanalizētu selektivitāti, Komisija nesalīdzina FFT nodokļu režīmu ar citu uzņēmumu nodokļu režīmu, kas Luksemburgā faktiski un juridiski ir līdzīgā situācijā.

L.I.R.

FFT

| (152) | Attiecībā uz Komisijas paustajām šaubām tās lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru Luksemburga pārmet Komisijai, ka tā ir pārāk vienpusēji koncentrējusies uz varbūtējo Fiat nodokļu stratēģiju grupas līmenī, neņemot vērā faktu, ka uzņēmumam Fiat, tā kā tā ir grupa, varēja būt cita motivācija izveidoties tā, kā tas to ir izdarījis. |
| --- | --- |

(152)

Attiecībā uz Komisijas paustajām šaubām tās lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru Luksemburga pārmet Komisijai, ka tā ir pārāk vienpusēji koncentrējusies uz varbūtējo Fiat nodokļu stratēģiju grupas līmenī, neņemot vērā faktu, ka uzņēmumam Fiat, tā kā tā ir grupa, varēja būt cita motivācija izveidoties tā, kā tas to ir izdarījis.

Fiat

Fiat

| (153) | Pirmkārt, Luksemburgas nodokļu iestādes noteikti nav vienojušās par “fiksētu nodokļu bāzi”, kā tas ir apgalvots lēmuma sākt formālu izmeklēšanas procedūru 64. apsvērumā. FFT ar nodokli apliekamā peļņa ir atkarīga no piešķirtajiem aizdevumiem, un ziņojumā par transfertcenām ir minēts tikai viens bāzes punktu intervāls saistībā ar realizējamo drošības rezervi. |
| --- | --- |

(153)

Pirmkārt, Luksemburgas nodokļu iestādes noteikti nav vienojušās par “fiksētu nodokļu bāzi”, kā tas ir apgalvots lēmuma sākt formālu izmeklēšanas procedūru 64. apsvērumā. FFT ar nodokli apliekamā peļņa ir atkarīga no piešķirtajiem aizdevumiem, un ziņojumā par transfertcenām ir minēts tikai viens bāzes punktu intervāls saistībā ar realizējamo drošības rezervi.

FFT

| (154) | Otrkārt, attiecībā uz pieprasītā pašu kapitāla summu un Komisijas paustajām šaubām šajā sakarā Luksemburga uzskata, ka Bāzeles II kapitāla sistēmas izvēle ir pamatota tāpat kā izvēle izslēgt līdzdalību citos uzņēmumos. Luksemburga apgalvo, ka bija loģiski, ka finansiālā līdzdalība tika izslēgta no aprēķiniem, jo tai nav nekāda sakara ar transfertcenu ierobežotu noteikšanu par aizdevumiem grupas iekšienē. Turklāt, kā norādīts ziņojumā par transfertcenām, summa, kas paredzēta akciju finansēšanai, ir 165 244 000 EUR, kura atbilst uzņēmuma FFT turēto akciju iegādes cenai un tātad pēc Luksemburgas domām nevar tikt kritizēta. Turklāt, tā kā ieņēmumi no akcijām saskaņā ar Luksemburgas tiesību aktiem ir atbrīvoti no nodokļiem, tādas ar tiem saistītās maksas kā procentu maksas arī nav jāatskaita. Visbeidzot, tā kā līdzdalības atlīdzināšana notiek, izmaksājot dividendes, kuras nāk no filiālēm un kuru summa var mainīties atkarībā no filiāļu darbības rezultātiem un to vajadzībām saistībā ar atkārtotu ieguldīšanu, idejai piemērot drošības rezervi šai ienākumu plūsmai komerciālā ziņā nav jēgas. |
| --- | --- |

(154)

Otrkārt, attiecībā uz pieprasītā pašu kapitāla summu un Komisijas paustajām šaubām šajā sakarā Luksemburga uzskata, ka Bāzeles II kapitāla sistēmas izvēle ir pamatota tāpat kā izvēle izslēgt līdzdalību citos uzņēmumos. Luksemburga apgalvo, ka bija loģiski, ka finansiālā līdzdalība tika izslēgta no aprēķiniem, jo tai nav nekāda sakara ar transfertcenu ierobežotu noteikšanu par aizdevumiem grupas iekšienē. Turklāt, kā norādīts ziņojumā par transfertcenām, summa, kas paredzēta akciju finansēšanai, ir 165 244 000 EUR, kura atbilst uzņēmuma FFT turēto akciju iegādes cenai un tātad pēc Luksemburgas domām nevar tikt kritizēta. Turklāt, tā kā ieņēmumi no akcijām saskaņā ar Luksemburgas tiesību aktiem ir atbrīvoti no nodokļiem, tādas ar tiem saistītās maksas kā procentu maksas arī nav jāatskaita. Visbeidzot, tā kā līdzdalības atlīdzināšana notiek, izmaksājot dividendes, kuras nāk no filiālēm un kuru summa var mainīties atkarībā no filiāļu darbības rezultātiem un to vajadzībām saistībā ar atkārtotu ieguldīšanu, idejai piemērot drošības rezervi šai ienākumu plūsmai komerciālā ziņā nav jēgas.

FFT

| (155) | Treškārt, Luksemburga apgalvo, ka ir pamatota arī grupas iekšējo parādsaistību neiekļaušana aprēķinā, jo FFT parādi ir ar skaidru garantiju par labu FFT aizdevējiem. Ņemot vērā rūpniecisko stratēģiju, ekonomiskās intereses un iespējamā bankrota risku uzņēmuma reputācijai, FFT saistību neizpildes risks ir ļoti niecīgs, un “brīvā” summa 93 710 000 EUR apmērā ir pilnīgi pietiekama, lai šo risku segtu. |
| --- | --- |

(155)

Treškārt, Luksemburga apgalvo, ka ir pamatota arī grupas iekšējo parādsaistību neiekļaušana aprēķinā, jo FFT parādi ir ar skaidru garantiju par labu FFT aizdevējiem. Ņemot vērā rūpniecisko stratēģiju, ekonomiskās intereses un iespējamā bankrota risku uzņēmuma reputācijai, FFT saistību neizpildes risks ir ļoti niecīgs, un “brīvā” summa 93 710 000 EUR apmērā ir pilnīgi pietiekama, lai šo risku segtu.

FFT

FFT

FFT

| (156) | Ceturtkārt, Luksemburga pārmet Komisijai, ka tā apšaubījusi veidu, kādā tika aprēķināta beta vērtība, lai noteiktu riska prēmiju. Pirmkārt, šie aprēķini nav tīri matemātiski, un var attaisnoties dažādi rezultāti; līdz ar to ziņojumā par transfertcenām iegūtie rezultāti ir pilnīgi pamatoti un uzticami. Otrkārt, pat pieņemot, ka rezultāti, kurus iegūtu Komisija, būtu atšķirīgi, tomēr ir jāpārbauda, vai tas uzņēmumam FFT rada priekšrocības salīdzinājumā ar citiem Luksemburgā izveidotiem uzņēmumiem. Treškārt, pat tad, ja tiek veikta alternatīva novērtēšana, salīdzinot uzņēmumam FFT aprēķināto riska prēmiju ar atlīdzību, kas izmaksāta biržā kotēta uzņēmuma akcionāriem, kuras procentuālais apjoms ir no 3,5 līdz 4 %, kas ir ievērojami mazāk nekā uzņēmumam FFT aprēķinātā riska prēmija – 6,05 %, salīdzinājums parāda, ka riska prēmija 6,05 % ir pilnīgi pamatota un pilnībā atbilst L.I.R. 164. panta prasībām. |
| --- | --- |

(156)

Ceturtkārt, Luksemburga pārmet Komisijai, ka tā apšaubījusi veidu, kādā tika aprēķināta beta vērtība, lai noteiktu riska prēmiju. Pirmkārt, šie aprēķini nav tīri matemātiski, un var attaisnoties dažādi rezultāti; līdz ar to ziņojumā par transfertcenām iegūtie rezultāti ir pilnīgi pamatoti un uzticami. Otrkārt, pat pieņemot, ka rezultāti, kurus iegūtu Komisija, būtu atšķirīgi, tomēr ir jāpārbauda, vai tas uzņēmumam FFT rada priekšrocības salīdzinājumā ar citiem Luksemburgā izveidotiem uzņēmumiem. Treškārt, pat tad, ja tiek veikta alternatīva novērtēšana, salīdzinot uzņēmumam FFT aprēķināto riska prēmiju ar atlīdzību, kas izmaksāta biržā kotēta uzņēmuma akcionāriem, kuras procentuālais apjoms ir no 3,5 līdz 4 %, kas ir ievērojami mazāk nekā uzņēmumam FFT aprēķinātā riska prēmija – 6,05 %, salīdzinājums parāda, ka riska prēmija 6,05 % ir pilnīgi pamatota un pilnībā atbilst L.I.R. 164. panta prasībām.

FFT

FFT

FFT

L.I.R.

| (157) | Visbeidzot, Luksemburga apgalvo, ka, tā kā Rīcības kodeksa jautājumu grupa (uzņēmējdarbības nodokļi) ir skaidri apstiprinājusi, ka nodokļu nolēmumu sagatavošanas prakse Luksemburgā atbilst ESAO rīcības kodeksam un principiem, tiesiskās paļāvības princips nozīmē, ka uzņēmumam FFT būtu jāvar paļauties uz 2012. gada 3. septembra nodokļu nolēmumu visā tā spēkā esamības laikposmā, proti, piecus gadus. |
| --- | --- |

(157)

Visbeidzot, Luksemburga apgalvo, ka, tā kā Rīcības kodeksa jautājumu grupa (uzņēmējdarbības nodokļi) ir skaidri apstiprinājusi, ka nodokļu nolēmumu sagatavošanas prakse Luksemburgā atbilst ESAO rīcības kodeksam un principiem, tiesiskās paļāvības princips nozīmē, ka uzņēmumam FFT būtu jāvar paļauties uz 2012. gada 3. septembra nodokļu nolēmumu visā tā spēkā esamības laikposmā, proti, piecus gadus.

FFT

5.   IEINTERESĒTO TREŠO PERSONU FORMULĒTIE APSVĒRUMI

IEINTERESĒTO TREŠO PERSONU FORMULĒTIE APSVĒRUMI

| (158) | Uzņēmums FFT nosūtīja savus apsvērumus attiecībā uz lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru 2014. gada 30. oktobrī. Šie apsvērumi tika saņemti divos atsevišķos dokumentos. |
| --- | --- |

(158)

Uzņēmums FFT nosūtīja savus apsvērumus attiecībā uz lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru 2014. gada 30. oktobrī. Šie apsvērumi tika saņemti divos atsevišķos dokumentos.

FFT

5.1.   
  FFT apsvērumu pirmais kopums

FFT

| (159) | FFT apsvērumu pirmais kopums ir sadalīts divās daļās. Pirmajā daļā ir izklāstīts iemesls, kādēļ FFT uzskata, ka Komisija ir nepareizi piemērojusi ESAO principus attiecībā uz transfertcenām FFT iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā. Otrajā daļā ir aprakstīts tas, kādā veidā lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru nav ievērota prasītā tiesību norma, kura paredz noteikt selektivitāti saskaņā ar līguma 107. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

(159)

FFT apsvērumu pirmais kopums ir sadalīts divās daļās. Pirmajā daļā ir izklāstīts iemesls, kādēļ FFT uzskata, ka Komisija ir nepareizi piemērojusi ESAO principus attiecībā uz transfertcenām FFT iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā. Otrajā daļā ir aprakstīts tas, kādā veidā lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru nav ievērota prasītā tiesību norma, kura paredz noteikt selektivitāti saskaņā ar līguma 107. panta 1. punktu.

FFT

FFT

FFT

5.1.1.   ESAO principu nepareiza piemērošana

ESAO principu nepareiza piemērošana

| (160) | Pirmkārt, pretēji tam, ko savā lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru apgalvo Komisija, uzņēmums FFT apgalvo, ka nav vienojies ar Luksemburgas nodokļu iestādi par fiksētiem ar nodokļiem apliekamajiem ienākumiem. Vienošanās attiecās tikai uz atlīdzības par FFT veikto funkciju saistībā ar naudas līdzekļu pārvaldību aprēķināšanas metodi. Kopš 2011. gada ik gadu uzņēmums FFT aktualizē visus parametrus, kas tiek izmantoti, lai provizoriski aprēķinātu uzņēmuma riskam pakļauto pašu kapitālu un ienākumus no pašu kapitāla, lai aprēķinātu savu peļņu. Turklāt uzņēmuma FFT iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgums ir spēkā tikai piecus gadus ar nosacījumu, ka nemainās fakti un apstākļi, uz kuriem tas ir pamatots; šis termiņš atbilst nodokļu nolēmumu praksei citās dalībvalstīs. |
| --- | --- |

(160)

Pirmkārt, pretēji tam, ko savā lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru apgalvo Komisija, uzņēmums FFT apgalvo, ka nav vienojies ar Luksemburgas nodokļu iestādi par fiksētiem ar nodokļiem apliekamajiem ienākumiem. Vienošanās attiecās tikai uz atlīdzības par FFT veikto funkciju saistībā ar naudas līdzekļu pārvaldību aprēķināšanas metodi. Kopš 2011. gada ik gadu uzņēmums FFT aktualizē visus parametrus, kas tiek izmantoti, lai provizoriski aprēķinātu uzņēmuma riskam pakļauto pašu kapitālu un ienākumus no pašu kapitāla, lai aprēķinātu savu peļņu. Turklāt uzņēmuma FFT iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgums ir spēkā tikai piecus gadus ar nosacījumu, ka nemainās fakti un apstākļi, uz kuriem tas ir pamatots; šis termiņš atbilst nodokļu nolēmumu praksei citās dalībvalstīs.

FFT

FFT

FFT

FFT

| (161) | Otrkārt, nekas netraucē FFT nodokļu konsultantam izvēlēties SPKM, jo nav nekādu grupas iekšienē salīdzināmu elementu saistībā ar FFT veiktajiem darījumiem, kurus varētu izmantot, lai piemērotu faktisko cenu noteikšanas metodi. Minētajam par iemeslu ir tas, ka i) FFT nepiešķir aizdevumus trešām personām un ii) Fiat grupas uzņēmumiem nav līdzīgu aizdevumu no trešām personām. FFT atsaucas uz ESAO transfertcenām piemērojamo principu 2.2. punktu, saskaņā ar kuru, izvēloties metodi, vienmēr jācenšas atrast konkrētajam gadījumam vispiemērotākā metode. FFT min arī šo pašu principu 2.4. punktu, saskaņā ar kuru ir situācijas, kad peļņas kompromisa metodes izrādās piemērotākas nekā tradicionālās, uz darījumiem balstītās metodes. |
| --- | --- |

(161)

Otrkārt, nekas netraucē FFT nodokļu konsultantam izvēlēties SPKM, jo nav nekādu grupas iekšienē salīdzināmu elementu saistībā ar FFT veiktajiem darījumiem, kurus varētu izmantot, lai piemērotu faktisko cenu noteikšanas metodi. Minētajam par iemeslu ir tas, ka i) FFT nepiešķir aizdevumus trešām personām un ii) Fiat grupas uzņēmumiem nav līdzīgu aizdevumu no trešām personām. FFT atsaucas uz ESAO transfertcenām piemērojamo principu 2.2. punktu, saskaņā ar kuru, izvēloties metodi, vienmēr jācenšas atrast konkrētajam gadījumam vispiemērotākā metode. FFT min arī šo pašu principu 2.4. punktu, saskaņā ar kuru ir situācijas, kad peļņas kompromisa metodes izrādās piemērotākas nekā tradicionālās, uz darījumiem balstītās metodes.

FFT

FFT

FFT

Fiat

FFT

FFT

| (162) | Kā uzskata FFT, ja nodokļu konsultants būtu izmantojis faktisko cenu noteikšanas metodi, lai noteiktu transfertcenas, kas piemērojamas saistībā ar grupas uzņēmumiem piešķirtajiem aizdevumiem, FFT būtu cietis zaudējumus, jo nebūtu saņēmis atpakaļ līdzekļus, kas nepieciešami grupas finanšu vajadzību segšanai. FFT ir ne tik sarežģīta struktūrvienība kā citi grupas uzņēmumi, kuru drošības rezerves varētu tikt pārbaudītas, piemērojot SPKM. Šo metodi arvien biežāk izmanto transfertcenu analīzēs, un ESAO 2010. gadā pieņemtajos transfertcenu noteikšanas principos nav paredzēta nekāda metožu hierarhija. |
| --- | --- |

(162)

Kā uzskata FFT, ja nodokļu konsultants būtu izmantojis faktisko cenu noteikšanas metodi, lai noteiktu transfertcenas, kas piemērojamas saistībā ar grupas uzņēmumiem piešķirtajiem aizdevumiem, FFT būtu cietis zaudējumus, jo nebūtu saņēmis atpakaļ līdzekļus, kas nepieciešami grupas finanšu vajadzību segšanai. FFT ir ne tik sarežģīta struktūrvienība kā citi grupas uzņēmumi, kuru drošības rezerves varētu tikt pārbaudītas, piemērojot SPKM. Šo metodi arvien biežāk izmanto transfertcenu analīzēs, un ESAO 2010. gadā pieņemtajos transfertcenu noteikšanas principos nav paredzēta nekāda metožu hierarhija.

FFT

FFT

FFT

| (163) | Turklāt, kā uzskata FFT, pašu kapitāls bieži var būt iepriekšēju lēmumu, kas saistīti ar viena uzņēmuma darbību, rezultāts, un tas var nebūt tieši saistīts ar pašu kapitāla līmeni, kāds ir nepieciešams, lai segtu ar uzņēmuma darbību saistītos riskus. |
| --- | --- |

(163)

Turklāt, kā uzskata FFT, pašu kapitāls bieži var būt iepriekšēju lēmumu, kas saistīti ar viena uzņēmuma darbību, rezultāts, un tas var nebūt tieši saistīts ar pašu kapitāla līmeni, kāds ir nepieciešams, lai segtu ar uzņēmuma darbību saistītos riskus.

FFT

| (164) | Visbeidzot, uzņēmums FFT norāda, ka attiecībā uz transfertcenām piemērojamajos ESAO principos ir atzīts, ka transfertcenu noteikšana nav precīza zinātne. Šajā sakarā tas atsaucas uz šo principu 1.13. punktu un, proti, uz šādu apsvērumu: “Ir svarīgi neaizmirst par mērķi no nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša rezultāta iegūt saprātīgu aplēsto vērtību, balstoties uz uzticamu informāciju. Ir arī jāatgādina, ka transfertcenu noteikšana nav precīza zinātne un ka tā ir jānovērtē gan nodokļu iestādei, gan nodokļu maksātājam.”FFT norāda, ka tas tomēr pēc iespējas ir centies provizoriski aprēķināt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību. |
| --- | --- |

(164)

Visbeidzot, uzņēmums FFT norāda, ka attiecībā uz transfertcenām piemērojamajos ESAO principos ir atzīts, ka transfertcenu noteikšana nav precīza zinātne. Šajā sakarā tas atsaucas uz šo principu 1.13. punktu un, proti, uz šādu apsvērumu: “Ir svarīgi neaizmirst par mērķi no nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša rezultāta iegūt saprātīgu aplēsto vērtību, balstoties uz uzticamu informāciju. Ir arī jāatgādina, ka transfertcenu noteikšana nav precīza zinātne un ka tā ir jānovērtē gan nodokļu iestādei, gan nodokļu maksātājam.”FFT norāda, ka tas tomēr pēc iespējas ir centies provizoriski aprēķināt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību.

FFT

FFT

| (165) | Treškārt, attiecībā uz FFT pašu kapitāla pietiekamību uzņēmumam ir jāpierāda, ka tā pašu kapitāls ir pietiekams, lai segtu ar tā veikto finansēšanas darbību saistītos riskus. Apkārtrakstā nav nekādu konkrētu norādījumu, kas būtu jāievēro, lai noteiktu atbilstīgu riskam pakļautā pašu kapitāla līmeni. Tādēļ FFT izlēma izanalizēt savu pašu kapitālu, lai novērtētu, kāda šī pašu kapitāla daļa ir vajadzīga, lai veiktu savu darbību un uzņemtos riskus, saskaņā ar Bāzeles II kapitāla sistēmu. Līdzīgā veidā apkārtrakstā ir salīdzināti uzņēmumi, kas veic starpposma finanšu darbības, ar neatkarīgiem finanšu uzņēmumiem. Apkārtrakstā ir noteikts arī, ka tiem nodokļu maksātājiem, kas veic finansēšanas darījumus grupas iekšienē, ir jābūt pietiekamam pašu kapitālam, lai segtu ar šiem darījumiem saistītos finansēšanas riskus. Savukārt ar līdzdalību saistītā darbība FFT iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā netiek ņemta vērā; tādēļ bija pamatots iemesls neiekļaut FFT turētās akcijas tā pašu kapitālā, kas vajadzīgs riska segšanai. Turklāt pašu kapitāla summa, kas vienāda ar FFT ieguldījumiem filiālēs, nav ņemta vērā, jo tajā ir iekļauti netirdzniecības portfeļa ieguldījumi filiālēs, kuri tiek atlīdzināti ar dividendēm. Taču dividendes netiek ietvertas transfertcenu analīzē, jo saistībā ar tām netiek ņemts vērā ne veikto pienākumu svarīgums, ne riski, kādus uzņēmums uzņēmies. Šāds atskaitījums atbilst arī Bāzeles II kapitāla sistēmai (61) un Direktīvas 2006/48/EK (“KPD III”) 57. pantam (62). |
| --- | --- |

(165)

Treškārt, attiecībā uz FFT pašu kapitāla pietiekamību uzņēmumam ir jāpierāda, ka tā pašu kapitāls ir pietiekams, lai segtu ar tā veikto finansēšanas darbību saistītos riskus. Apkārtrakstā nav nekādu konkrētu norādījumu, kas būtu jāievēro, lai noteiktu atbilstīgu riskam pakļautā pašu kapitāla līmeni. Tādēļ FFT izlēma izanalizēt savu pašu kapitālu, lai novērtētu, kāda šī pašu kapitāla daļa ir vajadzīga, lai veiktu savu darbību un uzņemtos riskus, saskaņā ar Bāzeles II kapitāla sistēmu. Līdzīgā veidā apkārtrakstā ir salīdzināti uzņēmumi, kas veic starpposma finanšu darbības, ar neatkarīgiem finanšu uzņēmumiem. Apkārtrakstā ir noteikts arī, ka tiem nodokļu maksātājiem, kas veic finansēšanas darījumus grupas iekšienē, ir jābūt pietiekamam pašu kapitālam, lai segtu ar šiem darījumiem saistītos finansēšanas riskus. Savukārt ar līdzdalību saistītā darbība FFT iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā netiek ņemta vērā; tādēļ bija pamatots iemesls neiekļaut FFT turētās akcijas tā pašu kapitālā, kas vajadzīgs riska segšanai. Turklāt pašu kapitāla summa, kas vienāda ar FFT ieguldījumiem filiālēs, nav ņemta vērā, jo tajā ir iekļauti netirdzniecības portfeļa ieguldījumi filiālēs, kuri tiek atlīdzināti ar dividendēm. Taču dividendes netiek ietvertas transfertcenu analīzē, jo saistībā ar tām netiek ņemts vērā ne veikto pienākumu svarīgums, ne riski, kādus uzņēmums uzņēmies. Šāds atskaitījums atbilst arī Bāzeles II kapitāla sistēmai (61) un Direktīvas 2006/48/EK (“KPD III”) 57. pantam (62).

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

61

62

| (166) | Ceturtkārt, attiecībā uz Komisijas veikto analīzi par parādu apstrādi grupas iekšienē un faktu, ka FFT iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā ņemts vērā tikai tas aktīvu kopums, kas pieder trešām personām, FFT apgalvo, ka grupas kredītnovērtējums jau ir iekļauts FFT veiktajā grupas finansējuma maksā. Ņemot vērā, ka FFT un visu grupas asociēto uzņēmumu kredītnovērtējums ir ekvivalents ar Fiat S.p.A kredītnovērtējumu (63), FFT nesaskaras ar papildu kredītrisku saistībā ar tā aizdevumiem savas grupas asociētajiem uzņēmumiem. Līdz ar to procentu likme, ko FFT pieprasa saviem asociētajiem uzņēmumiem, atbilst summai, kuru veido i) grupas finansēšanas izmaksas; ii) garantijas maksas, kas iemaksātas uzņēmumā Fiat S.p.A.; iii) darbības izmaksas, kuras tiek segtas, lai varētu sniegt savus pakalpojumus grupas uzņēmumiem; iv) “negatīvā pārnese”, kas rodas no tā, ka lielākajām FFT aizņemtajām summām ir jābūt uz īsu termiņu un ar zemām procentu likmēm, lai atbilstu grupas īstermiņa likviditātes vajadzībām; un v) atlīdzība par kapitālu saistībā ar riskiem, kurus FFT uzņēmies, kas ir saistīta ar FFT veiktajām funkcijām, veicot grupas naudas līdzekļu pārvaldību. |
| --- | --- |

(166)

Ceturtkārt, attiecībā uz Komisijas veikto analīzi par parādu apstrādi grupas iekšienē un faktu, ka FFT iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā ņemts vērā tikai tas aktīvu kopums, kas pieder trešām personām, FFT apgalvo, ka grupas kredītnovērtējums jau ir iekļauts FFT veiktajā grupas finansējuma maksā. Ņemot vērā, ka FFT un visu grupas asociēto uzņēmumu kredītnovērtējums ir ekvivalents ar Fiat S.p.A kredītnovērtējumu (63), FFT nesaskaras ar papildu kredītrisku saistībā ar tā aizdevumiem savas grupas asociētajiem uzņēmumiem. Līdz ar to procentu likme, ko FFT pieprasa saviem asociētajiem uzņēmumiem, atbilst summai, kuru veido i) grupas finansēšanas izmaksas; ii) garantijas maksas, kas iemaksātas uzņēmumā Fiat S.p.A.; iii) darbības izmaksas, kuras tiek segtas, lai varētu sniegt savus pakalpojumus grupas uzņēmumiem; iv) “negatīvā pārnese”, kas rodas no tā, ka lielākajām FFT aizņemtajām summām ir jābūt uz īsu termiņu un ar zemām procentu likmēm, lai atbilstu grupas īstermiņa likviditātes vajadzībām; un v) atlīdzība par kapitālu saistībā ar riskiem, kurus FFT uzņēmies, kas ir saistīta ar FFT veiktajām funkcijām, veicot grupas naudas līdzekļu pārvaldību.

FFT

FFT

FFT

FFT

Fiat S.p.A

63

FFT

FFT

Fiat S.p.A.

FFT

FFT

FFT

| (167) | Piektkārt, kā apgalvo FFT, 6 % koeficienta, ko piemēro riska svērtajiem aktīviem (RSA), izmantošana bija pamatota, jo tas atbilst FFT no Bāzeles II kapitālas sistēmas koncepcijai, kuru vietējās pārvaldes iestādes atbilstīgi KPD ir transponējušas nebanku finanšu iestādēs dažās ES teritorijās (piemēram, Itālijā). Turklāt, tā kā FFT aktīvu ieguldījumus trešām personām galvenokārt veido banku noguldījumi, risku svērums 20 % apmērā tika piemērots atbilstīgi Bāzeles II kapitālas sistēmas standarta pieejai (64). Tāpat attiecībā uz risku svērums 15 % apmērā, kas piemērots operacionālajam riskam, FFT Komisijai norāda uz pamatrādītāju pieeju, kurā atbilstīgi Bāzeles II kapitāla sistēmas 649 punktam ir jāpiemēro šāds koeficients. Tāpat arī šīs pašas pieejas ietvaros kopprodukts atbilst neto ienākumiem no procentiem, kam pieskaitīti neto ienākumi bez procentiem, visu rezerves fondu un darbības izdevumu bruto summa, bet atskaitot īpašus vienumus. Tā kā FFT nav bezprocentu ienākumu, atsauce uz kreditoru procentiem par banku noguldījumiem, no kuriem atskaitīti debitoru procenti par banku noguldījumiem, ir pamatota kā labākā FFT operacionālo risku aplēstā vērtība. Attiecībā uz reglamentējošo noteikumu jebkādiem iespējamiem grozījumiem FFT apgalvo, ka pat Bāzeles II kapitāla sistēmas (65) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (66) (“KPD IV”) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību ietvaros attiecīgie kritēriji vienmēr ir spēkā. |
| --- | --- |

(167)

Piektkārt, kā apgalvo FFT, 6 % koeficienta, ko piemēro riska svērtajiem aktīviem (RSA), izmantošana bija pamatota, jo tas atbilst FFT no Bāzeles II kapitālas sistēmas koncepcijai, kuru vietējās pārvaldes iestādes atbilstīgi KPD ir transponējušas nebanku finanšu iestādēs dažās ES teritorijās (piemēram, Itālijā). Turklāt, tā kā FFT aktīvu ieguldījumus trešām personām galvenokārt veido banku noguldījumi, risku svērums 20 % apmērā tika piemērots atbilstīgi Bāzeles II kapitālas sistēmas standarta pieejai (64). Tāpat attiecībā uz risku svērums 15 % apmērā, kas piemērots operacionālajam riskam, FFT Komisijai norāda uz pamatrādītāju pieeju, kurā atbilstīgi Bāzeles II kapitāla sistēmas 649 punktam ir jāpiemēro šāds koeficients. Tāpat arī šīs pašas pieejas ietvaros kopprodukts atbilst neto ienākumiem no procentiem, kam pieskaitīti neto ienākumi bez procentiem, visu rezerves fondu un darbības izdevumu bruto summa, bet atskaitot īpašus vienumus. Tā kā FFT nav bezprocentu ienākumu, atsauce uz kreditoru procentiem par banku noguldījumiem, no kuriem atskaitīti debitoru procenti par banku noguldījumiem, ir pamatota kā labākā FFT operacionālo risku aplēstā vērtība. Attiecībā uz reglamentējošo noteikumu jebkādiem iespējamiem grozījumiem FFT apgalvo, ka pat Bāzeles II kapitāla sistēmas (65) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (66) (“KPD IV”) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību ietvaros attiecīgie kritēriji vienmēr ir spēkā.

FFT

FFT

FFT

64

FFT

FFT

FFT

FFT

65

66

| (168) | Sestkārt, attiecībā uz Komisijas paustajām šaubām par izmantoto beta vērtību FFT apgalvo, ka, pat salīdzinājumā neietverot dažus elementus (piemēram, valsts bankas), nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs princips paliek precīzi tas pats. Tā kā FFT darbojas kā finanšu uzņēmumus un nevar tikt pielīdzināms bankai, FFT un [nodokļu konsultants] uzskata, ka vispiemērotākie salīdzināšanas elementi ir finanšu uzņēmumu beta vērtības. Turklāt apkārtrakstā ir sniegta skaidra atsauce uz finanšu pakalpojumu sniedzējiem. Pamatojoties uz šo, lai noteiktu atbilstīgu beta vērtību, ir pamatoti ņemt vērā visus tos uzņēmumus, kas darbojas finanšu pakalpojumu jomā. Attiecībā uz 25. procentiles pieņemšanu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošajā intervālā, tas atbilst ESAO transfertcenām piemērojamajiem principiem, kas paredz, ka visi punkti, kuri ietverti nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošā intervālā, rada nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas cenas/ienākumus. Turklāt ir aplēsts, ka FFT ir uzņēmies ierobežotus riskus, jo tas sadarbojas vienīgi ar grupas uzņēmumiem, grupas darbība ir ļoti integrēta un mātesuzņēmums ir pilnā mērā ieinteresēts atbalstīt savas filiāles. |
| --- | --- |

(168)

Sestkārt, attiecībā uz Komisijas paustajām šaubām par izmantoto beta vērtību FFT apgalvo, ka, pat salīdzinājumā neietverot dažus elementus (piemēram, valsts bankas), nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs princips paliek precīzi tas pats. Tā kā FFT darbojas kā finanšu uzņēmumus un nevar tikt pielīdzināms bankai, FFT un [nodokļu konsultants] uzskata, ka vispiemērotākie salīdzināšanas elementi ir finanšu uzņēmumu beta vērtības. Turklāt apkārtrakstā ir sniegta skaidra atsauce uz finanšu pakalpojumu sniedzējiem. Pamatojoties uz šo, lai noteiktu atbilstīgu beta vērtību, ir pamatoti ņemt vērā visus tos uzņēmumus, kas darbojas finanšu pakalpojumu jomā. Attiecībā uz 25. procentiles pieņemšanu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošajā intervālā, tas atbilst ESAO transfertcenām piemērojamajiem principiem, kas paredz, ka visi punkti, kuri ietverti nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošā intervālā, rada nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas cenas/ienākumus. Turklāt ir aplēsts, ka FFT ir uzņēmies ierobežotus riskus, jo tas sadarbojas vienīgi ar grupas uzņēmumiem, grupas darbība ir ļoti integrēta un mātesuzņēmums ir pilnā mērā ieinteresēts atbalstīt savas filiāles.

FFT

FFT

FFT

FFT

| (169) | Septītkārt, FFT nepiekrīt Komisijas šaubām par to, ka 0,87 % atdeve no pašu kapitāla ir pārāk zema. Pašu kapitāla pārpalikums, proti tas, kas nav vajadzīgs, lai segtu riskus, ko savas finansēšanas darbības ietvaros ir uzņēmies FFT, tiek vai nu aizdots citam grupas uzņēmumam, kam vajadzīgs papildu finansējums, vai arī izmantots, lai segtu FFT finanšu pakalpojumu sniegšanas rezultātā radušās darbības izmaksas. Atlīdzība par tām tātad ir jāpielāgo ieguldījumiem īstermiņa naudas līdzekļos. |
| --- | --- |

(169)

Septītkārt, FFT nepiekrīt Komisijas šaubām par to, ka 0,87 % atdeve no pašu kapitāla ir pārāk zema. Pašu kapitāla pārpalikums, proti tas, kas nav vajadzīgs, lai segtu riskus, ko savas finansēšanas darbības ietvaros ir uzņēmies FFT, tiek vai nu aizdots citam grupas uzņēmumam, kam vajadzīgs papildu finansējums, vai arī izmantots, lai segtu FFT finanšu pakalpojumu sniegšanas rezultātā radušās darbības izmaksas. Atlīdzība par tām tātad ir jāpielāgo ieguldījumiem īstermiņa naudas līdzekļos.

FFT

FFT

FFT

5.1.2.   Komisijas veiktā selektivitātes analīze

Komisijas veiktā selektivitātes analīze

| (170) | FFT apgalvo, ka pat tad, ja Komisijas analīze attiecībā uz nesaistītu pušu darījuma principa ievērošanu būtu pareiza, lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru nebija sniegti nekādi pierādījumi, ka FFT ir guvis labumu no labvēlīgāka nodokļu režīma nekā visi pārējie Luksemburgas nodokļu maksātāji, kas ir līdzīgā juridiskā un faktiskā situācijā. Lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru nav nekāda FFT situācijas salīdzinājuma ar citu Luksemburgas nodokļu maksātāju situāciju, kā piemēram ar tā 21 cita nodokļu maksātāja situāciju, kura iepriekšējos cenu noteikšanas nolīgumus pārbaudīja Komisija. |
| --- | --- |

(170)

FFT apgalvo, ka pat tad, ja Komisijas analīze attiecībā uz nesaistītu pušu darījuma principa ievērošanu būtu pareiza, lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru nebija sniegti nekādi pierādījumi, ka FFT ir guvis labumu no labvēlīgāka nodokļu režīma nekā visi pārējie Luksemburgas nodokļu maksātāji, kas ir līdzīgā juridiskā un faktiskā situācijā. Lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru nav nekāda FFT situācijas salīdzinājuma ar citu Luksemburgas nodokļu maksātāju situāciju, kā piemēram ar tā 21 cita nodokļu maksātāja situāciju, kura iepriekšējos cenu noteikšanas nolīgumus pārbaudīja Komisija.

FFT

FFT

FFT

| (171) | FFT tāpat kā visiem citiem nodokļu maksātājiem, kas reāli atrodas Luksemburgā, tika atļauts noslēgt iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu ar Luksemburgas nodokļu iestādi. |
| --- | --- |

(171)

FFT tāpat kā visiem citiem nodokļu maksātājiem, kas reāli atrodas Luksemburgā, tika atļauts noslēgt iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu ar Luksemburgas nodokļu iestādi.

FFT

| (172) | Turklāt, ņemot vērā to, ka Luksemburgā kopumā uzņēmuma ienākuma nodokļu likme uzņēmumam FFT bija 28,8 % (2011. budžeta gadā), tajā pašā laikā Itālijā galvenā uzņēmuma nodokļa likme ir aptuveni 33 %, pie augstākiem FFT ienākumiem Itālijā būtu bijušas augstākas atskaitāmās izmaksas, jo lielākā daļa uzņēmuma FFT piešķirto aizdevumu ir uzņēmumam Fiat Finance S.p.A. Līdz ar to skaidri neparādās, kāda veida “atbalstu” grupa kopumā ir saņēmusi, ja FFT ir deklarējis mazākus ienākumus Luksemburgā un tātad tam ir bijuši mazāki procentu atskaitījumi Itālijā. |
| --- | --- |

(172)

Turklāt, ņemot vērā to, ka Luksemburgā kopumā uzņēmuma ienākuma nodokļu likme uzņēmumam FFT bija 28,8 % (2011. budžeta gadā), tajā pašā laikā Itālijā galvenā uzņēmuma nodokļa likme ir aptuveni 33 %, pie augstākiem FFT ienākumiem Itālijā būtu bijušas augstākas atskaitāmās izmaksas, jo lielākā daļa uzņēmuma FFT piešķirto aizdevumu ir uzņēmumam Fiat Finance S.p.A. Līdz ar to skaidri neparādās, kāda veida “atbalstu” grupa kopumā ir saņēmusi, ja FFT ir deklarējis mazākus ienākumus Luksemburgā un tātad tam ir bijuši mazāki procentu atskaitījumi Itālijā.

FFT

FFT

FFT

Fiat Finance S.p.A.

FFT

5.2.   
  FFT apsvērumu otrais kopums

FFT

5.2.1.   Iepriekšējais cenu noteikšanas nolīgums nerada nekādas “priekšrocības”

Iepriekšējais cenu noteikšanas nolīgums nerada nekādas “priekšrocības”

| (173) | Otrais FFT formulēto apsvērumu kopums sākas ar skaidrojumu par iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu nozīmīgumu kopumā; Luksemburgas nodokļu sistēmā tos uzskata par vispārējās nodokļu sistēmas daļu un akceptē. FFT iepriekšējais cenu noteikšanas nolīgums atbilst apkārtrakstā minētajām pamatnostādnēm un nav pretrunā Luksemburgas vispārējai nodokļu sistēmai. FFT iepriekšējā cenu noteikšanas nolīguma spēkā esamības termiņš – pieci gadi – atbilst citās dalībvalstīs slēgto iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu standarta termiņam. |
| --- | --- |

(173)

Otrais FFT formulēto apsvērumu kopums sākas ar skaidrojumu par iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu nozīmīgumu kopumā; Luksemburgas nodokļu sistēmā tos uzskata par vispārējās nodokļu sistēmas daļu un akceptē. FFT iepriekšējais cenu noteikšanas nolīgums atbilst apkārtrakstā minētajām pamatnostādnēm un nav pretrunā Luksemburgas vispārējai nodokļu sistēmai. FFT iepriekšējā cenu noteikšanas nolīguma spēkā esamības termiņš – pieci gadi – atbilst citās dalībvalstīs slēgto iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu standarta termiņam.

FFT

FFT

FFT

| (174) | Luksemburgas noteikumi par transfertcenām, kas ir apkārtraksta pamatā, ir vispārējās nodokļu sistēmas daļa, jo tos piemēro saistītiem uzņēmumiem grupas ietvaros, veicot darījumus grupas uzņēmumiem. Luksemburgas noteikumi par transfertcenām nav pretrunā vispārējai nodokļu sistēmai tajā nozīmē, ka tajos patiesībā ir ievēroti ESAO transfertcenām piemērojamie principi un to mērķis ir noteikt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu peļņu. |
| --- | --- |

(174)

Luksemburgas noteikumi par transfertcenām, kas ir apkārtraksta pamatā, ir vispārējās nodokļu sistēmas daļa, jo tos piemēro saistītiem uzņēmumiem grupas ietvaros, veicot darījumus grupas uzņēmumiem. Luksemburgas noteikumi par transfertcenām nav pretrunā vispārējai nodokļu sistēmai tajā nozīmē, ka tajos patiesībā ir ievēroti ESAO transfertcenām piemērojamie principi un to mērķis ir noteikt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu peļņu.

| (175) | Attiecībā uz Komisijas lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru paustajām šaubām par transfertcenu noteikšanas metodes izvēli FFT apgalvo, ka SPKM ir vispārpieņemta metode, ko apstiprinājusi ESAO un kas ir atbilstīga Luksemburgas vispārējai nodokļu sistēmai. SPKM plašu izmantošanu, kā arī faktu, ka tās piemērošana var radīt grūtības, ir atzinusi Komisija (67). Pamatnostādnes par dažiem sīkākiem aspektiem ir nepietiekamas, bet Komisija sev piešķir tiesības izlemt strīdīgos jautājumus par transfertcenām, piemērojot savu redzējumu par to, kā SPKM būtu piemērojama konkrētajā gadījumā. Turklāt FFT nodokļu atvieglojumi ir saskaņoti ar likumā noteiktajiem atvieglojumiem, kas vēlreiz apstiprina, ka SPKM izmantošana uzņēmumam FFT nav devusi nekādas ekonomiskas priekšrocības. |
| --- | --- |

(175)

Attiecībā uz Komisijas lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru paustajām šaubām par transfertcenu noteikšanas metodes izvēli FFT apgalvo, ka SPKM ir vispārpieņemta metode, ko apstiprinājusi ESAO un kas ir atbilstīga Luksemburgas vispārējai nodokļu sistēmai. SPKM plašu izmantošanu, kā arī faktu, ka tās piemērošana var radīt grūtības, ir atzinusi Komisija (67). Pamatnostādnes par dažiem sīkākiem aspektiem ir nepietiekamas, bet Komisija sev piešķir tiesības izlemt strīdīgos jautājumus par transfertcenām, piemērojot savu redzējumu par to, kā SPKM būtu piemērojama konkrētajā gadījumā. Turklāt FFT nodokļu atvieglojumi ir saskaņoti ar likumā noteiktajiem atvieglojumiem, kas vēlreiz apstiprina, ka SPKM izmantošana uzņēmumam FFT nav devusi nekādas ekonomiskas priekšrocības.

FFT

67

FFT

FFT

| (176) | Kā uzskata FFT, nodokļu iestādēm, piemērojot SPKM, būtu jāparedz noteikts novērtēšanas intervāls, jo šī metode attiecībā uz ar nodokli apliekamās peļņas noteikšanu nekad nedod tikai vienu rezultātu, bet virkni derīgu rezultātu. Tādējādi noteikumu par valsts atbalstiem nozīmē starpība starp FFT iegūto (un Luksemburgas nodokļu iestāžu akceptēto) ar nodokli apliekamo ienākumu un Komisijas provizoriski aprēķināto ar nodokli apliekamo ienākumu nebūtu uzskatāma par priekšrocību. Šāda priekšrocība rastos tikai tad, ja novērtējumā būtu klaja atkāpe no transfertcenu noteikšanas standarta noteikumiem un tas pārsniegtu nodokļu iestādes noteikto novērtēšanas intervālu (68). Pretējā gadījumā būtu runa par Komisijas iejaukšanos dalībvalsts pilnvarās attiecībā uz nodokļu piemērošanu. |
| --- | --- |

(176)

Kā uzskata FFT, nodokļu iestādēm, piemērojot SPKM, būtu jāparedz noteikts novērtēšanas intervāls, jo šī metode attiecībā uz ar nodokli apliekamās peļņas noteikšanu nekad nedod tikai vienu rezultātu, bet virkni derīgu rezultātu. Tādējādi noteikumu par valsts atbalstiem nozīmē starpība starp FFT iegūto (un Luksemburgas nodokļu iestāžu akceptēto) ar nodokli apliekamo ienākumu un Komisijas provizoriski aprēķināto ar nodokli apliekamo ienākumu nebūtu uzskatāma par priekšrocību. Šāda priekšrocība rastos tikai tad, ja novērtējumā būtu klaja atkāpe no transfertcenu noteikšanas standarta noteikumiem un tas pārsniegtu nodokļu iestādes noteikto novērtēšanas intervālu (68). Pretējā gadījumā būtu runa par Komisijas iejaukšanos dalībvalsts pilnvarās attiecībā uz nodokļu piemērošanu.

FFT

FFT

68

| (177) | Visbeidzot, FFT apgalvo, ka, ja Komisija ir izvērtējusi priekšrocību esamību, tai būtu vajadzējis izskatīt to kopējo ietekmi “uz grupu”. Šajā sakarā Fiat grupai netiek radītas nekādas priekšrocības, jo jebkādu nodokļu bāzes palielināšanu Luksemburgā kompensē nodokļu atskaitījumi citās Eiropas valstīs (šajos pēdējos gados galvenokārt Itālijā). Kā norāda FFT, šis efekts ir ticis atzīts vairākos Komisijas lēmumos. (69) |
| --- | --- |

(177)

Visbeidzot, FFT apgalvo, ka, ja Komisija ir izvērtējusi priekšrocību esamību, tai būtu vajadzējis izskatīt to kopējo ietekmi “uz grupu”. Šajā sakarā Fiat grupai netiek radītas nekādas priekšrocības, jo jebkādu nodokļu bāzes palielināšanu Luksemburgā kompensē nodokļu atskaitījumi citās Eiropas valstīs (šajos pēdējos gados galvenokārt Itālijā). Kā norāda FFT, šis efekts ir ticis atzīts vairākos Komisijas lēmumos. (69)

FFT

Fiat

FFT

69

5.2.2.   
  “Selektivitātes” trūkums

“Selektivitātes” trūkums

| (178) | Kā norāda FFT, atsauces sistēma, kas jāņem vērā, lai novērtētu selektivitāti, var ietvert tikai tādus uzņēmumus, uz kuriem attiecas noteikumi par transfertcenām, proti, kas sadarbojas vienīgi ar tādām trešām personām, kuras ar tiem ir saistītas. Tas ir atzīts Komisijas lēmumā, kas attiecas uz groepsrentebox (70) režīmu, kurā saistībā ar finansēšanas darbībām ar aizņēmumu palīdzību ir apstiprināts, ka asociētie uzņēmumi ir tādā faktiskajā un juridiskajā situācijā, kas nav salīdzināma ar neasociētu uzņēmumu situāciju. Kā arī, lai pierādītu selektivitāti, Komisijai būtu vajadzējis pierādīt, ka FFT iepriekšēju cenu noteikšanas nolīgumu ir ieguvis tādos apstākļos, kas atšķiras no apstākļiem, kuri piemēroti citām grupas vienībām Luksemburgā, kas veic finansēšanas darbību. Taču apkārtrakstā skaidrots, ka iepriekšējie cenu noteikšanas nolīgumi ir pieejami visiem finanšu grupu uzņēmumiem. Tātad selektivitātes nav. |
| --- | --- |

(178)

Kā norāda FFT, atsauces sistēma, kas jāņem vērā, lai novērtētu selektivitāti, var ietvert tikai tādus uzņēmumus, uz kuriem attiecas noteikumi par transfertcenām, proti, kas sadarbojas vienīgi ar tādām trešām personām, kuras ar tiem ir saistītas. Tas ir atzīts Komisijas lēmumā, kas attiecas uz groepsrentebox (70) režīmu, kurā saistībā ar finansēšanas darbībām ar aizņēmumu palīdzību ir apstiprināts, ka asociētie uzņēmumi ir tādā faktiskajā un juridiskajā situācijā, kas nav salīdzināma ar neasociētu uzņēmumu situāciju. Kā arī, lai pierādītu selektivitāti, Komisijai būtu vajadzējis pierādīt, ka FFT iepriekšēju cenu noteikšanas nolīgumu ir ieguvis tādos apstākļos, kas atšķiras no apstākļiem, kuri piemēroti citām grupas vienībām Luksemburgā, kas veic finansēšanas darbību. Taču apkārtrakstā skaidrots, ka iepriekšējie cenu noteikšanas nolīgumi ir pieejami visiem finanšu grupu uzņēmumiem. Tātad selektivitātes nav.

FFT

groepsrentebox

70

FFT

| (179) | Kopumā runājot, Komisija akceptē nodokļu nolēmumus kā līdzekļus, kas sniedz nodokļu maksātājiem juridisko drošību un skaidrību attiecībā uz viņu nodokļu situāciju. Luksemburgas nodokļu iestādes pieņemtie nodokļu nolēmumi nav pieņemti, izmantojot rīcības brīvību, jo tie atbilst apkārtrakstā minētajiem principiem, kuros ir īpaša atsauce uz nesaistītu pušu darījuma principu, kas definēts ESAO Nodokļu konvencijas projekta 9. pantā un sniedz norādes un precizējumus par minimālajām prasībām attiecībā uz pašu kapitālu un transfertcenu analīzi, kurus Luksemburgas uzņēmumam, kas veic finansēšanas darbību grupas ietvaros, ir jāievēro. Tādējādi Luksemburgas nodokļu iestādes novērtēšanas intervālu, ja tāds ir, ierobežo apkārtraksta norādījumi. Turklāt šis nodokļu iestādes ziņā atstātais ierobežotais novērtēšanas intervāls ir raksturīgs ESAO transfertcenām piemērojamajiem principiem. Šis vienkāršais elements pats par sevi nevar nozīmēt valsts atbalsta esamību. Turklāt FFT apgalvo, ka FFT iepriekšējais cenu noteikšanas nolīgums tiek periodiski pārskatīts un ka tā maksimālais spēkā esamības laikposms ir pieci gadi. |
| --- | --- |

(179)

Kopumā runājot, Komisija akceptē nodokļu nolēmumus kā līdzekļus, kas sniedz nodokļu maksātājiem juridisko drošību un skaidrību attiecībā uz viņu nodokļu situāciju. Luksemburgas nodokļu iestādes pieņemtie nodokļu nolēmumi nav pieņemti, izmantojot rīcības brīvību, jo tie atbilst apkārtrakstā minētajiem principiem, kuros ir īpaša atsauce uz nesaistītu pušu darījuma principu, kas definēts ESAO Nodokļu konvencijas projekta 9. pantā un sniedz norādes un precizējumus par minimālajām prasībām attiecībā uz pašu kapitālu un transfertcenu analīzi, kurus Luksemburgas uzņēmumam, kas veic finansēšanas darbību grupas ietvaros, ir jāievēro. Tādējādi Luksemburgas nodokļu iestādes novērtēšanas intervālu, ja tāds ir, ierobežo apkārtraksta norādījumi. Turklāt šis nodokļu iestādes ziņā atstātais ierobežotais novērtēšanas intervāls ir raksturīgs ESAO transfertcenām piemērojamajiem principiem. Šis vienkāršais elements pats par sevi nevar nozīmēt valsts atbalsta esamību. Turklāt FFT apgalvo, ka FFT iepriekšējais cenu noteikšanas nolīgums tiek periodiski pārskatīts un ka tā maksimālais spēkā esamības laikposms ir pieci gadi.

FFT

FFT

| (180) | FFT apgalvo, ka Komisija nav pierādījusi, ka SPKM metodes piemērošana FFT iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā atšķirtos no citiem finanšu nolīgumiem, kurus noslēguši uzņēmumi, kas atrodas salīdzināmā situācijā ar FFT situāciju. Kā norāda FFT, nav nekādu šaubu, ka salīdzināms uzņēmums, kas ir līdzīgā situācijā FFT situācijai, varētu lūgt nodokļu nolēmuma pieņemšanu un noteikt savus ar nodokli apliekamos ienākumus, pamatojoties uz SPKM metodi. Tā kā uz FFT un salīdzināmajiem uzņēmumiem attiecas viens un tas pats nodokļu režīms, nav jēgas noteikt to, vai FFT piemērotā transfertcenu noteikšanas metode ir vai nav saskaņā ar ESAO transfertcenām piemērojamajiem principiem (kāda tā ir jebkurā gadījumā). |
| --- | --- |

(180)

FFT apgalvo, ka Komisija nav pierādījusi, ka SPKM metodes piemērošana FFT iepriekšējā cenu noteikšanas nolīgumā atšķirtos no citiem finanšu nolīgumiem, kurus noslēguši uzņēmumi, kas atrodas salīdzināmā situācijā ar FFT situāciju. Kā norāda FFT, nav nekādu šaubu, ka salīdzināms uzņēmums, kas ir līdzīgā situācijā FFT situācijai, varētu lūgt nodokļu nolēmuma pieņemšanu un noteikt savus ar nodokli apliekamos ienākumus, pamatojoties uz SPKM metodi. Tā kā uz FFT un salīdzināmajiem uzņēmumiem attiecas viens un tas pats nodokļu režīms, nav jēgas noteikt to, vai FFT piemērotā transfertcenu noteikšanas metode ir vai nav saskaņā ar ESAO transfertcenām piemērojamajiem principiem (kāda tā ir jebkurā gadījumā).

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

5.2.3.   
  FFT faktiskā situācija ir būtiski atšķirīga no situācijas, kas novērota lēmumos par koordinācijas centriem

FFT

| (181) | Kā norāda FFT, lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru ir vairākas vērā ņemamas atšķirības salīdzinājumā ar iepriekšējiem lēmumiem, kuros Komisija apšaubīja transfertcenu noteikšanas metodes piemērošanu (proti, izmaksu pieskaitīšanas metodi) kā nodokļu pasākumu, kurš radījis selektīvas priekšrocības (71). Šajos lēmumos režīms bija pieejams tikai tiem nodokļu maksātājiem, kas ievēroja noteiktas prasības, kamēr lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru Komisija apšauba vienīgi SPKM piemērošanu, proti, konkrēto veidu, kā noteikt ar nodokli apliekamos ienākumus, iepriekšēju cenu noteikšanas nolīgumu kontekstā, kas ir pieejami visiem Luksemburgas nodokļu maksātājiem, kuri veic finansēšanas darbības ar saistītām personām. |
| --- | --- |

(181)

Kā norāda FFT, lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru ir vairākas vērā ņemamas atšķirības salīdzinājumā ar iepriekšējiem lēmumiem, kuros Komisija apšaubīja transfertcenu noteikšanas metodes piemērošanu (proti, izmaksu pieskaitīšanas metodi) kā nodokļu pasākumu, kurš radījis selektīvas priekšrocības (71). Šajos lēmumos režīms bija pieejams tikai tiem nodokļu maksātājiem, kas ievēroja noteiktas prasības, kamēr lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru Komisija apšauba vienīgi SPKM piemērošanu, proti, konkrēto veidu, kā noteikt ar nodokli apliekamos ienākumus, iepriekšēju cenu noteikšanas nolīgumu kontekstā, kas ir pieejami visiem Luksemburgas nodokļu maksātājiem, kuri veic finansēšanas darbības ar saistītām personām.

FFT

71

| (182) | Turklāt šajos lēmumos ienākumi, kas tika noteikti ar izmaksu pieskaitīšanas metodi, varēja būtiski atšķirties no likumā noteiktās peļņas, kas nav FFT gadījums, kura ar SPKM metodi noteiktie ienākumi atbilst paša uzņēmuma grāmatvedības uzskaitē norādītajam rezultātam. Tāpat transfertcenu noteikšanas metodes piemērošana iepriekšējos lēmumos acīmredzami nebija saskaņā ar ESAO attiecībā uz transfertcenām piemērojamajiem principiem. Šajā gadījumā šie principi nav pārkāpti. Tomēr atšķirībā no novērotā lēmumos, kas attiecās uz koordinācijas centriem, ESAO attiecībā uz transfertcenām piemērojamajos principos arī nav skaidru norādījumu attiecībā uz transfertcenu noteikšanu par dažām FFT veiktajām darbībām (piemēram, finansēšanas un naudas plūsmas pārvaldīšanas darbībām). |
| --- | --- |

(182)

Turklāt šajos lēmumos ienākumi, kas tika noteikti ar izmaksu pieskaitīšanas metodi, varēja būtiski atšķirties no likumā noteiktās peļņas, kas nav FFT gadījums, kura ar SPKM metodi noteiktie ienākumi atbilst paša uzņēmuma grāmatvedības uzskaitē norādītajam rezultātam. Tāpat transfertcenu noteikšanas metodes piemērošana iepriekšējos lēmumos acīmredzami nebija saskaņā ar ESAO attiecībā uz transfertcenām piemērojamajiem principiem. Šajā gadījumā šie principi nav pārkāpti. Tomēr atšķirībā no novērotā lēmumos, kas attiecās uz koordinācijas centriem, ESAO attiecībā uz transfertcenām piemērojamajos principos arī nav skaidru norādījumu attiecībā uz transfertcenu noteikšanu par dažām FFT veiktajām darbībām (piemēram, finansēšanas un naudas plūsmas pārvaldīšanas darbībām).

FFT

FFT

| (183) | FFT arī apgalvo, ka Komisija nav ņēmusi vērā to, ka FFT iepriekšējais cenu noteikšanas nolīgums ir balstīts uz ekonomikas pētījumu, kurš atbilst ESAO transfertcenām piemērojamajiem principiem, kas tomēr pierāda, ka peļņas noteikšana nebija patvaļīga un ka Luksemburgas nodokļu iestādes neizmantoja nekādu rīcības brīvību. |
| --- | --- |

(183)

FFT arī apgalvo, ka Komisija nav ņēmusi vērā to, ka FFT iepriekšējais cenu noteikšanas nolīgums ir balstīts uz ekonomikas pētījumu, kurš atbilst ESAO transfertcenām piemērojamajiem principiem, kas tomēr pierāda, ka peļņas noteikšana nebija patvaļīga un ka Luksemburgas nodokļu iestādes neizmantoja nekādu rīcības brīvību.

FFT

FFT

6.   LUKSEMBURGAS ATBILDE UZ TREŠO PERSONU APSVĒRUMIEM

LUKSEMBURGAS ATBILDE UZ TREŠO PERSONU APSVĒRUMIEM

| (184) | Luksemburga 2015. gada 5. janvāra vēstulē norādīja, ka tā pilnībā piekrīt Fiat formulētajiem apsvērumiem. |
| --- | --- |

(184)

Luksemburga 2015. gada 5. janvāra vēstulē norādīja, ka tā pilnībā piekrīt Fiat formulētajiem apsvērumiem.

Fiat

7.   APSTRĪDĒTĀ PASĀKUMA IZVĒRTĒŠANA

APSTRĪDĒTĀ PASĀKUMA IZVĒRTĒŠANA

7.1.   Atbalsta esamība

Atbalsta esamība

| (185) | LESD 107. panta 1. punkta nozīmē ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

(185)

LESD 107. panta 1. punkta nozīmē ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.

| (186) | Saskaņā ar iedibināto judikatūru, lai tiktu atzīts valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, ir jābūt izpildītiem visiem šajā noteikumā paredzētajiem nosacījumiem (72). Tādējādi ir konstatēts, ka, lai pasākumu varētu apzīmēt kā valsts atbalstu šā noteikuma nozīmē, pirmkārt, ir jābūt valsts iesaistīšanās faktam vai atbalsta piešķiršanai jānotiek no valsts līdzekļiem, otrkārt, šādi iesaistoties, ir jāvar iespaidot tirdzniecība starp dalībvalstīm, treškārt, tādējādi ir jānodrošina selektīvas priekšrocības kādam uzņēmumam un, ceturtkārt, tādējādi ir jārada vai jādraud radīt konkurences izkropļojumi (73). |
| --- | --- |

(186)

Saskaņā ar iedibināto judikatūru, lai tiktu atzīts valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, ir jābūt izpildītiem visiem šajā noteikumā paredzētajiem nosacījumiem (72). Tādējādi ir konstatēts, ka, lai pasākumu varētu apzīmēt kā valsts atbalstu šā noteikuma nozīmē, pirmkārt, ir jābūt valsts iesaistīšanās faktam vai atbalsta piešķiršanai jānotiek no valsts līdzekļiem, otrkārt, šādi iesaistoties, ir jāvar iespaidot tirdzniecība starp dalībvalstīm, treškārt, tādējādi ir jānodrošina selektīvas priekšrocības kādam uzņēmumam un, ceturtkārt, tādējādi ir jārada vai jādraud radīt konkurences izkropļojumi (73).

72

73

| (187) | Runājot par pirmo atbalsta esamības nosacījumu, apstrīdēto nolēmumu izdeva Tiešo nodokļu pārvalde, kas ir Luksemburgas Lielhercogistes nodokļu iestādes daļa. Šis nolēmums ietver Luksemburgas nodokļu iestādes akceptu FFT peļņas sadales metodei Fiat grupas ietvaros, kuru ierosināja šīs grupas nodokļu konsultants, kura ir saistoša Luksemburgas nodokļu iestādei piecus gadus un, balstoties uz kuru, FFT ik gadu aprēķina uzņēmuma ienākuma nodokli, kas tam ir jānomaksā Luksemburgai. Apstrīdētais nolīgums tādēļ ir attiecināms uz Luksemburgu. |
| --- | --- |

(187)

Runājot par pirmo atbalsta esamības nosacījumu, apstrīdēto nolēmumu izdeva Tiešo nodokļu pārvalde, kas ir Luksemburgas Lielhercogistes nodokļu iestādes daļa. Šis nolēmums ietver Luksemburgas nodokļu iestādes akceptu FFT peļņas sadales metodei Fiat grupas ietvaros, kuru ierosināja šīs grupas nodokļu konsultants, kura ir saistoša Luksemburgas nodokļu iestādei piecus gadus un, balstoties uz kuru, FFT ik gadu aprēķina uzņēmuma ienākuma nodokli, kas tam ir jānomaksā Luksemburgai. Apstrīdētais nolīgums tādēļ ir attiecināms uz Luksemburgu.

FFT

Fiat

FFT

| (188) | Runājot par pasākuma finansēšanu no valsts līdzekļiem, saskaņā ar Tiesas iedibināto judikatūru valsts atbalsts ir pasākums, ar kuru valsts iestādes dažiem uzņēmumiem piešķir nodokļu atvieglojumus, kas, lai gan nav saistīti ar pozitīvu valsts līdzekļu izmaksāšanu, nodrošina atbalsta saņēmējiem labvēlīgāku situāciju nekā citiem nodokļu maksātājiem (74). 7.2 punktā Komisija pierāda, ka apstrīdētais nolīgums rada FFT Luksemburgai maksājamā nodokļa samazinājumu, atkāpjoties no nodokļa, kas pretējā gadījumā būtu jāmaksā uzņēmumam FFT saskaņā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu. Līdz ar to apstrīdēto nolīgumu vajadzētu uzskatīt par tādu, kas rada valsts līdzekļu zaudējumu, jo jebkāds uzņēmuma FFT maksājamā nodokļa samazinājums rada to nodokļu ieņēmumu, kādi varētu būt Luksemburgas rīcībā, ja nebūtu šī samazinājuma, zaudējumus. |
| --- | --- |

(188)

Runājot par pasākuma finansēšanu no valsts līdzekļiem, saskaņā ar Tiesas iedibināto judikatūru valsts atbalsts ir pasākums, ar kuru valsts iestādes dažiem uzņēmumiem piešķir nodokļu atvieglojumus, kas, lai gan nav saistīti ar pozitīvu valsts līdzekļu izmaksāšanu, nodrošina atbalsta saņēmējiem labvēlīgāku situāciju nekā citiem nodokļu maksātājiem (74). 7.2 punktā Komisija pierāda, ka apstrīdētais nolīgums rada FFT Luksemburgai maksājamā nodokļa samazinājumu, atkāpjoties no nodokļa, kas pretējā gadījumā būtu jāmaksā uzņēmumam FFT saskaņā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu. Līdz ar to apstrīdēto nolīgumu vajadzētu uzskatīt par tādu, kas rada valsts līdzekļu zaudējumu, jo jebkāds uzņēmuma FFT maksājamā nodokļa samazinājums rada to nodokļu ieņēmumu, kādi varētu būt Luksemburgas rīcībā, ja nebūtu šī samazinājuma, zaudējumus.

74

FFT

FFT

FFT

| (189) | Attiecībā uz atbalsta esamības otro nosacījumu, FFT pieder Fiat grupai, kas ir uzņēmums, kurš darbojas pasaules mērogā, veicot savu darbību virknē Eiropas Savienības dalībvalstu, tādēļ jebkāds atbalsts par labu tam var iespaidot tirdzniecību Savienības iekšienē. Turklāt valsts piešķirtu priekšrocību uzskata par tādu, kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, ja tā pēc savas būtības ir tāda, kura palielina saņēmēja konkurētspēju salīdzinājumā ar citiem konkurējošiem uzņēmumiem (75). Tādā mērā, ciktāl ar apstrīdēto nolēmumu uzņēmumam FFT tiek paredzēti nodokļu parāda, kas tam parasti būtu bijis jāmaksā saskaņā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, atvieglojumi, ar šo nolēmumu tiek radīts vai tiek draudēts radīt konkurences izkropļojumus, nostiprinot FFT un Fiat grupas finansiālo stāvokli, līdz ar to šajā gadījumā ir izpildīts arī ceturtais valsts atbalsta esamības nosacījums. |
| --- | --- |

(189)

Attiecībā uz atbalsta esamības otro nosacījumu, FFT pieder Fiat grupai, kas ir uzņēmums, kurš darbojas pasaules mērogā, veicot savu darbību virknē Eiropas Savienības dalībvalstu, tādēļ jebkāds atbalsts par labu tam var iespaidot tirdzniecību Savienības iekšienē. Turklāt valsts piešķirtu priekšrocību uzskata par tādu, kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, ja tā pēc savas būtības ir tāda, kura palielina saņēmēja konkurētspēju salīdzinājumā ar citiem konkurējošiem uzņēmumiem (75). Tādā mērā, ciktāl ar apstrīdēto nolēmumu uzņēmumam FFT tiek paredzēti nodokļu parāda, kas tam parasti būtu bijis jāmaksā saskaņā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, atvieglojumi, ar šo nolēmumu tiek radīts vai tiek draudēts radīt konkurences izkropļojumus, nostiprinot FFT un Fiat grupas finansiālo stāvokli, līdz ar to šajā gadījumā ir izpildīts arī ceturtais valsts atbalsta esamības nosacījums.

FFT

Fiat

75

FFT

FFT

Fiat

| (190) | Attiecībā uz trešo valsts atbalsta esamības nosacījumu Komisija 7.2 punktā izskaidro iemeslus, kuru dēļ tā uzskata, ka ar apstrīdēto nolēmumu uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības tādā mērā, ciktāl ar to tiek radīts ieinteresētās personas Luksemburgai maksājamā nodokļa samazinājums salīdzinājumā ar nodokli, kādu pretējā gadījumā uzņēmumam FFT būtu jāmaksā saskaņā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, tādējādi izpildot visus valsts atbalsta esamības nosacījumus LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(190)

Attiecībā uz trešo valsts atbalsta esamības nosacījumu Komisija 7.2 punktā izskaidro iemeslus, kuru dēļ tā uzskata, ka ar apstrīdēto nolēmumu uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības tādā mērā, ciktāl ar to tiek radīts ieinteresētās personas Luksemburgai maksājamā nodokļa samazinājums salīdzinājumā ar nodokli, kādu pretējā gadījumā uzņēmumam FFT būtu jāmaksā saskaņā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, tādējādi izpildot visus valsts atbalsta esamības nosacījumus LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

FFT

FFT

7.2.   Selektīvu priekšrocību esamība

Selektīvu priekšrocību esamība

| (191) | Saskaņā ar iedibināto judikatūru “Līguma 107. panta 1. punkts paredz, ņemot vērā šī regulējuma mērķi, noteikt, vai attiecīgā tiesiskā regulējuma ietvaros valsts pasākums pēc sava rakstura ir tāds, kas “dod priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai” salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, kuri faktiski un juridiski ir salīdzināmā situācijā. Apstiprinošas atbildes gadījumā attiecīgais pasākums atbilst selektivitātes nosacījumam” (76). |
| --- | --- |

(191)

Saskaņā ar iedibināto judikatūru “Līguma 107. panta 1. punkts paredz, ņemot vērā šī regulējuma mērķi, noteikt, vai attiecīgā tiesiskā regulējuma ietvaros valsts pasākums pēc sava rakstura ir tāds, kas “dod priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai” salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, kuri faktiski un juridiski ir salīdzināmā situācijā. Apstiprinošas atbildes gadījumā attiecīgais pasākums atbilst selektivitātes nosacījumam” (76).

76

| (192) | Lietās, kas attiecas uz nodokļu jomu, Tiesa ir paredzējusi trīs posmu analīzi, lai noteiktu, vai konkrētais nodokļu pasākums ir selektīvs (77). Pirmajā posmā ir jānosaka, kāds ir dalībvalstī piemērojamais kopējis vai parastais nodokļu režīms – “atsauces sistēma”. Otrajā posmā ir jānosaka, vai konkrētais nodokļu pasākums ir atkāpe no šīs sistēmas tādā mērā, ka tas rada diferenciāciju starp ekonomikas dalībniekiem, kas, ņemot vērā sistēmas iekšējos mērķus, faktiski un juridiski ir salīdzināmā situācijā. Ja pasākums ir atkāpe no atsauces sistēmas, trešajā posmā ir jānosaka, vai šis pasākums ir pamatots pēc būtības vai saskaņā ar atsauces sistēmas vispārējo shēmu. Nodokļu pasākums, ar ko tiek paredzēta atkāpšanās no atsauces sistēmas, var būt pamatots, ja attiecīgā dalībvalsts var pierādīt, ka šis pasākums tieši izriet no šīs valsts nodokļu sistēmas pamatprincipiem vai vadošajiem principiem (78). Ja tas ir šāds gadījums, tad nodokļu pasākums nav selektīvs. Pierādīšanas pienākums šajā trešajā posmā ir dalībvalstij. |
| --- | --- |

(192)

Lietās, kas attiecas uz nodokļu jomu, Tiesa ir paredzējusi trīs posmu analīzi, lai noteiktu, vai konkrētais nodokļu pasākums ir selektīvs (77). Pirmajā posmā ir jānosaka, kāds ir dalībvalstī piemērojamais kopējis vai parastais nodokļu režīms – “atsauces sistēma”. Otrajā posmā ir jānosaka, vai konkrētais nodokļu pasākums ir atkāpe no šīs sistēmas tādā mērā, ka tas rada diferenciāciju starp ekonomikas dalībniekiem, kas, ņemot vērā sistēmas iekšējos mērķus, faktiski un juridiski ir salīdzināmā situācijā. Ja pasākums ir atkāpe no atsauces sistēmas, trešajā posmā ir jānosaka, vai šis pasākums ir pamatots pēc būtības vai saskaņā ar atsauces sistēmas vispārējo shēmu. Nodokļu pasākums, ar ko tiek paredzēta atkāpšanās no atsauces sistēmas, var būt pamatots, ja attiecīgā dalībvalsts var pierādīt, ka šis pasākums tieši izriet no šīs valsts nodokļu sistēmas pamatprincipiem vai vadošajiem principiem (78). Ja tas ir šāds gadījums, tad nodokļu pasākums nav selektīvs. Pierādīšanas pienākums šajā trešajā posmā ir dalībvalstij.

77

78

7.2.1.   Atsauces sistēmas noteikšana

Atsauces sistēmas noteikšana

7.2.1.1.   Atsauces sistēma, ko veido Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma

Atsauces sistēma, ko veido Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma

| (193) | Parasti atbalsta pasākuma selektīvā rakstura analīzes nolūkā atsauces sistēmu veido saskaņotu noteikumu kopums, kas, balstoties uz objektīviem kritērijiem, attiecas uz visiem uzņēmumiem, kuri ir saistīti ar tās piemērošanas jomu, ko nosaka tās mērķis. |
| --- | --- |

(193)

Parasti atbalsta pasākuma selektīvā rakstura analīzes nolūkā atsauces sistēmu veido saskaņotu noteikumu kopums, kas, balstoties uz objektīviem kritērijiem, attiecas uz visiem uzņēmumiem, kuri ir saistīti ar tās piemērošanas jomu, ko nosaka tās mērķis.

| (194) | Konkrētajā gadījumā Komisija uzskata, ka atsauces sistēma ir Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma, kuras mērķis ir piemērot nodokļus visiem uzņēmumiem, kas ir nodokļu maksātāji Luksemburgā (79). Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu piemēro vietējiem uzņēmumiem un ārzemju uzņēmumiem, kas ir rezidenti Luksemburgā, tostarp ārzemju uzņēmumu filiālēm Luksemburgā. Luksemburgā uzņēmumu uzskata par rezidentu, ja tā juridiskā adrese vai centrālā vadība ir Luksemburgā. Vietējiem uzņēmumiem un ārzemju uzņēmumiem, kas ir rezidenti Luksemburgā, ir jāmaksā uzņēmuma ienākuma nodoklis par visā pasaulē saņemtajiem ienākumiem, izņemot gadījumus, kad tiek piemērota nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencija. Uzņēmumiem, kas nav rezidenti, uzņēmuma ienākuma nodoklis jāmaksā tikai par dažiem konkrētiem ienākumiem, kuru izcelsme ir Luksemburgā. (80) Nodoklis ir jāmaksā par saņemtajiem ienākumiem, no kuriem atskaitīti fiskāli atskaitāmi izdevumi un zaudējumi, ko var pārnest uz nenoteiktu laiku. |
| --- | --- |

(194)

Konkrētajā gadījumā Komisija uzskata, ka atsauces sistēma ir Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma, kuras mērķis ir piemērot nodokļus visiem uzņēmumiem, kas ir nodokļu maksātāji Luksemburgā (79). Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu piemēro vietējiem uzņēmumiem un ārzemju uzņēmumiem, kas ir rezidenti Luksemburgā, tostarp ārzemju uzņēmumu filiālēm Luksemburgā. Luksemburgā uzņēmumu uzskata par rezidentu, ja tā juridiskā adrese vai centrālā vadība ir Luksemburgā. Vietējiem uzņēmumiem un ārzemju uzņēmumiem, kas ir rezidenti Luksemburgā, ir jāmaksā uzņēmuma ienākuma nodoklis par visā pasaulē saņemtajiem ienākumiem, izņemot gadījumus, kad tiek piemērota nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencija. Uzņēmumiem, kas nav rezidenti, uzņēmuma ienākuma nodoklis jāmaksā tikai par dažiem konkrētiem ienākumiem, kuru izcelsme ir Luksemburgā. (80) Nodoklis ir jāmaksā par saņemtajiem ienākumiem, no kuriem atskaitīti fiskāli atskaitāmi izdevumi un zaudējumi, ko var pārnest uz nenoteiktu laiku.

79

80

| (195) | Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokli veido uzņēmumu peļņas nodoklis (“uzņēmumu ienākuma nodoklis” vai “UIN”), kura procentu likme ir 21 %, un uzņēmumiem, kas atrodas Luksemburgas pilsētā, pašvaldības nodoklis par komercuzņēmumu ienākumiem (“komercuzņēmumu pašvaldības nodoklis”), kura procentu likme ir 6,75 %. Turklāt 21 % uzņēmumu ienākuma nodoklim tiek piemērota 5 % piemaksa, kas nonāk nodarbinātības fondā (81). Līdz ar to kopš 2011. gada 1. janvāra kopējā nodokļu likme par visiem ienākumiem Luksemburgas uzņēmumiem ir 28,80 % (82) (83). |
| --- | --- |

(195)

Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokli veido uzņēmumu peļņas nodoklis (“uzņēmumu ienākuma nodoklis” vai “UIN”), kura procentu likme ir 21 %, un uzņēmumiem, kas atrodas Luksemburgas pilsētā, pašvaldības nodoklis par komercuzņēmumu ienākumiem (“komercuzņēmumu pašvaldības nodoklis”), kura procentu likme ir 6,75 %. Turklāt 21 % uzņēmumu ienākuma nodoklim tiek piemērota 5 % piemaksa, kas nonāk nodarbinātības fondā (81). Līdz ar to kopš 2011. gada 1. janvāra kopējā nodokļu likme par visiem ienākumiem Luksemburgas uzņēmumiem ir 28,80 % (82) (83).

81

82

83

| (196) | Luksemburgas uzņēmumu ar nodokli apliekamo ienākumu aprēķins galvenokārt ir balstīts uz nodokļa maksātāja veikto komerciālo darbību uzskaiti, izdarot Luksemburgas nodokļu tiesību aktos paredzētās korekcijas, kas galvenokārt saistītas ar dividenžu/kapitāla pieauguma atbrīvošanu no nodokļiem, neatskaitāmu izdevumu atpakaļiekļaušanu (84), labojumiem, kas izdarīti attiecībā uz aprēķinātajiem nodokļiem par darījumiem, kuri nav veikti nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošos apstākļos, un ar dažādu amortizācijas noteikumu piemērošanu attiecībā uz uzskaiti un nodokļiem. |
| --- | --- |

(196)

Luksemburgas uzņēmumu ar nodokli apliekamo ienākumu aprēķins galvenokārt ir balstīts uz nodokļa maksātāja veikto komerciālo darbību uzskaiti, izdarot Luksemburgas nodokļu tiesību aktos paredzētās korekcijas, kas galvenokārt saistītas ar dividenžu/kapitāla pieauguma atbrīvošanu no nodokļiem, neatskaitāmu izdevumu atpakaļiekļaušanu (84), labojumiem, kas izdarīti attiecībā uz aprēķinātajiem nodokļiem par darījumiem, kuri nav veikti nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošos apstākļos, un ar dažādu amortizācijas noteikumu piemērošanu attiecībā uz uzskaiti un nodokļiem.

84

| (197) | Ja ar nodokli apliekamo ienākumu aprēķins tādu autonomu neintegrētu/vietējo uzņēmumu gadījumā, kas veic darījumus tirgū, ir salīdzinoši vienkāršs, jo tas ir balstīts uz starpību starp ieņēmumiem un izdevumiem tirgū, kurā ir konkurence, tad, lai aprēķinātu ar nodokli apliekamos ienākumus tādos fiskāli integrētos grupas uzņēmumos kā FFT, ir jāizmanto netieši dati. Autonomi neintegrēti uzņēmumi var ņemt savu bilances peļņu par izejas punktu, lai noteiktu uzņēmumu nodokļu bāzi, jo šī peļņa ir atkarīga no uzņēmuma ieguldāmo resursu un pārdoto produktu un pakalpojumu tirgus diktētām cenām. Savukārt integrētam uzņēmumam, kas veic darījumus ar uzņēmumiem, kuri pieder pie tās pašas grupas, pie kuras pieder uzņēmums, būs jāveic provizorisks aprēķins par cenām, kādas šiem darījumiem tiek piemērotas grupas iekšienē, lai noteiktu ar nodokli apliekamo ienākumu nodokļa aprēķina vajadzībām, šo provizorisko aprēķinu veic tas pats uzņēmums, kas kontrolē grupu, bet to nediktē tirgus. |
| --- | --- |

(197)

Ja ar nodokli apliekamo ienākumu aprēķins tādu autonomu neintegrētu/vietējo uzņēmumu gadījumā, kas veic darījumus tirgū, ir salīdzinoši vienkāršs, jo tas ir balstīts uz starpību starp ieņēmumiem un izdevumiem tirgū, kurā ir konkurence, tad, lai aprēķinātu ar nodokli apliekamos ienākumus tādos fiskāli integrētos grupas uzņēmumos kā FFT, ir jāizmanto netieši dati. Autonomi neintegrēti uzņēmumi var ņemt savu bilances peļņu par izejas punktu, lai noteiktu uzņēmumu nodokļu bāzi, jo šī peļņa ir atkarīga no uzņēmuma ieguldāmo resursu un pārdoto produktu un pakalpojumu tirgus diktētām cenām. Savukārt integrētam uzņēmumam, kas veic darījumus ar uzņēmumiem, kuri pieder pie tās pašas grupas, pie kuras pieder uzņēmums, būs jāveic provizorisks aprēķins par cenām, kādas šiem darījumiem tiek piemērotas grupas iekšienē, lai noteiktu ar nodokli apliekamo ienākumu nodokļa aprēķina vajadzībām, šo provizorisko aprēķinu veic tas pats uzņēmums, kas kontrolē grupu, bet to nediktē tirgus.

FFT

| (198) | Šāda atšķirība ar nodokli apliekamo ienākumu aprēķinā starp neintegrētiem, proti, pie grupas nepiederošiem un tātad kvalificējamiem kā “autonomiem” uzņēmumiem un integrētiem, proti, pie grupas piederošiem uzņēmumiem tomēr nekādi neietekmē Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas mērķi – aplikt ar nodokļiem visu Luksemburgā rezidējošu integrētu un neintegrētu uzņēmumu peļņu. UIN attiecas uz saimnieciskajām vienībām, kas darbojas Luksemburgā un kurām ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis, un ietver “jebkuru saimniecisku vienību, kam var tiešā veidā uzlikt uzņēmumu ienākuma nodokli”. Ne uzņēmuma forma, ne tā struktūra (ir uzņēmumu grupa vai tāda nav) nav noteicošs kritērijs aplikšanai ar uzņēmumu ienākuma nodokli Luksemburgā. Turklāt pat tad, ja var uzskatīt, ka lēmumi par finansēšanu ir pieņemti visas grupas kopīgās interesēs, Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodoklis tiek uzlikts atsevišķām saimnieciskajām struktūrvienībām, bet nevis visai grupai, un apstrīdētais nodokļu nolēmums attiecas vienīgi uz FFT ar nodokli apliekamajiem ienākumiem, līdz ar to jebkāds nodokļu ieņēmumu samazinājums ir balstīts vienīgi uz šī uzņēmuma darbības rezultātiem. Ja ir tiesa, ka nodokļu tiesību aktos paredzēti īpaši noteikumi attiecībā uz grupām (piemēram, nodokļu integrācijas režīms (85)), to mērķis ir nodrošināt vienlīdzīgu attieksmi pret neintegrētiem uzņēmumiem un saimnieciskām struktūrvienībām, kas strukturētas grupu veidā, bet nevis nodrošināt labvēlīgāku attieksmi grupām (86). |
| --- | --- |

(198)

Šāda atšķirība ar nodokli apliekamo ienākumu aprēķinā starp neintegrētiem, proti, pie grupas nepiederošiem un tātad kvalificējamiem kā “autonomiem” uzņēmumiem un integrētiem, proti, pie grupas piederošiem uzņēmumiem tomēr nekādi neietekmē Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas mērķi – aplikt ar nodokļiem visu Luksemburgā rezidējošu integrētu un neintegrētu uzņēmumu peļņu. UIN attiecas uz saimnieciskajām vienībām, kas darbojas Luksemburgā un kurām ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis, un ietver “jebkuru saimniecisku vienību, kam var tiešā veidā uzlikt uzņēmumu ienākuma nodokli”. Ne uzņēmuma forma, ne tā struktūra (ir uzņēmumu grupa vai tāda nav) nav noteicošs kritērijs aplikšanai ar uzņēmumu ienākuma nodokli Luksemburgā. Turklāt pat tad, ja var uzskatīt, ka lēmumi par finansēšanu ir pieņemti visas grupas kopīgās interesēs, Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodoklis tiek uzlikts atsevišķām saimnieciskajām struktūrvienībām, bet nevis visai grupai, un apstrīdētais nodokļu nolēmums attiecas vienīgi uz FFT ar nodokli apliekamajiem ienākumiem, līdz ar to jebkāds nodokļu ieņēmumu samazinājums ir balstīts vienīgi uz šī uzņēmuma darbības rezultātiem. Ja ir tiesa, ka nodokļu tiesību aktos paredzēti īpaši noteikumi attiecībā uz grupām (piemēram, nodokļu integrācijas režīms (85)), to mērķis ir nodrošināt vienlīdzīgu attieksmi pret neintegrētiem uzņēmumiem un saimnieciskām struktūrvienībām, kas strukturētas grupu veidā, bet nevis nodrošināt labvēlīgāku attieksmi grupām (86).

FFT

85

86

| (199) | Līdz ar to faktam, ka integrētu uzņēmumu un neintegrētu uzņēmumu ar nodokli apliekamā peļņa ir jāaprēķina atšķirīgā veidā, nav nekādas nozīmes, nosakot atsauces sistēmu nolūkā konkrētajā gadījumā veikt selektivitātes analīzi. Ņemot vērā to, ka atbilstīgi Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmai visu uzņēmumu, kas ir rezidenti Luksemburgā, peļņa tiek aplikta ar nodokli vienādi, nešķirojot integrētus un neintegrētus uzņēmumus, šo abu veidu uzņēmumi jāuzskata par tādiem, kas faktiski un juridiski ir līdzīgā situācijā atbilstoši šīs sistēmas patiesajam mērķim (87). Patiešām, tā kā apstrīdētā nodokļu nolēmuma mērķis ir noteikt FFT ar nodokli apliekamo peļņu nolūkā iekasēt uzņēmumu ienākuma nodokli atbilstīgi Luksemburgas vispārējai uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmai, tad šī sistēma ir tieši tā atsauces sistēma, atbilstīgi kurai ir jāpārbauda nolēmums, lai noteiktu, vai FFT ir guvis labumu no selektīvām priekšrocībām. |
| --- | --- |

(199)

Līdz ar to faktam, ka integrētu uzņēmumu un neintegrētu uzņēmumu ar nodokli apliekamā peļņa ir jāaprēķina atšķirīgā veidā, nav nekādas nozīmes, nosakot atsauces sistēmu nolūkā konkrētajā gadījumā veikt selektivitātes analīzi. Ņemot vērā to, ka atbilstīgi Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmai visu uzņēmumu, kas ir rezidenti Luksemburgā, peļņa tiek aplikta ar nodokli vienādi, nešķirojot integrētus un neintegrētus uzņēmumus, šo abu veidu uzņēmumi jāuzskata par tādiem, kas faktiski un juridiski ir līdzīgā situācijā atbilstoši šīs sistēmas patiesajam mērķim (87). Patiešām, tā kā apstrīdētā nodokļu nolēmuma mērķis ir noteikt FFT ar nodokli apliekamo peļņu nolūkā iekasēt uzņēmumu ienākuma nodokli atbilstīgi Luksemburgas vispārējai uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmai, tad šī sistēma ir tieši tā atsauces sistēma, atbilstīgi kurai ir jāpārbauda nolēmums, lai noteiktu, vai FFT ir guvis labumu no selektīvām priekšrocībām.

87

FFT

FFT

| (200) | Visbeidzot, lai atbildētu uz dažādiem uzņēmuma FFT izvirzītajiem argumentiem, kad tas apgalvo, ka grupas uzņēmumiem un autonomiem uzņēmumiem nav viena atsauces sistēma, Komisija norāda sekojošo. |
| --- | --- |

(200)

Visbeidzot, lai atbildētu uz dažādiem uzņēmuma FFT izvirzītajiem argumentiem, kad tas apgalvo, ka grupas uzņēmumiem un autonomiem uzņēmumiem nav viena atsauces sistēma, Komisija norāda sekojošo.

FFT

| (201) | FFT uzskata, ka atsauces sistēmā, lai izvērtētu apstrīdētā nolēmuma selektivitāti, būtu jāiekļauj tikai tie uzņēmumi, uz kuriem attiecas noteikumi par transfertcenām, proti, aplūkojot tos ekskluzīvi kopā ar asociētajiem uzņēmumiem (88), tādējādi, lai pierādītu šī pasākuma selektivitāti, Komisijai būtu jāpierāda, ka FFT ir saņēmis nodokļu nolēmumu atšķirīgos apstākļos no citu tādu struktūrvienību apstākļiem, kas darbojas Luksemburgā un veic finansēšanas darbību (89). FFT uzskata, ka šādu interpretāciju apstiprina Komisijas lēmumi par Groepsrentebox režīmu un grupu procentu nodokļu režīmu Ungārijā (90). |
| --- | --- |

(201)

FFT uzskata, ka atsauces sistēmā, lai izvērtētu apstrīdētā nolēmuma selektivitāti, būtu jāiekļauj tikai tie uzņēmumi, uz kuriem attiecas noteikumi par transfertcenām, proti, aplūkojot tos ekskluzīvi kopā ar asociētajiem uzņēmumiem (88), tādējādi, lai pierādītu šī pasākuma selektivitāti, Komisijai būtu jāpierāda, ka FFT ir saņēmis nodokļu nolēmumu atšķirīgos apstākļos no citu tādu struktūrvienību apstākļiem, kas darbojas Luksemburgā un veic finansēšanas darbību (89). FFT uzskata, ka šādu interpretāciju apstiprina Komisijas lēmumi par Groepsrentebox režīmu un grupu procentu nodokļu režīmu Ungārijā (90).

FFT

88

FFT

89

FFT

Groepsrentebox

90

| (202) | Iesākumā Komisija atgādina, ka tās lēmumu pieņemšanas prakse tai neuzliek nekādus pienākumus. Katrs potenciālais atbalsta pasākums ir jāizvērtē atsevišķi, ņemot vērā LESD 107. panta 1. punktā izklāstītos objektīvus kritērijus, tādā veidā, lai pat tad, ja būtu konstatēta pretēja lēmumu pieņemšanas prakse, tā neietekmētu šā lēmuma secinājumu spēkā esamību (91). |
| --- | --- |

(202)

Iesākumā Komisija atgādina, ka tās lēmumu pieņemšanas prakse tai neuzliek nekādus pienākumus. Katrs potenciālais atbalsta pasākums ir jāizvērtē atsevišķi, ņemot vērā LESD 107. panta 1. punktā izklāstītos objektīvus kritērijus, tādā veidā, lai pat tad, ja būtu konstatēta pretēja lēmumu pieņemšanas prakse, tā neietekmētu šā lēmuma secinājumu spēkā esamību (91).

91

| (203) | Jebkurā gadījumā, pretēji FFT apgalvotajam, neviens no šiem lēmumiem neapstiprina, ka tad, ja nodokļu pasākums dod labumu integrētam uzņēmumam, atsauces sistēmai noteikti ir jāaprobežojas ar šāda veida uzņēmumiem. Turklāt abos gadījumos nodokļu pasākuma, attiecībā uz kuru ir pieņemts Komisijas lēmums, mērķis nav salīdzināms ar šajā gadījumā izvērtētā pasākuma mērķi, un tātad secinājumi, kādus var izdarīt no šiem lēmumiem, neattiecas uz šo lietu. |
| --- | --- |

(203)

Jebkurā gadījumā, pretēji FFT apgalvotajam, neviens no šiem lēmumiem neapstiprina, ka tad, ja nodokļu pasākums dod labumu integrētam uzņēmumam, atsauces sistēmai noteikti ir jāaprobežojas ar šāda veida uzņēmumiem. Turklāt abos gadījumos nodokļu pasākuma, attiecībā uz kuru ir pieņemts Komisijas lēmums, mērķis nav salīdzināms ar šajā gadījumā izvērtētā pasākuma mērķi, un tātad secinājumi, kādus var izdarīt no šiem lēmumiem, neattiecas uz šo lietu.

FFT

| (204) | Groepsrentebox režīmu Nīderlandes iestādes ieviesa, lai samazinātu nodokļu režīma atšķirību finansēšanai grupas ietvaros ar kapitālieguldījumiem un finansēšanai, izsniedzot aizdevumu, un lai tādējādi samazinātu šo divu grupas ietvaros īstenotu finansēšanas veidu arbitrāžu (92). Savā galīgajā lēmumā Komisija uzsvēra, ka, ņemot vērā pasākuma mērķi, kas ir samazināt nodokļu režīma atšķirību finansēšanai grupas ietvaros ar kapitālieguldījumiem un finansēšanai, izsniedzot aizdevumu, un tādējādi samazināt šo divu grupas ietvaros īstenotu finansēšanas veidu arbitrāžu, “arbitrāža starp finansēšanu ar kapitālieguldījumiem un finansēšanu, izsniedzot aizdevumu, ir iespējama tikai grupas ietvaros [bet nevis autonomiem uzņēmumiem]” (93). Tieši ņemot vērā šo apsvērumu, kā arī režīma mērķi, kas paredzēja “samazināt faktorus, kuri veicina arbitrāžu starp finansēšanu ar kapitāla iepludināšanu un finansēšanu, izsniedzot aizdevumu, un tādējādi nodrošināt fiskālo neitralitāti” (94), Komisija uzskatīja, ka atsauces sistēma šajā lietā ietver tikai uzņēmumus, uz kuriem attiecas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma un kurus saista attiecības grupas ietvaros (95). |
| --- | --- |

(204)

Groepsrentebox režīmu Nīderlandes iestādes ieviesa, lai samazinātu nodokļu režīma atšķirību finansēšanai grupas ietvaros ar kapitālieguldījumiem un finansēšanai, izsniedzot aizdevumu, un lai tādējādi samazinātu šo divu grupas ietvaros īstenotu finansēšanas veidu arbitrāžu (92). Savā galīgajā lēmumā Komisija uzsvēra, ka, ņemot vērā pasākuma mērķi, kas ir samazināt nodokļu režīma atšķirību finansēšanai grupas ietvaros ar kapitālieguldījumiem un finansēšanai, izsniedzot aizdevumu, un tādējādi samazināt šo divu grupas ietvaros īstenotu finansēšanas veidu arbitrāžu, “arbitrāža starp finansēšanu ar kapitālieguldījumiem un finansēšanu, izsniedzot aizdevumu, ir iespējama tikai grupas ietvaros [bet nevis autonomiem uzņēmumiem]” (93). Tieši ņemot vērā šo apsvērumu, kā arī režīma mērķi, kas paredzēja “samazināt faktorus, kuri veicina arbitrāžu starp finansēšanu ar kapitāla iepludināšanu un finansēšanu, izsniedzot aizdevumu, un tādējādi nodrošināt fiskālo neitralitāti” (94), Komisija uzskatīja, ka atsauces sistēma šajā lietā ietver tikai uzņēmumus, uz kuriem attiecas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma un kurus saista attiecības grupas ietvaros (95).

Groepsrentebox

92

93

94

95

| (205) | Apstrīdētā nodokļu nolēmuma mērķis ir noteikt FFT nodokļu bāzi, kas kalpo tam, lai aprēķinātu Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokli, kādu jāmaksā šim uzņēmumam. Pirmkārt, kamēr mērķi, ar ko pamatots lēmums Groepsrentebox, var uzskatīt par pamatotu vienīgi grupas kontekstā (sakarā ar to, ka autonomajiem uzņēmumiem nav problēmu ar dažādu finansēšanas veidu arbitrāžu), nodokļu bāzes noteikšana nolūkā aprēķināt ik gadu maksājamo uzņēmumu ienākuma nodokli tikpat labi attiecas uz grupu kā uz autonomiem uzņēmumiem. |
| --- | --- |

(205)

Apstrīdētā nodokļu nolēmuma mērķis ir noteikt FFT nodokļu bāzi, kas kalpo tam, lai aprēķinātu Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokli, kādu jāmaksā šim uzņēmumam. Pirmkārt, kamēr mērķi, ar ko pamatots lēmums Groepsrentebox, var uzskatīt par pamatotu vienīgi grupas kontekstā (sakarā ar to, ka autonomajiem uzņēmumiem nav problēmu ar dažādu finansēšanas veidu arbitrāžu), nodokļu bāzes noteikšana nolūkā aprēķināt ik gadu maksājamo uzņēmumu ienākuma nodokli tikpat labi attiecas uz grupu kā uz autonomiem uzņēmumiem.

FFT

Groepsrentebox

| (206) | Otrkārt, FFT veic finansēšanas uzņēmuma funkciju un sniedz savus pakalpojumus tikai citiem grupas Fiat uzņēmumiem. Tomēr darījumi, kādus uzņēmums veic, varētu tikt veikti arī citā, ne tikai grupas, kontekstā. Apkārtrakstā šāda veida finansēšanas darījumi grupas ietvaros salīdzināti ar neatkarīgu finanšu iestāžu veiktajiem darījumiem (96) un pieprasīts, lai atlīdzība par šiem finanšu pakalpojumiem būtu vai nu saistīta ar aizdotās naudas summu, vai ar pārvaldīto aktīvu reālo vērtību, proti, atbilstīga atlīdzībai, ko pieprasītu neatkarīga finanšu iestāde. Tātad apkārtrakstā atzīts, ka pat grupas ietvaros veiktie darījumi ir tieši salīdzināmi ar parastiem, tirgū veiktiem darījumiem. |
| --- | --- |

(206)

Otrkārt, FFT veic finansēšanas uzņēmuma funkciju un sniedz savus pakalpojumus tikai citiem grupas Fiat uzņēmumiem. Tomēr darījumi, kādus uzņēmums veic, varētu tikt veikti arī citā, ne tikai grupas, kontekstā. Apkārtrakstā šāda veida finansēšanas darījumi grupas ietvaros salīdzināti ar neatkarīgu finanšu iestāžu veiktajiem darījumiem (96) un pieprasīts, lai atlīdzība par šiem finanšu pakalpojumiem būtu vai nu saistīta ar aizdotās naudas summu, vai ar pārvaldīto aktīvu reālo vērtību, proti, atbilstīga atlīdzībai, ko pieprasītu neatkarīga finanšu iestāde. Tātad apkārtrakstā atzīts, ka pat grupas ietvaros veiktie darījumi ir tieši salīdzināmi ar parastiem, tirgū veiktiem darījumiem.

FFT

Fiat

96

| (207) | Šie konkrētās lietas raksturlielumi vēlreiz apstiprina, ka Komisijas lēmumā par Groepsrentebox formulēto apsvērumu – proti, ka saistībā ar finansēšanas darbībām, kas tiek veiktas, izsniedzot aizdevumus, saistītie uzņēmumi juridiski un faktiski nav tādā situācijā, kura ir salīdzināma ar nesaistītu uzņēmumu situāciju – nevar vispārināt attiecībā uz tādām situācijām, kad nodokļu nolēmuma mērķis ir noteikt nodokļu bāzi nolūkā aprēķināt uzņēmumu ienākuma nodokli. Apkārtrakstā iekļautais apliecinājums par darījumu salīdzināmību bija atsauce uz principiem, uz kuriem balstīts nesaistītu pušu darījuma princips un atbilstīgi kuriem komerciālajām un finansiālajām attiecībām starp saistītiem uzņēmumiem nebūtu jāatšķiras no tām attiecībām, par kādām būtu jāvienojas neatkarīgu uzņēmumu starpā (97). Noteikumu par transfertcenām tiešais mērķis ir salīdzināt saistītu/vienas grupas uzņēmumu darījumus ar neatkarīgu uzņēmumu darījumiem un nodrošināt, lai jebkura novirze tiktu izlabota. Ņemot vērā šos faktorus, FFT kļūdaini atsaucas uz lēmumu par Groepsrentebox, lai pamatotu savu argumentāciju. |
| --- | --- |

(207)

Šie konkrētās lietas raksturlielumi vēlreiz apstiprina, ka Komisijas lēmumā par Groepsrentebox formulēto apsvērumu – proti, ka saistībā ar finansēšanas darbībām, kas tiek veiktas, izsniedzot aizdevumus, saistītie uzņēmumi juridiski un faktiski nav tādā situācijā, kura ir salīdzināma ar nesaistītu uzņēmumu situāciju – nevar vispārināt attiecībā uz tādām situācijām, kad nodokļu nolēmuma mērķis ir noteikt nodokļu bāzi nolūkā aprēķināt uzņēmumu ienākuma nodokli. Apkārtrakstā iekļautais apliecinājums par darījumu salīdzināmību bija atsauce uz principiem, uz kuriem balstīts nesaistītu pušu darījuma princips un atbilstīgi kuriem komerciālajām un finansiālajām attiecībām starp saistītiem uzņēmumiem nebūtu jāatšķiras no tām attiecībām, par kādām būtu jāvienojas neatkarīgu uzņēmumu starpā (97). Noteikumu par transfertcenām tiešais mērķis ir salīdzināt saistītu/vienas grupas uzņēmumu darījumus ar neatkarīgu uzņēmumu darījumiem un nodrošināt, lai jebkura novirze tiktu izlabota. Ņemot vērā šos faktorus, FFT kļūdaini atsaucas uz lēmumu par Groepsrentebox, lai pamatotu savu argumentāciju.

Groepsrentebox

97

FFT

Groepsrentebox

| (208) | Tāds pats secinājums attiecas uz lēmumu par grupu procentu nodokļu režīmu Ungārijā, uz kuru arī atsaucas FFT. Šis lēmums attiecās uz režīmu, kura mērķis bija samazināt arbitrāžu (Ungārijas uzņēmumu attiecībās), tuvinot nodokļu piemērošanu procentiem grupas iekšienē nodokļu piemērošanai dividendēm grupas ietvaros, tādējādi nostiprinot nodokļu sistēmas neitralitāti no tehniskā viedokļa (98). Mērķis samazināt arbitrāžu, ko Komisija tajā laikā uzskatīja par atbilstīgu attiecībām grupas iekšienē, atšķiras no šā pasākuma mērķa, kas ir noteikt FFT nodokļu bāzi, kurai Luksemburgā tiek piemērots uzņēmumu ienākuma nodoklis. Šis mērķis nepadara FFT kā grupai piederošu struktūrvienību atšķirīgu no jebkādas citas (autonomas) vienības, kas vēršas Luksemburgas finanšu iestādē, lai noteiktu savu nodokļu bāzi. Protams, FFT gadījumā nodokļu bāzi noteikt ir sarežģītāk, jo tas ir saistīts ar noteikumu par transfertcenām un nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanu, kamēr autonoma uzņēmuma gadījumā ar nodokli apliekamā peļņa parasti būtu ekvivalenta grāmatvedības uzskaitē norādītajai peļņai, veicot iespējamas korekcijas, kas paredzētas nodokļu tiesību aktos. Taču tiesību aktu, kas attiecas uz nodokļu piemērošanu uzņēmumiem, kā arī nodokļu nolēmumu mērķis ir uzlikt nodokli par visu peļņu uzņēmumiem, kuriem nodokļi jāmaksā Luksemburgā, tas notiek, neraugoties uz to, vai nodokļu maksātājs ir vai nav ietverts grupā. |
| --- | --- |

(208)

Tāds pats secinājums attiecas uz lēmumu par grupu procentu nodokļu režīmu Ungārijā, uz kuru arī atsaucas FFT. Šis lēmums attiecās uz režīmu, kura mērķis bija samazināt arbitrāžu (Ungārijas uzņēmumu attiecībās), tuvinot nodokļu piemērošanu procentiem grupas iekšienē nodokļu piemērošanai dividendēm grupas ietvaros, tādējādi nostiprinot nodokļu sistēmas neitralitāti no tehniskā viedokļa (98). Mērķis samazināt arbitrāžu, ko Komisija tajā laikā uzskatīja par atbilstīgu attiecībām grupas iekšienē, atšķiras no šā pasākuma mērķa, kas ir noteikt FFT nodokļu bāzi, kurai Luksemburgā tiek piemērots uzņēmumu ienākuma nodoklis. Šis mērķis nepadara FFT kā grupai piederošu struktūrvienību atšķirīgu no jebkādas citas (autonomas) vienības, kas vēršas Luksemburgas finanšu iestādē, lai noteiktu savu nodokļu bāzi. Protams, FFT gadījumā nodokļu bāzi noteikt ir sarežģītāk, jo tas ir saistīts ar noteikumu par transfertcenām un nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanu, kamēr autonoma uzņēmuma gadījumā ar nodokli apliekamā peļņa parasti būtu ekvivalenta grāmatvedības uzskaitē norādītajai peļņai, veicot iespējamas korekcijas, kas paredzētas nodokļu tiesību aktos. Taču tiesību aktu, kas attiecas uz nodokļu piemērošanu uzņēmumiem, kā arī nodokļu nolēmumu mērķis ir uzlikt nodokli par visu peļņu uzņēmumiem, kuriem nodokļi jāmaksā Luksemburgā, tas notiek, neraugoties uz to, vai nodokļu maksātājs ir vai nav ietverts grupā.

FFT

98

FFT

FFT

FFT

| (209) | Komisija no tā secina, ka atsauces sistēma, kuru ņemot vērā ir jāpārbauda apstrīdētais nolēmums, ir Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma, ko veido Luksemburgas noteikumi par uzņēmumu ienākuma nodokli (UIN), kas aprakstīti 193. līdz 208. apsvērumā. Proti, šī atsauces sistēma sastāv no saskaņotu noteikumu kopuma, kurus, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, piemēro, lai ar nodokli apliktu autonomu uzņēmumu peļņu, kam ar nodokli apliekamā peļņa parasti sakrīt ar grāmatvedības uzskaitē norādīto peļņu (veicot iespējamas korekcijas, kas paredzētas nodokļu tiesību aktos), kā arī grupas uzņēmumu peļņu, kuri peļņas pārdalei izmanto transfertcenas. Ņemot vērā šīs sistēmas patieso mērķi, abu veidu uzņēmumi – saistīti uzņēmumi un nesaistīti uzņēmumi – ir jāuzskata par faktiski un juridiski līdzīgā situācijā esošiem. |
| --- | --- |

(209)

Komisija no tā secina, ka atsauces sistēma, kuru ņemot vērā ir jāpārbauda apstrīdētais nolēmums, ir Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma, ko veido Luksemburgas noteikumi par uzņēmumu ienākuma nodokli (UIN), kas aprakstīti 193. līdz 208. apsvērumā. Proti, šī atsauces sistēma sastāv no saskaņotu noteikumu kopuma, kurus, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, piemēro, lai ar nodokli apliktu autonomu uzņēmumu peļņu, kam ar nodokli apliekamā peļņa parasti sakrīt ar grāmatvedības uzskaitē norādīto peļņu (veicot iespējamas korekcijas, kas paredzētas nodokļu tiesību aktos), kā arī grupas uzņēmumu peļņu, kuri peļņas pārdalei izmanto transfertcenas. Ņemot vērā šīs sistēmas patieso mērķi, abu veidu uzņēmumi – saistīti uzņēmumi un nesaistīti uzņēmumi – ir jāuzskata par faktiski un juridiski līdzīgā situācijā esošiem.

7.2.1.2.   
  L.I.R. 164. panta 3. punkts, apkārtraksts un/vai administratīvā prakse šajā jautājumā neveido atbilstīgu atsauces sistēmu.

L.I.R.

| (210) | Luksemburga uzskata, ka atsauces sistēmā vajadzētu ietvert tikai grupas uzņēmumus, uz kuriem attiecas L.I.R. 164. panta 3. punkts (99), kamēr FFT, šķiet, iet tālāk, uzskatot, ka atsauces sistēma būtu jābalsta uz apkārtrakstu un tajā jāiekļauj tikai tādus grupas uzņēmumus, kas veic finansēšanas darbību (100). Saskaņā ar šiem viedokļiem, lai varētu izdarīt secinājumus par pasākuma selektivitāti, vajadzētu pierādīt, ka FFT ir saņēmis atšķirīgu attieksmi nekā citas grupas vienības, kas veic finansēšanas darbību un kas faktiski un juridiski ir līdzīgā situācijā kā FFT, ņemot vērā L.I.R. 164. panta 3. punkta un/vai apkārtraksta mērķus. Līdz ar to Komisijai būtu vajadzējis salīdzināt apstrīdēto nodokļu nolēmumu ar tai nosūtītajām 21 cita nodokļu maksātāja iepriekšējām vienošanām par transfertcenām (skatīt 8. apsvērumu) (101). Kā uzskata Luksemburga un FFT, ņemot vērā to, ka uzņēmumam FFT noteiktais režīms ir saskaņā ar L.I.R. 164. panta 3. punktu, apkārtrakstu un administratīvo praksi šajā jautājumā, ar nodokļu nolēmumu nav piešķirtas nekādas selektīvas priekšrocības. |
| --- | --- |

(210)

Luksemburga uzskata, ka atsauces sistēmā vajadzētu ietvert tikai grupas uzņēmumus, uz kuriem attiecas L.I.R. 164. panta 3. punkts (99), kamēr FFT, šķiet, iet tālāk, uzskatot, ka atsauces sistēma būtu jābalsta uz apkārtrakstu un tajā jāiekļauj tikai tādus grupas uzņēmumus, kas veic finansēšanas darbību (100). Saskaņā ar šiem viedokļiem, lai varētu izdarīt secinājumus par pasākuma selektivitāti, vajadzētu pierādīt, ka FFT ir saņēmis atšķirīgu attieksmi nekā citas grupas vienības, kas veic finansēšanas darbību un kas faktiski un juridiski ir līdzīgā situācijā kā FFT, ņemot vērā L.I.R. 164. panta 3. punkta un/vai apkārtraksta mērķus. Līdz ar to Komisijai būtu vajadzējis salīdzināt apstrīdēto nodokļu nolēmumu ar tai nosūtītajām 21 cita nodokļu maksātāja iepriekšējām vienošanām par transfertcenām (skatīt 8. apsvērumu) (101). Kā uzskata Luksemburga un FFT, ņemot vērā to, ka uzņēmumam FFT noteiktais režīms ir saskaņā ar L.I.R. 164. panta 3. punktu, apkārtrakstu un administratīvo praksi šajā jautājumā, ar nodokļu nolēmumu nav piešķirtas nekādas selektīvas priekšrocības.

L.I.R.

99

FFT

100

FFT

FFT

L.I.R.

101

FFT

FFT

L.I.R.

| (211) | Komisija noraida šo pamatojumu. |
| --- | --- |

(211)

Komisija noraida šo pamatojumu.

| (212) | Kā izskaidrots 198. apsvērumā, Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas mērķis ir aplikt ar nodokļiem visu to uzņēmumu peļņu, kuri atrodas tās nodokļu jurisdikcijā, neraugoties uz to, vai tie ir saistīti vai nesaistīti uzņēmumi. Kā izskaidrots 194. apsvērumā, Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokli aprēķina par peļņu, ko visā pasaulē guvuši vietējie uzņēmumi un ārvalstu uzņēmumi, kas ir rezidenti Luksemburgā (izņemot gadījumus, kad tiek piemērota nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencija), tostarp ārvalstu uzņēmumu filiāles Luksemburgā, bet uzņēmumiem, kas nav rezidenti, tiek aplikti ar nodokli tikai dažu konkrētu veidu ienākumi, kuru izcelsme ir Luksemburgā. |
| --- | --- |

(212)

Kā izskaidrots 198. apsvērumā, Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas mērķis ir aplikt ar nodokļiem visu to uzņēmumu peļņu, kuri atrodas tās nodokļu jurisdikcijā, neraugoties uz to, vai tie ir saistīti vai nesaistīti uzņēmumi. Kā izskaidrots 194. apsvērumā, Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokli aprēķina par peļņu, ko visā pasaulē guvuši vietējie uzņēmumi un ārvalstu uzņēmumi, kas ir rezidenti Luksemburgā (izņemot gadījumus, kad tiek piemērota nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencija), tostarp ārvalstu uzņēmumu filiāles Luksemburgā, bet uzņēmumiem, kas nav rezidenti, tiek aplikti ar nodokli tikai dažu konkrētu veidu ienākumi, kuru izcelsme ir Luksemburgā.

| (213) | Luksemburgas un FFT uzskats, ka atsauces sistēmā ir ietverti tikai grupas uzņēmumi, tā kā tikai attiecībā uz tiem ir jāpiemēro tarifikācija, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, lai noteiktu to nodokļu bāzi, liek atgriezties pie uzņēmumu mākslīga iedalījuma, pamatojoties uz to struktūru, lai noteiktu to ar nodokli apliekamo peļņu, šāds iedalījums netiek atzīts Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmā, uzliekot nodokļus to uzņēmumu peļņai, kuri ir tās nodokļu jurisdikcijā. |
| --- | --- |

(213)

Luksemburgas un FFT uzskats, ka atsauces sistēmā ir ietverti tikai grupas uzņēmumi, tā kā tikai attiecībā uz tiem ir jāpiemēro tarifikācija, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, lai noteiktu to nodokļu bāzi, liek atgriezties pie uzņēmumu mākslīga iedalījuma, pamatojoties uz to struktūru, lai noteiktu to ar nodokli apliekamo peļņu, šāds iedalījums netiek atzīts Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmā, uzliekot nodokļus to uzņēmumu peļņai, kuri ir tās nodokļu jurisdikcijā.

FFT

| (214) | Tāpat FFT veiktais iedalījums grupās un autonomos uzņēmumos uz attiecīgās grupas vienības veikto darbību pamata, apgalvojot, ka atsauces sistēmā ir ietverami tikai tādi uzņēmumi, uz kuriem attiecas apkārtraksts, nesaskan ar Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas mērķi. Lai gan ir tiesa, ka FFT veiktā darbība ir saistīta gandrīz tikai ar darījumiem grupas iekšienē (102), tā veiktos finanšu darījumus tikpat labi varētu veikt ārpus grupas esošas neatkarīgas finanšu iestādes, kā norādīts apkārtrakstā. Tādējādi, lai aprēķinātu uzņēmumu ienākuma nodokli Luksemburgā, ir jāsalīdzina FFT ar jebkādu, saistītu vai nesaistītu uzņēmumu, kas veic saimniecisko darbību, jo saskaņā ar Luksemburgas tiesību aktiem, kas attiecas uz uzņēmumu aplikšanu ar nodokļiem, uz neatkarīgu finanšu iestāžu peļņu attiecas tie paši noteikumi par uzņēmumu aplikšanu ar nodokļiem, kas attiecas uz peļņu, kura gūta, veicot darījumus grupas iekšienē, un kura aprēķināta pēc nesaistītu pušu darījuma principa. Līdz ar to Komisija noraida FFT argumentu, saskaņā ar kuru atsauces sistēmā vajadzētu iekļaut tikai tādus grupas uzņēmumus, kas veic grupas finansēšanas darījumus. |
| --- | --- |

(214)

Tāpat FFT veiktais iedalījums grupās un autonomos uzņēmumos uz attiecīgās grupas vienības veikto darbību pamata, apgalvojot, ka atsauces sistēmā ir ietverami tikai tādi uzņēmumi, uz kuriem attiecas apkārtraksts, nesaskan ar Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas mērķi. Lai gan ir tiesa, ka FFT veiktā darbība ir saistīta gandrīz tikai ar darījumiem grupas iekšienē (102), tā veiktos finanšu darījumus tikpat labi varētu veikt ārpus grupas esošas neatkarīgas finanšu iestādes, kā norādīts apkārtrakstā. Tādējādi, lai aprēķinātu uzņēmumu ienākuma nodokli Luksemburgā, ir jāsalīdzina FFT ar jebkādu, saistītu vai nesaistītu uzņēmumu, kas veic saimniecisko darbību, jo saskaņā ar Luksemburgas tiesību aktiem, kas attiecas uz uzņēmumu aplikšanu ar nodokļiem, uz neatkarīgu finanšu iestāžu peļņu attiecas tie paši noteikumi par uzņēmumu aplikšanu ar nodokļiem, kas attiecas uz peļņu, kura gūta, veicot darījumus grupas iekšienē, un kura aprēķināta pēc nesaistītu pušu darījuma principa. Līdz ar to Komisija noraida FFT argumentu, saskaņā ar kuru atsauces sistēmā vajadzētu iekļaut tikai tādus grupas uzņēmumus, kas veic grupas finansēšanas darījumus.

FFT

FFT

102

FFT

FFT

| (215) | Līdz ar to Komisija secina, ka konkrētajā gadījumā atsauces sistēma, saskaņā ar kuru ir jāpārbauda apstrīdētais nodokļu nolēmums, ir Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma, kas aprakstīta 193. līdz 208. apsvērumā, ka uzņēmumu ienākuma nodoklis aprēķināms par grupas uzņēmumu vai autonomu uzņēmumu peļņu, neraugoties uz šo uzņēmumu veikto darbību. |
| --- | --- |

(215)

Līdz ar to Komisija secina, ka konkrētajā gadījumā atsauces sistēma, saskaņā ar kuru ir jāpārbauda apstrīdētais nodokļu nolēmums, ir Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma, kas aprakstīta 193. līdz 208. apsvērumā, ka uzņēmumu ienākuma nodoklis aprēķināms par grupas uzņēmumu vai autonomu uzņēmumu peļņu, neraugoties uz šo uzņēmumu veikto darbību.

7.2.2.   Selektīvas priekšrocības, kuras rada atkāpšanās no Luksemburgas vispārējās uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas

Selektīvas priekšrocības, kuras rada atkāpšanās no Luksemburgas vispārējās uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas

| (216) | Ja Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma tiek uzskatīta par atsauces sistēmu, saskaņā ar kuru ir jāpārbauda apstrīdētais nodokļu nolēmums, ir jānosaka, vai šis nolēmums ir tāda atkāpe no šīs atsauces sistēmas, kas rada nevienādu attieksmi pret faktiski un juridiski līdzīgā situācijā esošiem uzņēmumiem. |
| --- | --- |

(216)

Ja Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma tiek uzskatīta par atsauces sistēmu, saskaņā ar kuru ir jāpārbauda apstrīdētais nodokļu nolēmums, ir jānosaka, vai šis nolēmums ir tāda atkāpe no šīs atsauces sistēmas, kas rada nevienādu attieksmi pret faktiski un juridiski līdzīgā situācijā esošiem uzņēmumiem.

| (217) | Šajā otrajā selektivitātes analīzes posmā atbilde uz jautājumu, vai nodokļu pasākums ir atkāpe no atsauces sistēmas, parasti sakrīt ar secinājumu par priekšrocību piešķiršanu labuma guvējam no šī pasākuma. Patiešām, ja nodokļu pasākums rada nepamatotu nodokļa samazinājumu labuma guvējam, kam, tad, ja šā pasākuma nebūtu, atbilstīgi atsauces sistēmai būtu bijis jāmaksā lielāks nodoklis, šis samazinājums ir nodokļu pasākuma radīta priekšrocība un vienlaicīgi arī atkāpe no atsauces sistēmas. |
| --- | --- |

(217)

Šajā otrajā selektivitātes analīzes posmā atbilde uz jautājumu, vai nodokļu pasākums ir atkāpe no atsauces sistēmas, parasti sakrīt ar secinājumu par priekšrocību piešķiršanu labuma guvējam no šī pasākuma. Patiešām, ja nodokļu pasākums rada nepamatotu nodokļa samazinājumu labuma guvējam, kam, tad, ja šā pasākuma nebūtu, atbilstīgi atsauces sistēmai būtu bijis jāmaksā lielāks nodoklis, šis samazinājums ir nodokļu pasākuma radīta priekšrocība un vienlaicīgi arī atkāpe no atsauces sistēmas.

| (218) | Kā uzskata Tiesa, individuāla atbalsta gadījumā, atšķirībā no sistēmas, “konstatējot ekonomiskas priekšrocības, principā var pieļaut selektivitāti” (103). Konkrētajā gadījumā individuālā atbalsta pasākums, no kura FFT gūst labumu, ir apstrīdētais nodokļu nolēmums, kurā ir apstiprināta aprēķināšanas metodoloģija ieinteresētās personas ar nodokli apliekamajai peļņai Luksemburgā par funkcijām, ko tā veic Fiat grupā, šī peļņa pēc tam tiek aplikta ar nodokli Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas ietvaros. |
| --- | --- |

(218)

Kā uzskata Tiesa, individuāla atbalsta gadījumā, atšķirībā no sistēmas, “konstatējot ekonomiskas priekšrocības, principā var pieļaut selektivitāti” (103). Konkrētajā gadījumā individuālā atbalsta pasākums, no kura FFT gūst labumu, ir apstrīdētais nodokļu nolēmums, kurā ir apstiprināta aprēķināšanas metodoloģija ieinteresētās personas ar nodokli apliekamajai peļņai Luksemburgā par funkcijām, ko tā veic Fiat grupā, šī peļņa pēc tam tiek aplikta ar nodokli Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas ietvaros.

103

FFT

Fiat

7.2.2.1.   Selektīvās priekšrocības, ko rada novirze no nesaistītu pušu darījuma principa

Selektīvās priekšrocības, ko rada novirze no nesaistītu pušu darījuma principa

| (219) | Principā nodokļu nolēmuma mērķis ir attiecīgajā laikposmā iepriekš noteikt konkrētajā gadījumā piemērojamo vispārējo nodokļu sistēmu, ņemot vērā ar šo lietu saistīto faktu un apstākļu kopumu, ar nosacījumu, ka šie fakti un apstākļi šī nolēmuma spēkā esamības laikā būtiski nemainīsies. Nodokļu nolēmums, kas pieņemts, balstoties uz tādu novērtēšanas metodi, kas nepamatoti novirzās no vispārējās nodokļu sistēmas piemērošanas rezultāta, tiks uzskatīts par tādu, kas labuma guvējam no tā piešķir selektīvas priekšrocības, jo šī selektīvā attieksme minētajam labuma guvējam palīdz samazināt savu nodokļu parādu attiecīgajā dalībvalstī salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kuri faktiski un juridiski ir līdzīgā situācijā. |
| --- | --- |

(219)

Principā nodokļu nolēmuma mērķis ir attiecīgajā laikposmā iepriekš noteikt konkrētajā gadījumā piemērojamo vispārējo nodokļu sistēmu, ņemot vērā ar šo lietu saistīto faktu un apstākļu kopumu, ar nosacījumu, ka šie fakti un apstākļi šī nolēmuma spēkā esamības laikā būtiski nemainīsies. Nodokļu nolēmums, kas pieņemts, balstoties uz tādu novērtēšanas metodi, kas nepamatoti novirzās no vispārējās nodokļu sistēmas piemērošanas rezultāta, tiks uzskatīts par tādu, kas labuma guvējam no tā piešķir selektīvas priekšrocības, jo šī selektīvā attieksme minētajam labuma guvējam palīdz samazināt savu nodokļu parādu attiecīgajā dalībvalstī salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kuri faktiski un juridiski ir līdzīgā situācijā.

| (220) | Priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē ir ekonomiskas priekšrocības, ko uzņēmums nevarētu gūt normālos tirgus apstākļos, proti, bez valsts iesaistīšanās (104). Tātad priekšrocības pastāv tādēļ, ka valsts iesaistīšanās rezultātā uzlabojas kāda uzņēmuma finanšu situācija (105). Šādu uzlabošanos pierāda, salīdzinot uzņēmuma finanšu situāciju, kāda rodas, piemērojot apstrīdēto pasākumu, ar šī paša uzņēmuma finanšu situāciju, ja šāda pasākuma nebūtu (106). Priekšrocību var radīt pozitīvu saimniecisko labumu piešķiršana, kā arī atbrīvošana no maksājumiem, kas parasti pārslogo uzņēmuma budžetu (107). |
| --- | --- |

(220)

Priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē ir ekonomiskas priekšrocības, ko uzņēmums nevarētu gūt normālos tirgus apstākļos, proti, bez valsts iesaistīšanās (104). Tātad priekšrocības pastāv tādēļ, ka valsts iesaistīšanās rezultātā uzlabojas kāda uzņēmuma finanšu situācija (105). Šādu uzlabošanos pierāda, salīdzinot uzņēmuma finanšu situāciju, kāda rodas, piemērojot apstrīdēto pasākumu, ar šī paša uzņēmuma finanšu situāciju, ja šāda pasākuma nebūtu (106). Priekšrocību var radīt pozitīvu saimniecisko labumu piešķiršana, kā arī atbrīvošana no maksājumiem, kas parasti pārslogo uzņēmuma budžetu (107).

104

105

106

107

| (221) | Kā izskaidrots 52. un turpmākajos apsvērumos, Luksemburga, pieņemot apstrīdēto nodokļu nolēmumu, ir atbalstījusi tādu metodi FFT ar nodokli apliekamās peļņas noteikšanai Luksemburgā, kādu savā ziņojumā par transfertcenām bija piedāvājis šī uzņēmuma nodokļu konsultants un kura ļauj FFT katru gadu visā šī nodokļu nolēmuma piemērošanas laikā aprēķināt uzņēmumu ienākuma nodokli, kāds tam ir jāmaksā Luksemburgai. Proti, ziņojumā par transfertcenām, kas atbalstīts apstrīdētajā nodokļu nolēmumā, nepastāvot darījumiem, kurus diktē tirgus, kā tas būtu neatkarīga nesaistīta uzņēmuma gadījumā, noteikta šim Fiat grupas uzņēmumam piešķiramā peļņa, kas izpaužas cenu noteikšanā par darījumiem, kurus šis uzņēmums slēdz ar citiem grupas uzņēmumiem. |
| --- | --- |

(221)

Kā izskaidrots 52. un turpmākajos apsvērumos, Luksemburga, pieņemot apstrīdēto nodokļu nolēmumu, ir atbalstījusi tādu metodi FFT ar nodokli apliekamās peļņas noteikšanai Luksemburgā, kādu savā ziņojumā par transfertcenām bija piedāvājis šī uzņēmuma nodokļu konsultants un kura ļauj FFT katru gadu visā šī nodokļu nolēmuma piemērošanas laikā aprēķināt uzņēmumu ienākuma nodokli, kāds tam ir jāmaksā Luksemburgai. Proti, ziņojumā par transfertcenām, kas atbalstīts apstrīdētajā nodokļu nolēmumā, nepastāvot darījumiem, kurus diktē tirgus, kā tas būtu neatkarīga nesaistīta uzņēmuma gadījumā, noteikta šim Fiat grupas uzņēmumam piešķiramā peļņa, kas izpaužas cenu noteikšanā par darījumiem, kurus šis uzņēmums slēdz ar citiem grupas uzņēmumiem.

FFT

FFT

Fiat

| (222) | Tiesa jau ir nolēmusi, ka nodokļu bāzes samazināšana, kā rezultātā tiek apstiprināts nodokļu pasākums, kas nodokļu maksātājam, slēdzot darījumus grupas ietvaros, ļauj izmantot transfertcenas, kuras nav salīdzināmas ar tām cenām, kādas tiktu piemērotas brīvas konkurences apstākļos neatkarīgu uzņēmumu starpā, kas tirgojas salīdzināmos apstākļos, ievērojot nesaistītu pušu darījuma principu, šim nodokļu maksātājam piešķir selektīvas priekšrocības tādējādi, ka nodoklis, kāds tam ir jāmaksā saskaņā ar vispārējo nodokļu sistēmu, ir mazāks par nodokli, kāds jāmaksā neatkarīgiem uzņēmumiem, kuri aprēķina savu nodokļu bāzi, pamatojoties uz savā grāmatvedības uzskaitē norādīto peļņu (108). |
| --- | --- |

(222)

Tiesa jau ir nolēmusi, ka nodokļu bāzes samazināšana, kā rezultātā tiek apstiprināts nodokļu pasākums, kas nodokļu maksātājam, slēdzot darījumus grupas ietvaros, ļauj izmantot transfertcenas, kuras nav salīdzināmas ar tām cenām, kādas tiktu piemērotas brīvas konkurences apstākļos neatkarīgu uzņēmumu starpā, kas tirgojas salīdzināmos apstākļos, ievērojot nesaistītu pušu darījuma principu, šim nodokļu maksātājam piešķir selektīvas priekšrocības tādējādi, ka nodoklis, kāds tam ir jāmaksā saskaņā ar vispārējo nodokļu sistēmu, ir mazāks par nodokli, kāds jāmaksā neatkarīgiem uzņēmumiem, kuri aprēķina savu nodokļu bāzi, pamatojoties uz savā grāmatvedības uzskaitē norādīto peļņu (108).

108

| (223) | Spriedumā, kuru Tiesa pieņēma attiecībā uz nodokļu režīmu, ko Beļģija piemēro koordinācijas centriem (109), tā izskatīja pret Komisijas lēmumu celtu prasību, kurā bija secināts, ka šajā režīmā paredzētais veids ar nodokli apliekamo ienākumu noteikšanai šiem centriem piešķir selektīvas priekšrocības (110). Saskaņā ar šo režīmu ar nodokli apliekamā peļņa tika noteikta kā vienreizējs maksājums, kas atbilst noteiktam procentuālajam apjomam no visu izdevumu un saimnieciskās darbības izdevumu kopsummas, no kuriem tika atskaitīti izdevumi par personālu un nodokļi. Kā uzskata Tiesa, “lai pārbaudītu, vai ar nodokli apliekamo ienākumu noteikšana tādā veidā, kā tā paredzēta koordinācijas centriem piemērotajā režīmā, rada šiem centriem priekšrocības, kā to apstrīdētā lēmuma 95. punktā ierosina Komisija, ir jāsalīdzina minētais režīms ar vispārējās tiesībās paredzēto režīmu, pamatojoties uz atšķirību no tāda uzņēmuma produktiem un izmaksām, kas darbojas brīvas konkurences apstākļos”. Tiesa arī norādīja, ka “[izdevumu par personālu un nodokļu] atskaitīšana no izmaksām, kuras kalpo minēto centru ar nodokli apliekamo ienākumu noteikšanai, neļauj iegūt transfertcenas, kas tuvinātos tām cenām, kādas tiktu piemērotas brīvas konkurences apstākļos”, kas, kā tā uzskata, “[nodrošina] ekonomiskas priekšrocības minētajiem centriem” (111). |
| --- | --- |

(223)

Spriedumā, kuru Tiesa pieņēma attiecībā uz nodokļu režīmu, ko Beļģija piemēro koordinācijas centriem (109), tā izskatīja pret Komisijas lēmumu celtu prasību, kurā bija secināts, ka šajā režīmā paredzētais veids ar nodokli apliekamo ienākumu noteikšanai šiem centriem piešķir selektīvas priekšrocības (110). Saskaņā ar šo režīmu ar nodokli apliekamā peļņa tika noteikta kā vienreizējs maksājums, kas atbilst noteiktam procentuālajam apjomam no visu izdevumu un saimnieciskās darbības izdevumu kopsummas, no kuriem tika atskaitīti izdevumi par personālu un nodokļi. Kā uzskata Tiesa, “lai pārbaudītu, vai ar nodokli apliekamo ienākumu noteikšana tādā veidā, kā tā paredzēta koordinācijas centriem piemērotajā režīmā, rada šiem centriem priekšrocības, kā to apstrīdētā lēmuma 95. punktā ierosina Komisija, ir jāsalīdzina minētais režīms ar vispārējās tiesībās paredzēto režīmu, pamatojoties uz atšķirību no tāda uzņēmuma produktiem un izmaksām, kas darbojas brīvas konkurences apstākļos”. Tiesa arī norādīja, ka “[izdevumu par personālu un nodokļu] atskaitīšana no izmaksām, kuras kalpo minēto centru ar nodokli apliekamo ienākumu noteikšanai, neļauj iegūt transfertcenas, kas tuvinātos tām cenām, kādas tiktu piemērotas brīvas konkurences apstākļos”, kas, kā tā uzskata, “[nodrošina] ekonomiskas priekšrocības minētajiem centriem” (111).

109

110

111

| (224) | Līdz ar to Tiesa atzina, ka tāds nodokļu pasākums, kuru piemērojot, pie grupas piederošs uzņēmums savos rēķinos norāda transfertcenas, kas neatspoguļo tādas cenas, kādas tiktu norādītas rēķinos brīvas konkurences apstākļos, proti, par kādām būtu panākta vienošanās salīdzināmos apstākļos saskaņā ar nesaistītu pušu darījuma principu, rada priekšrocības šim uzņēmumam tādā veidā, ka samazinās nodokļu bāze un līdz ar to arī nodoklis, kas maksājams, piemērojot vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu. |
| --- | --- |

(224)

Līdz ar to Tiesa atzina, ka tāds nodokļu pasākums, kuru piemērojot, pie grupas piederošs uzņēmums savos rēķinos norāda transfertcenas, kas neatspoguļo tādas cenas, kādas tiktu norādītas rēķinos brīvas konkurences apstākļos, proti, par kādām būtu panākta vienošanās salīdzināmos apstākļos saskaņā ar nesaistītu pušu darījuma principu, rada priekšrocības šim uzņēmumam tādā veidā, ka samazinās nodokļu bāze un līdz ar to arī nodoklis, kas maksājams, piemērojot vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu.

| (225) | Principu, atbilstīgi kuram būtu jānosaka atlīdzība par vienas grupas uzņēmumu starpā īstenotajiem darījumiem, kā tad, ja tos būtu īstenojuši neatkarīgi uzņēmumi, kas panākuši vienošanos salīdzināmos apstākļos ar nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošiem nosacījumiem, parasti sauc par “nesaistītu pušu darījuma principu”. Savā spriedumā attiecībā uz Beļģijas koordinācijas centriem Tiesa apstiprināja nesaistītu pušu darījuma principu kā atsauces kritēriju, lai noteiktu, vai grupas uzņēmums gūst labumu no priekšrocībām LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, kuras rada nodokļu pasākums, kas nosaka uzņēmuma transfertcenas un tādējādi arī tā nodokļu bāzi. |
| --- | --- |

(225)

Principu, atbilstīgi kuram būtu jānosaka atlīdzība par vienas grupas uzņēmumu starpā īstenotajiem darījumiem, kā tad, ja tos būtu īstenojuši neatkarīgi uzņēmumi, kas panākuši vienošanos salīdzināmos apstākļos ar nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošiem nosacījumiem, parasti sauc par “nesaistītu pušu darījuma principu”. Savā spriedumā attiecībā uz Beļģijas koordinācijas centriem Tiesa apstiprināja nesaistītu pušu darījuma principu kā atsauces kritēriju, lai noteiktu, vai grupas uzņēmums gūst labumu no priekšrocībām LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, kuras rada nodokļu pasākums, kas nosaka uzņēmuma transfertcenas un tādējādi arī tā nodokļu bāzi.

| (226) | Nesaistītu pušu darījuma principa mērķis ir nodrošināt, ka vienas grupas uzņēmumu starpā īstenotie darījumi saistībā ar nodokļu piemērošanu tiktu aplūkoti, ņemot vērā tādu peļņas summu, kāda varētu tikt saņemta, ja šos pašus darījumus būtu īstenojuši neatkarīgi uzņēmumi, pretējā gadījumā grupas uzņēmumi pretēji neatkarīgiem uzņēmumiem varētu gūt labumu no vispārējās uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas labvēlības režīma attiecībā uz ar nodokli apliekamās peļņas aprēķināšanu, kas radītu nevienlīdzīgu attieksmi pret faktiski un juridiski līdzīgā situācijā esošiem uzņēmumiem, ņemot vērā šīs sistēmas mērķi – aplikt ar nodokļiem visu to uzņēmumu peļņu, kuri ir tās nodokļa jurisdikcijā. |
| --- | --- |

(226)

Nesaistītu pušu darījuma principa mērķis ir nodrošināt, ka vienas grupas uzņēmumu starpā īstenotie darījumi saistībā ar nodokļu piemērošanu tiktu aplūkoti, ņemot vērā tādu peļņas summu, kāda varētu tikt saņemta, ja šos pašus darījumus būtu īstenojuši neatkarīgi uzņēmumi, pretējā gadījumā grupas uzņēmumi pretēji neatkarīgiem uzņēmumiem varētu gūt labumu no vispārējās uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas labvēlības režīma attiecībā uz ar nodokli apliekamās peļņas aprēķināšanu, kas radītu nevienlīdzīgu attieksmi pret faktiski un juridiski līdzīgā situācijā esošiem uzņēmumiem, ņemot vērā šīs sistēmas mērķi – aplikt ar nodokļiem visu to uzņēmumu peļņu, kuri ir tās nodokļa jurisdikcijā.

| (227) | Līdz ar to, lai novērtētu, vai Luksemburga uzņēmumam FFT ir piešķīrusi selektīvas priekšrocības, Komisijai ir jāpārbauda, vai metode, kuru līdz ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu ir apstiprinājusi Luksemburgas nodokļu iestāde nolūkā noteikt FFT ar nodokli apliekamo peļņu Luksemburgā, ir atkāpe no metodes, kas ļauj iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsi, un līdz ar to atbilst nesaistītu pušu darījuma principam. Tiktāl, ciktāl apstrīdētajā nodokļu nolēmumā Luksemburgas apstiprinātā metode, piemērojot Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, rada FFT nodokļu parāda samazinājumu salīdzinājumā ar nesaistītiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamo peļņu atbilstīgi sistēmai nosaka tirgus, šis nodokļu nolēmums tiks uzskatīts par tādu, kas uzņēmumam FFT rada selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(227)

Līdz ar to, lai novērtētu, vai Luksemburga uzņēmumam FFT ir piešķīrusi selektīvas priekšrocības, Komisijai ir jāpārbauda, vai metode, kuru līdz ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu ir apstiprinājusi Luksemburgas nodokļu iestāde nolūkā noteikt FFT ar nodokli apliekamo peļņu Luksemburgā, ir atkāpe no metodes, kas ļauj iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsi, un līdz ar to atbilst nesaistītu pušu darījuma principam. Tiktāl, ciktāl apstrīdētajā nodokļu nolēmumā Luksemburgas apstiprinātā metode, piemērojot Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, rada FFT nodokļu parāda samazinājumu salīdzinājumā ar nesaistītiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamo peļņu atbilstīgi sistēmai nosaka tirgus, šis nodokļu nolēmums tiks uzskatīts par tādu, kas uzņēmumam FFT rada selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

FFT

FFT

FFT

FFT

| (228) | Tātad atbilstīgi LESD 107. panta 1. punktam Komisijai, novērtējot grupas uzņēmumiem piešķirtos nodokļu pasākumus, noteikti ir jāņem vērā nesaistītu pušu darījuma princips, neatkarīgi no jautājuma par zināšanu, vai dalībvalsts ir iekļāvusi šo principu savas valsts tiesību sistēmā. To piemēro, lai noteiktu, vai grupai piederoša uzņēmuma ar nodokli apliekamā peļņa nolūkā aprēķināt uzņēmumu ienākuma nodokli ir tikusi aprēķināta, piemērojot metodi, kas tuvināta tirgus nosacījumiem, tā, lai šis uzņēmums, piemērojot vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, nesaņemtu labvēlīgāku attieksmi nekā nesaistīti uzņēmumi, kuru ar nodokli apliekamo peļņu nosaka tirgus. Tādējādi, lai izvairītos no jebkādām neskaidrībām, nesaistītu pušu darījuma princips, ko Komisija piemēro, veicot savu novērtēšanu, nav tas princips, kurš izriet no ESAO Nodokļu konvencijas projekta 9. panta, kas ir nesaistošs instruments. Runa ir par vispārējo vienlīdzīgas attieksmes principu attiecībā uz aplikšanu ar nodokļiem, kas ir saistīts ar LESD 107. panta 1. punkta piemērošanu, kurš ir saistošs dalībvalstīm un kura piemērošanas joma neizslēdz valstu noteikumus nodokļu jomā (112). |
| --- | --- |

(228)

Tātad atbilstīgi LESD 107. panta 1. punktam Komisijai, novērtējot grupas uzņēmumiem piešķirtos nodokļu pasākumus, noteikti ir jāņem vērā nesaistītu pušu darījuma princips, neatkarīgi no jautājuma par zināšanu, vai dalībvalsts ir iekļāvusi šo principu savas valsts tiesību sistēmā. To piemēro, lai noteiktu, vai grupai piederoša uzņēmuma ar nodokli apliekamā peļņa nolūkā aprēķināt uzņēmumu ienākuma nodokli ir tikusi aprēķināta, piemērojot metodi, kas tuvināta tirgus nosacījumiem, tā, lai šis uzņēmums, piemērojot vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, nesaņemtu labvēlīgāku attieksmi nekā nesaistīti uzņēmumi, kuru ar nodokli apliekamo peļņu nosaka tirgus. Tādējādi, lai izvairītos no jebkādām neskaidrībām, nesaistītu pušu darījuma princips, ko Komisija piemēro, veicot savu novērtēšanu, nav tas princips, kurš izriet no ESAO Nodokļu konvencijas projekta 9. panta, kas ir nesaistošs instruments. Runa ir par vispārējo vienlīdzīgas attieksmes principu attiecībā uz aplikšanu ar nodokļiem, kas ir saistīts ar LESD 107. panta 1. punkta piemērošanu, kurš ir saistošs dalībvalstīm un kura piemērošanas joma neizslēdz valstu noteikumus nodokļu jomā (112).

112

| (229) | Līdz ar to, atbildot uz Luksemburgas argumentu, saskaņā ar kuru Komisija, veicot šādu novērtēšanu, ignorē valsts nodokļu iestādes attiecībā uz Luksemburgas tiesību interpretāciju (113), Komisija atgādina, ka tā nepārbauda, vai apstrīdētajā nodokļu nolēmumā ir ievērots nesaistītu pušu darījuma princips, kāds tas ir definēts L.I.R. 164. panta 3. punktā vai apkārtrakstā, bet tā cenšas noteikt, vai Luksemburgas nodokļu iestāde ir piešķīrusi uzņēmumam FFT selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, pieņemot tādu nodokļu nolēmumu, kurā atbalstīts tāds peļņas sadalījums, kas novirzās no tās peļņas summas, kas būtu aplikta ar nodokli saskaņā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākumu nodokļa sistēmu, ja šos pašus darījumus būtu īstenojuši neatkarīgi uzņēmumi, panākot vienošanos salīdzināmos apstākļos atbilstīgi nesaistītu pušu darījuma principam. |
| --- | --- |

(229)

Līdz ar to, atbildot uz Luksemburgas argumentu, saskaņā ar kuru Komisija, veicot šādu novērtēšanu, ignorē valsts nodokļu iestādes attiecībā uz Luksemburgas tiesību interpretāciju (113), Komisija atgādina, ka tā nepārbauda, vai apstrīdētajā nodokļu nolēmumā ir ievērots nesaistītu pušu darījuma princips, kāds tas ir definēts L.I.R. 164. panta 3. punktā vai apkārtrakstā, bet tā cenšas noteikt, vai Luksemburgas nodokļu iestāde ir piešķīrusi uzņēmumam FFT selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, pieņemot tādu nodokļu nolēmumu, kurā atbalstīts tāds peļņas sadalījums, kas novirzās no tās peļņas summas, kas būtu aplikta ar nodokli saskaņā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākumu nodokļa sistēmu, ja šos pašus darījumus būtu īstenojuši neatkarīgi uzņēmumi, panākot vienošanos salīdzināmos apstākļos atbilstīgi nesaistītu pušu darījuma principam.

113

L.I.R.

FFT

| (230) | Visbeidzot, atbildot uz Luksemburgas un FFT argumentu, saskaņā ar kuru Komisijas veiktā, ar apstrīdēto finanšu nolīgumu apstiprinātā nolīguma par transfertcenām izvērtēšana būtu noteikti jāierobežo, jo transfertcenu noteikšana neesot precīza zinātne, Komisija atgādina, ka transfertcenu “aplēstās vērtības” elements ir jāaplūko, ņemot vērā šo mērķi. Ja ESAO principu attiecībā uz transfertcenām 1.13. punktā ir faktiski atzīts, ka transfertcenas nav precīza zinātne, turpat ir arī paskaidrots, ka, pirmkārt, “[i]r svarīgi neizlaist no redzesloka mērķi nonākt pie pieņemamas nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša rezultāta aplēstās vērtības, pamatojoties uz ticamu informāciju”. ESAO principu attiecībā uz transfertcenām mērķis ir nodokļu iestāžu un daudznacionālu uzņēmumu vajadzībām definēt vispiemērotākās metodes, lai nodokļa aprēķina vajadzībām provizoriski noteiktu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas saistītu uzņēmumu īstenotu pārrobežu darījumu cenas. Šis mērķis nebūtu jāņem vērā, ja transfertcenu noteikšanas aptuveno raksturu var izmantot, lai neievērotu vienprātību attiecībā uz piemērotām transfertcenu definēšanas metodēm, ko šie principi nozīmē. Tātad uz nesaistītu pušu darījuma principa aptuveno raksturu nevar atsaukties, lai pamatotu transfertcenu analīzi, kas vai nu nav konsekventa metodoloģiskajā ziņā, vai ir balstīta uz nepiemērotu salīdzināmo elementu izvēli. |
| --- | --- |

(230)

Visbeidzot, atbildot uz Luksemburgas un FFT argumentu, saskaņā ar kuru Komisijas veiktā, ar apstrīdēto finanšu nolīgumu apstiprinātā nolīguma par transfertcenām izvērtēšana būtu noteikti jāierobežo, jo transfertcenu noteikšana neesot precīza zinātne, Komisija atgādina, ka transfertcenu “aplēstās vērtības” elements ir jāaplūko, ņemot vērā šo mērķi. Ja ESAO principu attiecībā uz transfertcenām 1.13. punktā ir faktiski atzīts, ka transfertcenas nav precīza zinātne, turpat ir arī paskaidrots, ka, pirmkārt, “[i]r svarīgi neizlaist no redzesloka mērķi nonākt pie pieņemamas nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša rezultāta aplēstās vērtības, pamatojoties uz ticamu informāciju”. ESAO principu attiecībā uz transfertcenām mērķis ir nodokļu iestāžu un daudznacionālu uzņēmumu vajadzībām definēt vispiemērotākās metodes, lai nodokļa aprēķina vajadzībām provizoriski noteiktu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas saistītu uzņēmumu īstenotu pārrobežu darījumu cenas. Šis mērķis nebūtu jāņem vērā, ja transfertcenu noteikšanas aptuveno raksturu var izmantot, lai neievērotu vienprātību attiecībā uz piemērotām transfertcenu definēšanas metodēm, ko šie principi nozīmē. Tātad uz nesaistītu pušu darījuma principa aptuveno raksturu nevar atsaukties, lai pamatotu transfertcenu analīzi, kas vai nu nav konsekventa metodoloģiskajā ziņā, vai ir balstīta uz nepiemērotu salīdzināmo elementu izvēli.

FFT

| (231) | Noslēgumā, ja var pierādīt, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu Luksemburgas nodokļu iestādes apstiprinātā metode, kuras nolūks ir noteikt FFT ar nodokli apliekamo peļņu Luksemburgā, ir atkāpe no metodes, kas ļauj iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsi, un līdz ar to atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, šis nodokļu nolēmums tiks uzskatīts par tādu, kas uzņēmumam FFT piešķir selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē tiktāl, ciktāl, piemērojot Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, rada FFT nodokļu parāda samazinājumu salīdzinājumā ar nesaistītiem uzņēmumiem, kuru nodokļu bāzi nosaka peļņa, ko tie gūst tirgus apstākļos. |
| --- | --- |

(231)

Noslēgumā, ja var pierādīt, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu Luksemburgas nodokļu iestādes apstiprinātā metode, kuras nolūks ir noteikt FFT ar nodokli apliekamo peļņu Luksemburgā, ir atkāpe no metodes, kas ļauj iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsi, un līdz ar to atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, šis nodokļu nolēmums tiks uzskatīts par tādu, kas uzņēmumam FFT piešķir selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē tiktāl, ciktāl, piemērojot Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, rada FFT nodokļu parāda samazinājumu salīdzinājumā ar nesaistītiem uzņēmumiem, kuru nodokļu bāzi nosaka peļņa, ko tie gūst tirgus apstākļos.

FFT

FFT

FFT

7.2.2.2.   Sākotnējais apsvērums – šaubas, kas paustas attiecībā uz fiksētas nodokļu bāzes pastāvēšanu

Sākotnējais apsvērums – šaubas, kas paustas attiecībā uz fiksētas nodokļu bāzes pastāvēšanu

| (232) | Pirmās šaubas, ko Komisija pauda lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru, bija par to, ka FFT nodokļu bāze, tāda, kāda tā apstiprināta apstrīdētajā nodokļu nolēmumā, šķiet, bija noteikta konkrētā intervālā. Turklāt formālās izmeklēšanas laikā iesniegtie dokumenti rāda, ka FFT nodokļu bāze jau pirms apstrīdētā nodokļu nolēmuma pieņemšanas bija fiksēta 2 miljonu EUR apmērā gadā. Lai gan saskaņā ar apkārtrakstu FFT pienākums bija atjaunot savu iepriekšējo nodokļu nolīguma pieprasījumu, pamatojoties uz ziņojumu par transfertcenām, apstrīdētā nodokļu nolīguma vajadzībām sagatavotais ziņojums par transfertcenām noveda pie tāda rezultāta, attiecībā uz nodokļu bāzi, kas ir praktiski identisks ar agrāk apstiprināto vienreizējā maksājuma summu. |
| --- | --- |

(232)

Pirmās šaubas, ko Komisija pauda lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru, bija par to, ka FFT nodokļu bāze, tāda, kāda tā apstiprināta apstrīdētajā nodokļu nolēmumā, šķiet, bija noteikta konkrētā intervālā. Turklāt formālās izmeklēšanas laikā iesniegtie dokumenti rāda, ka FFT nodokļu bāze jau pirms apstrīdētā nodokļu nolēmuma pieņemšanas bija fiksēta 2 miljonu EUR apmērā gadā. Lai gan saskaņā ar apkārtrakstu FFT pienākums bija atjaunot savu iepriekšējo nodokļu nolīguma pieprasījumu, pamatojoties uz ziņojumu par transfertcenām, apstrīdētā nodokļu nolīguma vajadzībām sagatavotais ziņojums par transfertcenām noveda pie tāda rezultāta, attiecībā uz nodokļu bāzi, kas ir praktiski identisks ar agrāk apstiprināto vienreizējā maksājuma summu.

FFT

FFT

FFT

| (233) | Taču, ņemot vērā skaidrojumus, ko administratīvās procedūras gaitā sniedza Luksemburga, kura paskaidroja, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu tika apstiprināta metode nevis konkrēts intervāls (114), kā arī dati pierāda, ka 2012. un 2013. gadā FFT nodokļu bāze bija zemāka par intervālu, kas it kā tika apstiprināts ar šo nodokļu nolēmumu (115), Komisija uzskata, ka šaubas bija paustas pamatoti. |
| --- | --- |

(233)

Taču, ņemot vērā skaidrojumus, ko administratīvās procedūras gaitā sniedza Luksemburga, kura paskaidroja, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu tika apstiprināta metode nevis konkrēts intervāls (114), kā arī dati pierāda, ka 2012. un 2013. gadā FFT nodokļu bāze bija zemāka par intervālu, kas it kā tika apstiprināts ar šo nodokļu nolēmumu (115), Komisija uzskata, ka šaubas bija paustas pamatoti.

114

FFT

115

7.2.2.3.   Metodoloģiju, parametru izvēle un korekcijas, kas ir apstrīdētā nodokļu nolēmuma pamatā

Metodoloģiju, parametru izvēle un korekcijas, kas ir apstrīdētā nodokļu nolēmuma pamatā

| (234) | Ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu ir apstiprināts peļņas sadalījums par labu FFT, kas balstīts uz šī uzņēmuma nodokļa konsultanta veikto transfertcenu analīzi, kurš aprēķināja atlīdzību par FFT veiktajām finansēšanas funkcijām grupas iekšienē un naudas pārvaldību, kā arī par risku, ko uzņēmies FFT. |
| --- | --- |

(234)

Ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu ir apstiprināts peļņas sadalījums par labu FFT, kas balstīts uz šī uzņēmuma nodokļa konsultanta veikto transfertcenu analīzi, kurš aprēķināja atlīdzību par FFT veiktajām finansēšanas funkcijām grupas iekšienē un naudas pārvaldību, kā arī par risku, ko uzņēmies FFT.

FFT

FFT

FFT

| (235) | Šīs transfertcenu analīzes pamatā ir vairāku metodoloģiju izvēles: i) lēmums piemērot SPKM, lai provizoriski aprēķinātu FFT ar nodokli apliekamo peļņu Luksemburgā; ii) kapitāla izvēle par peļņas rādītāju SPKM piemērošanas nolūkā; iii) Bāzeles II kapitāla sistēmas izvēle šī kapitāla aprēķināšanas nolūkā un iv) lēmums piemērot FANM, balstoties uz akciju cenām, lai noteiktu šī pašu kapitāla nepieciešamo ienesīgumu. |
| --- | --- |

(235)

Šīs transfertcenu analīzes pamatā ir vairāku metodoloģiju izvēles: i) lēmums piemērot SPKM, lai provizoriski aprēķinātu FFT ar nodokli apliekamo peļņu Luksemburgā; ii) kapitāla izvēle par peļņas rādītāju SPKM piemērošanas nolūkā; iii) Bāzeles II kapitāla sistēmas izvēle šī kapitāla aprēķināšanas nolūkā un iv) lēmums piemērot FANM, balstoties uz akciju cenām, lai noteiktu šī pašu kapitāla nepieciešamo ienesīgumu.

FFT

| (236) | Kā skaidrots turpmākajās sadaļās 241. līdz 301. apsvērumā, izvēle i) ir izdarīta starp piecām metodēm, kas aprakstītas un sīki apspriestas ESAO principos. ESAO principos aplūkota arī ii) peļņas rādītāja izvēle nolūkā piemērot SPKM. Taču sekojošā ii) un iv) izvēle nav ietverta šajos principos. |
| --- | --- |

(236)

Kā skaidrots turpmākajās sadaļās 241. līdz 301. apsvērumā, izvēle i) ir izdarīta starp piecām metodēm, kas aprakstītas un sīki apspriestas ESAO principos. ESAO principos aplūkota arī ii) peļņas rādītāja izvēle nolūkā piemērot SPKM. Taču sekojošā ii) un iv) izvēle nav ietverta šajos principos.

| (237) | FFT nodokļu konsultants pēc tam atlasa vairākus parametrus, proti, šifrētus faktiskos datus, kas tiks izmantoti, lai provizoriski aprēķinātu atlīdzināmo pašu kapitāla summu (izvēlei iii)) un šī pašu kapitāla nepieciešamo ienesīguma līmeni (izvēlei iv)). Attiecībā uz atlīdzināmo pašu kapitāla summu nodokļu konsultants atlasa parametrus risku izsvēršanai un attiecībā uz minimālajām prasībām par pašu kapitālu, lai provizoriski aprēķinātu regulējošām prasībām atbilstīgu hipotētisku FFT pašu kapitālu. Saistībā ar šim pašu kapitālam nepieciešamo atdevi, nodokļu konsultants atlasa parametrus bezriska procentu likmei, beta vērtībai un tirgus piemaksai, kas nepieciešami, lai piemērotu FANM (116). |
| --- | --- |

(237)

FFT nodokļu konsultants pēc tam atlasa vairākus parametrus, proti, šifrētus faktiskos datus, kas tiks izmantoti, lai provizoriski aprēķinātu atlīdzināmo pašu kapitāla summu (izvēlei iii)) un šī pašu kapitāla nepieciešamo ienesīguma līmeni (izvēlei iv)). Attiecībā uz atlīdzināmo pašu kapitāla summu nodokļu konsultants atlasa parametrus risku izsvēršanai un attiecībā uz minimālajām prasībām par pašu kapitālu, lai provizoriski aprēķinātu regulējošām prasībām atbilstīgu hipotētisku FFT pašu kapitālu. Saistībā ar šim pašu kapitālam nepieciešamo atdevi, nodokļu konsultants atlasa parametrus bezriska procentu likmei, beta vērtībai un tirgus piemaksai, kas nepieciešami, lai piemērotu FANM (116).

FFT

FFT

116

| (238) | Visbeidzot, lai aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību, nodokļu konsultants izvēlējās neņemt vērā FFT pašu kapitāla kopējo līmeni – šim nolūkam viņš no šī pašu kapitāla atskaitīja FFT līdzdalības uzņēmumu FFNA un FFC kapitālā summu un aprēķina atlīdzību par veiktajām funkcijām, ņemot vērā atlikušo summu (117). Tomēr šīs izvēles nešķiet balstītas uz parametriem. Šķiet tieši pretēji, ka šīs izvēles ir ļāvušas veikt tādas korekcijas metodē, kas ļauj noteikt peļņas sadalījumu par labu FFT, kādas neatbilst nevienai biežāk izmantotajai metodoloģijai. |
| --- | --- |

(238)

Visbeidzot, lai aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību, nodokļu konsultants izvēlējās neņemt vērā FFT pašu kapitāla kopējo līmeni – šim nolūkam viņš no šī pašu kapitāla atskaitīja FFT līdzdalības uzņēmumu FFNA un FFC kapitālā summu un aprēķina atlīdzību par veiktajām funkcijām, ņemot vērā atlikušo summu (117). Tomēr šīs izvēles nešķiet balstītas uz parametriem. Šķiet tieši pretēji, ka šīs izvēles ir ļāvušas veikt tādas korekcijas metodē, kas ļauj noteikt peļņas sadalījumu par labu FFT, kādas neatbilst nevienai biežāk izmantotajai metodoloģijai.

FFT

FFT

FFNA

FFC

117

FFT

| (239) | Pamatojoties uz šīm izvēlētajām metodēm, izvēlētajiem parametriem, lai tās piemērotu, un korekcijām [...], nodokļu konsultants nonāk pie tāda atlīdzības par FFT finansēšanas darbībām grupas iekšienē un naudas līdzekļu pārvaldību līmeņa, kāds kā atbilstīgs apkārtrakstam un nesaistītu pušu darījuma principam ir apstiprināts ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu. |
| --- | --- |

(239)

Pamatojoties uz šīm izvēlētajām metodēm, izvēlētajiem parametriem, lai tās piemērotu, un korekcijām [...], nodokļu konsultants nonāk pie tāda atlīdzības par FFT finansēšanas darbībām grupas iekšienē un naudas līdzekļu pārvaldību līmeņa, kāds kā atbilstīgs apkārtrakstam un nesaistītu pušu darījuma principam ir apstiprināts ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu.

FFT

| (240) | Turpmākajās sadaļās 241. līdz 301. apsvērumā Komisija izskaidros iemeslus, kādēļ tā uzskata, ka vairākas izvēlētās metodes, vairāki izvēlētie parametri, lai tās piemērotu, un korekcijas [...] noved pie nodokļa, kas jāmaksā FFT, piemērojot Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, samazināšanas salīdzinājumā ar nodokli, kas būtu jāmaksā nesaistītiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamā peļņa tiek noteikta, vadoties no darījumiem, kurus tie īsteno tirgus apstākļos, un līdz ar to, kādēļ ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, ar kuru tiek apstiprinātas šīs izvēles un korekcijas, uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, atkāpjoties no nesaistītu pušu darījuma principa. |
| --- | --- |

(240)

Turpmākajās sadaļās 241. līdz 301. apsvērumā Komisija izskaidros iemeslus, kādēļ tā uzskata, ka vairākas izvēlētās metodes, vairāki izvēlētie parametri, lai tās piemērotu, un korekcijas [...] noved pie nodokļa, kas jāmaksā FFT, piemērojot Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, samazināšanas salīdzinājumā ar nodokli, kas būtu jāmaksā nesaistītiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamā peļņa tiek noteikta, vadoties no darījumiem, kurus tie īsteno tirgus apstākļos, un līdz ar to, kādēļ ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, ar kuru tiek apstiprinātas šīs izvēles un korekcijas, uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, atkāpjoties no nesaistītu pušu darījuma principa.

FFT,

FFT

7.2.2.4.   SPKM izvēle un funkcionālā analīze ziņojumā par transfertcenām

SPKM izvēle un funkcionālā analīze ziņojumā par transfertcenām

| (241) | Runājot par i) izvēli, ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu apstiprināto atlīdzību par FFT veiktajiem pienākumiem un riskiem, ko tas uzņēmies, nodokļu konsultants provizoriski aprēķinājis, izmantojot SPKM (118). Šī izvēle ir izdarīta no piecām metodēm, kas aprakstītas un sīki apspriestas ESAO principos par transfertcenām. Parasti šie principi liek meklēt vispiemērotāko metodi, lai transfertcenu kontekstā provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu (119). |
| --- | --- |

(241)

Runājot par i) izvēli, ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu apstiprināto atlīdzību par FFT veiktajiem pienākumiem un riskiem, ko tas uzņēmies, nodokļu konsultants provizoriski aprēķinājis, izmantojot SPKM (118). Šī izvēle ir izdarīta no piecām metodēm, kas aprakstītas un sīki apspriestas ESAO principos par transfertcenām. Parasti šie principi liek meklēt vispiemērotāko metodi, lai transfertcenu kontekstā provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu (119).

FFT

118

119

| (242) | Metodes piemērošanai turklāt ir jāizmanto viens vai vairāki parametri, lai ar šīs metodes palīdzību varētu nonākt pie reāla rezultāta. Metodes un parametru izvēle nevar notikt nejauši. Ja šīs izvēles pilnībā tiktu atstātas nodokļu maksātāja ziņā, tas radītu priekšrocības pārrobežu saistītu uzņēmumu grupām, salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos – patiešām, pirmās varētu pašas izvēlēties metodi un parametrus transfertcenu noteikšanai grupas iekšienē nolūkā aprēķināt savu nodokļu bāzi, kamēr otri veiktu darījumus tirgus apstākļos, un tiem nebūtu iespēja koriģēt savu nodokļu bāzi. Tāpēc, izdarot šīs izvēles, mērķim ir jābūt darījumiem grupas iekšienē noteikt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas cenas. |
| --- | --- |

(242)

Metodes piemērošanai turklāt ir jāizmanto viens vai vairāki parametri, lai ar šīs metodes palīdzību varētu nonākt pie reāla rezultāta. Metodes un parametru izvēle nevar notikt nejauši. Ja šīs izvēles pilnībā tiktu atstātas nodokļu maksātāja ziņā, tas radītu priekšrocības pārrobežu saistītu uzņēmumu grupām, salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos – patiešām, pirmās varētu pašas izvēlēties metodi un parametrus transfertcenu noteikšanai grupas iekšienē nolūkā aprēķināt savu nodokļu bāzi, kamēr otri veiktu darījumus tirgus apstākļos, un tiem nebūtu iespēja koriģēt savu nodokļu bāzi. Tāpēc, izdarot šīs izvēles, mērķim ir jābūt darījumiem grupas iekšienē noteikt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas cenas.

| (243) | Tomēr, provizoriski aprēķinot nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu transfertcenu noteikšanas nolūkā, metodes, kas ir otra labākā izvēle, piemērošana, nerada sistemātiskas priekšrocības pārrobežu saistītu uzņēmumu grupām. Tādējādi, ja šāda metode ir izvēlēta, piemērojot to kopā ar virkni pārmērīgi samazinātiem parametriem, aprēķinātā atlīdzība tomēr var novest pie rezultāta, kas šajā konkrētajā gadījumā ir vienāds ar rezultātu, kurš balstīts uz darījumiem tirgū, vai izpausties kā pārmērīgs nodokļu slogs, tādā gadījumā nodokļu nolēmums, ar kuru apstiprināta šī otrā metode, neradītu nekādas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(243)

Tomēr, provizoriski aprēķinot nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu transfertcenu noteikšanas nolūkā, metodes, kas ir otra labākā izvēle, piemērošana, nerada sistemātiskas priekšrocības pārrobežu saistītu uzņēmumu grupām. Tādējādi, ja šāda metode ir izvēlēta, piemērojot to kopā ar virkni pārmērīgi samazinātiem parametriem, aprēķinātā atlīdzība tomēr var novest pie rezultāta, kas šajā konkrētajā gadījumā ir vienāds ar rezultātu, kurš balstīts uz darījumiem tirgū, vai izpausties kā pārmērīgs nodokļu slogs, tādā gadījumā nodokļu nolēmums, ar kuru apstiprināta šī otrā metode, neradītu nekādas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

| (244) | Savukārt, pat, ja ir izvēlēta vispiemērotākā metode, to izmantojot kopā ar pārmērīgi pozitīviem parametriem, rezultātā, kas iegūts, izmantojot šo metodi, var būt tendence pazemināt nodokli, kas jāmaksā nodokļu maksātājam, un līdz ar to piešķirt tam priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(244)

Savukārt, pat, ja ir izvēlēta vispiemērotākā metode, to izmantojot kopā ar pārmērīgi pozitīviem parametriem, rezultātā, kas iegūts, izmantojot šo metodi, var būt tendence pazemināt nodokli, kas jāmaksā nodokļu maksātājam, un līdz ar to piešķirt tam priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

| (245) | Lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru Komisija izteica savas bažas par to, ka SPKM varētu nebūt vispiemērotākā metode, lai noteiktu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas atlīdzības un līdz ar to – FFT ar nodokli apliekamās peļņas noteikšanai. Attiecībā uz pārējām četrām metodēm, kas aprakstītas ESAO principos par transfertcenām, faktisko cenu noteikšanas metode ir tiešāka un, ja tā būtu piemērota, būtu ļāvusi iegūt ticamāku tirgū balstīta rezultāta aplēsto vērtību. |
| --- | --- |

(245)

Lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru Komisija izteica savas bažas par to, ka SPKM varētu nebūt vispiemērotākā metode, lai noteiktu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas atlīdzības un līdz ar to – FFT ar nodokli apliekamās peļņas noteikšanai. Attiecībā uz pārējām četrām metodēm, kas aprakstītas ESAO principos par transfertcenām, faktisko cenu noteikšanas metode ir tiešāka un, ja tā būtu piemērota, būtu ļāvusi iegūt ticamāku tirgū balstīta rezultāta aplēsto vērtību.

FFT

| (246) | Tomēr, ņemot vērā informāciju, kas darīta zināma formālās izmeklēšanas procedūras laikā, Komisija akceptē FFT argumentu, saskaņā ar kuru faktisko cenu noteikšanas metode varētu nebūt vispiemērotākā uzņēmuma FFT gadījumā. No šīs informācijas izriet, ka FFT veic darījumus ar dažādiem Fiat grupas darījumu partneriem un ka piemērojamās procentu likmes, FFT piešķirto aizdevumu un emitēto obligāciju veidi un termiņi atšķiras pat, ja attiecīgo instrumentu kategorija nešķiet atšķirīga. Līdz ar to, tā kā faktisko cenu noteikšanas metodes piemērošanai, lai noteiktu transfertcenas, būtu vajadzējis atrast salīdzināmus darījumus katram atsevišķam FFT piešķirtajam aizdevumam, nodokļu konsultanta izvēlētā SPKM piemērošana, lai provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību par FFT veiktajiem pienākumiem un riskiem, ko tas uzņēmies, šķiet atbilstīga. |
| --- | --- |

(246)

Tomēr, ņemot vērā informāciju, kas darīta zināma formālās izmeklēšanas procedūras laikā, Komisija akceptē FFT argumentu, saskaņā ar kuru faktisko cenu noteikšanas metode varētu nebūt vispiemērotākā uzņēmuma FFT gadījumā. No šīs informācijas izriet, ka FFT veic darījumus ar dažādiem Fiat grupas darījumu partneriem un ka piemērojamās procentu likmes, FFT piešķirto aizdevumu un emitēto obligāciju veidi un termiņi atšķiras pat, ja attiecīgo instrumentu kategorija nešķiet atšķirīga. Līdz ar to, tā kā faktisko cenu noteikšanas metodes piemērošanai, lai noteiktu transfertcenas, būtu vajadzējis atrast salīdzināmus darījumus katram atsevišķam FFT piešķirtajam aizdevumam, nodokļu konsultanta izvēlētā SPKM piemērošana, lai provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību par FFT veiktajiem pienākumiem un riskiem, ko tas uzņēmies, šķiet atbilstīga.

FFT

FFT

FFT

Fiat

FFT

FFT

FFT

| (247) | Komisija turklāt atzīst, ka transfertcenu analīze saistībā ar FFT ir balstīta uz ienesīgumu no pašu kapitāla, kas finanšu nozarē ir pieņemams darbības rādītājs, un ka FFT veiktās funkcijas var salīdzināt ar finanšu iestāžu funkcijām. Patiešām, FFT aktīvu un pasīvu sarežģītā struktūra apliecina, ka uzņēmums veic termiņu pārveidošanas funkciju, kā arī finanšu starpnieka funkciju, jo tas vēršas pie ārējiem investoriem, lai apmierinātu grupas finansēšanas vajadzības (120). Līdz ar to Komisija uzskata, ka SPKM piemērošana, lai noteiktu transfertcenas FFT gadījumā, ir atbilstīga izvēle. |
| --- | --- |

(247)

Komisija turklāt atzīst, ka transfertcenu analīze saistībā ar FFT ir balstīta uz ienesīgumu no pašu kapitāla, kas finanšu nozarē ir pieņemams darbības rādītājs, un ka FFT veiktās funkcijas var salīdzināt ar finanšu iestāžu funkcijām. Patiešām, FFT aktīvu un pasīvu sarežģītā struktūra apliecina, ka uzņēmums veic termiņu pārveidošanas funkciju, kā arī finanšu starpnieka funkciju, jo tas vēršas pie ārējiem investoriem, lai apmierinātu grupas finansēšanas vajadzības (120). Līdz ar to Komisija uzskata, ka SPKM piemērošana, lai noteiktu transfertcenas FFT gadījumā, ir atbilstīga izvēle.

FFT

FFT

FFT

120

FFT

7.2.2.5.   Pašu kapitāla atlīdzināmā summa

Pašu kapitāla atlīdzināmā summa

| (248) | Ja Komisija uzskata par atbilstīgu to, ka nodokļu konsultants FFT gadījumā ir izmantojis SPKM, tā tomēr uzskata, ka vairākas izvēlētās metodoloģijas, izvēlētie parametri un korekcijas [...], ko veicis nodokļu konsultants, piemērojot šo metodi, neder FFT nodokļu bāzes Luksemburgā aprēķināšanai. |
| --- | --- |

(248)

Ja Komisija uzskata par atbilstīgu to, ka nodokļu konsultants FFT gadījumā ir izmantojis SPKM, tā tomēr uzskata, ka vairākas izvēlētās metodoloģijas, izvēlētie parametri un korekcijas [...], ko veicis nodokļu konsultants, piemērojot šo metodi, neder FFT nodokļu bāzes Luksemburgā aprēķināšanai.

FFT

FFT

7.2.2.6.   Regulējošām prasībām atbilstīga hipotētiska FFT pašu kapitāla izmantošana par peļņas līmeņa rādītāju

Regulējošām prasībām atbilstīga hipotētiska FFT

| (249) | Komisija neuzskata, ka nodokļu konsultanta izvēlētais regulējošām prasībām atbilstīgais pašu kapitāls ir atbilstīgs peļņas līmeņa rādītājs, izmantojot SPKM, lai provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību par FFT veiktajām funkcijām. Komisija drīzāk uzskata, ka, tā kā nodokļu konsultants ir izvēlējies SPKM, kas saistīta ar pašu kapitāla ienesīgumu, kurš provizoriski aprēķināts ar FANM palīdzību, šīs atlīdzības aprēķināšanai ir lietderīgi kā peļņas līmeņa rādītāju izmantot grāmatvedības uzskaitē norādīto pašu kapitālu, attiecībā uz kuru aprēķina atdevi no pašu kapitāla, ja vēlamais rezultāts ir tirgū balstīta rezultāta ticama aplēstā vērtība. |
| --- | --- |

(249)

Komisija neuzskata, ka nodokļu konsultanta izvēlētais regulējošām prasībām atbilstīgais pašu kapitāls ir atbilstīgs peļņas līmeņa rādītājs, izmantojot SPKM, lai provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību par FFT veiktajām funkcijām. Komisija drīzāk uzskata, ka, tā kā nodokļu konsultants ir izvēlējies SPKM, kas saistīta ar pašu kapitāla ienesīgumu, kurš provizoriski aprēķināts ar FANM palīdzību, šīs atlīdzības aprēķināšanai ir lietderīgi kā peļņas līmeņa rādītāju izmantot grāmatvedības uzskaitē norādīto pašu kapitālu, attiecībā uz kuru aprēķina atdevi no pašu kapitāla, ja vēlamais rezultāts ir tirgū balstīta rezultāta ticama aplēstā vērtība.

FFT

| (250) | Konkrētāk, lai nodrošinātu, ka FFT nodokļu bāze atspoguļo tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, izmantotā metode, lai FFT veikto funkciju gadījumā aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību, ir jābūt metodoloģiski saskanīgai no grāmatvedības uzskaites viedokļa, kas nav nodokļu konsultanta veikto izvēļu gadījums. |
| --- | --- |

(250)

Konkrētāk, lai nodrošinātu, ka FFT nodokļu bāze atspoguļo tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, izmantotā metode, lai FFT veikto funkciju gadījumā aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību, ir jābūt metodoloģiski saskanīgai no grāmatvedības uzskaites viedokļa, kas nav nodokļu konsultanta veikto izvēļu gadījums.

FFT

FFT

| (251) | Ziņojumā par transfertcenām ir apstiprināts, ka FFT provizoriski aprēķināto nodokļu bāzi veido divi elementi – “atlīdzība par risku” un “atlīdzība par veiktajām funkcijām” (121). Nodokļu konsultants nosaka pirmo elementu, atlīdzību par risku, ko uzņēmies FFT, pieskaitot atlīdzināmajai pašu kapitāla provizorisko vērtībai, kas iegūta, aprēķinot FFT regulējošām prasībām atbilstīgo hipotētisko pašu kapitālu, pēc analoģijas balstoties uz Bāzeles II kapitāla sistēmu (122), nepieciešamo atdevi no šī pašu kapitāla, kas provizoriski aprēķināta saskaņā ar FANM. |
| --- | --- |

(251)

Ziņojumā par transfertcenām ir apstiprināts, ka FFT provizoriski aprēķināto nodokļu bāzi veido divi elementi – “atlīdzība par risku” un “atlīdzība par veiktajām funkcijām” (121). Nodokļu konsultants nosaka pirmo elementu, atlīdzību par risku, ko uzņēmies FFT, pieskaitot atlīdzināmajai pašu kapitāla provizorisko vērtībai, kas iegūta, aprēķinot FFT regulējošām prasībām atbilstīgo hipotētisko pašu kapitālu, pēc analoģijas balstoties uz Bāzeles II kapitāla sistēmu (122), nepieciešamo atdevi no šī pašu kapitāla, kas provizoriski aprēķināta saskaņā ar FANM.

FFT

121

FFT

FFT

122

| (252) | Tomēr FANM provizoriskais aprēķins attiecas uz teorētisku līmeni, kādā ir vajadzīga atdeve no ieguldījumiem pašu kapitālā, un šī aprēķina veikšanai izmantotā beta vērtība ir atkarīga no uzņēmumu akciju cenu atdeves (pašu kapitāla atdeves) svārstībām (123). Līdz ar to FANM aprēķins pēc savas būtības drīzāk ļauj noteikt atdevi no pašu kapitāla, nekā atdevi no jebkāda cita pašu līdzekļu veida, piemēram, regulējošām prasībām atbilstīga hipotētiskā pašu kapitāla, pēc analoģijas piemērojot Bāzeles II kapitāla sistēmu (124). |
| --- | --- |

(252)

Tomēr FANM provizoriskais aprēķins attiecas uz teorētisku līmeni, kādā ir vajadzīga atdeve no ieguldījumiem pašu kapitālā, un šī aprēķina veikšanai izmantotā beta vērtība ir atkarīga no uzņēmumu akciju cenu atdeves (pašu kapitāla atdeves) svārstībām (123). Līdz ar to FANM aprēķins pēc savas būtības drīzāk ļauj noteikt atdevi no pašu kapitāla, nekā atdevi no jebkāda cita pašu līdzekļu veida, piemēram, regulējošām prasībām atbilstīga hipotētiskā pašu kapitāla, pēc analoģijas piemērojot Bāzeles II kapitāla sistēmu (124).

123

124

| (253) | Atdeve no pašu kapitāla ir rentabilitātes koeficients. Pašu kapitāls tiek atlīdzināts ar uzņēmuma tīro peļņu, tas ir, ienākumi mīnus to izdevumu summa, kas uzņēmumiem rodas, veicot savu darbību, bet arī mīnus visas finansiālās izmaksas, kas samaksātas kreditoriem. Šī tīrā peļņa tātad ir peļņa, kas paliek uzņēmumam, lai atlīdzinātu akcionāriem – tā veido atdevi no pašu kapitāla, kas vai nu tiek sadalīta, vai palielina uzņēmuma vērtību. Konsekvences labad tādēļ ir lietderīgi, ka atdeve no pašu kapitāla ir vienāda ar grāmatvedības uzskaitē norādīto tīro peļņu, kas pēc visu citu izmaksu nomaksas paliek akcionāriem, izdalīta ar grāmatvedības uzskaitē norādīto akciju (tas ir, pašu kapitāla) vērtību, ko peļņa atlīdzina. |
| --- | --- |

(253)

Atdeve no pašu kapitāla ir rentabilitātes koeficients. Pašu kapitāls tiek atlīdzināts ar uzņēmuma tīro peļņu, tas ir, ienākumi mīnus to izdevumu summa, kas uzņēmumiem rodas, veicot savu darbību, bet arī mīnus visas finansiālās izmaksas, kas samaksātas kreditoriem. Šī tīrā peļņa tātad ir peļņa, kas paliek uzņēmumam, lai atlīdzinātu akcionāriem – tā veido atdevi no pašu kapitāla, kas vai nu tiek sadalīta, vai palielina uzņēmuma vērtību. Konsekvences labad tādēļ ir lietderīgi, ka atdeve no pašu kapitāla ir vienāda ar grāmatvedības uzskaitē norādīto tīro peļņu, kas pēc visu citu izmaksu nomaksas paliek akcionāriem, izdalīta ar grāmatvedības uzskaitē norādīto akciju (tas ir, pašu kapitāla) vērtību, ko peļņa atlīdzina.

| (254) | No otras puses, nav pareizi ņemt vērā grāmatvedības uzskaitē norādīto uzņēmuma tīro peļņu, lai atlīdzinātu regulējošām prasībām atbilstīgo pašu kapitālu. Regulējošām prasībām atbilstīgais pašu kapitāls ir regulatora veikts provizorisks aprēķins attiecībā uz minimālo kapitalizācijas līmeni, kādam ir jābūt bankai vai citai finanšu iestādei; tas pats par sevi nerada tāda paša apjoma tiesības uz regulētas vienības peļņu. Turklāt finanšu iestādēm ir jāuztur šis pašu kapitāla līmenis jebkurā brīdī, kas faktiski nozīmē, ka tās parasti uztur augstāku līmeni nekā regulējošām prasībām atbilstīgais pašu kapitāla līmenis, kāds tiek pieprasīts, lai nodrošinātu buferi, kas tām ļauj nepārkāpt minimālās prasības attiecībā uz pašu kapitālu zaudējumu gadījumā, kas tad samazina pieejamo pašu kapitālu. Viss pašu kapitāls, kas tiek pievienots pieprasītajam minimālajam līmenim, no ieguldītāju viedokļa ir jāatlīdzina viens pret vienu. |
| --- | --- |

(254)

No otras puses, nav pareizi ņemt vērā grāmatvedības uzskaitē norādīto uzņēmuma tīro peļņu, lai atlīdzinātu regulējošām prasībām atbilstīgo pašu kapitālu. Regulējošām prasībām atbilstīgais pašu kapitāls ir regulatora veikts provizorisks aprēķins attiecībā uz minimālo kapitalizācijas līmeni, kādam ir jābūt bankai vai citai finanšu iestādei; tas pats par sevi nerada tāda paša apjoma tiesības uz regulētas vienības peļņu. Turklāt finanšu iestādēm ir jāuztur šis pašu kapitāla līmenis jebkurā brīdī, kas faktiski nozīmē, ka tās parasti uztur augstāku līmeni nekā regulējošām prasībām atbilstīgais pašu kapitāla līmenis, kāds tiek pieprasīts, lai nodrošinātu buferi, kas tām ļauj nepārkāpt minimālās prasības attiecībā uz pašu kapitālu zaudējumu gadījumā, kas tad samazina pieejamo pašu kapitālu. Viss pašu kapitāls, kas tiek pievienots pieprasītajam minimālajam līmenim, no ieguldītāju viedokļa ir jāatlīdzina viens pret vienu.

| (255) | Līdz ar to, lai nodrošinātu no grāmatvedības uzskaites viedokļa konsekventu metodoloģiju un tātad ticamu tirgū balstīta rezultāta aplēsto vērtību, FFT nodokļu konsultantam būtu vajadzējis FFT grāmatvedības uzskaitē norādītajam pašu kapitālam piemērot atdevi no pašu kapitāla, kas aprēķināta, izmantojot FANM. Horizontālās bultas tabulā zemāk norāda to, kādas pieejas būtu konsekventas no metodoloģijas viedokļa; diagonālā bulta, savukārt, norāda uz FFT nodokļa konsultanta īstenoto pieeju:



  Atdeves rādītāji
  Kapitāla bāze
  Atdeve no pašu kapitāla=ieguvums / IFRS atbilstošais pašu kapitāls
  Provizoriski aprēķinājis FFT, izmantojot FANM ar β, kas pamatojas paraugā (66 uzņēmumi)
  IFRS atbilstošais pašu kapitāls
  Pieejams FFT bilancē
  Attiecībā uz risku koriģētā kapitāla atdeve = ieguvums / regulējošām prasībām atbilstošais kapitāls
  Nav provizorisku aprēķinu
  Bāzeles II regulējošām prasībām atbilstošais pašu kapitāl
  Provizorisku aprēķinu, taču nepareizu, iesniedzis FFT |
| --- | --- |

(255)

Līdz ar to, lai nodrošinātu no grāmatvedības uzskaites viedokļa konsekventu metodoloģiju un tātad ticamu tirgū balstīta rezultāta aplēsto vērtību, FFT nodokļu konsultantam būtu vajadzējis FFT grāmatvedības uzskaitē norādītajam pašu kapitālam piemērot atdevi no pašu kapitāla, kas aprēķināta, izmantojot FANM. Horizontālās bultas tabulā zemāk norāda to, kādas pieejas būtu konsekventas no metodoloģijas viedokļa; diagonālā bulta, savukārt, norāda uz FFT nodokļa konsultanta īstenoto pieeju:

FFT

FFT

FFT

Atdeves rādītāji

Kapitāla bāze

Atdeve no pašu kapitāla=ieguvums / IFRS atbilstošais pašu kapitāls

Provizoriski aprēķinājis FFT, izmantojot FANM ar β, kas pamatojas paraugā (66 uzņēmumi)

IFRS atbilstošais pašu kapitāls

Pieejams FFT bilancē

Attiecībā uz risku koriģētā kapitāla atdeve = ieguvums / regulējošām prasībām atbilstošais kapitāls

Nav provizorisku aprēķinu

Bāzeles II regulējošām prasībām atbilstošais pašu kapitāl

Provizorisku aprēķinu, taču nepareizu, iesniedzis FFT

| (256) | pieņemot nekonsekventu metodoloģiju, kas paredz FFT regulējošām prasībām atbilstīgajam hipotētiskajam pašu kapitālam piemērot atdevi no pašu kapitāla, FFT nodokļu konsultants nonāk pie tāda provizoriski aprēķināta atlīdzības līmeņa par FFT veiktajām funkcijām un riskiem, kurus tas uzņēmies, kas neatbilst tirgū balstīta rezultāta ticamai aplēstai vērtībai. Patiešām, tās nekonsekvence ievērojami ietekmē FFT ar nodokli apliekamo atlīdzību Luksemburgā. 2011. gadā FFT grāmatvedības uzskaitē norādītais pašu kapitāls bija 287,5 miljoni EUR, bet nodokļu konsultants, piemērojot SPK, kā peļņas rādītāju izmanto FFT hipotētisko regulējošām prasībām atbilstīgo pašu kapitālu – 28,5 miljonus EUR. Piemērojot provizoriski aprēķināto atdevi no pašu kapitāla, pie kādas nodokļu konsultants nonāk, izmantojot FANM, FFT hipotētiskajam regulējošām prasībām atbilstīgajam pašu kapitālam nevis grāmatvedības uzskaitē norādītajam pašu kapitālam, FFT ar nodokli apliekamā atlīdzība Luksemburgā tiek sadalīta ar desmit (125). Citiem vārdiem runājot, nodokļu konsultanta veiktā metodoloģiju izvēle noved pie FFT nodokļu bāzes samazināšanas Luksemburgā salīdzinājumā ar fiskāli nesaistītiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamo peļņu nosaka tirgus apstākļi. |
| --- | --- |

(256)

pieņemot nekonsekventu metodoloģiju, kas paredz FFT regulējošām prasībām atbilstīgajam hipotētiskajam pašu kapitālam piemērot atdevi no pašu kapitāla, FFT nodokļu konsultants nonāk pie tāda provizoriski aprēķināta atlīdzības līmeņa par FFT veiktajām funkcijām un riskiem, kurus tas uzņēmies, kas neatbilst tirgū balstīta rezultāta ticamai aplēstai vērtībai. Patiešām, tās nekonsekvence ievērojami ietekmē FFT ar nodokli apliekamo atlīdzību Luksemburgā. 2011. gadā FFT grāmatvedības uzskaitē norādītais pašu kapitāls bija 287,5 miljoni EUR, bet nodokļu konsultants, piemērojot SPK, kā peļņas rādītāju izmanto FFT hipotētisko regulējošām prasībām atbilstīgo pašu kapitālu – 28,5 miljonus EUR. Piemērojot provizoriski aprēķināto atdevi no pašu kapitāla, pie kādas nodokļu konsultants nonāk, izmantojot FANM, FFT hipotētiskajam regulējošām prasībām atbilstīgajam pašu kapitālam nevis grāmatvedības uzskaitē norādītajam pašu kapitālam, FFT ar nodokli apliekamā atlīdzība Luksemburgā tiek sadalīta ar desmit (125). Citiem vārdiem runājot, nodokļu konsultanta veiktā metodoloģiju izvēle noved pie FFT nodokļu bāzes samazināšanas Luksemburgā salīdzinājumā ar fiskāli nesaistītiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamo peļņu nosaka tirgus apstākļi.

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

125

FFT

| (257) | Tā kā FFT pašu kapitāla līmenis ir novērojams un ka FANM sniedz pašu kapitāla atdeves provizorisku aprēķinu, nodokļu konsultantam, piemērojot SPKM, būtu vajadzējis izmantot FFT grāmatvedības uzskaitē norādīto pašu kapitālu nevis hipotētisko regulējošām prasībām atbilstīgā pašu kapitāla līmeni, lai saskaņā ar nesaistītu pušu darījuma principu noteiktu FFT nodokļu bāzi Luksemburgā. |
| --- | --- |

(257)

Tā kā FFT pašu kapitāla līmenis ir novērojams un ka FANM sniedz pašu kapitāla atdeves provizorisku aprēķinu, nodokļu konsultantam, piemērojot SPKM, būtu vajadzējis izmantot FFT grāmatvedības uzskaitē norādīto pašu kapitālu nevis hipotētisko regulējošām prasībām atbilstīgā pašu kapitāla līmeni, lai saskaņā ar nesaistītu pušu darījuma principu noteiktu FFT nodokļu bāzi Luksemburgā.

FFT

FFT

FFT

| (258) | Komisija noraida FFT šajā sakarā izvirzīto argumentu, saskaņā ar kuru, lai noteiktu transfertcenas, nav jāņem vērā faktiskais pašu kapitāla līmenis, jo šis līmenis ir iepriekšēju lēmumu rezultāts (126). Šis arguments ļauj saprast, ka vēsturisku iemeslu dēļ FFT grāmatvedības uzskaitē norādītais pašu kapitāla līmenis ir bijis pārāk augsts un ka attiecīgi tas nav jāatlīdzina. Tomēr šis arguments neatbilst tirgus prasībām, jo zem optimālā līmeņa esošs pašu kapitāla līmenis nav dzīvotspējīgs konkurences tirgū. Patiešām, uzņēmumiem dārgāk izmaksā atlīdzināt pašu kapitālu nekā parādsaistības. Līdz ar to, ja uzņēmums, kas darbojas brīvas konkurences apstākļos, vēsturisku iemeslu dēļ būtu kapitalizēts pārāk augstu, kā to apgalvo FFT, tas būtu atdevis pārpalikušo pašu kapitālu saviem akcionāriem (piemēram, pārpērkot vai izdalot akcijas), jo šos līdzekļus varētu efektīvāk izlietot citos investīciju projektos. Aprēķinot nodokļu bāzi uzņēmumiem, kas darbojas brīvas konkurences apstākļos, šiem uzņēmumiem ir pienākums atlīdzināt visu savu akcionāru ieguldīto pašu kapitālu tādā līmenī, ko var uzskatīt par atbilstīgu tirgus prasībām. |
| --- | --- |

(258)

Komisija noraida FFT šajā sakarā izvirzīto argumentu, saskaņā ar kuru, lai noteiktu transfertcenas, nav jāņem vērā faktiskais pašu kapitāla līmenis, jo šis līmenis ir iepriekšēju lēmumu rezultāts (126). Šis arguments ļauj saprast, ka vēsturisku iemeslu dēļ FFT grāmatvedības uzskaitē norādītais pašu kapitāla līmenis ir bijis pārāk augsts un ka attiecīgi tas nav jāatlīdzina. Tomēr šis arguments neatbilst tirgus prasībām, jo zem optimālā līmeņa esošs pašu kapitāla līmenis nav dzīvotspējīgs konkurences tirgū. Patiešām, uzņēmumiem dārgāk izmaksā atlīdzināt pašu kapitālu nekā parādsaistības. Līdz ar to, ja uzņēmums, kas darbojas brīvas konkurences apstākļos, vēsturisku iemeslu dēļ būtu kapitalizēts pārāk augstu, kā to apgalvo FFT, tas būtu atdevis pārpalikušo pašu kapitālu saviem akcionāriem (piemēram, pārpērkot vai izdalot akcijas), jo šos līdzekļus varētu efektīvāk izlietot citos investīciju projektos. Aprēķinot nodokļu bāzi uzņēmumiem, kas darbojas brīvas konkurences apstākļos, šiem uzņēmumiem ir pienākums atlīdzināt visu savu akcionāru ieguldīto pašu kapitālu tādā līmenī, ko var uzskatīt par atbilstīgu tirgus prasībām.

FFT

126

FFT

FFT

| (259) | ESAO principi attiecībā uz transfertcenām savukārt parāda, ka atdeve no kapitāla var būt labs peļņas līmeņa rādītājs, piemērojot SPKM kapitālietilpīgām finanšu darbībām (127). Šie paši principi attiecas arī uz “izmantoto kapitālu” kā iespējamo piemēroto peļņas līmeņa rādītāju, piemērojot SPKM (128). Lai gan jēdziens “izmantotais kapitāls” ESAO principos nav precīzāk definēts, tas nešķiet atbilstīgs Bāzeles II, Bāzeles III kapitāla sistēmā vai attiecīgajās transponēšanas direktīvās izmantotajam nosaukumam “regulējošām prasībām atbilstīgs pašu kapitāls”. |
| --- | --- |

(259)

ESAO principi attiecībā uz transfertcenām savukārt parāda, ka atdeve no kapitāla var būt labs peļņas līmeņa rādītājs, piemērojot SPKM kapitālietilpīgām finanšu darbībām (127). Šie paši principi attiecas arī uz “izmantoto kapitālu” kā iespējamo piemēroto peļņas līmeņa rādītāju, piemērojot SPKM (128). Lai gan jēdziens “izmantotais kapitāls” ESAO principos nav precīzāk definēts, tas nešķiet atbilstīgs Bāzeles II, Bāzeles III kapitāla sistēmā vai attiecīgajās transponēšanas direktīvās izmantotajam nosaukumam “regulējošām prasībām atbilstīgs pašu kapitāls”.

127

128

| (260) | Arī apkārtrakstā nav dota plašāka definīcija kapitālam, kam jākalpo par peļņas līmeņa rādītāju, piemērojot SPKM (129). Tajā ir minētas divas iespējamās bāzes atlīdzības aprēķināšanai par finansēšanas funkciju veikšanu un naudas līdzekļu pārvaldību, proti, piešķirto kredītu vērtība un pārvaldībā esošo aktīvu apjoms (130). Izvēloties SPKM ar hipotētisku regulējošām prasībām atbilstīgu pašu kapitālu kā bāzi, FFT tomēr neizvēlas atlīdzību, kas tieši balstīta uz piešķirto kredītu vērtību, tajā pašā laikā pārvaldībā esošie aktīvi liek domāt par trešo personu (piemēram, fondu pārvaldnieku) vārdā turētiem aktīviem, kas ir funkcija, ko FFT principā neveic. |
| --- | --- |

(260)

Arī apkārtrakstā nav dota plašāka definīcija kapitālam, kam jākalpo par peļņas līmeņa rādītāju, piemērojot SPKM (129). Tajā ir minētas divas iespējamās bāzes atlīdzības aprēķināšanai par finansēšanas funkciju veikšanu un naudas līdzekļu pārvaldību, proti, piešķirto kredītu vērtība un pārvaldībā esošo aktīvu apjoms (130). Izvēloties SPKM ar hipotētisku regulējošām prasībām atbilstīgu pašu kapitālu kā bāzi, FFT tomēr neizvēlas atlīdzību, kas tieši balstīta uz piešķirto kredītu vērtību, tajā pašā laikā pārvaldībā esošie aktīvi liek domāt par trešo personu (piemēram, fondu pārvaldnieku) vārdā turētiem aktīviem, kas ir funkcija, ko FFT principā neveic.

129

130

FFT

FFT

| (261) | Jebkurā gadījumā, ja finanšu sektorā kā bāze, lai aprēķinātu uzņēmuma rentabilitāti, parasti tiek izmantots grāmatvedības uzskaitē norādītais pašu kapitāls, Komisija pieļauj, ka principā varētu tikt izmantota cita kapitāla bāze, lai piemērotu SPKM transfertcenu noteikšanas nolūkā, ja vien metodoloģija, kas izmantota, lai aprēķinātu atlīdzību par darījumiem grupas iekšienē, ir konsekventa. Konkrētajā FFT gadījumā Komisija tomēr uzskata, ka nodokļu konsultanta šajā sakarā veiktā izvēle, proti, ņemt par pamatu FFT hipotētisko regulējošām prasībām atbilstīgo pašu kapitālu, nav piemērota, lai iegūtu tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību, un tas ir turpmāk minēto iemeslu dēļ. |
| --- | --- |

(261)

Jebkurā gadījumā, ja finanšu sektorā kā bāze, lai aprēķinātu uzņēmuma rentabilitāti, parasti tiek izmantots grāmatvedības uzskaitē norādītais pašu kapitāls, Komisija pieļauj, ka principā varētu tikt izmantota cita kapitāla bāze, lai piemērotu SPKM transfertcenu noteikšanas nolūkā, ja vien metodoloģija, kas izmantota, lai aprēķinātu atlīdzību par darījumiem grupas iekšienē, ir konsekventa. Konkrētajā FFT gadījumā Komisija tomēr uzskata, ka nodokļu konsultanta šajā sakarā veiktā izvēle, proti, ņemt par pamatu FFT hipotētisko regulējošām prasībām atbilstīgo pašu kapitālu, nav piemērota, lai iegūtu tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību, un tas ir turpmāk minēto iemeslu dēļ.

FFT

FFT

| (262) | Pirmkārt, ņemot vērā to, ka FFT nav regulēts finanšu uzņēmums, uz kuru attiecas Bāzeles II kapitāla sistēma, kad to izmanto tikai nodokļa aprēķina vajadzībām, ir gūti pārbaudīt tās piemērošanu, lai provizoriski aprēķinātu hipotētisko regulējošām prasībām atbilstīgo pašu kapitālu. Patiešām, Bāzeles II kapitāla sistēmā regulējošām prasībām atbilstīgais pašu kapitāls ir definēts kā uzņēmuma pārvaldībā esošā aktīvu daļa, kas izsvērta, ņemot vērā katram no šiem aktīviem pamatā esošo risku. Proti, šajā regulatīvajā nolūkā veiktā ar katru aktīvu saistīto risku izsvēršana ir īpaši atkarīga no darījumu partnera kredītreitinga, bet arī no citiem kritērijiem, ko novērtē katram aktīvam atsevišķi. Nodokļu iestādes pienākums pārbaudīt, kā ir izsvērti riski saistībā ar katru aktīvu, izriet no tās pienākuma veikt prudenciālo uzraudzību, ja šī izsvēršana kalpo nodokļu bāzes aprēķināšanas vajadzībām, lai noteiktu transfertcenas nevis minimālās prasības attiecībā uz regulējošām prasībām atbilstīgu pašu kapitālu. Tādējādi ir maz ticams, ka rezultātus, kas iegūti, veicot šo uzdevumu, nodokļu iestāde varētu viegli pārbaudīt un uzskatīt par nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību. |
| --- | --- |

(262)

Pirmkārt, ņemot vērā to, ka FFT nav regulēts finanšu uzņēmums, uz kuru attiecas Bāzeles II kapitāla sistēma, kad to izmanto tikai nodokļa aprēķina vajadzībām, ir gūti pārbaudīt tās piemērošanu, lai provizoriski aprēķinātu hipotētisko regulējošām prasībām atbilstīgo pašu kapitālu. Patiešām, Bāzeles II kapitāla sistēmā regulējošām prasībām atbilstīgais pašu kapitāls ir definēts kā uzņēmuma pārvaldībā esošā aktīvu daļa, kas izsvērta, ņemot vērā katram no šiem aktīviem pamatā esošo risku. Proti, šajā regulatīvajā nolūkā veiktā ar katru aktīvu saistīto risku izsvēršana ir īpaši atkarīga no darījumu partnera kredītreitinga, bet arī no citiem kritērijiem, ko novērtē katram aktīvam atsevišķi. Nodokļu iestādes pienākums pārbaudīt, kā ir izsvērti riski saistībā ar katru aktīvu, izriet no tās pienākuma veikt prudenciālo uzraudzību, ja šī izsvēršana kalpo nodokļu bāzes aprēķināšanas vajadzībām, lai noteiktu transfertcenas nevis minimālās prasības attiecībā uz regulējošām prasībām atbilstīgu pašu kapitālu. Tādējādi ir maz ticams, ka rezultātus, kas iegūti, veicot šo uzdevumu, nodokļu iestāde varētu viegli pārbaudīt un uzskatīt par nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību.

FFT

| (263) | Otrkārt, tā kā atdeve no regulējošām prasībām atbilstīga minimālā pašu kapitāla nav darbības rādītājs, ko parasti izmanto finanšu sektorā, šīs atdeves vidējie rādītāji parasti netiek analizēti un nav pieejami (131). Līdz ar to visi rezultāti, kas iegūti, pateicoties šai kapitāla bāzei, noteikti dos mazāk ticamu tirgū balstīta rezultāta aplēsto vērtību nekā, par peļņas rādītāju izmantojot grāmatvedības uzskaitē norādīto pašu kapitālu, uz kuru ir attiecināta nozares normām atbilstoša atdeve no pašu kapitāla. |
| --- | --- |

(263)

Otrkārt, tā kā atdeve no regulējošām prasībām atbilstīga minimālā pašu kapitāla nav darbības rādītājs, ko parasti izmanto finanšu sektorā, šīs atdeves vidējie rādītāji parasti netiek analizēti un nav pieejami (131). Līdz ar to visi rezultāti, kas iegūti, pateicoties šai kapitāla bāzei, noteikti dos mazāk ticamu tirgū balstīta rezultāta aplēsto vērtību nekā, par peļņas rādītāju izmantojot grāmatvedības uzskaitē norādīto pašu kapitālu, uz kuru ir attiecināta nozares normām atbilstoša atdeve no pašu kapitāla.

131

| (264) | Treškārt, 66 salīdzināmie uzņēmumi, kurus nodokļu konsultants izvēlējies, lai provizoriski aprēķinātu atdevi no pašu kapitāla, izmantojot FANM, ir acīmredzami nepiemēroti, lai provizoriski aprēķinātu vidējo regulējošām prasībām atbilstošo pašu kapitālu nozarē vai nepieciešamo atdevi no šī pašu kapitāla. Patiešām, vairāki no šiem uzņēmumiem nav regulēti uzņēmumi, uz kuriem attiecas Bāzeles kapitāla sistēma (piemēram biržas). Līdz ar to šie uzņēmumi nevarētu veikt savu regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla provizorisko aprēķinu, un būtu neiespējami veikt katra neregulēta uzņēmuma minimālā regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla provizorisko aprēķinu, pamatojoties vienīgi uz publiskoto informāciju. |
| --- | --- |

(264)

Treškārt, 66 salīdzināmie uzņēmumi, kurus nodokļu konsultants izvēlējies, lai provizoriski aprēķinātu atdevi no pašu kapitāla, izmantojot FANM, ir acīmredzami nepiemēroti, lai provizoriski aprēķinātu vidējo regulējošām prasībām atbilstošo pašu kapitālu nozarē vai nepieciešamo atdevi no šī pašu kapitāla. Patiešām, vairāki no šiem uzņēmumiem nav regulēti uzņēmumi, uz kuriem attiecas Bāzeles kapitāla sistēma (piemēram biržas). Līdz ar to šie uzņēmumi nevarētu veikt savu regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla provizorisko aprēķinu, un būtu neiespējami veikt katra neregulēta uzņēmuma minimālā regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla provizorisko aprēķinu, pamatojoties vienīgi uz publiskoto informāciju.

| (265) | Turklāt šajā gadījumā, kā peļņas līmeņa rādītāju izmantojot grāmatvedības uzskaitē norādīto pašu kapitālu, nodokļu konsultantam nebūtu bijis atsevišķi jāaprēķina “atlīdzība par veiktajām funkcijām”, otro provizoriski aprēķināto FFT nodokļu bāzes Luksemburgā elementu, kas pats par sevi, šķiet, nav aprēķināts ne pēc vienas uzticamas metodes, kā tas ir izskaidrots lēmuma sākt formālu izmeklēšanas procedūru 80. apsvērumā. Patiešām, tas, ko FFT nodokļu konsultants ziņojumā par transfertcenām sauc par “funkciju veikšanai izmantoto pašu kapitālu”, nešķiet atbilstīgs nevienai no parastajām pašu kapitāla sastāvdaļām, kādu tirgus novērtēšanas ietvaros izmanto, lai aprēķinātu prasības attiecībā uz atdevi. Šis jēdziens nav definēts ziņojumā par transfertcenām, un nekas nenorāda uz to, ka šāds risks, kas apzīmēts ar nodokļu konsultanta izmantoto nosaukumu, jau netiktu segts kādā citā regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla kategorijā, piemēram, no operacionālā riska segšanai un, jo īpaši, riska, kas saistīts ar procesu, paredzētā pašu kapitāla, ja nodokļu konsultants būtu pareizi provizoriski aprēķinājis hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo FFT pašu kapitālu, kas šajā gadījumā tā nav. Citas bažas, kas saistītas ar pašu kapitāla sadalīšanu atsevišķās sastāvdaļās, attiecībā uz kurām tiek piemēroti atšķirīgi atdeves līmeņi līdz pat nullei, ir sīkāk aplūkotas turpmāk, 277. līdz 289. apsvērumā. |
| --- | --- |

(265)

Turklāt šajā gadījumā, kā peļņas līmeņa rādītāju izmantojot grāmatvedības uzskaitē norādīto pašu kapitālu, nodokļu konsultantam nebūtu bijis atsevišķi jāaprēķina “atlīdzība par veiktajām funkcijām”, otro provizoriski aprēķināto FFT nodokļu bāzes Luksemburgā elementu, kas pats par sevi, šķiet, nav aprēķināts ne pēc vienas uzticamas metodes, kā tas ir izskaidrots lēmuma sākt formālu izmeklēšanas procedūru 80. apsvērumā. Patiešām, tas, ko FFT nodokļu konsultants ziņojumā par transfertcenām sauc par “funkciju veikšanai izmantoto pašu kapitālu”, nešķiet atbilstīgs nevienai no parastajām pašu kapitāla sastāvdaļām, kādu tirgus novērtēšanas ietvaros izmanto, lai aprēķinātu prasības attiecībā uz atdevi. Šis jēdziens nav definēts ziņojumā par transfertcenām, un nekas nenorāda uz to, ka šāds risks, kas apzīmēts ar nodokļu konsultanta izmantoto nosaukumu, jau netiktu segts kādā citā regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla kategorijā, piemēram, no operacionālā riska segšanai un, jo īpaši, riska, kas saistīts ar procesu, paredzētā pašu kapitāla, ja nodokļu konsultants būtu pareizi provizoriski aprēķinājis hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo FFT pašu kapitālu, kas šajā gadījumā tā nav. Citas bažas, kas saistītas ar pašu kapitāla sadalīšanu atsevišķās sastāvdaļās, attiecībā uz kurām tiek piemēroti atšķirīgi atdeves līmeņi līdz pat nullei, ir sīkāk aplūkotas turpmāk, 277. līdz 289. apsvērumā.

FFT

FFT

FFT

| (266) | Komisija līdz ar to secina, ka apstrīdētais finanšu nolīgums ir atkāpe no nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša tirgū balstīta rezultāta tādējādi, ka ar to tiek akceptēta nodokļu konsultanta izdarītā izvēle, proti, izvēle uzskatīt hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo FFT pašu kapitālu par peļņas līmeņa rādītāju, pielietojot SPKM, pašu kapitālam nosakot tādu atdevi no pašu kapitāla, kas provizoriski aprēķināta saskaņā ar FANM, lai iegūtu ar FFT nodokli apliekamo peļņas komponenti Luksemburgā. Tā kā šī izvēlētā metode rada FFT maksājamā nodokļa samazinājumu salīdzinājumā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu fiskāli nesaistītiem uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos (132), būtu jāuzskata, ka ar apstrīdēto nodokļu nolīgumu uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(266)

Komisija līdz ar to secina, ka apstrīdētais finanšu nolīgums ir atkāpe no nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša tirgū balstīta rezultāta tādējādi, ka ar to tiek akceptēta nodokļu konsultanta izdarītā izvēle, proti, izvēle uzskatīt hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo FFT pašu kapitālu par peļņas līmeņa rādītāju, pielietojot SPKM, pašu kapitālam nosakot tādu atdevi no pašu kapitāla, kas provizoriski aprēķināta saskaņā ar FANM, lai iegūtu ar FFT nodokli apliekamo peļņas komponenti Luksemburgā. Tā kā šī izvēlētā metode rada FFT maksājamā nodokļa samazinājumu salīdzinājumā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu fiskāli nesaistītiem uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos (132), būtu jāuzskata, ka ar apstrīdēto nodokļu nolīgumu uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

FFT

FFT

FFT

132

FFT

7.2.2.7.   Bāzeles II kapitāla sistēmas neatbilstoša piemērošana kapitāla aprēķināšanai

Bāzeles II kapitāla sistēmas neatbilstoša piemērošana kapitāla aprēķināšanai

| (267) | Turklāt, un nenonākot pretrunā ar Komisijas iebildumiem pret hipotētiskā regulējošām prasībām atbilstošā FFT pašu kapitāla izmantošanu, pielietojot SPKM, Komisija arī uzskata, ka neatbilstošais veids, kā FFT nodokļu konsultants pēc analoģijas ir piemērojis Bāzeles II kapitāla sistēmu, lai nonāktu pie šī hipotētiskā regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla līmeņa, rada uzņēmumam FFT selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, tādējādi līdz ar to arī tiek samazināts FFT maksājamais nodoklis salīdzinājumā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu fiskāli nesaistītiem uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos. |
| --- | --- |

(267)

Turklāt, un nenonākot pretrunā ar Komisijas iebildumiem pret hipotētiskā regulējošām prasībām atbilstošā FFT pašu kapitāla izmantošanu, pielietojot SPKM, Komisija arī uzskata, ka neatbilstošais veids, kā FFT nodokļu konsultants pēc analoģijas ir piemērojis Bāzeles II kapitāla sistēmu, lai nonāktu pie šī hipotētiskā regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla līmeņa, rada uzņēmumam FFT selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, tādējādi līdz ar to arī tiek samazināts FFT maksājamais nodoklis salīdzinājumā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu fiskāli nesaistītiem uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos.

FFT

FFT

FFT

FFT

| (268) | Lai pareizi piemērotu Bāzeles II kapitāla sistēmu, vispirms ir provizoriski jāaprēķina FFT riska svērtais aktīvs (RSA) un pēc tam šim provizoriskajam aprēķinam jāpiemēro atbilstīgs regulējošām prasībām atbilstoša pašu kapitāla koeficients. FFT nodokļu konsultants ziņojumā par transfertcenām šos abus elementus norāda pārāk zemus. |
| --- | --- |

(268)

Lai pareizi piemērotu Bāzeles II kapitāla sistēmu, vispirms ir provizoriski jāaprēķina FFT riska svērtais aktīvs (RSA) un pēc tam šim provizoriskajam aprēķinam jāpiemēro atbilstīgs regulējošām prasībām atbilstoša pašu kapitāla koeficients. FFT nodokļu konsultants ziņojumā par transfertcenām šos abus elementus norāda pārāk zemus.

FFT

FFT

| (269) | Pirmkārt, FFT hipotētiskais RSA nav pareizi aprēķināts, jo nodokļu konsultants aktīviem grupas iekšienē piešķir nulles riska svērumu (133). Kā skaidri izriet no 123. apsvēruma, aizdevumi grupas iekšienē, kas veido lielāko daļu no FFT aktīviem, pretēji Luksemburgas un FFT apgalvotajam, nav bez riska, un nekas nenorāda uz to, ka šie aizdevumi rada mazāku risku nekā banku piešķirtie aizdevumi. Jebkurā gadījumā, ņemot vērā, ka Fiat grupas iekšējā dokumentā par transfertcenu politiku FFT kredītrisks un darījumu partnera risks ir kvalificēts drīzāk kā “ierobežots” nevis neesošs, nulles riska svērums ir acīmredzami neatbilstošs. Turklāt FFT hipotētiskais RSA nav pareizi aprēķināts, jo trešo personu aktīvu svērumu 20 % apmērā nekad nav noteikusi ne Luksemburga, ne FFT. |
| --- | --- |

(269)

Pirmkārt, FFT hipotētiskais RSA nav pareizi aprēķināts, jo nodokļu konsultants aktīviem grupas iekšienē piešķir nulles riska svērumu (133). Kā skaidri izriet no 123. apsvēruma, aizdevumi grupas iekšienē, kas veido lielāko daļu no FFT aktīviem, pretēji Luksemburgas un FFT apgalvotajam, nav bez riska, un nekas nenorāda uz to, ka šie aizdevumi rada mazāku risku nekā banku piešķirtie aizdevumi. Jebkurā gadījumā, ņemot vērā, ka Fiat grupas iekšējā dokumentā par transfertcenu politiku FFT kredītrisks un darījumu partnera risks ir kvalificēts drīzāk kā “ierobežots” nevis neesošs, nulles riska svērums ir acīmredzami neatbilstošs. Turklāt FFT hipotētiskais RSA nav pareizi aprēķināts, jo trešo personu aktīvu svērumu 20 % apmērā nekad nav noteikusi ne Luksemburga, ne FFT.

FFT

133

FFT

FFT

Fiat

FFT

FFT

FFT

| (270) | Ja visam FFT aktīvu kopumam, kas bija 14 827 674 000 EUR, kā atbilstīgs salīdzināšanas rādītājs būtu ticis piemērots 2010. gadā spēkā esošais banku aktīvu risku vidējais svērums Eiropā – 36 % (134) (kas bija pieejams laikā, kad tika izdots apstrīdētais nolēmums), lai parādītu, kāds varētu būt bijis pareizais FFT RSA hipotētiskais līmenis, šis RSA būtu tuvu 5 338 000 000 EUR. Ja kā minimālais kapitalizācijas līmenis būtu saglabāts Bāzeles kapitāla sistēmā paredzētais prasību attiecībā uz pašu kapitālu koeficients – 8 %, saskaņā ar Bāzeles II kapitāla sistēmu FFT minimālajam hipotētiskajam regulējošām prasībām atbilstošam pašu kapitālam būtu vajadzējis būt aptuveni 427 miljoniem EUR, bet nevis 28,5 miljoniem EUR, kā ziņojumā par transfertcenām provizoriski aprēķinājis FFT nodokļu konsultants. |
| --- | --- |

(270)

Ja visam FFT aktīvu kopumam, kas bija 14 827 674 000 EUR, kā atbilstīgs salīdzināšanas rādītājs būtu ticis piemērots 2010. gadā spēkā esošais banku aktīvu risku vidējais svērums Eiropā – 36 % (134) (kas bija pieejams laikā, kad tika izdots apstrīdētais nolēmums), lai parādītu, kāds varētu būt bijis pareizais FFT RSA hipotētiskais līmenis, šis RSA būtu tuvu 5 338 000 000 EUR. Ja kā minimālais kapitalizācijas līmenis būtu saglabāts Bāzeles kapitāla sistēmā paredzētais prasību attiecībā uz pašu kapitālu koeficients – 8 %, saskaņā ar Bāzeles II kapitāla sistēmu FFT minimālajam hipotētiskajam regulējošām prasībām atbilstošam pašu kapitālam būtu vajadzējis būt aptuveni 427 miljoniem EUR, bet nevis 28,5 miljoniem EUR, kā ziņojumā par transfertcenām provizoriski aprēķinājis FFT nodokļu konsultants.

FFT

134

FFT

FFT

FFT

| (271) | Otrkārt, FFT kredītriska un darījumu partnera riska aprēķins, ko nodokļu konsultants veic pēc analoģijas ar Bāzeles II kapitāla sistēmu (135), pamatojoties uz kuru bankām ir pienākums uzkrāt pašu kapitālu proporcionāli to RSA, ir pretrunā ar šo kapitāla sistēmu. Lai transfertcenu analīzē noteiktu FFT riskam pakļauto pašu kapitālu, FFT nodokļu konsultants izmanto prasīto pašu kapitāla koeficientu – 6 %, lai gan šajā sistēmā paredzētais pareizais koeficients i r 8 %. |
| --- | --- |

(271)

Otrkārt, FFT kredītriska un darījumu partnera riska aprēķins, ko nodokļu konsultants veic pēc analoģijas ar Bāzeles II kapitāla sistēmu (135), pamatojoties uz kuru bankām ir pienākums uzkrāt pašu kapitālu proporcionāli to RSA, ir pretrunā ar šo kapitāla sistēmu. Lai transfertcenu analīzē noteiktu FFT riskam pakļauto pašu kapitālu, FFT nodokļu konsultants izmanto prasīto pašu kapitāla koeficientu – 6 %, lai gan šajā sistēmā paredzētais pareizais koeficients i r 8 %.

FFT

135

FFT

FFT

| (272) | Atbildot uz Komisijas lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru šajā sakarā paustajām bažām (136), FFT pamatoja 6 % koeficientu, atsaucoties uz šādas prasības nebanku finanšu iestādēm transponēšanu Itālijā (137). Tomēr FFT nav iesniedzis nekādu šīs transponēšanas piemēru, tas arī nav paskaidrojis, kādēļ Itālijas likumdevēja veikta transponēšana būtu jāpiemēro Luksemburgā vai jāizmanto kā atsauce. |
| --- | --- |

(272)

Atbildot uz Komisijas lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru šajā sakarā paustajām bažām (136), FFT pamatoja 6 % koeficientu, atsaucoties uz šādas prasības nebanku finanšu iestādēm transponēšanu Itālijā (137). Tomēr FFT nav iesniedzis nekādu šīs transponēšanas piemēru, tas arī nav paskaidrojis, kādēļ Itālijas likumdevēja veikta transponēšana būtu jāpiemēro Luksemburgā vai jāizmanto kā atsauce.

136

FFT

137

FFT

| (273) | Turklāt, lai gan Bāzeles II kapitāla sistēmas ietvaros pusi no prasītajiem 8 % varētu veidot 2. kategorijas pašu kapitāls, šķiet, ka FFT rīcībā nav šāda veida pašu kapitāla, kas varētu tikt izmantots regulējošiem nolūkiem, ja būtu piemērota šī prasība. Ja nav cita atbilstīga veida pieejama kapitāla, 8 % būtu bijis jāsedz no pašu kapitāla. |
| --- | --- |

(273)

Turklāt, lai gan Bāzeles II kapitāla sistēmas ietvaros pusi no prasītajiem 8 % varētu veidot 2. kategorijas pašu kapitāls, šķiet, ka FFT rīcībā nav šāda veida pašu kapitāla, kas varētu tikt izmantots regulējošiem nolūkiem, ja būtu piemērota šī prasība. Ja nav cita atbilstīga veida pieejama kapitāla, 8 % būtu bijis jāsedz no pašu kapitāla.

FFT

| (274) | Līdz ar to Komisija paliek pie sava viedokļa, saskaņā ar kuru Bāzeles II kapitāla sistēmā pieprasītais pašu kapitāla koeficients ir 8 % un ka nodokļu konsultanta izmantotais 6 % koeficients un tas, ka to ir akceptējusi Luksemburgas nodokļu iestāde, liek apšaubīt apstrīdētajā nolēmumā formulēto secinājumu, proti, ka FFT gūtās peļņas sadale atspoguļo nesaistītu pušu darījuma principam atbilstīga tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību. |
| --- | --- |

(274)

Līdz ar to Komisija paliek pie sava viedokļa, saskaņā ar kuru Bāzeles II kapitāla sistēmā pieprasītais pašu kapitāla koeficients ir 8 % un ka nodokļu konsultanta izmantotais 6 % koeficients un tas, ka to ir akceptējusi Luksemburgas nodokļu iestāde, liek apšaubīt apstrīdētajā nolēmumā formulēto secinājumu, proti, ka FFT gūtās peļņas sadale atspoguļo nesaistītu pušu darījuma principam atbilstīga tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību.

FFT

| (275) | Visbeidzot, attiecībā uz nodokļu konsultanta aprēķināto operacionālo risku, ja Komisija akceptē skaitļa 15 % izmantošanu, vadoties no FFT (138) un Luksemburgas (139) sniegtajiem paskaidrojumiem, bāze, kādai šī drošības rezerve ir piemērota, nešķiet atbilstoša FFT gada bruto ienākumu pareizam provizoriskam aprēķinam. FFT nodokļu konsultants šo procentu piemēro tikai neto ienākumiem, kuri iegūti no noguldījumiem bankās un aizdevumiem (140), kas neatbilst Luksemburgas izmantotajai metodoloģijai (141), kamēr gada bruto ienākumu aprēķinā ir ignorētas visas grupas iekšienē veiktās darbības. Tomēr aizdevumi un noguldījumi bankās ir tikai maza daļa no FFT aktīviem un pasīviem. |
| --- | --- |

(275)

Visbeidzot, attiecībā uz nodokļu konsultanta aprēķināto operacionālo risku, ja Komisija akceptē skaitļa 15 % izmantošanu, vadoties no FFT (138) un Luksemburgas (139) sniegtajiem paskaidrojumiem, bāze, kādai šī drošības rezerve ir piemērota, nešķiet atbilstoša FFT gada bruto ienākumu pareizam provizoriskam aprēķinam. FFT nodokļu konsultants šo procentu piemēro tikai neto ienākumiem, kuri iegūti no noguldījumiem bankās un aizdevumiem (140), kas neatbilst Luksemburgas izmantotajai metodoloģijai (141), kamēr gada bruto ienākumu aprēķinā ir ignorētas visas grupas iekšienē veiktās darbības. Tomēr aizdevumi un noguldījumi bankās ir tikai maza daļa no FFT aktīviem un pasīviem.

FFT

138

139

FFT

FFT

140

141

FFT

| (276) | Apkopojot iepriekš minēto, Komisija secina, ka pat tad, ja FFT minimālo hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo pašu kapitālu būtu bijis iespējams akceptēt kā peļņas līmeņa rādītāju, piemērojot SPKM, nodokļu konsultants šo pašu kapitālu ir novērtējis pārāk zemu, piemērojot aktīviem nepamatotu un zemu riska svērumu (no riska svēruma izslēdzot lielāko daļu risku), piemērojot koeficientu, kas ir zemāks par Bāzeles II kapitāla sistēmā noteikto minimumu, un FFT gada bruto ienākumos neiekļaujot ienākumus, kurus rada grupas aktīvi un pasīvi. Rezultātā Komisija secina, ka apstrīdētais nodokļu nolēmums, akceptējot šīs izvēles, ir atkāpe no nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša tirgū balstīta rezultāta. Tā kā šīs izvēles rada FFT maksājamā nodokļa samazinājumu salīdzinājumā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu nodokļa sistēmu nesaistītiem uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos, ir atbilstīgi uzskatīt, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu uzņēmumam FFT tiek piešķirtas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(276)

Apkopojot iepriekš minēto, Komisija secina, ka pat tad, ja FFT minimālo hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo pašu kapitālu būtu bijis iespējams akceptēt kā peļņas līmeņa rādītāju, piemērojot SPKM, nodokļu konsultants šo pašu kapitālu ir novērtējis pārāk zemu, piemērojot aktīviem nepamatotu un zemu riska svērumu (no riska svēruma izslēdzot lielāko daļu risku), piemērojot koeficientu, kas ir zemāks par Bāzeles II kapitāla sistēmā noteikto minimumu, un FFT gada bruto ienākumos neiekļaujot ienākumus, kurus rada grupas aktīvi un pasīvi. Rezultātā Komisija secina, ka apstrīdētais nodokļu nolēmums, akceptējot šīs izvēles, ir atkāpe no nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša tirgū balstīta rezultāta. Tā kā šīs izvēles rada FFT maksājamā nodokļa samazinājumu salīdzinājumā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu nodokļa sistēmu nesaistītiem uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos, ir atbilstīgi uzskatīt, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu uzņēmumam FFT tiek piešķirtas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

FFT

FFT

FFT

FFT

7.2.2.8.   Nepamatoti atskaitījumi no atlīdzināmā pašu kapitāla

Nepamatoti atskaitījumi no atlīdzināmā pašu kapitāla

| (277) | Nodokļu konsultants ne tikai par zemu novērtē FFT hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo pašu kapitālu, bet arī veic vairākus atskaitījumus no FFT atlikušā pašu kapitāla, kas rada atkāpi no tirgū balstīta rezultāta. Kā izriet no 2. tabulas, lai iegūtu summu, ko nodokļu konsultants sauc par “pašu kapitālu, kas sedz veiktās funkcijas”, no FFT atlikušā pašu kapitāla vēl bez tā pārāk zemu novērtētā hipotētiskā regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla, tiek atņemts tas, ko nodokļu konsultants sauc par “pašu kapitālu, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC”. Taču, ja hipotētiskais regulējošām prasībām atbilstošais pašu kapitāls būtu pareizi provizoriski aprēķināts, iespējams, ka pašu kapitāls nebūtu bijis lielāks par regulējošās prasībās noteikto (142). Līdz ar to nevienu no šīm divām provizoriski aprēķinātā pašu kapitāla komponentēm nebūtu bijis jāpiemēro. |
| --- | --- |

(277)

Nodokļu konsultants ne tikai par zemu novērtē FFT hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo pašu kapitālu, bet arī veic vairākus atskaitījumus no FFT atlikušā pašu kapitāla, kas rada atkāpi no tirgū balstīta rezultāta. Kā izriet no 2. tabulas, lai iegūtu summu, ko nodokļu konsultants sauc par “pašu kapitālu, kas sedz veiktās funkcijas”, no FFT atlikušā pašu kapitāla vēl bez tā pārāk zemu novērtētā hipotētiskā regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla, tiek atņemts tas, ko nodokļu konsultants sauc par “pašu kapitālu, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC”. Taču, ja hipotētiskais regulējošām prasībām atbilstošais pašu kapitāls būtu pareizi provizoriski aprēķināts, iespējams, ka pašu kapitāls nebūtu bijis lielāks par regulējošās prasībās noteikto (142). Līdz ar to nevienu no šīm divām provizoriski aprēķinātā pašu kapitāla komponentēm nebūtu bijis jāpiemēro.

FFT

FFT

FFT

FFNA

FFC

142

| (278) | Neskatoties uz šo novērojumu, Komisija uzskata, ka nodokļu konsultanta lēmums, lai provizoriski aprēķinātu FFT nodokļu bāzi, no pašu kapitāla atņemt komponenti ar nosaukumu “pašu kapitāls, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC” un tai piemērot nulles atlīdzību, ir neatbilstošs (143), jo tas noved pie FFT maksājamā nodokļa samazinājuma salīdzinājumā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu nodokļa sistēmu nesaistītiem uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos. |
| --- | --- |

(278)

Neskatoties uz šo novērojumu, Komisija uzskata, ka nodokļu konsultanta lēmums, lai provizoriski aprēķinātu FFT nodokļu bāzi, no pašu kapitāla atņemt komponenti ar nosaukumu “pašu kapitāls, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC” un tai piemērot nulles atlīdzību, ir neatbilstošs (143), jo tas noved pie FFT maksājamā nodokļa samazinājuma salīdzinājumā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu nodokļa sistēmu nesaistītiem uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos.

FFT

FFNA

FFC

143

FFT

| (279) | Pamatojoties uz iepriekšminēto, nav skaidrs, vai nodokļu konsultanta izvēle nodalīt šīs divas komponentes no pašu kapitāla ir tā sauktā Bāzeles II kapitāla sistēmas piemērošana vai, ja nodokļu konsultanta veiktais ieguldījumu uzņēmumos FFNA un FFC atskaitījums bija vienreizēja korekcija, ieguldījumi, kurus viņš arī būtu atskaitījis no FFT pašu kapitāla, lai aprēķinātu FFT nodokļu bāzi, ja viņš, piemērojot SPKM, būtu pareizi izvēlējies grāmatvedības uzskaitē norādīto FFT pašu kapitālu kā peļņas līmeņa rādītāju. Kā izskaidrots 238. apsvērumā, tam par iemeslu ir tas, ka nodokļu konsultants, sadalot FFT pašu kapitālu trijās komponentēs, šķiet, nav balstījies ne uz vienu visbiežāk izmantoto metodi (144). |
| --- | --- |

(279)

Pamatojoties uz iepriekšminēto, nav skaidrs, vai nodokļu konsultanta izvēle nodalīt šīs divas komponentes no pašu kapitāla ir tā sauktā Bāzeles II kapitāla sistēmas piemērošana vai, ja nodokļu konsultanta veiktais ieguldījumu uzņēmumos FFNA un FFC atskaitījums bija vienreizēja korekcija, ieguldījumi, kurus viņš arī būtu atskaitījis no FFT pašu kapitāla, lai aprēķinātu FFT nodokļu bāzi, ja viņš, piemērojot SPKM, būtu pareizi izvēlējies grāmatvedības uzskaitē norādīto FFT pašu kapitālu kā peļņas līmeņa rādītāju. Kā izskaidrots 238. apsvērumā, tam par iemeslu ir tas, ka nodokļu konsultants, sadalot FFT pašu kapitālu trijās komponentēs, šķiet, nav balstījies ne uz vienu visbiežāk izmantoto metodi (144).

FFNA

FFC

FFT

FFT

FFT

FFT

144

| (280) | Jebkurā gadījumā 281. līdz 290. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ nodokļu konsultanta izvēle piemērot nulles atlīdzību šai FFT pašu kapitāla komponentei, kas nosaukta par “pašu kapitālu, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC”, ir neatbilstīgi. Tā kā šī izvēle faktiski rada atlīdzināmā pašu kapitāla un tātad arī FFT nodokļu bāzes, kas vajadzīga, lai aprēķinātu nodokļus, nepamatotu samazinājumu, nevienu transfertcenu noteikšanas metodi, kas balstīta uz šo izvēli, nevar uzskatīt par tādu, kas ļauj iegūt ticamu, nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu tirgū balstītu rezultātu. |
| --- | --- |

(280)

Jebkurā gadījumā 281. līdz 290. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ nodokļu konsultanta izvēle piemērot nulles atlīdzību šai FFT pašu kapitāla komponentei, kas nosaukta par “pašu kapitālu, kas sedz finanšu ieguldījumus uzņēmumos FFNA un FFC”, ir neatbilstīgi. Tā kā šī izvēle faktiski rada atlīdzināmā pašu kapitāla un tātad arī FFT nodokļu bāzes, kas vajadzīga, lai aprēķinātu nodokļus, nepamatotu samazinājumu, nevienu transfertcenu noteikšanas metodi, kas balstīta uz šo izvēli, nevar uzskatīt par tādu, kas ļauj iegūt ticamu, nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu tirgū balstītu rezultātu.

FFT

FFNA

FFC

FFT

| (281) | Pirmkārt, FFT gadījumā nav piemērojami Luksemburgas argumenti attiecībā uz iespēju atskaitīt ieguldījumus, kas veikti citās kredītiestādēs, atbilstīgi Bāzeles II kapitāla sistēmai (145). Tam par iemeslu nav tikai tas, kā norādīts 262. apsvērumā, ka FFT nav regulēts uzņēmums, bet arī tas, ka šīs kapitāla sistēmas noteikumi, uz kuriem atsaucas Luksemburga un FFT, attiecas uz nekonsolidētiem uzņēmumiem, kamēr šajā gadījumā FFNA un FFC ir konsolidētas struktūrvienības. Patiešām, kā izskaidrots 112. apsvērumā, FFT konsolidētos finanšu pārskatus iesniedz Luksemburgai. Principā konsolidētais pašu kapitāls būtu lielāks nekā nekonsolidētajos FFT finanšu pārskatos norādītais pašu kapitāls pirms jebkādu ieguldījumu atskaitīšanas. Līdz ar to, ja Luksemburga un Fiat būtu pareizi un sistemātiski veikušas reglamentējošajos noteikumos paredzētos atskaitījumus, pašu kapitāla, attiecībā uz kuru tiktu piemērota atdeve no pašu kapitāla, provizoriskais aprēķins būtu bijis augstāks, un līdz ar to no tā izrietošā FFT nodokļu bāze Luksemburgā arī būtu bijusi augstāka. |
| --- | --- |

(281)

Pirmkārt, FFT gadījumā nav piemērojami Luksemburgas argumenti attiecībā uz iespēju atskaitīt ieguldījumus, kas veikti citās kredītiestādēs, atbilstīgi Bāzeles II kapitāla sistēmai (145). Tam par iemeslu nav tikai tas, kā norādīts 262. apsvērumā, ka FFT nav regulēts uzņēmums, bet arī tas, ka šīs kapitāla sistēmas noteikumi, uz kuriem atsaucas Luksemburga un FFT, attiecas uz nekonsolidētiem uzņēmumiem, kamēr šajā gadījumā FFNA un FFC ir konsolidētas struktūrvienības. Patiešām, kā izskaidrots 112. apsvērumā, FFT konsolidētos finanšu pārskatus iesniedz Luksemburgai. Principā konsolidētais pašu kapitāls būtu lielāks nekā nekonsolidētajos FFT finanšu pārskatos norādītais pašu kapitāls pirms jebkādu ieguldījumu atskaitīšanas. Līdz ar to, ja Luksemburga un Fiat būtu pareizi un sistemātiski veikušas reglamentējošajos noteikumos paredzētos atskaitījumus, pašu kapitāla, attiecībā uz kuru tiktu piemērota atdeve no pašu kapitāla, provizoriskais aprēķins būtu bijis augstāks, un līdz ar to no tā izrietošā FFT nodokļu bāze Luksemburgā arī būtu bijusi augstāka.

FFT

145

FFT

FFT

FFNA

FFC

FFT

FFT

Fiat

FFT

| (282) | Otrkārt, un vispār attiecībā uz atskaitījumiem no pašu kapitāla Bāzeles II kapitāla sistēmas ietvaros un FFT grāmatvedības uzskaitē norādītā pašu kapitāla novērtēšanas ietvaros Komisijai nav pieņemams Luksemburgas arguments, saskaņā ar kuru FFT veiktā akciju iegāde ir pilnībā finansēta no pašu kapitāla (146), kas ir tāds finansēšanas veids, kurš automātiski nozīmētu, ka šie līdzekļi vairs nav pieejami, lai segtu citus riskus, ko uzņēmies FFT. Finansēšanas avotus, neraugoties uz to, vai runa ir par pašu kapitālu vai parādiem, kas uzskaitīti pie bilances pasīviem, nenorāda identificējamā aktīvā, izņemot gadījumus, kad konkrētas tiesību normas paredz sasaistīt pasīvu ar konkrētu aktīvu vai aktīvu kopumu (kā tas ir hipotēku obligāciju gadījumā). Ja ar uzņēmuma pasīviem nav saistītas nevienas konkrētas parādsaistības, uzņēmuma aktīvu finansējums tiek kopīgi nodrošināts no pašu kapitāla un pasīviem. Pretēji iepriekšminētajam Luksemburgas argumentam, maksātnespējas gadījumā šie līdzekļi būtu pieejami, lai novērstu zaudējumus no FFT aktīviem. Tas, ka ziņojumā par transfertcenām minētās summas, kas atskaitītas no FFT pašu kapitāla, atbilst uzņēmumu FFNA un FFC iegādes cenai (147), nekādi neietekmē faktu, ka finansēšanas avoti principā nevar tikt piesaistīti konkrētiem aktīviem, kas būtu pareizi attiecībā uz jebkādu ieguldīto summu. FFT pašu kapitāls ir pilnībā pieejams, lai uzturētu FFT maksātspēju, un būtu jāatlīdzina kopumā, ņemot vērā FFT aktīvu riskus. |
| --- | --- |

(282)

Otrkārt, un vispār attiecībā uz atskaitījumiem no pašu kapitāla Bāzeles II kapitāla sistēmas ietvaros un FFT grāmatvedības uzskaitē norādītā pašu kapitāla novērtēšanas ietvaros Komisijai nav pieņemams Luksemburgas arguments, saskaņā ar kuru FFT veiktā akciju iegāde ir pilnībā finansēta no pašu kapitāla (146), kas ir tāds finansēšanas veids, kurš automātiski nozīmētu, ka šie līdzekļi vairs nav pieejami, lai segtu citus riskus, ko uzņēmies FFT. Finansēšanas avotus, neraugoties uz to, vai runa ir par pašu kapitālu vai parādiem, kas uzskaitīti pie bilances pasīviem, nenorāda identificējamā aktīvā, izņemot gadījumus, kad konkrētas tiesību normas paredz sasaistīt pasīvu ar konkrētu aktīvu vai aktīvu kopumu (kā tas ir hipotēku obligāciju gadījumā). Ja ar uzņēmuma pasīviem nav saistītas nevienas konkrētas parādsaistības, uzņēmuma aktīvu finansējums tiek kopīgi nodrošināts no pašu kapitāla un pasīviem. Pretēji iepriekšminētajam Luksemburgas argumentam, maksātnespējas gadījumā šie līdzekļi būtu pieejami, lai novērstu zaudējumus no FFT aktīviem. Tas, ka ziņojumā par transfertcenām minētās summas, kas atskaitītas no FFT pašu kapitāla, atbilst uzņēmumu FFNA un FFC iegādes cenai (147), nekādi neietekmē faktu, ka finansēšanas avoti principā nevar tikt piesaistīti konkrētiem aktīviem, kas būtu pareizi attiecībā uz jebkādu ieguldīto summu. FFT pašu kapitāls ir pilnībā pieejams, lai uzturētu FFT maksātspēju, un būtu jāatlīdzina kopumā, ņemot vērā FFT aktīvu riskus.

FFT

FFT

146

FFT

FFT

FFT

FFNA

FFC

147

FFT

FFT

FFT

| (283) | Jebkurā gadījumā nešķiet, ka FFT gada pārskati apstiprinātu Luksemburgas apgalvojumu, saskaņā ar kuru šī akciju iegāde ir finansēta no pašu kapitāla, ja šis apliecinājums nozīmē, ka grupa uzņēmumam FFT ir piešķīrusi papildu līdzekļus FFNA un FFC iegādei. Patiešām, 2010. gadā FFT pašu kapitāla (pamatkapitāla un rezervju) līmenis pirms akciju iegādes bija 286 000 000 EUR, un 2011. gadā pēc tās tas ir saglabāts 287 000 000 EUR apmērā. |
| --- | --- |

(283)

Jebkurā gadījumā nešķiet, ka FFT gada pārskati apstiprinātu Luksemburgas apgalvojumu, saskaņā ar kuru šī akciju iegāde ir finansēta no pašu kapitāla, ja šis apliecinājums nozīmē, ka grupa uzņēmumam FFT ir piešķīrusi papildu līdzekļus FFNA un FFC iegādei. Patiešām, 2010. gadā FFT pašu kapitāla (pamatkapitāla un rezervju) līmenis pirms akciju iegādes bija 286 000 000 EUR, un 2011. gadā pēc tās tas ir saglabāts 287 000 000 EUR apmērā.

FFT

FFT

FFNA

FFC

FFT

| (284) | Luksemburga arī apgalvoja, ka izmaksas, kas saistītas ar akciju iegādi, Luksemburgā nav fiskāli atskaitāmas un ka dividendes netiek apliktas ar nodokli (148). Ņemot vērā to, ka akciju iegāde FFNA un FFC ir atlīdzināta ar dividendēm, to nevajadzētu aplikt ar nodokli un ņemt vērā, izvērtējot FFT veiktās funkcijas un riskus, ko tas uzņēmies (149). Arī šis arguments tāpat kā līdzīgais arguments, ko izvirzīja FFT, ir noraidāms (150). Komisija šajā sakarā konstatē, ka ne uzņēmums FFNA, neFFC apstrīdētā nodokļu nolēmuma piemērošanas laikposmā nav ieskaitījis nekādas dividendes. Tomēr, ja kāds no tiem to būtu izdarījis, tas nekādi nebūtu grozījis FFT ar nodokli apliekamās atlīdzības aprēķinu, jo šo atlīdzību noteica nodokļu konsultants pašu kapitālam piemērojot SPKM. SPKM ir pašu kapitāla līmenī attiecībā uz FFT veiktajām naudas līdzekļu pārvaldības funkcijām piemērota, uz peļņu balstīta starpības pārsnieguma kompromisa metode. Ja FFT nodokļu konsultants transfertcenu noteikšanai būtu izmantojis faktisko cenu noteikšanas metodi, tādi individuālie darījumi vai atlīdzināmā naudas līdzekļu kustība kā individuāli aizdevumi vai, FFT gadījumā, dividenžu maksājumi būtu bijuši piemēroti, lai aprēķinātu FFT ar nodokli apliekamo atlīdzību. Patiešām, faktisko cenu noteikšanas metode sastāv no individuālo darījumu cenu noteikšanas, kamēr SPKM mērķis ir provizoriski aprēķināt veiktās funkcijas rentabilitāti. Tomēr 161. apsvērumā norādīto iemeslu dēļ FFT nodokļu konsultants uzskatīja, ka SPKM FFT gadījumā ir piemērotāka metode. Tādējādi, izvirzot priekšplānā konkrēta veida atlīdzības, kas izmaksāta par konkrētiem FFT aktīviem (dividendēm) piemērotību, Luksemburga un FFT, lai aprēķinātu FFT ar nodokli apliekamo atlīdzību, mēģina apvienot faktisko cenu noteikšanas metodi un SPKM metodi, ziņojumā par transfertcenām šai hibrīdmetodei neminot nekādu pamatojumu. Ņemot vērā to, ka nodokļu konsultants šajā ziņojumā pamatoja SPKM izmantošanu, tad, izmantojot šo kombinēto metodi bez papildu pamatojuma, nevar iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu provizorisko vērtību. |
| --- | --- |

(284)

Luksemburga arī apgalvoja, ka izmaksas, kas saistītas ar akciju iegādi, Luksemburgā nav fiskāli atskaitāmas un ka dividendes netiek apliktas ar nodokli (148). Ņemot vērā to, ka akciju iegāde FFNA un FFC ir atlīdzināta ar dividendēm, to nevajadzētu aplikt ar nodokli un ņemt vērā, izvērtējot FFT veiktās funkcijas un riskus, ko tas uzņēmies (149). Arī šis arguments tāpat kā līdzīgais arguments, ko izvirzīja FFT, ir noraidāms (150). Komisija šajā sakarā konstatē, ka ne uzņēmums FFNA, neFFC apstrīdētā nodokļu nolēmuma piemērošanas laikposmā nav ieskaitījis nekādas dividendes. Tomēr, ja kāds no tiem to būtu izdarījis, tas nekādi nebūtu grozījis FFT ar nodokli apliekamās atlīdzības aprēķinu, jo šo atlīdzību noteica nodokļu konsultants pašu kapitālam piemērojot SPKM. SPKM ir pašu kapitāla līmenī attiecībā uz FFT veiktajām naudas līdzekļu pārvaldības funkcijām piemērota, uz peļņu balstīta starpības pārsnieguma kompromisa metode. Ja FFT nodokļu konsultants transfertcenu noteikšanai būtu izmantojis faktisko cenu noteikšanas metodi, tādi individuālie darījumi vai atlīdzināmā naudas līdzekļu kustība kā individuāli aizdevumi vai, FFT gadījumā, dividenžu maksājumi būtu bijuši piemēroti, lai aprēķinātu FFT ar nodokli apliekamo atlīdzību. Patiešām, faktisko cenu noteikšanas metode sastāv no individuālo darījumu cenu noteikšanas, kamēr SPKM mērķis ir provizoriski aprēķināt veiktās funkcijas rentabilitāti. Tomēr 161. apsvērumā norādīto iemeslu dēļ FFT nodokļu konsultants uzskatīja, ka SPKM FFT gadījumā ir piemērotāka metode. Tādējādi, izvirzot priekšplānā konkrēta veida atlīdzības, kas izmaksāta par konkrētiem FFT aktīviem (dividendēm) piemērotību, Luksemburga un FFT, lai aprēķinātu FFT ar nodokli apliekamo atlīdzību, mēģina apvienot faktisko cenu noteikšanas metodi un SPKM metodi, ziņojumā par transfertcenām šai hibrīdmetodei neminot nekādu pamatojumu. Ņemot vērā to, ka nodokļu konsultants šajā ziņojumā pamatoja SPKM izmantošanu, tad, izmantojot šo kombinēto metodi bez papildu pamatojuma, nevar iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu provizorisko vērtību.

148

FFNA

FFC

FFT

149

FFT

150

FFNA

FFC

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

FFT

| (285) | Treškārt, pielietojot uz pašu kapitālu balstītu SPKM, lai provizoriski aprēķinātu šo pašu kapitālu, būtu jānodrošina, lai FFT tiktu pareizi kapitalizēts atbilstīgi nozares standartiem. Tas izriet arī no apkārtrakstā atbalstītās pieejas, kurā pausts uzskats, ka funkcijas, ko veic grupas finansēšanas uzņēmumi, pēc būtības ir salīdzināmas ar neatkarīgu finanšu veiktajām funkcijām. |
| --- | --- |

(285)

Treškārt, pielietojot uz pašu kapitālu balstītu SPKM, lai provizoriski aprēķinātu šo pašu kapitālu, būtu jānodrošina, lai FFT tiktu pareizi kapitalizēts atbilstīgi nozares standartiem. Tas izriet arī no apkārtrakstā atbalstītās pieejas, kurā pausts uzskats, ka funkcijas, ko veic grupas finansēšanas uzņēmumi, pēc būtības ir salīdzināmas ar neatkarīgu finanšu veiktajām funkcijām.

FFT

| (286) | 2011. gada beigās, kas ir ziņojumā par transfertcenām norādītais atsauces datums, vidējais sviras rādītājs, kas definēts kā attiecība starp 1. kategorijas pašu kapitālu un kopējo bilances stāvokli (151), kā norāda Eiropas Banku iestāde, bija 2,9 % 1. kontrolētās grupas bankām (Eiropas lielākajām bankām) un 3,3 % 2. kontrolētās grupas bankām (Eiropas mazākajām bankām). Nozares standartiem (un Bāzeles III kapitāla sistēmai) atbilstīga sviras rādītāja piemērošana (pašu kapitāls/kopējie aktīvi) parāda, ka IFRS atbilstošais FFT pašu kapitāls nebija tirgū augstākais. Patiešām, pamatojoties uz šo aprēķinu, FFT sviras rādītājs sasniedza [2-3 %] (152), [...]. Citiem vārdiem runājot, FFT pašu kapitāla līmenis [...] neļauj veikt nekādus atskaitījumus, vai tie būtu no provizoriski aprēķinātā pašu kapitāla pārpalikuma, vai no jebkuriem citiem ieguldījumiem, jo šādi atskaitījumi pārsniegtu FFT pašu kapitāla līmeni [...]. |
| --- | --- |

(286)

2011. gada beigās, kas ir ziņojumā par transfertcenām norādītais atsauces datums, vidējais sviras rādītājs, kas definēts kā attiecība starp 1. kategorijas pašu kapitālu un kopējo bilances stāvokli (151), kā norāda Eiropas Banku iestāde, bija 2,9 % 1. kontrolētās grupas bankām (Eiropas lielākajām bankām) un 3,3 % 2. kontrolētās grupas bankām (Eiropas mazākajām bankām). Nozares standartiem (un Bāzeles III kapitāla sistēmai) atbilstīga sviras rādītāja piemērošana (pašu kapitāls/kopējie aktīvi) parāda, ka IFRS atbilstošais FFT pašu kapitāls nebija tirgū augstākais. Patiešām, pamatojoties uz šo aprēķinu, FFT sviras rādītājs sasniedza [2-3 %] (152), [...]. Citiem vārdiem runājot, FFT pašu kapitāla līmenis [...] neļauj veikt nekādus atskaitījumus, vai tie būtu no provizoriski aprēķinātā pašu kapitāla pārpalikuma, vai no jebkuriem citiem ieguldījumiem, jo šādi atskaitījumi pārsniegtu FFT pašu kapitāla līmeni [...].

151

IFRS

FFT

FFT

152

FFT

FFT

| (287) | Līdz ar to FFT kapitalizācijas līmenis nepieļauj nekādu pašu kapitāla vai hipotētiskā regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla samazinājumu nodokļu aprēķināšanas nolūkā (153), [...]. Ņemot vērā šo secinājumu, lēmuma sākt formālu izmeklēšanas procedūru 80. apsvērumā paustās bažas par samazinātu atlīdzības par pašu kapitāla pārpalikumu līmeni ir bez pamata, jo nav vietas diferencētai atlīdzināšanai. |
| --- | --- |

(287)

Līdz ar to FFT kapitalizācijas līmenis nepieļauj nekādu pašu kapitāla vai hipotētiskā regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla samazinājumu nodokļu aprēķināšanas nolūkā (153), [...]. Ņemot vērā šo secinājumu, lēmuma sākt formālu izmeklēšanas procedūru 80. apsvērumā paustās bažas par samazinātu atlīdzības par pašu kapitāla pārpalikumu līmeni ir bez pamata, jo nav vietas diferencētai atlīdzināšanai.

FFT

153

| (288) | Ceturtkārt, fakts, ka, lai transfertcenu analīzes ietvaros provizoriski aprēķinātu atlīdzināmo kapitālu summu, no FFT pašu kapitāla tiek atskaitītas iemaksas par FFNA un FFC akcijām, norāda uz absolūtu nekonsekvenci, jo tā pati metode ir piemērota attiecībā uz FF kontiem. Saskaņā ar Fiat iekšējo dokumentu par transfertcenu politiku (154) atlīdzība uzņēmumiem FFT un FFpar aizdevumu piešķiršanu tiek aprēķināta pēc vienas metodes, bet šajā dokumentā ir aprakstīta vienīgi šīs metodes piemērošana, lai sīki provizoriski aprēķinātu FFT nodokļu bāzi. Tomēr, ja uzņēmuma FF atlīdzināmais pašu kapitāls tika provizoriski aprēķināts pēc tās pašas metodes, kas 2010. gadā, kad uzņēmuma FF pārvaldījumā bija FFNA un FFC akcijas, ziņojumā par transfertcenām tika piemērota uzņēmumam FFT, šajā provizoriskajā aprēķinā būtu vajadzējis norādīt, ka FF provizoriski aprēķinātais pašu kapitāls ir negatīvs (155). Patiešām, 2010. gada beigās FF pašu kapitāls sasniedza 271 miljonus EUR, kamēr akciju kopējā vērtība, kuru būtu bijis jāatskaita no šī pašu kapitāla, ja būtu bijusi piemērota tā pati metode, kas apstiprināta ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, bija 358 miljoni EUR. Līdz ar to FF atlīdzināmais negatīvais pašu kapitāls būtu sasniedzis 87 miljonus EUR. Tā kā akciju vērtība bija augstāka nekā FF pašu kapitāla kopējais apjoms, atlīdzināmā kapitāla provizoriskā aprēķināšana ar to pašu metodi, kas piemērota ziņojumā par transfertcenām, lai noteiktu FFT nodokļu bāzi Luksemburgā, būtu devusi negatīvu pašu kapitālu, kā tas ir maksātnespējīgu uzņēmumu gadījumā. Taču, tā kā FF tolaik nebija maksātnespējīgs uzņēmums, ar to pietiek, lai pierādītu, ka ieguldījumu akcijās atskaitīšana no FFT pašu kapitāla nešķiet laba metode, kā provizoriski aprēķināt atlīdzināmo kapitālu nolūkā noteikt FFT nodokļu bāzi Luksemburgā. |
| --- | --- |

(288)

Ceturtkārt, fakts, ka, lai transfertcenu analīzes ietvaros provizoriski aprēķinātu atlīdzināmo kapitālu summu, no FFT pašu kapitāla tiek atskaitītas iemaksas par FFNA un FFC akcijām, norāda uz absolūtu nekonsekvenci, jo tā pati metode ir piemērota attiecībā uz FF kontiem. Saskaņā ar Fiat iekšējo dokumentu par transfertcenu politiku (154) atlīdzība uzņēmumiem FFT un FFpar aizdevumu piešķiršanu tiek aprēķināta pēc vienas metodes, bet šajā dokumentā ir aprakstīta vienīgi šīs metodes piemērošana, lai sīki provizoriski aprēķinātu FFT nodokļu bāzi. Tomēr, ja uzņēmuma FF atlīdzināmais pašu kapitāls tika provizoriski aprēķināts pēc tās pašas metodes, kas 2010. gadā, kad uzņēmuma FF pārvaldījumā bija FFNA un FFC akcijas, ziņojumā par transfertcenām tika piemērota uzņēmumam FFT, šajā provizoriskajā aprēķinā būtu vajadzējis norādīt, ka FF provizoriski aprēķinātais pašu kapitāls ir negatīvs (155). Patiešām, 2010. gada beigās FF pašu kapitāls sasniedza 271 miljonus EUR, kamēr akciju kopējā vērtība, kuru būtu bijis jāatskaita no šī pašu kapitāla, ja būtu bijusi piemērota tā pati metode, kas apstiprināta ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, bija 358 miljoni EUR. Līdz ar to FF atlīdzināmais negatīvais pašu kapitāls būtu sasniedzis 87 miljonus EUR. Tā kā akciju vērtība bija augstāka nekā FF pašu kapitāla kopējais apjoms, atlīdzināmā kapitāla provizoriskā aprēķināšana ar to pašu metodi, kas piemērota ziņojumā par transfertcenām, lai noteiktu FFT nodokļu bāzi Luksemburgā, būtu devusi negatīvu pašu kapitālu, kā tas ir maksātnespējīgu uzņēmumu gadījumā. Taču, tā kā FF tolaik nebija maksātnespējīgs uzņēmums, ar to pietiek, lai pierādītu, ka ieguldījumu akcijās atskaitīšana no FFT pašu kapitāla nešķiet laba metode, kā provizoriski aprēķināt atlīdzināmo kapitālu nolūkā noteikt FFT nodokļu bāzi Luksemburgā.

FFT

FFNA

FFC

FF

Fiat

154

FFT

FF

FFT

FF

FF

FFNA

FFC

FFT

FF

155

FF

FF

FF

FFT

FF

FFT

FFT

| (289) | Turklāt šis nekonsekventais rezultāts parādītos arī tad, ja apstrīdētā nodokļu nolīguma darbības laikā FFT iegādātos jaunas akcijas. Apstiprinot metodoloģiski nepareizi veiktu iegādāto akciju vērtības atskaitījumu, apstrīdētais nodokļu nolēmums faktiski varētu radīt tādu situāciju, ka FFT atlīdzināmais kapitāls Luksemburgā ar nodokli netiktu aplikts vispār, pie nosacījuma, ka vēlāk iegādāto akciju vērtība ir nulle vai pat negatīva summa. Šajā gadījumā FFT grupas iekšienē veiktās finansēšanas funkcijas varētu palikt tādas pašas, bet nodoklis būtu ievērojami zemāks vai pat nebūtu nemaz, ja tiktu piemērota ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu apstiprinātā metode. |
| --- | --- |

(289)

Turklāt šis nekonsekventais rezultāts parādītos arī tad, ja apstrīdētā nodokļu nolīguma darbības laikā FFT iegādātos jaunas akcijas. Apstiprinot metodoloģiski nepareizi veiktu iegādāto akciju vērtības atskaitījumu, apstrīdētais nodokļu nolēmums faktiski varētu radīt tādu situāciju, ka FFT atlīdzināmais kapitāls Luksemburgā ar nodokli netiktu aplikts vispār, pie nosacījuma, ka vēlāk iegādāto akciju vērtība ir nulle vai pat negatīva summa. Šajā gadījumā FFT grupas iekšienē veiktās finansēšanas funkcijas varētu palikt tādas pašas, bet nodoklis būtu ievērojami zemāks vai pat nebūtu nemaz, ja tiktu piemērota ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu apstiprinātā metode.

FFT

FFT

FFT

| (290) | Ja FFT nodokļu konsultants būtu pareizi piemērojis Bāzeles II kapitāla sistēmu, lai noteiktu transfertcenas, šie atskaitījumi nebūtu bijuši iespējami, ņemot vērā FFT pašreizējo kapitalizācijas līmeni. Tomēr, tā kā FFT nav regulēta struktūrvienība, nav nekādas informācijas par RSA, kuru kāda finanšu iestāžu regulēšanas iestāde būtu uzskatījusi par pieņemamu. Šis hipotētiskais regulējošām prasībām atbilstošais pašu kapitāla līmenis arī neļautu FFT atskaitīt ieguldījumus par iegādātajām akcijām, ja to vērtība būtu jāatskaita no šī pašu kapitāla (156). |
| --- | --- |

(290)

Ja FFT nodokļu konsultants būtu pareizi piemērojis Bāzeles II kapitāla sistēmu, lai noteiktu transfertcenas, šie atskaitījumi nebūtu bijuši iespējami, ņemot vērā FFT pašreizējo kapitalizācijas līmeni. Tomēr, tā kā FFT nav regulēta struktūrvienība, nav nekādas informācijas par RSA, kuru kāda finanšu iestāžu regulēšanas iestāde būtu uzskatījusi par pieņemamu. Šis hipotētiskais regulējošām prasībām atbilstošais pašu kapitāla līmenis arī neļautu FFT atskaitīt ieguldījumus par iegādātajām akcijām, ja to vērtība būtu jāatskaita no šī pašu kapitāla (156).

FFT

FFT

FFT

FFT

156

| (291) | Ņemot vērā šos apsvērumus, Komisija secina, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, akceptējot nodokļu konsultanta priekšlikumu piemērot atdevi, kas provizoriski aprēķināta, izmantojot FANM attiecībā uz hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo pašu kapitālu – par zemu provizoriski novērtējot šo hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo pašu kapitālu, jo tika nepareizi piemērota Bāzeles II kapitāla sistēma un veikti nepamatoti atskaitījumi – netiek ievērots nesaistītu pušu darījuma princips. Tā kā šī neievērošana rada FFT nodokļu bāzes samazināšanu salīdzinājumā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu nodokļa sistēmu nesaistītiem uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos, ir atbilstīgi uzskatīt, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu uzņēmumam FFT tiek radītas selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(291)

Ņemot vērā šos apsvērumus, Komisija secina, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, akceptējot nodokļu konsultanta priekšlikumu piemērot atdevi, kas provizoriski aprēķināta, izmantojot FANM attiecībā uz hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo pašu kapitālu – par zemu provizoriski novērtējot šo hipotētisko regulējošām prasībām atbilstošo pašu kapitālu, jo tika nepareizi piemērota Bāzeles II kapitāla sistēma un veikti nepamatoti atskaitījumi – netiek ievērots nesaistītu pušu darījuma princips. Tā kā šī neievērošana rada FFT nodokļu bāzes samazināšanu salīdzinājumā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu nodokļa sistēmu nesaistītiem uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos, ir atbilstīgi uzskatīt, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu uzņēmumam FFT tiek radītas selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

FFT

FFT

7.2.2.9.   Atlīdzināmajam kapitālam nepieciešamais atdeves līmenis

Atlīdzināmajam kapitālam nepieciešamais atdeves līmenis

| (292) | Papildus savam secinājumam par nekonsekvento veidu, kā FFT nodokļu konsultants, piemērojot SPKM, nonāk pie atlīdzināmā kapitāla provizoriski aprēķinātās summas, Komisija uzskata, ka veids, kādā FFT nodokļu konsultants iegūst provizorisko uz šo kapitāla bāzi attiecināto nepieciešamo atdeves līmeni, neļauj iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību un ka tātad tas neatbilst nesaistītu pušu darījuma principam 293. līdz 300. apsvērumā minēto iemeslu dēļ. |
| --- | --- |

(292)

Papildus savam secinājumam par nekonsekvento veidu, kā FFT nodokļu konsultants, piemērojot SPKM, nonāk pie atlīdzināmā kapitāla provizoriski aprēķinātās summas, Komisija uzskata, ka veids, kādā FFT nodokļu konsultants iegūst provizorisko uz šo kapitāla bāzi attiecināto nepieciešamo atdeves līmeni, neļauj iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību un ka tātad tas neatbilst nesaistītu pušu darījuma principam 293. līdz 300. apsvērumā minēto iemeslu dēļ.

FFT

FFT

| (293) | Pirmkārt, nodokļu konsultanta aprēķinātā FANM metodē izmantotā beta vērtība – 0,29 – acīmredzami neatbilst to uzņēmumu beta vērtībām, kuri transfertcenu analīzē tiek uzskatīti par salīdzināšanai derīgiem un kurus būtu vajadzējis uzskatīt par atsauces rādītājiem, lai provizoriski noteiktu nepieciešamo atdeves līmeni. Šo uzņēmumu beta vērtības līmenim ir tendence būt ļoti augstam (skatīt 3. tabulu), bieži vien daudz augstākam par tirgus vidējo beta vērtību, kas ir 1. Komisija, piemēram, atsaucas uz Stoxx 50 Bank apakšindeksa beta vērtību, kas laikposmā no 2009. gada 31. decembra līdz 2011. gada 31. decembrim ir 1,36 (157), un uz faktu, ka gandrīz visām bankām, uz kurām attiecas šis apakšindekss, beta vērtība bija augstāka par 1. |
| --- | --- |

(293)

Pirmkārt, nodokļu konsultanta aprēķinātā FANM metodē izmantotā beta vērtība – 0,29 – acīmredzami neatbilst to uzņēmumu beta vērtībām, kuri transfertcenu analīzē tiek uzskatīti par salīdzināšanai derīgiem un kurus būtu vajadzējis uzskatīt par atsauces rādītājiem, lai provizoriski noteiktu nepieciešamo atdeves līmeni. Šo uzņēmumu beta vērtības līmenim ir tendence būt ļoti augstam (skatīt 3. tabulu), bieži vien daudz augstākam par tirgus vidējo beta vērtību, kas ir 1. Komisija, piemēram, atsaucas uz Stoxx 50 Bank apakšindeksa beta vērtību, kas laikposmā no 2009. gada 31. decembra līdz 2011. gada 31. decembrim ir 1,36 (157), un uz faktu, ka gandrīz visām bankām, uz kurām attiecas šis apakšindekss, beta vērtība bija augstāka par 1.

Stoxx 50 Bank

157

| (294) | Otrkārt, 3. tabulā iekļautajā 66 uzņēmumu sarakstā ir ietverti uzņēmumi, kas darbojas tādās jomās, kas ļoti atšķiras no saimnieciskās jomas, kurā darbojas FFT, un tajā ir ietvertas pat divas centrālās bankas – Beļģijas Valsts banka un Schweizerische Nationalbank. Paraugā iekļautie daudzie uzņēmumi veic specializētu finanšu darbību, piemēram nodarbojas ar līzingu vai faktoringu, vai drīzāk ir biržas nekā bankas (158), bet daudzas Eiropas bankas, kas faktiski varētu piedalīties vairumtirdzniecības finansēšanā, paraugā nav iekļautas. Tādējādi nodokļa konsultanta beta vērtības aprēķināšanai atlasītie salīdzināmie uzņēmumi nav piemēroti šim nolūkam iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību. |
| --- | --- |

(294)

Otrkārt, 3. tabulā iekļautajā 66 uzņēmumu sarakstā ir ietverti uzņēmumi, kas darbojas tādās jomās, kas ļoti atšķiras no saimnieciskās jomas, kurā darbojas FFT, un tajā ir ietvertas pat divas centrālās bankas – Beļģijas Valsts banka un Schweizerische Nationalbank. Paraugā iekļautie daudzie uzņēmumi veic specializētu finanšu darbību, piemēram nodarbojas ar līzingu vai faktoringu, vai drīzāk ir biržas nekā bankas (158), bet daudzas Eiropas bankas, kas faktiski varētu piedalīties vairumtirdzniecības finansēšanā, paraugā nav iekļautas. Tādējādi nodokļa konsultanta beta vērtības aprēķināšanai atlasītie salīdzināmie uzņēmumi nav piemēroti šim nolūkam iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību.

FFT

Schweizerische Nationalbank

158

| (295) | Treškārt, neatkarīgi no FFT nodokļu konsultanta norādītajā paraugā esošo salīdzināmo uzņēmumu atbilstības vai neatbilstības, transfertcenu analīzē bez mazākā pamatojuma beta vērtības aprēķināšanai nav izmantota mediāna, bet gan 25. procentile. To darot, FFT iegūst salīdzinoši zemu beta vērtību – 0,29, taču, ja tiktu izmantota parauga mediāna, beta vērtība būtu 0,64 (159). Tomēr, saskaņā ar ESAO principu par transfertcenām 3.57. punktu, jo vairāk ir problēmu ar salīdzināmību, jo vairāk nesaistītu pušu darījuma principa atbilstības intervālā ir jāņem vērā parauga galvenā tendence. |
| --- | --- |

(295)

Treškārt, neatkarīgi no FFT nodokļu konsultanta norādītajā paraugā esošo salīdzināmo uzņēmumu atbilstības vai neatbilstības, transfertcenu analīzē bez mazākā pamatojuma beta vērtības aprēķināšanai nav izmantota mediāna, bet gan 25. procentile. To darot, FFT iegūst salīdzinoši zemu beta vērtību – 0,29, taču, ja tiktu izmantota parauga mediāna, beta vērtība būtu 0,64 (159). Tomēr, saskaņā ar ESAO principu par transfertcenām 3.57. punktu, jo vairāk ir problēmu ar salīdzināmību, jo vairāk nesaistītu pušu darījuma principa atbilstības intervālā ir jāņem vērā parauga galvenā tendence.

FFT

FFT

159

| (296) | Komisija šajā sakarā atzīmē, ka beta atspoguļo pašu kapitāla atdeves nediversificējamu risku. Šajā kontekstā banku aizdevumu portfeļi faktiski būtu vairāk diversificēti nekā FFT aizdevumu portfelis, kura darījumi ir koncentrēti uz automobiļu nozares uzņēmumiem, kas pieder pie Fiat grupas. Tādēļ var uzskatīt, ka FFT nodokļu konsultantam beta vērtības noteikšanai būtu vajadzējis izvēlēties elementu, kas salīdzināmo elementu sarakstā atrodas augstākā pozīcijā, bez šaubām, virs mediānas nevis 25. procentiles. |
| --- | --- |

(296)

Komisija šajā sakarā atzīmē, ka beta atspoguļo pašu kapitāla atdeves nediversificējamu risku. Šajā kontekstā banku aizdevumu portfeļi faktiski būtu vairāk diversificēti nekā FFT aizdevumu portfelis, kura darījumi ir koncentrēti uz automobiļu nozares uzņēmumiem, kas pieder pie Fiat grupas. Tādēļ var uzskatīt, ka FFT nodokļu konsultantam beta vērtības noteikšanai būtu vajadzējis izvēlēties elementu, kas salīdzināmo elementu sarakstā atrodas augstākā pozīcijā, bez šaubām, virs mediānas nevis 25. procentiles.

FFT

Fiat

FFT

| (297) | Patiešām, arī apkārtrakstā attiecībā uz piemērotas atlīdzības noteikšanu ir konkrēta atsauce uz darījumu partnera risku un jo īpaši uz nozares risku, kas šeit ir palielināts sakarā ar FFT koncentrēšanos tikai uz vienu nozari. Lai gan apkārtrakstā nav konkrēti norādīts, kā šie riski ir iekļaujami atlīdzības faktiskajā aprēķinā, FFT nodokļu konsultanta izvēlētā metode, kuru piemērojot, riskiem, kas saistīti ar aizdevumiem grupas iekšienē (atšķirībā no kredītiem trešām personām), nav noteikta nekāda riska pakāpe, un tātad tie nerada arī nekādas prasības attiecībā uz pašu kapitālu un uz atlīdzību, nav atbilstīga apkārtrakstam. Līdz ar to apsvērumi par FFT darbības samazināto risku nevar tikt ņemti vērā. |
| --- | --- |

(297)

Patiešām, arī apkārtrakstā attiecībā uz piemērotas atlīdzības noteikšanu ir konkrēta atsauce uz darījumu partnera risku un jo īpaši uz nozares risku, kas šeit ir palielināts sakarā ar FFT koncentrēšanos tikai uz vienu nozari. Lai gan apkārtrakstā nav konkrēti norādīts, kā šie riski ir iekļaujami atlīdzības faktiskajā aprēķinā, FFT nodokļu konsultanta izvēlētā metode, kuru piemērojot, riskiem, kas saistīti ar aizdevumiem grupas iekšienē (atšķirībā no kredītiem trešām personām), nav noteikta nekāda riska pakāpe, un tātad tie nerada arī nekādas prasības attiecībā uz pašu kapitālu un uz atlīdzību, nav atbilstīga apkārtrakstam. Līdz ar to apsvērumi par FFT darbības samazināto risku nevar tikt ņemti vērā.

FFT

FFT

FFT

| (298) | Turklāt Fiat iekšējā dokumentā par transfertcenām ir pasvītrota svarīga funkcija, kas nav iekļauta ziņojumā par transfertcenām. Kā norādīts 123. apsvērumā, FFT veic ne tikai šajā ziņojumā minētās funkcijas, bet sniedz arī garantijas par labu Fiat grupas uzņēmumiem. Tā, 2013. gadā šīs garantijas sasniedza 10 miljonus EUR (160). Turklāt dokumentā par transfertcenām ir arī atzīts, ka, pretēji ziņojumā par transfertcenām norādītajam, aizdevumi grupas ietvaros ir saistīti ar noteiktu darījuma partneru risku un kredītrisku (161). [...] |
| --- | --- |

(298)

Turklāt Fiat iekšējā dokumentā par transfertcenām ir pasvītrota svarīga funkcija, kas nav iekļauta ziņojumā par transfertcenām. Kā norādīts 123. apsvērumā, FFT veic ne tikai šajā ziņojumā minētās funkcijas, bet sniedz arī garantijas par labu Fiat grupas uzņēmumiem. Tā, 2013. gadā šīs garantijas sasniedza 10 miljonus EUR (160). Turklāt dokumentā par transfertcenām ir arī atzīts, ka, pretēji ziņojumā par transfertcenām norādītajam, aizdevumi grupas ietvaros ir saistīti ar noteiktu darījuma partneru risku un kredītrisku (161). [...]

Fiat

FFT

Fiat

160

161

| (299) | Attiecībā uz Luksemburgas apsvērumos piesauktajām garantijām, ko Fiat S.p.A. sniedzis uzņēmumam FFT (162), šīs garantijas sedz FFT pasīvus, bet ne aktīvus. Tātad tās dod ieguvumu izsniegto garantēto sertifikātu īpašniekiem, bet nesamazina ar FFT aktīviem saistītos riskus. Ieguvums finansēšanas izmaksu ziņā, ko rada garantija attiecībā uz Fiat S.p.A, izsniegtajiem sertifikātiem un obligācijām, tiek pārnests uz grupas uzņēmumiem ar cenu noteikšanas mehānisma palīdzību, kas aprakstīts 124. apsvērumā. Patiešām, uzņēmumiem izsniegto aizdevumu cena tiek aprēķināta, piemērojot finansēšanas uzņēmumu finansēšanas izmaksu drošības rezervi, kas atspoguļo iespējamo ieguvumu, kādu dod mātesuzņēmuma garantija. |
| --- | --- |

(299)

Attiecībā uz Luksemburgas apsvērumos piesauktajām garantijām, ko Fiat S.p.A. sniedzis uzņēmumam FFT (162), šīs garantijas sedz FFT pasīvus, bet ne aktīvus. Tātad tās dod ieguvumu izsniegto garantēto sertifikātu īpašniekiem, bet nesamazina ar FFT aktīviem saistītos riskus. Ieguvums finansēšanas izmaksu ziņā, ko rada garantija attiecībā uz Fiat S.p.A, izsniegtajiem sertifikātiem un obligācijām, tiek pārnests uz grupas uzņēmumiem ar cenu noteikšanas mehānisma palīdzību, kas aprakstīts 124. apsvērumā. Patiešām, uzņēmumiem izsniegto aizdevumu cena tiek aprēķināta, piemērojot finansēšanas uzņēmumu finansēšanas izmaksu drošības rezervi, kas atspoguļo iespējamo ieguvumu, kādu dod mātesuzņēmuma garantija.

Fiat S.p.A.

FFT

162

FFT

FFT

Fiat S.p.A

| (300) | Ņemot vērā šos apsvērumus, Komisija uzskata, ka ne netiešas, ne tiešas garantijas būtiski nesamazina risku, ko uzņemas FFT, veicot savas funkcijas. Šis risks ir augstāks par ziņojumā par transfertcenām norādīto risku sakarā ar to, ka pastāv grupas uzņēmumiem sniegtās garantijas, kas rada būtiskus ārpusbilances ieguldījumus, un tādēļ būtu vajadzējis izraudzīties tādu beta vērtību, kas pārsniedz 25. procentili. |
| --- | --- |

(300)

Ņemot vērā šos apsvērumus, Komisija uzskata, ka ne netiešas, ne tiešas garantijas būtiski nesamazina risku, ko uzņemas FFT, veicot savas funkcijas. Šis risks ir augstāks par ziņojumā par transfertcenām norādīto risku sakarā ar to, ka pastāv grupas uzņēmumiem sniegtās garantijas, kas rada būtiskus ārpusbilances ieguldījumus, un tādēļ būtu vajadzējis izraudzīties tādu beta vērtību, kas pārsniedz 25. procentili.

FFT

| (301) | Rezumējot iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka apstrīdētais nodokļu nolēmums, ar ko tika apstiprināta nodokļu konsultanta izdarītā izvēle attiecībā uz beta vērtību – 0,29, ko izmantoja FANM metodē, lai noteiktu atdevi no pašu kapitāla, kāda piemērojama hipotētiskajam reglamentējošajām prasībām atbilstošajam FFT pašu kapitālam, noved pie FFT peļņas sadales, radot neatbilstību nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošiem tirgus darījumiem. Tā kā šī neatbilstība noved pie FFT maksājamā nodokļa samazināšanas salīdzinājumā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu nodokļa sistēmu nesaistītiem uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos, ir atbilstīgi uzskatīt, ka apstrīdētais nodokļu nolēmums uzņēmumam FFT rada selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(301)

Rezumējot iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka apstrīdētais nodokļu nolēmums, ar ko tika apstiprināta nodokļu konsultanta izdarītā izvēle attiecībā uz beta vērtību – 0,29, ko izmantoja FANM metodē, lai noteiktu atdevi no pašu kapitāla, kāda piemērojama hipotētiskajam reglamentējošajām prasībām atbilstošajam FFT pašu kapitālam, noved pie FFT peļņas sadales, radot neatbilstību nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošiem tirgus darījumiem. Tā kā šī neatbilstība noved pie FFT maksājamā nodokļa samazināšanas salīdzinājumā ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu nodokļa sistēmu nesaistītiem uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgus apstākļos, ir atbilstīgi uzskatīt, ka apstrīdētais nodokļu nolēmums uzņēmumam FFT rada selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

FFT

FFT

FFT

FFT

7.2.2.10.   Secinājums par atlīdzināmo kapitāla summu un šī kapitāla nepieciešamo atdeves līmeni

Secinājums par atlīdzināmo kapitāla summu un šī kapitāla nepieciešamo atdeves līmeni

| (302) | Ņemot vērā to, ka nodokļu konsultants transfertcenu analīzē izvēlējās SPKM, un iepriekšminētos apsvērumus, Komisija uzskata, ka, lai uzņēmumam FFT nodrošinātu piemērotu, tirgū balstītu atlīdzības līmeni par tā veiktajām finansēšanas un naudas pārvaldības funkcijām Fiat grupā, kurš atbilstu nesaistītu pušu darījuma principam, šī atlīdzība, ņemot vērā šos īpašos faktus un apstākļus, ir jānosaka, pamatojoties uz FFT grāmatvedības uzskaitē norādīto pašu kapitālu. |
| --- | --- |

(302)

Ņemot vērā to, ka nodokļu konsultants transfertcenu analīzē izvēlējās SPKM, un iepriekšminētos apsvērumus, Komisija uzskata, ka, lai uzņēmumam FFT nodrošinātu piemērotu, tirgū balstītu atlīdzības līmeni par tā veiktajām finansēšanas un naudas pārvaldības funkcijām Fiat grupā, kurš atbilstu nesaistītu pušu darījuma principam, šī atlīdzība, ņemot vērā šos īpašos faktus un apstākļus, ir jānosaka, pamatojoties uz FFT grāmatvedības uzskaitē norādīto pašu kapitālu.

FFT

Fiat

FFT

| (303) | Komisija akceptē 2012. gadu kā atsauces gadu, lai noteiktu FFT nodokļu bāzi Luksemburgā. Komisija neiebilst arī pret meklēšanu salīdzināmo vienību datu bāzē, lai provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atdevi, bet tā uztur spēkā savus iebildumus attiecībā uz 294. apsvērumā iekļauto salīdzināmo vienību piemērotu izvēli. |
| --- | --- |

(303)

Komisija akceptē 2012. gadu kā atsauces gadu, lai noteiktu FFT nodokļu bāzi Luksemburgā. Komisija neiebilst arī pret meklēšanu salīdzināmo vienību datu bāzē, lai provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atdevi, bet tā uztur spēkā savus iebildumus attiecībā uz 294. apsvērumā iekļauto salīdzināmo vienību piemērotu izvēli.

FFT

| (304) | Patiešām, 7.2.2.9. punktā iekļautā analīze norāda, ka riski, kurus uzņēmies FFT un kuri jāņem vērā, lai aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību, ir augstāki par riskiem, kas norādīti ziņojumā par transfertcenām, un ka līdz ar to apstrīdētajā nodokļu nolēmumā akceptētā, FFT nodokļu konsultanta ar FANM palīdzību aprēķinātā atdeve no pašu kapitāla pirms nodokļu nomaksas – 6,05 % (un pēc nodokļu nomaksas – 4,3 %) ir krietni zem finanšu sektorā nepieciešamās atdeves no pašu kapitāla, kura nemainīgi ir 10 % un vairāk, tas apstiprina Komisijas secinājumu, saskaņā ar kuru nodokļu konsultanta izvēlētās salīdzināmās vienības nav atbilstīgas. |
| --- | --- |

(304)

Patiešām, 7.2.2.9. punktā iekļautā analīze norāda, ka riski, kurus uzņēmies FFT un kuri jāņem vērā, lai aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību, ir augstāki par riskiem, kas norādīti ziņojumā par transfertcenām, un ka līdz ar to apstrīdētajā nodokļu nolēmumā akceptētā, FFT nodokļu konsultanta ar FANM palīdzību aprēķinātā atdeve no pašu kapitāla pirms nodokļu nomaksas – 6,05 % (un pēc nodokļu nomaksas – 4,3 %) ir krietni zem finanšu sektorā nepieciešamās atdeves no pašu kapitāla, kura nemainīgi ir 10 % un vairāk, tas apstiprina Komisijas secinājumu, saskaņā ar kuru nodokļu konsultanta izvēlētās salīdzināmās vienības nav atbilstīgas.

FFT

FFT

| (305) | Turklāt uzņēmumu FF un FFT, kas ir Fiat grupas finansēšanas uzņēmumi eurozonā, deklarētās rentabilitātes salīdzinājums rāda, ka FF un FFT peļņas atšķirības, neraugoties uz aktīvu struktūras, funkciju un ienākumu līdzībām, ir izskaidrojamas ar vēlmi samazināt deklarētās rentabilitātes līmeni Luksemburgā. Pēc aktīvu un pasīvu un peļņas un zaudējumu pārskata struktūras (163) abiem uzņēmumiem ir ļoti līdzīgs bilances apjoms un struktūra. Salīdzināmas ir arī to procentu ienākumu un izdevumu summas. Uzņēmums FFT ir galvenais uzņēmuma FF darījumu partneris, tas izmanto tirgu, lai iegūtu finansēšanas avotus, un nodod daļu finansējuma uzņēmumam FF, kas, savukārt, to aizdod Fiat grupas izņēmumiem Itālijā. [...] |
| --- | --- |

(305)

Turklāt uzņēmumu FF un FFT, kas ir Fiat grupas finansēšanas uzņēmumi eurozonā, deklarētās rentabilitātes salīdzinājums rāda, ka FF un FFT peļņas atšķirības, neraugoties uz aktīvu struktūras, funkciju un ienākumu līdzībām, ir izskaidrojamas ar vēlmi samazināt deklarētās rentabilitātes līmeni Luksemburgā. Pēc aktīvu un pasīvu un peļņas un zaudējumu pārskata struktūras (163) abiem uzņēmumiem ir ļoti līdzīgs bilances apjoms un struktūra. Salīdzināmas ir arī to procentu ienākumu un izdevumu summas. Uzņēmums FFT ir galvenais uzņēmuma FF darījumu partneris, tas izmanto tirgu, lai iegūtu finansēšanas avotus, un nodod daļu finansējuma uzņēmumam FF, kas, savukārt, to aizdod Fiat grupas izņēmumiem Itālijā. [...]

FF

FFT

Fiat

FF

FFT

163

FFT

FF

FF

Fiat

| (306) | Fiat iekšējā dokumenta par transfertcenu politiku mērķis, šķiet, ir noteikt abiem uzņēmumiem līdzīgu atdevi (164). Taču uzņēmumu līmenī faktiskā atdeve no reģistrētā un ar nodokli apliekamā pašu kapitāla uzņēmumam FF ir daudz augstāka nekā uzņēmumam FFT. Pamatojoties uz skaitļiem, kas doti 113. un 114. apsvērumā iekļautajās tabulās, turpmāk norādītajās tabulās ir norādīta iegūtā atdeve no pašu kapitāla (APK), kas aprēķināta uzņēmumiem FF un FFT.









  FF | 2010. g. | 2011. g. | 2012. g. | 2013. g. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tīrā peļņa tūkstošos EUR | 17 292 | 25 290 | 24 450 | 10 514 |
| Pašu kapitāls tūkstošos EUR | 271 047 | 268 610 | 268 837 | 256 053 |
| APK (%) | 6,4 | 9,4 | 9,1 | 4,1 |

(306)

Fiat iekšējā dokumenta par transfertcenu politiku mērķis, šķiet, ir noteikt abiem uzņēmumiem līdzīgu atdevi (164). Taču uzņēmumu līmenī faktiskā atdeve no reģistrētā un ar nodokli apliekamā pašu kapitāla uzņēmumam FF ir daudz augstāka nekā uzņēmumam FFT. Pamatojoties uz skaitļiem, kas doti 113. un 114. apsvērumā iekļautajās tabulās, turpmāk norādītajās tabulās ir norādīta iegūtā atdeve no pašu kapitāla (APK), kas aprēķināta uzņēmumiem FF un FFT.

Fiat

164

FF

FFT

FF

FFT

FF

2010. g.

2011. g.

2012. g.

2013. g.

Tīrā peļņa tūkstošos EUR

17 292

25 290

24 450

10 514

Pašu kapitāls tūkstošos EUR

271 047

268 610

268 837

256 053

APK (%)

6,4

9,4

9,1

4,1

| FFT | 2010. g. | 2011. g. | 2012. g. | 2013. g. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tīrā peļņa tūkstošos EUR | 1 737 | 1 851 | 1 217 | 1 146 |
| Pašu kapitāls tūkstošos EUR | 285 625 | 287 477 | 288 693 | 289 839 |
| APK (%) | 0,6 | 0,6 | 0,4 | 0,4 |

FFT

2010. g.

2011. g.

2012. g.

2013. g.

Tīrā peļņa tūkstošos EUR

1 737

1 851

1 217

1 146

Pašu kapitāls tūkstošos EUR

285 625

287 477

288 693

289 839

APK (%)

0,6

0,6

0,4

0,4

| (307) | No 306. apsvērumā iekļautajām tabulām izriet, ka 2010.–2013. gada laikposmā vidējā atdeve no pašu kapitāla uzņēmumam FF bija 7,2 % un uzņēmumam FFT – 0,5 %, kas vēlreiz apliecina, ka nodokļu konsultanta ziņojumā par transfertcenām izdarītā salīdzināmo vienību izvēle no tā izrietošā atdeve no pašu kapitāla nebija atbilstīga. |
| --- | --- |

(307)

No 306. apsvērumā iekļautajām tabulām izriet, ka 2010.–2013. gada laikposmā vidējā atdeve no pašu kapitāla uzņēmumam FF bija 7,2 % un uzņēmumam FFT – 0,5 %, kas vēlreiz apliecina, ka nodokļu konsultanta ziņojumā par transfertcenām izdarītā salīdzināmo vienību izvēle no tā izrietošā atdeve no pašu kapitāla nebija atbilstīga.

FF

FFT

| (308) | Lai noteiktu uzņēmuma FFT grāmatvedības uzskaitē norādītajam pašu kapitālam piemērojamo atdevi no pašu kapitāla, kopējā banku statistika šķiet piemērotāka nekā 66 finanšu uzņēmumi, kas, šķiet, galvenokārt veic specifiskas finanšu darbības. Jebkurā gadījumā pirmais risinājums ļautu labāk pietuvoties galvenajai tendencei. |
| --- | --- |

(308)

Lai noteiktu uzņēmuma FFT grāmatvedības uzskaitē norādītajam pašu kapitālam piemērojamo atdevi no pašu kapitāla, kopējā banku statistika šķiet piemērotāka nekā 66 finanšu uzņēmumi, kas, šķiet, galvenokārt veic specifiskas finanšu darbības. Jebkurā gadījumā pirmais risinājums ļautu labāk pietuvoties galvenajai tendencei.

FFT

| (309) | Kā norādīts 304. apsvērumā, Eiropas bankām nepieciešamā atdeve no pašu kapitāla šobrīd ir aptuveni 10 %, tas ir līmenis, kāds saglabājās pat finanšu krīzes laikā. Patiešām, informācija, kas datēta ar laiku, kad tika pieņemts apstrīdētais nodokļu nolēmums, apstiprina šo atdeves no pašu kapitāla līmeni. Proti, saskaņā ar Starptautisko norēķinu bankas 2011. gada publikāciju, “[i]lgtermiņā finanšu uzņēmumu atdeve no pašu kapitāla patiešām ir 11–12 %” (165). Turklāt ECB 2011. gada pētījumā ir konstatēts, ka “vidējā kapitalizācijas līmenī paraugā [kas sastāv no 54 starptautiskām bankām] nepieciešamā atdeve no pašu kapitāla ir aptuveni [...] 10,3 %”. (166) Ziņojumos par pētījumu par nekustamo īpašumu vērtību, kas datēti ar 2011. gadu, arī apstiprināti šie līmeņi, tā, Deutsche Bank norāda, ka “[Deutsche Bank] īsteno [akciju cenu mērķi], kurš atspoguļo tādu APK, kas ir dzīvotspējīga virs, bet tuva desmit, un pašu kapitāla izmaksas, ko [Deutsche Bank] šībrīža posmā cer saglabāt virs 10 %” (167), kamēr Morgan Stanley un Oliver Wyman2015. gada 19. marta ziņojumā par pētījumu par nekustamo īpašumu vērtību norādītā mērķatdeve ir 10–12 %. |
| --- | --- |

(309)

Kā norādīts 304. apsvērumā, Eiropas bankām nepieciešamā atdeve no pašu kapitāla šobrīd ir aptuveni 10 %, tas ir līmenis, kāds saglabājās pat finanšu krīzes laikā. Patiešām, informācija, kas datēta ar laiku, kad tika pieņemts apstrīdētais nodokļu nolēmums, apstiprina šo atdeves no pašu kapitāla līmeni. Proti, saskaņā ar Starptautisko norēķinu bankas 2011. gada publikāciju, “[i]lgtermiņā finanšu uzņēmumu atdeve no pašu kapitāla patiešām ir 11–12 %” (165). Turklāt ECB 2011. gada pētījumā ir konstatēts, ka “vidējā kapitalizācijas līmenī paraugā [kas sastāv no 54 starptautiskām bankām] nepieciešamā atdeve no pašu kapitāla ir aptuveni [...] 10,3 %”. (166) Ziņojumos par pētījumu par nekustamo īpašumu vērtību, kas datēti ar 2011. gadu, arī apstiprināti šie līmeņi, tā, Deutsche Bank norāda, ka “[Deutsche Bank] īsteno [akciju cenu mērķi], kurš atspoguļo tādu APK, kas ir dzīvotspējīga virs, bet tuva desmit, un pašu kapitāla izmaksas, ko [Deutsche Bank] šībrīža posmā cer saglabāt virs 10 %” (167), kamēr Morgan Stanley un Oliver Wyman2015. gada 19. marta ziņojumā par pētījumu par nekustamo īpašumu vērtību norādītā mērķatdeve ir 10–12 %.

165

166

Deutsche Bank

Deutsche Bank

Deutsche Bank

167

Morgan Stanley

Oliver Wyman

| (310) | Komisija arī atzīmē, ka nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošai atlīdzībai nav jābūt augstākai par uzņēmumu ienākumu un izmaksu starpību. Līdz ar to, ja atlīdzība par FFT izsniegtajiem aizdevumiem un saņemtajiem noguldījumiem būtu jākoriģē un ja FFT attiecīgā atlīdzība būtu augstāka nekā ar transfertcenu palīdzību aprēķinātā atlīdzība, ar nodokli būtu bijis jāapliek visa reģistrētā peļņa, jo neviena trešā puse nepiekristu bez savu darījumu partneru pamatota pieprasījuma samazināt savu atlīdzību, lai palielinātu atlīdzību par to veiktajiem noguldījumiem vai lai samazinātu atlīdzību, kas maksājama par to saņemtajiem aizdevumiem. |
| --- | --- |

(310)

Komisija arī atzīmē, ka nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošai atlīdzībai nav jābūt augstākai par uzņēmumu ienākumu un izmaksu starpību. Līdz ar to, ja atlīdzība par FFT izsniegtajiem aizdevumiem un saņemtajiem noguldījumiem būtu jākoriģē un ja FFT attiecīgā atlīdzība būtu augstāka nekā ar transfertcenu palīdzību aprēķinātā atlīdzība, ar nodokli būtu bijis jāapliek visa reģistrētā peļņa, jo neviena trešā puse nepiekristu bez savu darījumu partneru pamatota pieprasījuma samazināt savu atlīdzību, lai palielinātu atlīdzību par to veiktajiem noguldījumiem vai lai samazinātu atlīdzību, kas maksājama par to saņemtajiem aizdevumiem.

FFT

FFT

| (311) | Tādējādi Komisija uzskata, ka, ja saistībā ar transfertcenām, lai aprēķinātu atbilstīgu atlīdzību, kas par Fiat grupas ietvaros veiktajām funkcijām pienākas uzņēmumam FFT, tiktu izmantota SPKM, pareizs FFT nodokļu bāzes Luksemburgā provizoriskais aprēķins pēc nodokļu nomaksas atbilstu vismaz 10 % no grāmatvedības uzskaitē norādītās kopējās summas, ko uzskata par kopumā atbilstīgu nozares vidējo finanšu sviras rādītāja vērtību. Uz šī pamata aprēķinātā nodokļu bāze ļautu sadarīt peļņu atspoguļojot nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošus tirgus darījumus, jo ir runa par tādu peļņas līmeni, kādu tirgū plānotu sasniegt neatkarīgas finanšu iestādes, tādā veidā, lai nekādi nodokļu nolēmumi, kuros tiktu akceptēta šī bāze FFT maksājamā nodokļa Luksemburgas vispārējās uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas ietvaros noteikšanai, nepiešķirtu nekādas selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(311)

Tādējādi Komisija uzskata, ka, ja saistībā ar transfertcenām, lai aprēķinātu atbilstīgu atlīdzību, kas par Fiat grupas ietvaros veiktajām funkcijām pienākas uzņēmumam FFT, tiktu izmantota SPKM, pareizs FFT nodokļu bāzes Luksemburgā provizoriskais aprēķins pēc nodokļu nomaksas atbilstu vismaz 10 % no grāmatvedības uzskaitē norādītās kopējās summas, ko uzskata par kopumā atbilstīgu nozares vidējo finanšu sviras rādītāja vērtību. Uz šī pamata aprēķinātā nodokļu bāze ļautu sadarīt peļņu atspoguļojot nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošus tirgus darījumus, jo ir runa par tādu peļņas līmeni, kādu tirgū plānotu sasniegt neatkarīgas finanšu iestādes, tādā veidā, lai nekādi nodokļu nolēmumi, kuros tiktu akceptēta šī bāze FFT maksājamā nodokļa Luksemburgas vispārējās uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas ietvaros noteikšanai, nepiešķirtu nekādas selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

Fiat

FFT

FFT

FFT

7.2.3.   
  “Priekšrocības grupai”

“Priekšrocības grupai”

| (312) | Savos komentāros par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru FFT izvirza argumentu, saskaņā ar kuru Komisijai būtu jāņem vērā pasākuma “ietekme uz grupu”, proti, ka Fiat grupa nav ieguvusi nekādas priekšrocības, jo jebkādu nodokļu bāzes palielinājumu Luksemburgā pilnībā kompensētu nodokļu atskaitījumu palielināšanās citās dalībvalstīs (168). Kā uzskata FFT, šī ietekme ir tikusi atzīta vairākos Komisijas lēmumos (169). |
| --- | --- |

(312)

Savos komentāros par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru FFT izvirza argumentu, saskaņā ar kuru Komisijai būtu jāņem vērā pasākuma “ietekme uz grupu”, proti, ka Fiat grupa nav ieguvusi nekādas priekšrocības, jo jebkādu nodokļu bāzes palielinājumu Luksemburgā pilnībā kompensētu nodokļu atskaitījumu palielināšanās citās dalībvalstīs (168). Kā uzskata FFT, šī ietekme ir tikusi atzīta vairākos Komisijas lēmumos (169).

FFT

Fiat

168

FFT

169

| (313) | Komisija vēlreiz atgādina, ka tai nav saistoša tās iepriekšējā lēmumu pieņemšanas prakse un ka katrs pasākums ir jāizvērtē atsevišķi, ņemot vērā LESD 107. panta 1. punktu (170). Jebkurā gadījumā FFT atsauce uz lēmumu par nodokļu atskaitījumu sistēmu par procentiem grupas ietvaros Ungārijā, kura dēļ Komisijai būtu jāatzīst šāda “ietekme uz grupu”, ir balstīta uz šā lēmuma kļūdainu izpratni. Minētajā lēmumā Komisija noraidīja Ungārijas argumentu attiecībā uz priekšrocību izvērtēšanu grupas līmenī un secināja, ka priekšrocības ir jāizvērtē katras struktūrvienības līmenī. |
| --- | --- |

(313)

Komisija vēlreiz atgādina, ka tai nav saistoša tās iepriekšējā lēmumu pieņemšanas prakse un ka katrs pasākums ir jāizvērtē atsevišķi, ņemot vērā LESD 107. panta 1. punktu (170). Jebkurā gadījumā FFT atsauce uz lēmumu par nodokļu atskaitījumu sistēmu par procentiem grupas ietvaros Ungārijā, kura dēļ Komisijai būtu jāatzīst šāda “ietekme uz grupu”, ir balstīta uz šā lēmuma kļūdainu izpratni. Minētajā lēmumā Komisija noraidīja Ungārijas argumentu attiecībā uz priekšrocību izvērtēšanu grupas līmenī un secināja, ka priekšrocības ir jāizvērtē katras struktūrvienības līmenī.

170

FFT

| (314) | Šajā lēmumā tiek izskatīts, vai Luksemburga, izsniedzot apstrīdēto nodokļu nolēmumu, ir piešķīrusi selektīvas priekšrocības uzņēmumam FFT, samazinot nodokli, kas tam jāmaksā šajā dalībvalstī. Līdz ar to novērtējumam, kurā tiek norādīts, ka ar šo nolēmumu tiek piešķirtas priekšrocības, ir jāattiecas uz režīmu, kāds ir uzņēmumam attiecīgajā dalībvalstī, proti, uzņēmumam FFT Luksemburgā, un tajā nav jāņem vērā iespēja, ka Fiat grupas pārējo uzņēmumu līmenī ietekme varētu būt neitrāla atbilstīgi režīmam, kāds tiem tiek piemērots citās dalībvalstīs (171). Jebkurā gadījumā saskaņā ar judikatūru (172) vienīgi tas apstāklis, ka attiecīgais atbrīvojuma pasākums tiek kompensēts ar citas maksas paaugstināšanu, kam nav saistības ar pirmo pasākumu, neļauj pirmajam pasākumam izvairīties no tā kvalificēšanas par valsts atbalstu. Citiem vārdiem runājot, kādas dalībvalsts vienam uzņēmumam piešķirtās priekšrocības nevar kompensēt ar priekšrocību atņemšanu kādam citam uzņēmumam pat tad, ja abi pieder pie vienas grupas. |
| --- | --- |

(314)

Šajā lēmumā tiek izskatīts, vai Luksemburga, izsniedzot apstrīdēto nodokļu nolēmumu, ir piešķīrusi selektīvas priekšrocības uzņēmumam FFT, samazinot nodokli, kas tam jāmaksā šajā dalībvalstī. Līdz ar to novērtējumam, kurā tiek norādīts, ka ar šo nolēmumu tiek piešķirtas priekšrocības, ir jāattiecas uz režīmu, kāds ir uzņēmumam attiecīgajā dalībvalstī, proti, uzņēmumam FFT Luksemburgā, un tajā nav jāņem vērā iespēja, ka Fiat grupas pārējo uzņēmumu līmenī ietekme varētu būt neitrāla atbilstīgi režīmam, kāds tiem tiek piemērots citās dalībvalstīs (171). Jebkurā gadījumā saskaņā ar judikatūru (172) vienīgi tas apstāklis, ka attiecīgais atbrīvojuma pasākums tiek kompensēts ar citas maksas paaugstināšanu, kam nav saistības ar pirmo pasākumu, neļauj pirmajam pasākumam izvairīties no tā kvalificēšanas par valsts atbalstu. Citiem vārdiem runājot, kādas dalībvalsts vienam uzņēmumam piešķirtās priekšrocības nevar kompensēt ar priekšrocību atņemšanu kādam citam uzņēmumam pat tad, ja abi pieder pie vienas grupas.

FFT

FFT

Fiat

171

172

7.2.4.   Papildu apsvērumi: selektīvas priekšrocības sakarā ar atkāpi no L.I.R. 164. panta un/vai apkārtraksta

Papildu apsvērumi: selektīvas priekšrocības sakarā ar atkāpi no L.I.R.

| (315) | Luksemburga un FFT apgalvoja, ka L.I.R. 164. pants vai apkārtraksts ir atsauces sistēma, attiecībā pret kuru ir jānosaka, vai pastāv selektīvas priekšrocības, kas izriet no apstrīdētā nodokļu nolēmuma. Luksemburga arī apgalvoja, ka Luksemburgas nodokļu iestāde vienkārši interpretēja noteikumus un ka FFT gadījumā nekas nenorāda uz to, ka tā būtu atkāpusies no parasti piemērojamajiem noteikumiem attiecībā uz nodokļiem, ja vispār Komisija tos bija pārbaudījusi (173). |
| --- | --- |

(315)

Luksemburga un FFT apgalvoja, ka L.I.R. 164. pants vai apkārtraksts ir atsauces sistēma, attiecībā pret kuru ir jānosaka, vai pastāv selektīvas priekšrocības, kas izriet no apstrīdētā nodokļu nolēmuma. Luksemburga arī apgalvoja, ka Luksemburgas nodokļu iestāde vienkārši interpretēja noteikumus un ka FFT gadījumā nekas nenorāda uz to, ka tā būtu atkāpusies no parasti piemērojamajiem noteikumiem attiecībā uz nodokļiem, ja vispār Komisija tos bija pārbaudījusi (173).

FFT

L.I.R.

FFT

173

| (316) | Kā norādīts 210. līdz 215. apsvērumā, Komisija nepiekrīt Luksemburgas un FFT apsvērumiem par piemērojamo atsauces sistēmu. Savukārt papildu apsvērumu rezultātā Komisija secina, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības arī ierobežotākas atsauces sistēmas ietvaros, kas sastāv no grupas uzņēmumiem, kuri izmanto transfertcenas un uz kuriem attiecas uz L.I.R. 164. panta 3. punkts un apkārtraksts. Ar šo noteikumu Luksemburgas nodokļu tiesībās tiek iekļauts nesaistītu pušu darījuma princips, atbilstīgi kuram vienas grupas ietvaros veiktie darījumi ir jāatlīdzina tādā cenu līmenī, par kādu būtu vienojušies neatkarīgi uzņēmumi, slēdzot darījumus salīdzināmos apstākļos ar nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošiem nosacījumiem. Apkārtraksta 2. sadaļā tieši ir ietverts nesaistītu pušu darījuma princips tāds, kāds tas ir definēts ESAO principos, ko piemēro transfertcenām un kāds ir transponēts valsts tiesību aktos (174). |
| --- | --- |

(316)

Kā norādīts 210. līdz 215. apsvērumā, Komisija nepiekrīt Luksemburgas un FFT apsvērumiem par piemērojamo atsauces sistēmu. Savukārt papildu apsvērumu rezultātā Komisija secina, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības arī ierobežotākas atsauces sistēmas ietvaros, kas sastāv no grupas uzņēmumiem, kuri izmanto transfertcenas un uz kuriem attiecas uz L.I.R. 164. panta 3. punkts un apkārtraksts. Ar šo noteikumu Luksemburgas nodokļu tiesībās tiek iekļauts nesaistītu pušu darījuma princips, atbilstīgi kuram vienas grupas ietvaros veiktie darījumi ir jāatlīdzina tādā cenu līmenī, par kādu būtu vienojušies neatkarīgi uzņēmumi, slēdzot darījumus salīdzināmos apstākļos ar nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošiem nosacījumiem. Apkārtraksta 2. sadaļā tieši ir ietverts nesaistītu pušu darījuma princips tāds, kāds tas ir definēts ESAO principos, ko piemēro transfertcenām un kāds ir transponēts valsts tiesību aktos (174).

FFT

FFT

L.I.R.

174

| (317) | Ņemot vērā to, ko Komisija jau ir pierādījusi 7.2.2. punktā, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu tiek apstiprināta noteikta skaita metodoloģiju, izvēle, izmantoto parametru un vienreizējo korekciju izvēle, ko izdarīja FFT nodokļu konsultants nolūkā noteikt transfertcenas, kuras nevar uzskatīt par tādām, kas rada tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību, novedot pie FFT nodokļu bāzes samazināšanas Luksemburgā, Komisija var arī secināt, ka ar šo nolēmumu tiek piešķirtas arī selektīvas priekšrocības ierobežotākas atsauces sistēmas, proti, L.I.R. 164. panta 3. punkta vai apkārtraksta, ietvaros, jo tas izraisa FFT maksājamā nodokļa samazināšanu salīdzinājumā ar situāciju, kādā šajā noteikumā iekļautais nesaistītu pušu darījuma princips būtu bijis pareizi jāpiemēro. |
| --- | --- |

(317)

Ņemot vērā to, ko Komisija jau ir pierādījusi 7.2.2. punktā, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu tiek apstiprināta noteikta skaita metodoloģiju, izvēle, izmantoto parametru un vienreizējo korekciju izvēle, ko izdarīja FFT nodokļu konsultants nolūkā noteikt transfertcenas, kuras nevar uzskatīt par tādām, kas rada tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību, novedot pie FFT nodokļu bāzes samazināšanas Luksemburgā, Komisija var arī secināt, ka ar šo nolēmumu tiek piešķirtas arī selektīvas priekšrocības ierobežotākas atsauces sistēmas, proti, L.I.R. 164. panta 3. punkta vai apkārtraksta, ietvaros, jo tas izraisa FFT maksājamā nodokļa samazināšanu salīdzinājumā ar situāciju, kādā šajā noteikumā iekļautais nesaistītu pušu darījuma princips būtu bijis pareizi jāpiemēro.

FFT

FFT

L.I.R.

FFT

7.2.5.   Komisija nav identificējusi nevienu saskaņotu, ar apkārtrakstu pamatotu nodokļu nolēmumu praksi, ko varētu uzskatīt par piemērotu atsauces sistēmu

Komisija nav identificējusi nevienu saskaņotu, ar apkārtrakstu pamatotu nodokļu nolēmumu praksi, ko varētu uzskatīt par piemērotu atsauces sistēmu

| (318) | FFT arī apstiprināja, ka, lai pierādītu to, ka uzņēmumam par labu pastāv no apstrīdētā nodokļu nolēmuma izrietošs selektīvs režīms, Komisijai, pamatojoties uz apkārtrakstu, būtu jāsalīdzina šis nolēmums ar Luksemburgas nodokļu iestādes administratīvo praksi, jo īpaši ar citiem nolīgumiem, kas izsniegti citiem finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem, informāciju par kuriem Luksemburga iesniedza Komisijai kā reprezentatīvu paraugu par savu praksi nolēmumu izsniegšanā (175). |
| --- | --- |

(318)

FFT arī apstiprināja, ka, lai pierādītu to, ka uzņēmumam par labu pastāv no apstrīdētā nodokļu nolēmuma izrietošs selektīvs režīms, Komisijai, pamatojoties uz apkārtrakstu, būtu jāsalīdzina šis nolēmums ar Luksemburgas nodokļu iestādes administratīvo praksi, jo īpaši ar citiem nolīgumiem, kas izsniegti citiem finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem, informāciju par kuriem Luksemburga iesniedza Komisijai kā reprezentatīvu paraugu par savu praksi nolēmumu izsniegšanā (175).

FFT

175

| (319) | Komisija nepiekrīt šim apsvērumam, jo tas nozīmētu, ka atsauces sistēma, saskaņā ar kuru apstrīdētais nodokļu nolēmums būtu jāpārbauda, būtu Luksemburgas prakse saistībā ar nodokļu nolēmumu izsniegšanu, kas pamatota ar apkārtrakstu, kurš attiecas uz citiem finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem. Komisija jau pierādīja, ka selektivitātes analizēšanas vajadzībām piemērotā atsauces sistēma ir Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma (176). |
| --- | --- |

(319)

Komisija nepiekrīt šim apsvērumam, jo tas nozīmētu, ka atsauces sistēma, saskaņā ar kuru apstrīdētais nodokļu nolēmums būtu jāpārbauda, būtu Luksemburgas prakse saistībā ar nodokļu nolēmumu izsniegšanu, kas pamatota ar apkārtrakstu, kurš attiecas uz citiem finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem. Komisija jau pierādīja, ka selektivitātes analizēšanas vajadzībām piemērotā atsauces sistēma ir Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma (176).

176

| (320) | Jebkurā gadījumā Komisija papildu apsvērumu ietvaros pierādīs, kāpēc Luksemburgas prakse saistībā ar nodokļu nolēmumu izsniegšanu, kas pamatota ar apkārtrakstu, nav piemērota atsauces sistēma, lai noteiktu, vai ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības. Tas vispirms izskaidrojams ar faktu, ka apkārtraksts ir formulēts pārāk vispārīgi un tādējādi neļauj noteikt objektīvus kritērijus, kas piemērojami visiem tiem finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem, kuri nolūkā noteikt transfertcenas iesniedz nodokļu nolēmuma pieprasījumu. Turklāt Komisijas veiktā Luksemburgas izsniegto nolēmumu pārbaude arī pierāda, ka nepastāv nekāds saskaņots noteikumu kopums, kas vispārīgā veidā attiektos uz objektīviem kritērijiem, atbilstīgi kuriem varētu pārbaudīt apstrīdēto nodokļu nolēmumu, lai noteiktu, vai ar šo nolēmumu uzņēmumam FFT ir piešķirtas selektīvas priekšrocības. |
| --- | --- |

(320)

Jebkurā gadījumā Komisija papildu apsvērumu ietvaros pierādīs, kāpēc Luksemburgas prakse saistībā ar nodokļu nolēmumu izsniegšanu, kas pamatota ar apkārtrakstu, nav piemērota atsauces sistēma, lai noteiktu, vai ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības. Tas vispirms izskaidrojams ar faktu, ka apkārtraksts ir formulēts pārāk vispārīgi un tādējādi neļauj noteikt objektīvus kritērijus, kas piemērojami visiem tiem finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem, kuri nolūkā noteikt transfertcenas iesniedz nodokļu nolēmuma pieprasījumu. Turklāt Komisijas veiktā Luksemburgas izsniegto nolēmumu pārbaude arī pierāda, ka nepastāv nekāds saskaņots noteikumu kopums, kas vispārīgā veidā attiektos uz objektīviem kritērijiem, atbilstīgi kuriem varētu pārbaudīt apstrīdēto nodokļu nolēmumu, lai noteiktu, vai ar šo nolēmumu uzņēmumam FFT ir piešķirtas selektīvas priekšrocības.

FFT

FFT

7.2.5.1.   Apkārtraksts ir formulēts pārāk vispārīgi, lai to varētu uzskatīt par piemērotu atsauces sistēmu

Apkārtraksts ir formulēts pārāk vispārīgi, lai to varētu uzskatīt par piemērotu atsauces sistēmu

| (321) | Kā norādīts 193. apsvērumā, atsauces sistēmu veido saskaņotu noteikumu kopums, ko vispārīgā veidā – pamatojoties uz objektīviem kritērijiem – piemēro visiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas šī noteikumu kopuma darbības joma, kāda tā definēta attiecīgajā mērķī. Komisija uzskata, ka attiecībā uz grupas finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem apkārtraksts nevar būt šāda atsauces sistēma, ņemot vērā to, ka trūkst objektīvi kritēriji, kas ļautu saskaņoti piemērot nesaistītu pušu darījuma principu finansēšanas darījumiem grupas iekšienē. |
| --- | --- |

(321)

Kā norādīts 193. apsvērumā, atsauces sistēmu veido saskaņotu noteikumu kopums, ko vispārīgā veidā – pamatojoties uz objektīviem kritērijiem – piemēro visiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas šī noteikumu kopuma darbības joma, kāda tā definēta attiecīgajā mērķī. Komisija uzskata, ka attiecībā uz grupas finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem apkārtraksts nevar būt šāda atsauces sistēma, ņemot vērā to, ka trūkst objektīvi kritēriji, kas ļautu saskaņoti piemērot nesaistītu pušu darījuma principu finansēšanas darījumiem grupas iekšienē.

| (322) | Apkārtraksts ir formulēts pārāk vispārīgi, un faktori, kas nodokļu iestādei jāņem vērā nolūkā piemērot nesaistītu pušu darījuma principu finansēšanas uzņēmumiem grupas iekšienē, ir aprakstīti skopi. Šie faktori ietver nepieciešamību uzņēmumiem veikt saistīto risku analīzi un noteikt papildu maksas saistībā ar kredīta piešķiršanu, kuras jāpievieno pamata izmaksām, kam, savukārt, vajadzīga kredītriska analīze. Apkārtrakstā paredzēts arī, ka “grupas finansēšanas uzņēmuma rīcībā ir jābūt pašu kapitālam pietiekamā daudzumā, lai varētu segt ar tā darbību saistītos riskus,” un ka “ir [...] jānovērtē, pamatojoties uz faktiem un apstākļiem katrā atsevišķā gadījumā, kādi ir saistītie riski [...] un vai uzņēmumam, kas veic grupas finansēšanas darījumus, ir pietiekams pašu kapitāls, lai šos riskus segtu” (177). |
| --- | --- |

(322)

Apkārtraksts ir formulēts pārāk vispārīgi, un faktori, kas nodokļu iestādei jāņem vērā nolūkā piemērot nesaistītu pušu darījuma principu finansēšanas uzņēmumiem grupas iekšienē, ir aprakstīti skopi. Šie faktori ietver nepieciešamību uzņēmumiem veikt saistīto risku analīzi un noteikt papildu maksas saistībā ar kredīta piešķiršanu, kuras jāpievieno pamata izmaksām, kam, savukārt, vajadzīga kredītriska analīze. Apkārtrakstā paredzēts arī, ka “grupas finansēšanas uzņēmuma rīcībā ir jābūt pašu kapitālam pietiekamā daudzumā, lai varētu segt ar tā darbību saistītos riskus,” un ka “ir [...] jānovērtē, pamatojoties uz faktiem un apstākļiem katrā atsevišķā gadījumā, kādi ir saistītie riski [...] un vai uzņēmumam, kas veic grupas finansēšanas darījumus, ir pietiekams pašu kapitāls, lai šos riskus segtu” (177).

177

| (323) | Tomēr apkārtrakstā nav nekādas informācijas par veidu, kā provizoriski aprēķināt sagaidāmo atdevi no pašu kapitāla, par jautājumu, kā zināt, vai FANM izmantošana ir pieņemama, un konkrētajā gadījumā – par veidu, kā noteikt parametrus, kas attiecas uz šo paraugu. Tajā ir arī maz informācijas par to, kāds pašu kapitāls ir jāņem vērā, ja ir minēts vienīgi, ka tam ir jābūt “pietiekamam, lai varētu nosegt šos riskus”. |
| --- | --- |

(323)

Tomēr apkārtrakstā nav nekādas informācijas par veidu, kā provizoriski aprēķināt sagaidāmo atdevi no pašu kapitāla, par jautājumu, kā zināt, vai FANM izmantošana ir pieņemama, un konkrētajā gadījumā – par veidu, kā noteikt parametrus, kas attiecas uz šo paraugu. Tajā ir arī maz informācijas par to, kāds pašu kapitāls ir jāņem vērā, ja ir minēts vienīgi, ka tam ir jābūt “pietiekamam, lai varētu nosegt šos riskus”.

| (324) | Savos apsvērumos par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru Luksemburga apstiprina, ka nodokļu nolēmuma pamatā ir ierobežota rīcības brīvība, kas piešķirta ar L.I.R. 164. panta 3. punktu, kurš veltīts nesaistītu pušu darījuma principa iekļaušanai Luksemburgas nodokļu tiesību aktos (178), bet arī precizē, ka “standarti nodokļu jautājumos [...] tiek interpretēti, ņemot vērā katra gadījuma faktisko situāciju, kas pēc definīcijas nozīmē ņemt vērā nodokļu maksātāja faktiski veikto darbību un darbību veikšanas apstākļu raksturojumu” (179). Luksemburga tādējādi no vienas puses atzīst, ka noteikumi ir jāinterpretē, ņemot vērā katra gadījuma apstākļus, bet no otras puses nepaskaidro, ne to, kā tulkot apkārtrakstā formulētos vispārējos kritērijus, konkrēti pārbaudot FFT fiskālo situāciju, ne to, kā nodrošināt saskaņotu režīmu visiem nodokļu maksātājiem, ja runa ir par apkārtraksta piemērošanu. Tādējādi nav nekā pārsteidzoša tajā, ka, izņemot atsauci uz apkārtrakstu teksta sākumā, FFT ziņojumā par transfertcenām nav nevienas citas atsauces uz apkārtraksta kritērijiem, ne arī precizēts veids, kā apkārtraksts ir piemērots konkrētajā uzņēmuma FFT gadījumā. |
| --- | --- |

(324)

Savos apsvērumos par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru Luksemburga apstiprina, ka nodokļu nolēmuma pamatā ir ierobežota rīcības brīvība, kas piešķirta ar L.I.R. 164. panta 3. punktu, kurš veltīts nesaistītu pušu darījuma principa iekļaušanai Luksemburgas nodokļu tiesību aktos (178), bet arī precizē, ka “standarti nodokļu jautājumos [...] tiek interpretēti, ņemot vērā katra gadījuma faktisko situāciju, kas pēc definīcijas nozīmē ņemt vērā nodokļu maksātāja faktiski veikto darbību un darbību veikšanas apstākļu raksturojumu” (179). Luksemburga tādējādi no vienas puses atzīst, ka noteikumi ir jāinterpretē, ņemot vērā katra gadījuma apstākļus, bet no otras puses nepaskaidro, ne to, kā tulkot apkārtrakstā formulētos vispārējos kritērijus, konkrēti pārbaudot FFT fiskālo situāciju, ne to, kā nodrošināt saskaņotu režīmu visiem nodokļu maksātājiem, ja runa ir par apkārtraksta piemērošanu. Tādējādi nav nekā pārsteidzoša tajā, ka, izņemot atsauci uz apkārtrakstu teksta sākumā, FFT ziņojumā par transfertcenām nav nevienas citas atsauces uz apkārtraksta kritērijiem, ne arī precizēts veids, kā apkārtraksts ir piemērots konkrētajā uzņēmuma FFT gadījumā.

178

179

FFT

FFT

FFT

| (325) | Līdz ar to, secinot, ka transfertcenu analīze “ir veikta saskaņā ar 2011. gada 28. janvāra Apkārtrakstu 164/2 un tajā ievērots nesaistītu pušu darījuma princips”, Luksemburgas nodokļu iestāde nav pamatojusies ne uz vienu objektīvu kritēriju, kas varētu būt formulēts apkārtrakstā, jo šajā dokumentā nav neviena precīza kritērija un mērķa, kurš ļautu finansēšanas darījumiem grupas iekšienē konsekventi piemērot nesaistītu pušu darījuma principu. |
| --- | --- |

(325)

Līdz ar to, secinot, ka transfertcenu analīze “ir veikta saskaņā ar 2011. gada 28. janvāra Apkārtrakstu 164/2 un tajā ievērots nesaistītu pušu darījuma princips”, Luksemburgas nodokļu iestāde nav pamatojusies ne uz vienu objektīvu kritēriju, kas varētu būt formulēts apkārtrakstā, jo šajā dokumentā nav neviena precīza kritērija un mērķa, kurš ļautu finansēšanas darījumiem grupas iekšienē konsekventi piemērot nesaistītu pušu darījuma principu.

7.2.5.2.   Luksemburgas prakse saistībā ar nodokļu nolēmumiem ir pārāk nekonsekventa, lai kalpotu par piemērotu atsauces sistēmu.

Luksemburgas prakse saistībā ar nodokļu nolēmumiem ir pārāk nekonsekventa, lai kalpotu par piemērotu atsauces sistēmu.

| (326) | Neraugoties uz apkārtraksta vispārīgo raksturu, Komisija pārbaudīja tos nodokļu nolēmumus, kurus tai nosūtīja Luksemburga, un konstatēja, ka tās prakse šajā jautājumā attiecībā uz grupas finansēšanas un naudas pārvaldības uzņēmumiem arī pierāda to, ka nav saskaņotu noteikumu kopuma, ko, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, vispārīgā veidā varētu attiecināt uz visiem līdzīgā situācijā esošiem nodokļu maksātājiem. |
| --- | --- |

(326)

Neraugoties uz apkārtraksta vispārīgo raksturu, Komisija pārbaudīja tos nodokļu nolēmumus, kurus tai nosūtīja Luksemburga, un konstatēja, ka tās prakse šajā jautājumā attiecībā uz grupas finansēšanas un naudas pārvaldības uzņēmumiem arī pierāda to, ka nav saskaņotu noteikumu kopuma, ko, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, vispārīgā veidā varētu attiecināt uz visiem līdzīgā situācijā esošiem nodokļu maksātājiem.

| (327) | No 21 nolēmuma, kas sākotnēji tika iesniegts līdz ar FFT iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu, tikai divi attiecās uz finansēšanas darbībām, kuras apstiprinātas, pamatojoties uz apkārtrakstu, un tiem bija pievienots ziņojums par transfertcenām.






  — | 2013. gada [...] nolēmums (Nr. 2) (180) attiecas uz apkārtraksta piemērošanu starpposma finansēšanas darbībām [...]. |
| --- | --- | --- |

(327)

No 21 nolēmuma, kas sākotnēji tika iesniegts līdz ar FFT iepriekšējo cenu noteikšanas nolīgumu, tikai divi attiecās uz finansēšanas darbībām, kuras apstiprinātas, pamatojoties uz apkārtrakstu, un tiem bija pievienots ziņojums par transfertcenām.

FFT

—

2013. gada [...] nolēmums (Nr. 2) (180) attiecas uz apkārtraksta piemērošanu starpposma finansēšanas darbībām [...].

180

| — | 2013. gada [...] nolēmums (Nr. 4) arī attiecas uz nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanas finansēšanas darbībām grupas ietvaros analīzi, pamatojoties uz apkārtrakstu. [...] |
| --- | --- |

—

2013. gada [...] nolēmums (Nr. 4) arī attiecas uz nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanas finansēšanas darbībām grupas ietvaros analīzi, pamatojoties uz apkārtrakstu. [...]

| (328) | Pēc virspusējas iepazīšanās ar šiem abiem nolēmumiem un to salīdzināšanas ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu atklājas tas, ka Luksemburgas nodokļu iestādes attieksmē pret finansēšanas uzņēmumiem trūkst konsekvences, īstenojot apkārtrakstu un pārbaudot ar nodokli apliekamo gūto peļņu. Neatkarīgi no jautājuma par zināšanu, vai abos aplūkotajos nolēmumos ir pareizi piemērota fiksēto cenu noteikšanas metode, tajos ir skaidri atzīts, ka attiecībā uz finansēšanas starpniecības darījumiem šī metode jebkurā gadījumā ir vispiemērotākā, jo tās pamatā ir funkcionālā analīze un salīdzināmo vienību, kuru vidū ir arī bankas, pieejamība. Tas arī atbilst apkārtrakstam, kurā grupas finansēšanas uzņēmumu funkcijas tiek uzskatītas par pēc būtības salīdzināmām ar neatkarīgu finanšu iestāžu veiktajām funkcijām. Pretēji tam, kā tas tika darīts šajos divos nolēmumos, fiksēto cenu noteikšanas metode netika piemērota apstrīdētajā nodokļu nolēmumā, jo FFT nodokļu konsultants par piemērotāku uzskatīja SPKM metodi, pamatojoties uz to, ka “SPKM metode šķiet piemērota” (181). |
| --- | --- |

(328)

Pēc virspusējas iepazīšanās ar šiem abiem nolēmumiem un to salīdzināšanas ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu atklājas tas, ka Luksemburgas nodokļu iestādes attieksmē pret finansēšanas uzņēmumiem trūkst konsekvences, īstenojot apkārtrakstu un pārbaudot ar nodokli apliekamo gūto peļņu. Neatkarīgi no jautājuma par zināšanu, vai abos aplūkotajos nolēmumos ir pareizi piemērota fiksēto cenu noteikšanas metode, tajos ir skaidri atzīts, ka attiecībā uz finansēšanas starpniecības darījumiem šī metode jebkurā gadījumā ir vispiemērotākā, jo tās pamatā ir funkcionālā analīze un salīdzināmo vienību, kuru vidū ir arī bankas, pieejamība. Tas arī atbilst apkārtrakstam, kurā grupas finansēšanas uzņēmumu funkcijas tiek uzskatītas par pēc būtības salīdzināmām ar neatkarīgu finanšu iestāžu veiktajām funkcijām. Pretēji tam, kā tas tika darīts šajos divos nolēmumos, fiksēto cenu noteikšanas metode netika piemērota apstrīdētajā nodokļu nolēmumā, jo FFT nodokļu konsultants par piemērotāku uzskatīja SPKM metodi, pamatojoties uz to, ka “SPKM metode šķiet piemērota” (181).

FFT

181

| (329) | Trīs citi Luksemburgas iesniegtie nolīgumi arī attiecas uz finansēšanas darbībām grupas iekšienē, bet tiem nav pievienots ziņojums par transfertcenām, kas pamatotu pieprasījumu:






  — | 2012. gada [...] nolēmums (Nr. 1) attiecas uz finansēšanas darbību [...]. |
| --- | --- | --- |

(329)

Trīs citi Luksemburgas iesniegtie nolīgumi arī attiecas uz finansēšanas darbībām grupas iekšienē, bet tiem nav pievienots ziņojums par transfertcenām, kas pamatotu pieprasījumu:

—

2012. gada [...] nolēmums (Nr. 1) attiecas uz finansēšanas darbību [...].

| — | 2012. gada [...] nolēmums (Nr. 5) attiecas uz aizdevumu ar indeksētu procentu likmi [...]. |
| --- | --- |

—

2012. gada [...] nolēmums (Nr. 5) attiecas uz aizdevumu ar indeksētu procentu likmi [...].

| — | 2013. gada [...] nolēmums (Nr. 22) attiecas uz finansēšanas darbību [...]. |
| --- | --- |

—

2013. gada [...] nolēmums (Nr. 22) attiecas uz finansēšanas darbību [...].

| (330) | Runājot par nolēmumu Nr. 1, 5 un 22 salīdzinājumu ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, Luksemburgas nodokļu iestādes acīmredzami atšķirīgā attieksme slēpjas tajā, ka, pretēji apstrīdētajam nodokļu nolēmumam, nolēmumu Nr. 1, 5 un 22 pieprasījumiem nebija pievienots ziņojums par transfertcenām, lai gan apkārtrakstā tas ir skaidri pieprasīts (182). |
| --- | --- |

(330)

Runājot par nolēmumu Nr. 1, 5 un 22 salīdzinājumu ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, Luksemburgas nodokļu iestādes acīmredzami atšķirīgā attieksme slēpjas tajā, ka, pretēji apstrīdētajam nodokļu nolēmumam, nolēmumu Nr. 1, 5 un 22 pieprasījumiem nebija pievienots ziņojums par transfertcenām, lai gan apkārtrakstā tas ir skaidri pieprasīts (182).

182

| (331) | Divi citi nolēmumi, ko Luksemburga iesniedza Komisijai, attiecas uz finansēšanas darbībām, bet nav pamatoti ar apkārtrakstu:






  — | 2012. gada [...] nolēmums (Nr. 6) attiecas uz uzņēmuma pārstrukturēšanu. Tas ietver arī aizdevumu ar indeksētu procentu likmi [...]. |
| --- | --- | --- |

(331)

Divi citi nolēmumi, ko Luksemburga iesniedza Komisijai, attiecas uz finansēšanas darbībām, bet nav pamatoti ar apkārtrakstu:

—

2012. gada [...] nolēmums (Nr. 6) attiecas uz uzņēmuma pārstrukturēšanu. Tas ietver arī aizdevumu ar indeksētu procentu likmi [...].

| — | 2012. gada [...] nolēmums (Nr. 21) attiecas uz [...] iegādi. |
| --- | --- |

—

2012. gada [...] nolēmums (Nr. 21) attiecas uz [...] iegādi.

| (332) | Visbeidzot, Komisija pārbaudīja divus nodokļu nolēmumus, ko Luksemburga iesniedza līdz ar 13 nolēmumiem, kuri attiecās uz naudas līdzekļu pārvaldības funkciju un kuri tika identificēti 5 323 nolēmumu sarakstā, ko Luksemburga nosūtīja 2014. gada 22. decembrī (183). Katrs no šiem nolēmumiem ir pamatots ar apkārtrakstu:






  — | Nolēmums, kas attiecas uz uzņēmuma E veikto naudas līdzekļu pārvaldību, sastāv no uzņēmuma nodokļu konsultanta iesniegtajām sanāksmē veiktajām piezīmēm, ko [...] parakstījuši Luksemburgas nodokļu iestādes pārstāvji. [...] |
| --- | --- | --- |

(332)

Visbeidzot, Komisija pārbaudīja divus nodokļu nolēmumus, ko Luksemburga iesniedza līdz ar 13 nolēmumiem, kuri attiecās uz naudas līdzekļu pārvaldības funkciju un kuri tika identificēti 5 323 nolēmumu sarakstā, ko Luksemburga nosūtīja 2014. gada 22. decembrī (183). Katrs no šiem nolēmumiem ir pamatots ar apkārtrakstu:

183

—

Nolēmums, kas attiecas uz uzņēmuma E veikto naudas līdzekļu pārvaldību, sastāv no uzņēmuma nodokļu konsultanta iesniegtajām sanāksmē veiktajām piezīmēm, ko [...] parakstījuši Luksemburgas nodokļu iestādes pārstāvji. [...]

E

| — | [...] nolēmums, kas attiecas uz uzņēmuma G naudas līdzekļu pārvaldības funkcijām un ar ko apstiprināts šī uzņēmuma tajā pašā dienā iesniegtais pieprasījums. [...] |
| --- | --- |

—

[...] nolēmums, kas attiecas uz uzņēmuma G naudas līdzekļu pārvaldības funkcijām un ar ko apstiprināts šī uzņēmuma tajā pašā dienā iesniegtais pieprasījums. [...]

G

| (333) | Komisija norāda uz to, ka, pretēji apstrīdētajam nodokļu nolēmumam, nevienā no šiem abiem nolēmumiem nav izmantota ne SPKM metode, ne FANM modelis, un nešķiet, ka kādā no abiem ir noteikta uzņēmuma ar nodokli apliekamā peļņa kā atdeve no hipotētiskā regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla. Turklāt, lai gan uzņēmuma G iesniegtajā nolēmuma pieprasījumā ir veikta atsauce uz ziņojumu par transfertcenām, kas tiks iesniegts vēlāk, šķiet, ka šis ziņojums Luksemburgas nodokļu iestādei nemaz nav ticis iesniegts (184). Visbeidzot, pat tad, ja uzņēmuma G nodokļu nolēmumā nav skaidri norādīts ne drošības rezerves līmenis, ne tas, uz ko šis līmenis attiecas, tas atšķiras no apstrīdētā nodokļu nolēmuma, jo saskaņā ar nolēmuma pieprasījumu drošības rezerve tiktu balstīta uz aktīviem un tiktu noteikta papildus atdevei no pašu kapitāla. Apkopojot iepriekš minēto, šķiet, ka šiem diviem uzņēmumiem piešķirtais nodokļu režīms neatbilst nevienai pieejai vai metodei, kura atbilstu apstrīdētajam nodokļu nolēmumam. |
| --- | --- |

(333)

Komisija norāda uz to, ka, pretēji apstrīdētajam nodokļu nolēmumam, nevienā no šiem abiem nolēmumiem nav izmantota ne SPKM metode, ne FANM modelis, un nešķiet, ka kādā no abiem ir noteikta uzņēmuma ar nodokli apliekamā peļņa kā atdeve no hipotētiskā regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla. Turklāt, lai gan uzņēmuma G iesniegtajā nolēmuma pieprasījumā ir veikta atsauce uz ziņojumu par transfertcenām, kas tiks iesniegts vēlāk, šķiet, ka šis ziņojums Luksemburgas nodokļu iestādei nemaz nav ticis iesniegts (184). Visbeidzot, pat tad, ja uzņēmuma G nodokļu nolēmumā nav skaidri norādīts ne drošības rezerves līmenis, ne tas, uz ko šis līmenis attiecas, tas atšķiras no apstrīdētā nodokļu nolēmuma, jo saskaņā ar nolēmuma pieprasījumu drošības rezerve tiktu balstīta uz aktīviem un tiktu noteikta papildus atdevei no pašu kapitāla. Apkopojot iepriekš minēto, šķiet, ka šiem diviem uzņēmumiem piešķirtais nodokļu režīms neatbilst nevienai pieejai vai metodei, kura atbilstu apstrīdētajam nodokļu nolēmumam.

G

184

G

| (334) | Luksemburga apgalvo, ka uzņēmumu FFT nevar salīdzināt ar citiem finansēšanas uzņēmumiem, jo tas līdzekļus iegūst tirgū, kamēr citi uzņēmumi finanšu līdzekļus galvenokārt iegūst grupas iekšienē. Tā arī apgalvo, ka uzņēmumu FFT nevar salīdzināt ne ar vienu citu Luksemburgā ar nodokļiem apliekamu uzņēmumu: “katra nodokļu maksātāja situācija ir pietiekoši specifiska, lai nepieļautu salīdzināšanu ar citu nodokļu maksātāju lietām”. (185) |
| --- | --- |

(334)

Luksemburga apgalvo, ka uzņēmumu FFT nevar salīdzināt ar citiem finansēšanas uzņēmumiem, jo tas līdzekļus iegūst tirgū, kamēr citi uzņēmumi finanšu līdzekļus galvenokārt iegūst grupas iekšienē. Tā arī apgalvo, ka uzņēmumu FFT nevar salīdzināt ne ar vienu citu Luksemburgā ar nodokļiem apliekamu uzņēmumu: “katra nodokļu maksātāja situācija ir pietiekoši specifiska, lai nepieļautu salīdzināšanu ar citu nodokļu maksātāju lietām”. (185)

FFT

FFT

185

| (335) | Komisija nepiekrīt šiem apgalvojumiem un šajā sakarā apgalvo, ka to, ka trūkst saskaņotu noteikumu kopuma, kas, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, būtu vispārīgi attiecināms uz finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem, kas iesnieguši nolēmuma pieprasījumu, lieliski ilustrē cits nodokļu nolēmums par labu [uzņēmumam F]. Nolēmumā attiecībā uz [uzņēmumu F], kas tika pieņemts tajā pašā dienā un attiecas uz tām pašām funkcijām, uz kurām attiecas apstrīdētais nodokļu nolēmums ([uzņēmums F] finansē rūpniecisko segmentu [...] citā grupas finansēšanas uzņēmumu struktūrā), ir nonākts pie absolūti atšķirīga secinājuma par attiecīgajām uzņēmumu nodokļu bāzēm, neminot skaidru pamatojumu šādai atšķirīgai attieksmei. Patiešām, ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu ir apstiprināta nodokļu bāze aptuveni 2,5 miljonu EUR apmērā, kamēr ar nodokļu nolēmumu par labu [uzņēmumam F] ir apstiprināta atlīdzība par līdzīgām finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības darbībām, kas noved pie nodokļu bāzes [...] EUR apmērā. Šī attieksmes atšķirība pret praktiski identiskiem uzņēmumiem bez skaidra pamatojuma arī pierāda, ka Luksemburgas prakse attiecībā uz nodokļu nolēmumu pieņemšanu, kas pamatota ar apkārtraksta vispārīgiem formulējumiem, nav piemērota atsauces sistēma, lai veiktu selektivitātes analīzi. |
| --- | --- |

(335)

Komisija nepiekrīt šiem apgalvojumiem un šajā sakarā apgalvo, ka to, ka trūkst saskaņotu noteikumu kopuma, kas, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, būtu vispārīgi attiecināms uz finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības uzņēmumiem, kas iesnieguši nolēmuma pieprasījumu, lieliski ilustrē cits nodokļu nolēmums par labu [uzņēmumam F]. Nolēmumā attiecībā uz [uzņēmumu F], kas tika pieņemts tajā pašā dienā un attiecas uz tām pašām funkcijām, uz kurām attiecas apstrīdētais nodokļu nolēmums ([uzņēmums F] finansē rūpniecisko segmentu [...] citā grupas finansēšanas uzņēmumu struktūrā), ir nonākts pie absolūti atšķirīga secinājuma par attiecīgajām uzņēmumu nodokļu bāzēm, neminot skaidru pamatojumu šādai atšķirīgai attieksmei. Patiešām, ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu ir apstiprināta nodokļu bāze aptuveni 2,5 miljonu EUR apmērā, kamēr ar nodokļu nolēmumu par labu [uzņēmumam F] ir apstiprināta atlīdzība par līdzīgām finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības darbībām, kas noved pie nodokļu bāzes [...] EUR apmērā. Šī attieksmes atšķirība pret praktiski identiskiem uzņēmumiem bez skaidra pamatojuma arī pierāda, ka Luksemburgas prakse attiecībā uz nodokļu nolēmumu pieņemšanu, kas pamatota ar apkārtraksta vispārīgiem formulējumiem, nav piemērota atsauces sistēma, lai veiktu selektivitātes analīzi.

F

F

F

F

| (336) | Apkopojot iepriekš minēto, Luksemburgas nodokļu iestādes prakses attiecībā uz nodokļu nolēmumu pieņemšanu pārbaude neļauj identificēt saskaņotu noteikumu kopumu, kurus varētu vispārīgā veidā, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, piemērot visiem tiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas to darbības joma atbilstīgi sava mērķa definīcijai. Tādējādi šī prakse nevar būt par pamatu, atbilstīgi kuram pārbaudīt apstrīdēto nodokļu nolēmumu, lai noteiktu, vai FFT ir saņēmis selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(336)

Apkopojot iepriekš minēto, Luksemburgas nodokļu iestādes prakses attiecībā uz nodokļu nolēmumu pieņemšanu pārbaude neļauj identificēt saskaņotu noteikumu kopumu, kurus varētu vispārīgā veidā, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, piemērot visiem tiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas to darbības joma atbilstīgi sava mērķa definīcijai. Tādējādi šī prakse nevar būt par pamatu, atbilstīgi kuram pārbaudīt apstrīdēto nodokļu nolēmumu, lai noteiktu, vai FFT ir saņēmis selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

FFT

7.2.6.   Pamatojums saistībā ar nodokļu sistēmas būtību vai vispārējo ietaupījumu

Pamatojums saistībā ar nodokļu sistēmas būtību vai vispārējo ietaupījumu

| (337) | Ne Luksemburga, ne FFT nav norādījusi ne vismazāko iemeslu, kas varētu pamatot no apstrīdētā nodokļu nolēmuma izrietošo selektīvo attieksmi pret FFT. Komisija atgādina, ka sniegt šādu pamatojumu ir dalībvalsts pienākums. |
| --- | --- |

(337)

Ne Luksemburga, ne FFT nav norādījusi ne vismazāko iemeslu, kas varētu pamatot no apstrīdētā nodokļu nolēmuma izrietošo selektīvo attieksmi pret FFT. Komisija atgādina, ka sniegt šādu pamatojumu ir dalībvalsts pienākums.

FFT

FFT

| (338) | Jebkurā gadījumā nav bijis iespējams identificēt nevienu iemeslu, kas spētu pamatot preferenciālo režīmu, no kura FFT gūst labumu apstrīdētā nodokļu nolēmuma pieņemšanas rezultātā, ko varētu uzskatīt kā tieši izrietošu no atsauces sistēmas pamata vai galvenajiem principiem vai kas izriet no sistēmai raksturīgiem mehānismiem, kuri nepieciešami tās funkcionēšanai un efektivitātei (186), neraugoties uz to, vai atsauces sistēma ir Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma, kā to apgalvo Komisija, vai L.I.R. 164. pants un apkārtraksts, kā apgalvo Luksemburga un Fiat. |
| --- | --- |

(338)

Jebkurā gadījumā nav bijis iespējams identificēt nevienu iemeslu, kas spētu pamatot preferenciālo režīmu, no kura FFT gūst labumu apstrīdētā nodokļu nolēmuma pieņemšanas rezultātā, ko varētu uzskatīt kā tieši izrietošu no atsauces sistēmas pamata vai galvenajiem principiem vai kas izriet no sistēmai raksturīgiem mehānismiem, kuri nepieciešami tās funkcionēšanai un efektivitātei (186), neraugoties uz to, vai atsauces sistēma ir Luksemburgas vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma, kā to apgalvo Komisija, vai L.I.R. 164. pants un apkārtraksts, kā apgalvo Luksemburga un Fiat.

FFT

186

Fiat

7.2.7.   Secinājums par selektīvu priekšrocību esamību

Secinājums par selektīvu priekšrocību esamību

| (339) | Komisija secina, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, apstiprinot metodi, kas uzņēmumam FFT ļauj iegūt tādu peļņu Fiat grupā, kura neatbilst nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošam tirgus rezultātam un rada FFT maksājamā nodokļa samazinājumu, salīdzinot ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu un salīdzinot ar nodokli, kas jāmaksā nesaistītiem, attiecīgajā valstī ar nodokli apliekamiem uzņēmumiem, kuri veic darījumus tirgus apstākļos, uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(339)

Komisija secina, ka ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, apstiprinot metodi, kas uzņēmumam FFT ļauj iegūt tādu peļņu Fiat grupā, kura neatbilst nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošam tirgus rezultātam un rada FFT maksājamā nodokļa samazinājumu, salīdzinot ar Luksemburgas vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu un salīdzinot ar nodokli, kas jāmaksā nesaistītiem, attiecīgajā valstī ar nodokli apliekamiem uzņēmumiem, kuri veic darījumus tirgus apstākļos, uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

FFT

Fiat

FFT

FFT

| (340) | Papildu apsvērumos Komisija secina, ka ar apstrīdēto nolēmumu, apstiprinot metodi, kas uzņēmumam FFT ļauj iegūt tādu peļņu Fiat grupā, kura neatbilst nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošam tirgus rezultātam un rada FFT maksājamā nodokļa samazinājumu saskaņā ar L.I.R. 164. panta 3. punktu un apkārtrakstu, salīdzinot ar nodokli, kas jāmaksā citiem grupas uzņēmumiem, kuri apliekami ar nodokli Luksemburgā, uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(340)

Papildu apsvērumos Komisija secina, ka ar apstrīdēto nolēmumu, apstiprinot metodi, kas uzņēmumam FFT ļauj iegūt tādu peļņu Fiat grupā, kura neatbilst nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošam tirgus rezultātam un rada FFT maksājamā nodokļa samazinājumu saskaņā ar L.I.R. 164. panta 3. punktu un apkārtrakstu, salīdzinot ar nodokli, kas jāmaksā citiem grupas uzņēmumiem, kuri apliekami ar nodokli Luksemburgā, uzņēmumam FFT tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

FFT

Fiat

FFT

FFT

7.3.   Labuma guvējs no apstrīdētā pasākuma

Labuma guvējs no apstrīdētā pasākuma

| (341) | Komisija uzskata, ka apstrīdētais nodokļu nolēmums uzņēmumam FFT nodrošina selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, jo tā rezultātā tiek samazināta šī uzņēmuma ar nodokli apliekamā peļņa Luksemburgā salīdzinājumā ar nesaistītiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamo peļņu nosaka pēc darījumiem, kas veikti tirgus apstākļos. Komisija tomēr atzīmē, ka FFT ir daudznacionālas grupas, šajā gadījumā Fiat Chrysler Automobiles (FCA), uzņēmums un ka tā funkcijas šīs grupas ietvaros ir sniegt finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības pakalpojumus citiem Fiat grupas uzņēmumiem, un apstrīdētais nodokļu nolēmums attiecas uz atlīdzību par šo funkciju veikšanu. |
| --- | --- |

(341)

Komisija uzskata, ka apstrīdētais nodokļu nolēmums uzņēmumam FFT nodrošina selektīvas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, jo tā rezultātā tiek samazināta šī uzņēmuma ar nodokli apliekamā peļņa Luksemburgā salīdzinājumā ar nesaistītiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamo peļņu nosaka pēc darījumiem, kas veikti tirgus apstākļos. Komisija tomēr atzīmē, ka FFT ir daudznacionālas grupas, šajā gadījumā Fiat Chrysler Automobiles (FCA), uzņēmums un ka tā funkcijas šīs grupas ietvaros ir sniegt finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības pakalpojumus citiem Fiat grupas uzņēmumiem, un apstrīdētais nodokļu nolēmums attiecas uz atlīdzību par šo funkciju veikšanu.

FFT

FFT

Fiat Chrysler Automobiles

FCA

Fiat

| (342) | Vairākas atsevišķas juridiskas struktūrvienības var uzskatīt par vienu saimniecisku vienību veidojošām nolūkā piemērot noteikumus par valsts atbalstu. Tad šī saimnieciskā struktūrvienība tiek uzskatīta par attiecīgo uzņēmumu, kas gūst labumu no atbalsta pasākuma. Proti, Tiesa ir agrāk norādījusi, ““[u]zņēmuma” jēdziens konkurences tiesību kontekstā ir jāņem vērā kā tāds, kas apzīmē vienu saimniecisku struktūrvienību [...], pat tad, ja no juridiskā viedokļa šo saimniecisko struktūrvienību veido vairākas fiziskas vai juridiskas personas” (187). Lai noteiktu, vai vairākas vienības veido vienu saimniecisko struktūrvienību, Tiesa pārbauda kontrolakciju vai funkcionāla, saimnieciska vai organiska rakstura saišu esamību (188). Šajā gadījumā FFT pieder uzņēmumam Fiat S.p.A. (kas šobrīd ir uzņēmums Fiat Chrysler Automobiles, NV) un uzņēmumam FF, kurš savukārt 100 % pieder Fiat S.p.A (189) Tādējādi uzņēmumu FFT 100 % apmērā kontrolē uzņēmums Fiat S.p.A., kas savukārt kontrolē Fiat grupu (190). |
| --- | --- |

(342)

Vairākas atsevišķas juridiskas struktūrvienības var uzskatīt par vienu saimniecisku vienību veidojošām nolūkā piemērot noteikumus par valsts atbalstu. Tad šī saimnieciskā struktūrvienība tiek uzskatīta par attiecīgo uzņēmumu, kas gūst labumu no atbalsta pasākuma. Proti, Tiesa ir agrāk norādījusi, ““[u]zņēmuma” jēdziens konkurences tiesību kontekstā ir jāņem vērā kā tāds, kas apzīmē vienu saimniecisku struktūrvienību [...], pat tad, ja no juridiskā viedokļa šo saimniecisko struktūrvienību veido vairākas fiziskas vai juridiskas personas” (187). Lai noteiktu, vai vairākas vienības veido vienu saimniecisko struktūrvienību, Tiesa pārbauda kontrolakciju vai funkcionāla, saimnieciska vai organiska rakstura saišu esamību (188). Šajā gadījumā FFT pieder uzņēmumam Fiat S.p.A. (kas šobrīd ir uzņēmums Fiat Chrysler Automobiles, NV) un uzņēmumam FF, kurš savukārt 100 % pieder Fiat S.p.A (189) Tādējādi uzņēmumu FFT 100 % apmērā kontrolē uzņēmums Fiat S.p.A., kas savukārt kontrolē Fiat grupu (190).

187

188

FFT

Fiat S.p.A.

Fiat Chrysler Automobiles

NV

FF

Fiat S.p.A

189

FFT

Fiat S.p.A.

Fiat

190

| (343) | Turklāt tieši Fiat grupa pieņēma lēmumu Luksemburgā izveidot uzņēmum FFT, un tātad tā gūst labumu no apstrīdētā nodokļu nolēmuma, jo, kā norādīts 52. apsvērumā, Fiat grupa nosaka peļņu, kāda grupas iekšienē jāpiešķir uzņēmumam FFT par tā sniegtajiem finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības pakalpojumiem. Līdz ar to apstrīdētais nodokļu nolēmums ir lēmums, ar ko ir apstiprināta metode transfertcenu noteikšanai par Fiat grupas iekšienē veiktajiem darījumiem, un tātad jebkāds labvēlīgs nodokļu režīms, ko Luksemburgas nodokļu iestāde ir noteikusi uzņēmumam FFT, dos labumu visai Fiat grupai, piešķirot papildu līdzekļus ne tikai uzņēmumam FFT, bet visai grupai. Citiem vārdiem runājot, kā norādīts 221. apsvērumā, ja ir jānosaka transfertcenas, lai noteiktu produktu un pakalpojumu cenas vienas un tās pašas grupas dažādās juridiskajās struktūrvienībās, transfertcenu noteikšanas mehānisms pēc savas būtības ietekmē vairāk nekā vienu grupas uzņēmumu (cenas pieaugums vienā uzņēmumā samazinās peļņu citam uzņēmumam). |
| --- | --- |

(343)

Turklāt tieši Fiat grupa pieņēma lēmumu Luksemburgā izveidot uzņēmum FFT, un tātad tā gūst labumu no apstrīdētā nodokļu nolēmuma, jo, kā norādīts 52. apsvērumā, Fiat grupa nosaka peļņu, kāda grupas iekšienē jāpiešķir uzņēmumam FFT par tā sniegtajiem finansēšanas un naudas līdzekļu pārvaldības pakalpojumiem. Līdz ar to apstrīdētais nodokļu nolēmums ir lēmums, ar ko ir apstiprināta metode transfertcenu noteikšanai par Fiat grupas iekšienē veiktajiem darījumiem, un tātad jebkāds labvēlīgs nodokļu režīms, ko Luksemburgas nodokļu iestāde ir noteikusi uzņēmumam FFT, dos labumu visai Fiat grupai, piešķirot papildu līdzekļus ne tikai uzņēmumam FFT, bet visai grupai. Citiem vārdiem runājot, kā norādīts 221. apsvērumā, ja ir jānosaka transfertcenas, lai noteiktu produktu un pakalpojumu cenas vienas un tās pašas grupas dažādās juridiskajās struktūrvienībās, transfertcenu noteikšanas mehānisms pēc savas būtības ietekmē vairāk nekā vienu grupas uzņēmumu (cenas pieaugums vienā uzņēmumā samazinās peļņu citam uzņēmumam).

Fiat

FFT

Fiat

FFT

Fiat

FFT

Fiat

FFT

| (344) | Rezultātā, neraugoties uz to, ka grupa sastāv no atsevišķām juridiskajām personām, cenu noteikšanas nolīguma kontekstā šie uzņēmumi ir jāuzskata par vienu grupu, kas gūst labumu no apstrīdētā atbalsta (191). |
| --- | --- |

(344)

Rezultātā, neraugoties uz to, ka grupa sastāv no atsevišķām juridiskajām personām, cenu noteikšanas nolīguma kontekstā šie uzņēmumi ir jāuzskata par vienu grupu, kas gūst labumu no apstrīdētā atbalsta (191).

191

| (345) | Visbeidzot, šajā gadījumā summa, ko FFT maksā Luksemburgai, ietekmē nosacījumus attiecībā uz uzņēmuma FFT Fiat grupas uzņēmumiem sniegto aizdevumu cenām grupas iekšienē, ņemot vērā faktu, ka šīs cenas ir balstītas uz kapitāla svērto vidējo vērtību un drošības rezervi (192), tādējādi FFT maksājamā nodokļa samazināšana noteikti ietekmē nosacījumus attiecībā uz cenām par tā grupas iekšienē veiktajiem aizdevumiem. FFT nodokļa samazinājums Luksemburgā dod labumu ne tikai uzņēmumam FFT, bet arī visiem grupas uzņēmumiem, kas saņem finansējumu no uzņēmuma FFT, un līdz ar to arī Fiat grupai. |
| --- | --- |

(345)

Visbeidzot, šajā gadījumā summa, ko FFT maksā Luksemburgai, ietekmē nosacījumus attiecībā uz uzņēmuma FFT Fiat grupas uzņēmumiem sniegto aizdevumu cenām grupas iekšienē, ņemot vērā faktu, ka šīs cenas ir balstītas uz kapitāla svērto vidējo vērtību un drošības rezervi (192), tādējādi FFT maksājamā nodokļa samazināšana noteikti ietekmē nosacījumus attiecībā uz cenām par tā grupas iekšienē veiktajiem aizdevumiem. FFT nodokļa samazinājums Luksemburgā dod labumu ne tikai uzņēmumam FFT, bet arī visiem grupas uzņēmumiem, kas saņem finansējumu no uzņēmuma FFT, un līdz ar to arī Fiat grupai.

FFT

FFT Fiat

192

FFT

FFT

FFT

FFT

Fiat

7.4.   Secinājums par atbalsta esamību

Secinājums par atbalsta esamību

| (346) | Ņemot vērā visu iepriekšminēto, Komisija secina, ka ar uzņēmumam FFT Luksemburgas izsniegto apstrīdēto nodokļu nolēmumu šim uzņēmumam un Fiat grupai tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības, kas tiek aprēķinātas šajā valstī un finansētas no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus un var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm. Tādēļ apstrīdētais nodokļu nolēmums ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(346)

Ņemot vērā visu iepriekšminēto, Komisija secina, ka ar uzņēmumam FFT Luksemburgas izsniegto apstrīdēto nodokļu nolēmumu šim uzņēmumam un Fiat grupai tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības, kas tiek aprēķinātas šajā valstī un finansētas no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus un var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm. Tādēļ apstrīdētais nodokļu nolēmums ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

FFT

Fiat

| (347) | Tā kā līdz ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu tiek samazināti izdevumi, kas uzņēmumam FFT būtu jāsedz savas pašreizējās darbības ietvaros, tas ir uzskatāms par tādu, kas uzņēmumam FFT un Fiat grupai piešķir darbības atbalstu. |
| --- | --- |

(347)

Tā kā līdz ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu tiek samazināti izdevumi, kas uzņēmumam FFT būtu jāsedz savas pašreizējās darbības ietvaros, tas ir uzskatāms par tādu, kas uzņēmumam FFT un Fiat grupai piešķir darbības atbalstu.

FFT

FFT

Fiat

8.   ATBALSTA NESADERĪBA AR IEKŠĒJO TIRGU

ATBALSTA NESADERĪBA AR IEKŠĒJO TIRGU

| (348) | Valsts atbalstu uzskata par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tas pieder pie kādas no LESD 107. panta 2. punktā minētajām kategorijām (193). To var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu arī tad, ja Komisija ir konstatējusi, ka tas attiecas uz kādu no LESD 107. panta 3. punktā minētajām kategorijām. Tomēr tieši tās dalībvalsts, kas piešķir atbalstu, pienākums ir pierādīt, ka tās piešķirtais atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 107. panta 2. un 3. punktu. |
| --- | --- |

(348)

Valsts atbalstu uzskata par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tas pieder pie kādas no LESD 107. panta 2. punktā minētajām kategorijām (193). To var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu arī tad, ja Komisija ir konstatējusi, ka tas attiecas uz kādu no LESD 107. panta 3. punktā minētajām kategorijām. Tomēr tieši tās dalībvalsts, kas piešķir atbalstu, pienākums ir pierādīt, ka tās piešķirtais atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 107. panta 2. un 3. punktu.

193

| (349) | Luksemburga nav atsaukusies ne uz vienu no izņēmumiem, kas paredzēti 345. apsvērumā minētajos noteikumos, lai noteiktu ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu uzņēmumam FFT un Fiat grupai piešķirtā atbalsta saderību. |
| --- | --- |

(349)

Luksemburga nav atsaukusies ne uz vienu no izņēmumiem, kas paredzēti 345. apsvērumā minētajos noteikumos, lai noteiktu ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu uzņēmumam FFT un Fiat grupai piešķirtā atbalsta saderību.

FFT

Fiat

| (350) | Turklāt, kā norādīs 347. apsvērumā, apstrīdētais nodokļu nolēmums ir jāuzskata par tādu, ar ko uzņēmumam FFT un Fiat grupai tiek piešķirts darbības atbalsts. Parasti šāds atbalsts nebūtu uzskatāms par saderīgu ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, tādēļ, ka tas neveicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības reģionu attīstību, un tādēļ, ka nodokļu atvieglojumi nav ierobežoti laikā, netiek pakāpeniski samazināti un nav samērīgi ar to, kas ir vajadzīgs, lai attiecīgajā reģionā novērstu konkrētus ar tautsaimniecību saistītus trūkumus. |
| --- | --- |

(350)

Turklāt, kā norādīs 347. apsvērumā, apstrīdētais nodokļu nolēmums ir jāuzskata par tādu, ar ko uzņēmumam FFT un Fiat grupai tiek piešķirts darbības atbalsts. Parasti šāds atbalsts nebūtu uzskatāms par saderīgu ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, tādēļ, ka tas neveicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības reģionu attīstību, un tādēļ, ka nodokļu atvieglojumi nav ierobežoti laikā, netiek pakāpeniski samazināti un nav samērīgi ar to, kas ir vajadzīgs, lai attiecīgajā reģionā novērstu konkrētus ar tautsaimniecību saistītus trūkumus.

FFT

Fiat

| (351) | No tā izriet, ka Luksemburgas uzņēmumam FFT un Fiat grupai ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu piešķirtais valsts atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(351)

No tā izriet, ka Luksemburgas uzņēmumam FFT un Fiat grupai ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu piešķirtais valsts atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu.

FFT

Fiat

9.   ATBALSTA NELIKUMĪGAIS RAKSTURS

ATBALSTA NELIKUMĪGAIS RAKSTURS

| (352) | Saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu dalībvalstu pienākums ir informēt Komisiju par visiem plāniem piešķirt atbalstu (paziņošanas pienākums), un tās nedrīkst sākt īstenot ierosinātos atbalsta pasākumus, kamēr Komisija par tiem nav pieņēmusi galīgo lēmumu (rīcības apturēšanas pienākums). |
| --- | --- |

(352)

Saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu dalībvalstu pienākums ir informēt Komisiju par visiem plāniem piešķirt atbalstu (paziņošanas pienākums), un tās nedrīkst sākt īstenot ierosinātos atbalsta pasākumus, kamēr Komisija par tiem nav pieņēmusi galīgo lēmumu (rīcības apturēšanas pienākums).

| (353) | Komisija norāda, ka Luksemburga tai nav paziņojusi ne par kādu plānu pieņemt apstrīdēto nodokļu nolēmumu un nav ņēmusi vērā rīcības apturēšanas pienākumu, kas tai noteikts saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu. Līdz ar to saskaņā ar Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (194) 1. panta f) punktu apstrīdētais nodokļu nolīgums ir nelikumīgs valsts atbalsts, kas tiek īstenots, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu. |
| --- | --- |

(353)

Komisija norāda, ka Luksemburga tai nav paziņojusi ne par kādu plānu pieņemt apstrīdēto nodokļu nolēmumu un nav ņēmusi vērā rīcības apturēšanas pienākumu, kas tai noteikts saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu. Līdz ar to saskaņā ar Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (194) 1. panta f) punktu apstrīdētais nodokļu nolīgums ir nelikumīgs valsts atbalsts, kas tiek īstenots, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu.

194

10.   ATGŪŠANA

ATGŪŠANA

| (354) | Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 1. punktā noteikts, ka Komisijai ir jāuzdod atgūt viss nelikumīgais un ar iekšējo tirgu nesaderīgais atbalsts. Šajā noteikumā arī precizēts, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu nelikumīgo atbalstu, kas paziņots par nesaderīgu ar iekšējo tirgu. Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 2. punktā noteikts, ka atbalsts, kas jāatgūst, ietver procentus, kurus aprēķina no dienas, kad nelikumīgais atbalsts nodots saņēmēja rīcībā, līdz tā atgūšanas dienai. Komisijas Regulā (EK) Nr. 794/2004 (195) ir sīki izklāstītas metodes, kā aprēķināt atgūstamos procentus. Visbeidzot, Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 3. punktā paredzēts, ka “atgūšanu īsteno tūlīt un saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts likumos paredzētajām procedūrām, ja vien tās nodrošina tūlītēju un efektīvu Komisijas lēmuma izpildi”. |
| --- | --- |

(354)

Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 1. punktā noteikts, ka Komisijai ir jāuzdod atgūt viss nelikumīgais un ar iekšējo tirgu nesaderīgais atbalsts. Šajā noteikumā arī precizēts, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu nelikumīgo atbalstu, kas paziņots par nesaderīgu ar iekšējo tirgu. Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 2. punktā noteikts, ka atbalsts, kas jāatgūst, ietver procentus, kurus aprēķina no dienas, kad nelikumīgais atbalsts nodots saņēmēja rīcībā, līdz tā atgūšanas dienai. Komisijas Regulā (EK) Nr. 794/2004 (195) ir sīki izklāstītas metodes, kā aprēķināt atgūstamos procentus. Visbeidzot, Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 3. punktā paredzēts, ka “atgūšanu īsteno tūlīt un saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts likumos paredzētajām procedūrām, ja vien tās nodrošina tūlītēju un efektīvu Komisijas lēmuma izpildi”.

195

10.1.   Tiesiskā paļāvība un juridiskā noteiktība

Tiesiskā paļāvība un juridiskā noteiktība

| (355) | Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 1. punktā noteikts, ka Komisija nepieprasa atbalsta atgūšanu, ja tas ir pretrunā ar kādu tiesību vispārēju principu. |
| --- | --- |

(355)

Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 1. punktā noteikts, ka Komisija nepieprasa atbalsta atgūšanu, ja tas ir pretrunā ar kādu tiesību vispārēju principu.

| (356) | Luksemburga vispirms apgalvo, ka saskaņā ar tiesiskās paļāvības principu lēmums, kurā tiek konstatēta atbalsta esamība, nevar stāties spēkā pirms nav beigusies apstrīdētā nodokļu nolēmuma spēkā esamība, proti, šajā gadījumā – pirms 2016. taksācijas gada beigām. Kā apgalvo Luksemburga, gan Rīcības kodeksa darba grupa, gan ESAO forums par kaitējošu nodokļu praksi apliecina, ka Luksemburgas nodokļu nolēmumu prakse, kas pamatota ar apkārtrakstu, ir saskaņā ar rīcības kodeksu un ESAO principiem. Tātad Luksemburga apgalvo, ka Padomes 2011. gada 27. maija sanāksmē tika skaidri apliecināts, ka, ņemot vērā apkārtraksta pieņemšanu, nodokļu nolēmumu prakse nav jāpārbauda, balstoties uz rīcības kodeksu (196). |
| --- | --- |

(356)

Luksemburga vispirms apgalvo, ka saskaņā ar tiesiskās paļāvības principu lēmums, kurā tiek konstatēta atbalsta esamība, nevar stāties spēkā pirms nav beigusies apstrīdētā nodokļu nolēmuma spēkā esamība, proti, šajā gadījumā – pirms 2016. taksācijas gada beigām. Kā apgalvo Luksemburga, gan Rīcības kodeksa darba grupa, gan ESAO forums par kaitējošu nodokļu praksi apliecina, ka Luksemburgas nodokļu nolēmumu prakse, kas pamatota ar apkārtrakstu, ir saskaņā ar rīcības kodeksu un ESAO principiem. Tātad Luksemburga apgalvo, ka Padomes 2011. gada 27. maija sanāksmē tika skaidri apliecināts, ka, ņemot vērā apkārtraksta pieņemšanu, nodokļu nolēmumu prakse nav jāpārbauda, balstoties uz rīcības kodeksu (196).

196

| (357) | Saskaņā ar iedibināto judikatūru tās dalībvalsts, kuras iestādes ir piešķīrušas atbalstu, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktā paredzētās procedūras noteikumus, nevar atsaukties uz atbalsta saņēmēja tiesisko paļāvību, lai attaisnotu to, ka tā nav izpildījusi pienākuma veikt vajadzīgos pasākumus saistībā ar Komisijas lēmuma, ar kuru tai ir uzdots atgūt atbalstu, izpildi. Šādas iespējas pieļaušana nozīmētu atņemt LESD 107. un 108. pantam jebkādu lietderību tiktāl, ciktāl valsts iestādes tādējādi varētu pamatoties uz savu nelikumīgo rīcību, lai neļautu efektīvi īstenot Komisijas saskaņā ar minētajiem LESD pantiem pieņemtos lēmumus (197). Tādējādi tas nav attiecīgās dalībvalsts, bet atbalstu saņemošā uzņēmuma pienākums minēt ārkārtas apstākļus, ar kuriem varētu pamatot savu tiesisko paļāvību, lai iebilstu pret nelikumīga atbalsta atgūšanu (198). Tā kā uzņēmums FFT šajā sakarā savos Komisijai iesniegtajos apsvērumos nav minējis nevienu argumentu, Komisija uzskata, ka Luksemburgas arguments attiecībā uz tiesiskās paļāvības principu nav ņemams vērā, pieņemot šo lēmumu. |
| --- | --- |

(357)

Saskaņā ar iedibināto judikatūru tās dalībvalsts, kuras iestādes ir piešķīrušas atbalstu, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktā paredzētās procedūras noteikumus, nevar atsaukties uz atbalsta saņēmēja tiesisko paļāvību, lai attaisnotu to, ka tā nav izpildījusi pienākuma veikt vajadzīgos pasākumus saistībā ar Komisijas lēmuma, ar kuru tai ir uzdots atgūt atbalstu, izpildi. Šādas iespējas pieļaušana nozīmētu atņemt LESD 107. un 108. pantam jebkādu lietderību tiktāl, ciktāl valsts iestādes tādējādi varētu pamatoties uz savu nelikumīgo rīcību, lai neļautu efektīvi īstenot Komisijas saskaņā ar minētajiem LESD pantiem pieņemtos lēmumus (197). Tādējādi tas nav attiecīgās dalībvalsts, bet atbalstu saņemošā uzņēmuma pienākums minēt ārkārtas apstākļus, ar kuriem varētu pamatot savu tiesisko paļāvību, lai iebilstu pret nelikumīga atbalsta atgūšanu (198). Tā kā uzņēmums FFT šajā sakarā savos Komisijai iesniegtajos apsvērumos nav minējis nevienu argumentu, Komisija uzskata, ka Luksemburgas arguments attiecībā uz tiesiskās paļāvības principu nav ņemams vērā, pieņemot šo lēmumu.

197

198

FFT

| (358) | Jebkurā gadījumā, lai argumentu attiecībā uz tiesisko paļāvību varētu ņemt vērā, to bija jābūt izraisījušai Komisijas iepriekšējai rīcībai, kura sastāvētu no precīzu garantiju sniegšanas (199). Kā uzskata Luksemburga, Rīcības kodeksa darba grupas sanāksmē panāktā vienošanās par to, ka Luksemburgas nodokļu pasākums attiecībā uz uzņēmumiem, kas veic finansēšanas darbības grupas ietvaros, nav jāvērtē pēc rīcības kodeksa kritērijiem, pēc savas būtības ir precīzas garantijas sniegšana, kas varētu radīt tiesisko paļāvību. Komisija atgādina, ka ECOFIN Padomes pieņemtais rīcības kodekss (200) ir juridiski nesaistošs instruments, kura mērķis ir dalībvalstīm piedāvāt diskusiju par pasākumiem, kas jūtami ietekmē vai var ietekmēt uzņēmumu saimnieciskās darbības veikšanas vietu Eiropas Savienībā. Rīcības kodeksam un regulējumam attiecībā uz valsts atbalstu ir atšķirīgi mērķi. Patiešām, kamēr rīcības kodeksa mērķis ir cīnīties pret negodīgu nodokļu konkurenci starp dalībvalstīm, regulējuma attiecībā uz valsts atbalstu mērķis ir novērst konkurences izkropļojumus, kas izriet no dalībvalstu konkrētiem uzņēmumiem piešķirta labvēlības režīma, proti, nodokļu samazinājuma veidā. Turklāt, kamēr Rīcības kodeksa darba grupai ir zināma rīcības brīvība, tikmēr Komisijai nav nekādas rīcības brīvības, lai noteiktu, vai pasākums ietilpst valsts atbalsta jēdzienā, jo šis jēdziens ir objektīvs. Līdz ar to Rīcības kodeksa darba grupas ietvaros panāktā vienošanās nevar būt ne saistoša Komisijai, ne ierobežot to īstenot savas pilnvaras, kas tai valsts atbalsta jomā uzticētas ar LESD (201). |
| --- | --- |

(358)

Jebkurā gadījumā, lai argumentu attiecībā uz tiesisko paļāvību varētu ņemt vērā, to bija jābūt izraisījušai Komisijas iepriekšējai rīcībai, kura sastāvētu no precīzu garantiju sniegšanas (199). Kā uzskata Luksemburga, Rīcības kodeksa darba grupas sanāksmē panāktā vienošanās par to, ka Luksemburgas nodokļu pasākums attiecībā uz uzņēmumiem, kas veic finansēšanas darbības grupas ietvaros, nav jāvērtē pēc rīcības kodeksa kritērijiem, pēc savas būtības ir precīzas garantijas sniegšana, kas varētu radīt tiesisko paļāvību. Komisija atgādina, ka ECOFIN Padomes pieņemtais rīcības kodekss (200) ir juridiski nesaistošs instruments, kura mērķis ir dalībvalstīm piedāvāt diskusiju par pasākumiem, kas jūtami ietekmē vai var ietekmēt uzņēmumu saimnieciskās darbības veikšanas vietu Eiropas Savienībā. Rīcības kodeksam un regulējumam attiecībā uz valsts atbalstu ir atšķirīgi mērķi. Patiešām, kamēr rīcības kodeksa mērķis ir cīnīties pret negodīgu nodokļu konkurenci starp dalībvalstīm, regulējuma attiecībā uz valsts atbalstu mērķis ir novērst konkurences izkropļojumus, kas izriet no dalībvalstu konkrētiem uzņēmumiem piešķirta labvēlības režīma, proti, nodokļu samazinājuma veidā. Turklāt, kamēr Rīcības kodeksa darba grupai ir zināma rīcības brīvība, tikmēr Komisijai nav nekādas rīcības brīvības, lai noteiktu, vai pasākums ietilpst valsts atbalsta jēdzienā, jo šis jēdziens ir objektīvs. Līdz ar to Rīcības kodeksa darba grupas ietvaros panāktā vienošanās nevar būt ne saistoša Komisijai, ne ierobežot to īstenot savas pilnvaras, kas tai valsts atbalsta jomā uzticētas ar LESD (201).

199

ECOFIN

200

201

| (359) | Tā pati argumentācija ir pareiza, ja aplūkojam ESAO forumā formulētās vienošanās par kaitējošām nodokļu praksēm. Savā 2011. gada 6. decembra sanāksmē ESAO forums vienojās, ka: “[...] šie 10 režīmi nebija jāpārbauda papildus [...] Luksemburga – iesniegtā nodokļu analīze saistībā ar finansēšanu grupas iekšienē” (brīvs tulkojums). ESAO nav Eiropas Savienības iestāde, un Eiropas Savienība nav šīs organizācijas locekle (202). Tās secinājumi, kam ir nesaistošs raksturs, nevar būt saistoši Eiropas Savienības iestādēm. ESAO forums, kas bija tālu no precīzas garantijas sniegšanas, arī nesāka sīkāk pārbaudīt Luksemburgas veikto nodokļu analīzi saistībā ar finansēšanas darbībām grupas iekšienē. Tātad, pamatojoties uz šo citātu, nav iespējams izdarīt nekādu secinājumu vai pieņēmumu par noteikumu attiecībā uz valsts atbalstu piemērošanu apstrīdētajam nodokļu nolēmumam. |
| --- | --- |

(359)

Tā pati argumentācija ir pareiza, ja aplūkojam ESAO forumā formulētās vienošanās par kaitējošām nodokļu praksēm. Savā 2011. gada 6. decembra sanāksmē ESAO forums vienojās, ka: “[...] šie 10 režīmi nebija jāpārbauda papildus [...] Luksemburga – iesniegtā nodokļu analīze saistībā ar finansēšanu grupas iekšienē” (brīvs tulkojums). ESAO nav Eiropas Savienības iestāde, un Eiropas Savienība nav šīs organizācijas locekle (202). Tās secinājumi, kam ir nesaistošs raksturs, nevar būt saistoši Eiropas Savienības iestādēm. ESAO forums, kas bija tālu no precīzas garantijas sniegšanas, arī nesāka sīkāk pārbaudīt Luksemburgas veikto nodokļu analīzi saistībā ar finansēšanas darbībām grupas iekšienē. Tātad, pamatojoties uz šo citātu, nav iespējams izdarīt nekādu secinājumu vai pieņēmumu par noteikumu attiecībā uz valsts atbalstu piemērošanu apstrīdētajam nodokļu nolēmumam.

202

| (360) | Otrkārt, Luksemburga uzskata, ka Komisija ir pārkāpusi juridiskās noteiktības principu. Tā atsaucas uz Komisijas iepriekšējo lēmumu pieņemšanas praksi, saskaņā ar kuru tā ir piekritusi ierobežot atbalsta atgūšanu, pamatojoties uz šo principu. |
| --- | --- |

(360)

Otrkārt, Luksemburga uzskata, ka Komisija ir pārkāpusi juridiskās noteiktības principu. Tā atsaucas uz Komisijas iepriekšējo lēmumu pieņemšanas praksi, saskaņā ar kuru tā ir piekritusi ierobežot atbalsta atgūšanu, pamatojoties uz šo principu.

| (361) | Tomēr nav nekādas iepriekšējas lēmumu pieņemšanas prakses, kas varētu izraisīt neskaidrības attiecībā uz to, ka nodokļu nolēmumi var nozīmēt valsts atbalsta piešķiršanu. Patiešām, lēmumā, uz kuru atsaucas Luksemburga, Komisija ierobežoja atbalsta atgūšanu sakarā ar neskaidrību, ko radīja iepriekšējs Komisijas lēmums. Šajā lietā, tieši pretēji, paziņojumā par tiešo nodokļu uzlikšanu uzņēmumiem ir skaidra atsauce uz nodokļu nolēmumiem un uz apstākļiem, kādos tie ir jāņem vērā kā tādi, kas nozīmē valsts atbalsta piešķiršanu. |
| --- | --- |

(361)

Tomēr nav nekādas iepriekšējas lēmumu pieņemšanas prakses, kas varētu izraisīt neskaidrības attiecībā uz to, ka nodokļu nolēmumi var nozīmēt valsts atbalsta piešķiršanu. Patiešām, lēmumā, uz kuru atsaucas Luksemburga, Komisija ierobežoja atbalsta atgūšanu sakarā ar neskaidrību, ko radīja iepriekšējs Komisijas lēmums. Šajā lietā, tieši pretēji, paziņojumā par tiešo nodokļu uzlikšanu uzņēmumiem ir skaidra atsauce uz nodokļu nolēmumiem un uz apstākļiem, kādos tie ir jāņem vērā kā tādi, kas nozīmē valsts atbalsta piešķiršanu.

| (362) | Attiecībā uz Luksemburgas argumentu, saskaņā ar kuru atbalsta summu nevar precīzi noteikt, jo īpaši ņemot vērā to, ka attiecīgā pieeja ir jauna pieeja, un saskaņā ar kuru atbalsta atgūšana tātad nebūtu jāpiemēro, Komisija atzīmē, ka tā ir piemērojusi nesaistītu pušu darījuma principu savā iepriekšējā lēmumu pieņemšanas praksē, arī attiecībā uz Luksemburgas pieņemtajiem pasākumiem, un secinājusi, ka šī principa pārkāpšana var radīt valsts atbalstu (203). Turklāt šo secinājumu ir apstiprinājusi Tiesa (204). Tādējādi Komisijas īstenotā pieeja attiecībā uz apstrīdēto nodokļu nolēmumu nav nekāds jaunums. Dalībvalstis nedrīkst ignorēt to, ka nolīgums, kas noslēgts starp nodokļu iestādi un uzņēmumu un kas šim uzņēmumam paredz labvēlības režīmu, mākslīgi samazinot tā nodokļu bāzi sakarā ar to, ka izmantotās transfertcenas neļauj iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību, ir noteikumu par valsts atbalstu pārkāpums un ka par tādu šaubu gadījumā ir jāziņo Komisijai. |
| --- | --- |

(362)

Attiecībā uz Luksemburgas argumentu, saskaņā ar kuru atbalsta summu nevar precīzi noteikt, jo īpaši ņemot vērā to, ka attiecīgā pieeja ir jauna pieeja, un saskaņā ar kuru atbalsta atgūšana tātad nebūtu jāpiemēro, Komisija atzīmē, ka tā ir piemērojusi nesaistītu pušu darījuma principu savā iepriekšējā lēmumu pieņemšanas praksē, arī attiecībā uz Luksemburgas pieņemtajiem pasākumiem, un secinājusi, ka šī principa pārkāpšana var radīt valsts atbalstu (203). Turklāt šo secinājumu ir apstiprinājusi Tiesa (204). Tādējādi Komisijas īstenotā pieeja attiecībā uz apstrīdēto nodokļu nolēmumu nav nekāds jaunums. Dalībvalstis nedrīkst ignorēt to, ka nolīgums, kas noslēgts starp nodokļu iestādi un uzņēmumu un kas šim uzņēmumam paredz labvēlības režīmu, mākslīgi samazinot tā nodokļu bāzi sakarā ar to, ka izmantotās transfertcenas neļauj iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību, ir noteikumu par valsts atbalstu pārkāpums un ka par tādu šaubu gadījumā ir jāziņo Komisijai.

203

204

| (363) | Visbeidzot, attiecībā uz iespējamām grūtībām noteikt atbalsta summu, kas attaisnotu rīkojuma par atbalsta atgūšanu neizsniegšanu, Tiesa iepriekš ir lēmusi (205), ka Komisijai nav jānorāda precīza atgūstamā atbalsta summa. Eiropas Savienības tiesību aktos ir tikai noteikts, ka nelikumīgi piešķirtais atbalsts ir jāatgūst, lai atjaunotu iepriekšējo situāciju, un ka atmaksai jānotiek saskaņā ar valsts tiesību aktu noteikumiem (206). Līdz ar to Komisija var aprobežoties ar to, ka konstatē konkrētā atbalsta atmaksāšanas pienākumu, un precīzas atmaksājamā atbalsta summas aprēķināšanu atstāt valsts iestāžu ziņā (207). |
| --- | --- |

(363)

Visbeidzot, attiecībā uz iespējamām grūtībām noteikt atbalsta summu, kas attaisnotu rīkojuma par atbalsta atgūšanu neizsniegšanu, Tiesa iepriekš ir lēmusi (205), ka Komisijai nav jānorāda precīza atgūstamā atbalsta summa. Eiropas Savienības tiesību aktos ir tikai noteikts, ka nelikumīgi piešķirtais atbalsts ir jāatgūst, lai atjaunotu iepriekšējo situāciju, un ka atmaksai jānotiek saskaņā ar valsts tiesību aktu noteikumiem (206). Līdz ar to Komisija var aprobežoties ar to, ka konstatē konkrētā atbalsta atmaksāšanas pienākumu, un precīzas atmaksājamā atbalsta summas aprēķināšanu atstāt valsts iestāžu ziņā (207).

205

206

207

| (364) | Tādējādi Komisija var secināt, ka Luksemburgas izvirzītajiem argumentiem par tiesiskās paļāvības un juridiskās noteiktības principu nav pamata attiecībā uz pienākumu atgūt atbalstu, ko tā ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu ir nelikumīgi piešķīrusi uzņēmumam FFT. |
| --- | --- |

(364)

Tādējādi Komisija var secināt, ka Luksemburgas izvirzītajiem argumentiem par tiesiskās paļāvības un juridiskās noteiktības principu nav pamata attiecībā uz pienākumu atgūt atbalstu, ko tā ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu ir nelikumīgi piešķīrusi uzņēmumam FFT.

FFT

10.2.   Atgūšanas metode

Atgūšanas metode

| (365) | Saskaņā ar LESD un ar Tiesas iedibināto judikatūru Komisijas kompetencē, ja tā ir konstatējusi pasākuma nesaderību ar iekšējo tirgu, ir nolemt, ka ieinteresētajai dalībvalstij tas ir jāpārtrauc vai jāgroza. Tiesa arī ir vairākkārt spriedusi, ka dalībvalstij uzliktā pienākuma pārtraukt sniegt atbalstu, kuru Komisija uzskata par nesaderīgu ar iekšējo tirgu, mērķis ir atjaunot iepriekšējo situāciju. Šajā kontekstā Tiesa ir apliecinājusi, ka mērķis ir sasniegts, kad atbalsta saņēmējs ir atmaksājis nelikumīgā atbalsta ietvaros piešķirto summu, tādējādi zaudējot priekšrocības, no kurām tas guva labumu salīdzinājumā ar saviem konkurentiem tirgū, un tādā veidā atjaunojot situāciju, kāda tā bija pirms atbalsta piešķiršanas. |
| --- | --- |

(365)

Saskaņā ar LESD un ar Tiesas iedibināto judikatūru Komisijas kompetencē, ja tā ir konstatējusi pasākuma nesaderību ar iekšējo tirgu, ir nolemt, ka ieinteresētajai dalībvalstij tas ir jāpārtrauc vai jāgroza. Tiesa arī ir vairākkārt spriedusi, ka dalībvalstij uzliktā pienākuma pārtraukt sniegt atbalstu, kuru Komisija uzskata par nesaderīgu ar iekšējo tirgu, mērķis ir atjaunot iepriekšējo situāciju. Šajā kontekstā Tiesa ir apliecinājusi, ka mērķis ir sasniegts, kad atbalsta saņēmējs ir atmaksājis nelikumīgā atbalsta ietvaros piešķirto summu, tādējādi zaudējot priekšrocības, no kurām tas guva labumu salīdzinājumā ar saviem konkurentiem tirgū, un tādā veidā atjaunojot situāciju, kāda tā bija pirms atbalsta piešķiršanas.

| (366) | Šajā gadījumā, kad nelikumīgais valsts atbalsts ir nodokļu pasākuma formā, paziņojuma par uzņēmumu tiešo aplikšanu ar nodokļiem (208) 35. punktā precizēts, ka atgūstamo summu aprēķina, pamatojoties uz reāli samaksātā nodokļa salīdzinājumu ar nodokli, kas būtu bijis jāmaksā saskaņā ar vispārēji piemērojamiem noteikumiem. Lai aprēķinātu nodokļa summu, kāda būtu bijusi jāmaksā, ja tiktu ievēroti vispārēji piemērojamie noteikumi, proti, ja nolūkā noteikt uzņēmuma FFT nodokļu bāzi Luksemburgā būtu pareizi piemērots nesaistītu pušu darījuma princips, Luksemburgas nodokļu iestādei ir jāgroza FFT izmantotā ikgadējā aprēķina veikšanas metode SPKM, kas balstīta uz FANM, proti, i) atlīdzināmā pašu kapitāla summa un ii) šai pašu kapitāla summai piemērojamais atlīdzības līmenis, kas nepieciešams saskaņā ar iepriekšminētajā 311. apsvērumā izklāstīto novērtējumu. |
| --- | --- |

(366)

Šajā gadījumā, kad nelikumīgais valsts atbalsts ir nodokļu pasākuma formā, paziņojuma par uzņēmumu tiešo aplikšanu ar nodokļiem (208) 35. punktā precizēts, ka atgūstamo summu aprēķina, pamatojoties uz reāli samaksātā nodokļa salīdzinājumu ar nodokli, kas būtu bijis jāmaksā saskaņā ar vispārēji piemērojamiem noteikumiem. Lai aprēķinātu nodokļa summu, kāda būtu bijusi jāmaksā, ja tiktu ievēroti vispārēji piemērojamie noteikumi, proti, ja nolūkā noteikt uzņēmuma FFT nodokļu bāzi Luksemburgā būtu pareizi piemērots nesaistītu pušu darījuma princips, Luksemburgas nodokļu iestādei ir jāgroza FFT izmantotā ikgadējā aprēķina veikšanas metode SPKM, kas balstīta uz FANM, proti, i) atlīdzināmā pašu kapitāla summa un ii) šai pašu kapitāla summai piemērojamais atlīdzības līmenis, kas nepieciešams saskaņā ar iepriekšminētajā 311. apsvērumā izklāstīto novērtējumu.

208

FFT

FFT

| (367) | Nevienā Eiropas Savienības tiesību aktu noteikumā nav pieprasīts Komisijai, uzdodot atgūt atbalstu, kas paziņots kā nesaderīgs ar iekšējo tirgu, noteikt precīzu atgūstamā atbalsta summu. Tieši pretēji, pietiek ar to, ka Komisijas lēmumā ir ietvertas norādes, kas ļauj tā adresātam bez pārmērīgām grūtībām pašam noteikt šo summu (209). |
| --- | --- |

(367)

Nevienā Eiropas Savienības tiesību aktu noteikumā nav pieprasīts Komisijai, uzdodot atgūt atbalstu, kas paziņots kā nesaderīgs ar iekšējo tirgu, noteikt precīzu atgūstamā atbalsta summu. Tieši pretēji, pietiek ar to, ka Komisijas lēmumā ir ietvertas norādes, kas ļauj tā adresātam bez pārmērīgām grūtībām pašam noteikt šo summu (209).

209

| (368) | Komisija 7.2.2.10. punktā un jo īpaši 311. apsvērumā ir piedāvājusi metodi, ar kuru var novērst uzņēmumam FFT ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu piešķirtās selektīvās priekšrocības (210), ja Luksemburga saglabā SPKM metodi FFT nodokļu bāzes noteikšanai. Taču tā apzinās, ka arī ar citām transfertcenu noteikšanas metodēm var iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam. Līdz ar to, ja Luksemburga pirms šā lēmuma spēkā stāšanās datuma piedāvātu tādu atgūšanas metodi, kas pamatota uz citu transfertcenu noteikšanas metodi, Komisija būtu gatava akceptēt šo metodi, ja ar to būtu iespējams iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību un ja neatkarīgi no izdarītās izvēles tā neatkārtotu FFT nodokļu konsultanta ziņojumā par transfertcenām veiktās izvēles un korekcijas, ko Komisija uzskata par neatbilstīgām nesaistītu pušu darījuma principam. |
| --- | --- |

(368)

Komisija 7.2.2.10. punktā un jo īpaši 311. apsvērumā ir piedāvājusi metodi, ar kuru var novērst uzņēmumam FFT ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu piešķirtās selektīvās priekšrocības (210), ja Luksemburga saglabā SPKM metodi FFT nodokļu bāzes noteikšanai. Taču tā apzinās, ka arī ar citām transfertcenu noteikšanas metodēm var iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam. Līdz ar to, ja Luksemburga pirms šā lēmuma spēkā stāšanās datuma piedāvātu tādu atgūšanas metodi, kas pamatota uz citu transfertcenu noteikšanas metodi, Komisija būtu gatava akceptēt šo metodi, ja ar to būtu iespējams iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu aplēsto vērtību un ja neatkarīgi no izdarītās izvēles tā neatkārtotu FFT nodokļu konsultanta ziņojumā par transfertcenām veiktās izvēles un korekcijas, ko Komisija uzskata par neatbilstīgām nesaistītu pušu darījuma principam.

FFT

210

FFT

FFT

| (369) | Proti, Komisija neredz nevienu iemeslu, kādēļ būtu jāveic korekcijas grāmatvedības uzskaitē norādītajā pašu kapitālā, lai aprēķinātu atlīdzināmā pašu kapitāla summu. Turklāt, attiecībā uz provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību par šo pašu kapitālu, lai gan FANM izmantošana var šķist nevajadzīgi ierobežojoša, nekas netraucē to izmantot transfertcenu noteikšanai, ja vien to neizmanto, lai būtiski atkāptos no tirgū balstīta rezultāta, kādu var redzēt salīdzināmu uzņēmumu atdevē no pašu kapitāla. |
| --- | --- |

(369)

Proti, Komisija neredz nevienu iemeslu, kādēļ būtu jāveic korekcijas grāmatvedības uzskaitē norādītajā pašu kapitālā, lai aprēķinātu atlīdzināmā pašu kapitāla summu. Turklāt, attiecībā uz provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību par šo pašu kapitālu, lai gan FANM izmantošana var šķist nevajadzīgi ierobežojoša, nekas netraucē to izmantot transfertcenu noteikšanai, ja vien to neizmanto, lai būtiski atkāptos no tirgū balstīta rezultāta, kādu var redzēt salīdzināmu uzņēmumu atdevē no pašu kapitāla.

10.3.   Uzņēmums, no kura atbalsts ir jāatgūst

Uzņēmums, no kura atbalsts ir jāatgūst

| (370) | Ņemot vērā 341. līdz 345. apsvērumā formulētos novērojumus, Komisija uzskata, ka Luksemburgai vispirms no uzņēmuma FFT ir jāatgūst nelikumīgais un ar iekšējo tirgu nesaderīgais atbalsts, kas piešķirts ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu. Ja uzņēmums FFT nespēj atdot visu atbalsta summu, kas iegūta saskaņā ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, tad Luksemburgai, lai atjaunotu tādu konkurences situāciju, kāda tirgū bija iepriekš, ir jāpiedzen atlikusī šī atbalsta summa no uzņēmuma Fiat Chrysler Automobiles N.V., kas ir uzņēmuma Fiat S.p.A. tiesību pārņēmējs, jo Fiat grupa ir tieši šīs struktūrvienības kontrolē. |
| --- | --- |

(370)

Ņemot vērā 341. līdz 345. apsvērumā formulētos novērojumus, Komisija uzskata, ka Luksemburgai vispirms no uzņēmuma FFT ir jāatgūst nelikumīgais un ar iekšējo tirgu nesaderīgais atbalsts, kas piešķirts ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu. Ja uzņēmums FFT nespēj atdot visu atbalsta summu, kas iegūta saskaņā ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu, tad Luksemburgai, lai atjaunotu tādu konkurences situāciju, kāda tirgū bija iepriekš, ir jāpiedzen atlikusī šī atbalsta summa no uzņēmuma Fiat Chrysler Automobiles N.V., kas ir uzņēmuma Fiat S.p.A. tiesību pārņēmējs, jo Fiat grupa ir tieši šīs struktūrvienības kontrolē.

FFT

FFT

Fiat Chrysler Automobiles N.V.

Fiat S.p.A.

Fiat

11.   SECINĀJUMS

SECINĀJUMS

| (371) | Komisija konstatē, ka Luksemburga ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu ir nelikumīgi piešķīrusi valsts atbalstu uzņēmumam FFT un Fiat grupai, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, ka šis atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu un ka tādēļ saskaņā ar Regulas Nr. 2015/1589 16. pantu Luksemburgai tas ir jāatgūst no uzņēmuma FFT un, ja uzņēmums FFT nespēj atdot visu atbalsta summu, neatmaksātā summa jāatgūst no uzņēmuma Fiat Chrysler Automobiles N.V., |
| --- | --- |

(371)

Komisija konstatē, ka Luksemburga ar apstrīdēto nodokļu nolēmumu ir nelikumīgi piešķīrusi valsts atbalstu uzņēmumam FFT un Fiat grupai, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, ka šis atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu un ka tādēļ saskaņā ar Regulas Nr. 2015/1589 16. pantu Luksemburgai tas ir jāatgūst no uzņēmuma FFT un, ja uzņēmums FFT nespēj atdot visu atbalsta summu, neatmaksātā summa jāatgūst no uzņēmuma Fiat Chrysler Automobiles N.V.,

FFT

Fiat

FFT

FFT

Fiat Chrysler Automobiles N.V.,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Luksemburgas 2012. gada 3. septembrī pieņemtais nodokļu nolēmums par labu uzņēmumam Fiat Finance and Trade Ltd, kas tam ļauj ik gadu piecu gadu laikposmā noteikt savu nodokļu bāzi Luksemburgā, ir atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, kurš nav saderīgs ar iekšējo tirgu un kuru Luksemburga ir īstenojusi nelikumīgi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu.

2. pants

1.   Luksemburgai ir jāatgūst 1. pantā minētais nesaderīgais un nelikumīgais atbalsts no uzņēmuma Fiat Finance and Trade Ltd.

2.   Visa tā summa, ko pēc 1. punktā aprakstītās atgūšanas īstenošanas nav iespējams atgūt no uzņēmuma Fiat Finance and Trade Ltd, ir atgūstama no uzņēmuma Fiat Chrysler Automobiles N.V.

3.   Atgūstamajai summai pieskaita procentus, ko aprēķina, sākot no datuma, kad tā ir nodota atbalsta saņēmēju rīcībā, līdz tās pilnīgai atgūšanai.

4.   Procentus aprēķina pēc saliktas bāzes saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 794/2004 V nodaļu.

3. pants

1.   Piešķirtā atbalsta 1. pantā minētā atgūšana tiek veikta nekavējoties un efektīvi.

2.   Luksemburgas pienākums ir nodrošināt šā lēmuma īstenošanu četru mēnešu laikā pēc tā paziņošanas.

4. pants

1.   Divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas Luksemburga Komisijai dara zināmu informāciju par izmantoto metodi atbalsta precīzas summas aprēķināšanai.

2.   Līdz 1. pantā minētajai atbalsta pilnīgai atgūšanai Luksemburga informē Komisiju par to, kā notiek valsts veiktie pasākumi saistībā ar šā lēmuma īstenošanu. Pēc Komisijas pieprasījuma tā nekavējoties nosūta informāciju par jau veiktajiem un paredzētajiem pasākumiem, lai nodrošinātu atbilstību šim lēmumam.

5. pants

Šis lēmums attiecas uz Luksemburgas Lielhercogisti.

Briselē, 2015. gada 21. oktobrī

Komisijas vārdā –

Komisijas locekle

Margrethe VESTAGER

---

(1)  No 2009. gada 1. decembra Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 87. un 88. pants kļuva attiecīgi par Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 107. un 108. pantu. Šajos abos gadījumos noteikumi pēc būtības ir identiski. Šajā lēmumā atsauces uz LESD 107. un 108. pantu attiecīgā gadījumā uzskatāmas par atsaucēm uz Eiropas Kopienas dibināšanas līguma attiecīgi 87. un 88. pantu. LESD ir ieviesti arī daži grozījumi terminoloģijā, piemēram termins “Kopiena” ir aizstāts ar terminu “Savienība” un termins “kopējais tirgus” ir aizstāts ar terminu “iekšējais tirgus”. Šajā lēmumā ir izmantota LESD terminoloģija.

1

(2)  
  OV C 369, 17.10.2014., 37. lpp.

2

(3)  Atsauce HT.4020 – Nodokļu nolēmumu prakse.

3

(4)  Luksemburgas iestādes savās vēstulēs izmanto terminu “iepriekšējs lēmums”, nevis “nodokļu nolēmums”. Tomēr abi apzīmējumi apzīmē viena veida procedūru, kas dod nodokļu maksātājam zināmu drošību par veidu, kādā konkrētajā gadījumā tiks piemēroti tiesību akti par uzņēmumu aplikšanu ar nodokļiem. Šajā lēmumā tiks izmantots termins “nodokļu nolēmums”, bet tā nozīme ir identiska ar termina “iepriekšējs lēmums” nozīmi.

4

(5)  Ar lietas numuru SA.37267 (2013/CP) – Nodokļu nolēmumu piemērošanas prakse – LU.

5

(6)  Luksemburgas iestādes bija aizkrāsojušas konkrētu informāciju, proti, uzņēmumu un meitasuzņēmumu nosaukumus.

6

(*1)  Daļa šī teksta ir slēpta, lai neizpaustu konfidenciālu informāciju; šīs teksta daļas ir norādītas ar kvadrātiekavās ietvertām daudzpunktēm.

*1

(7)  Saistībā ar Komisijas veikto izmeklēšanu par FFT Komisija piešķīra jaunu lietas numuru un apzīmēja 2014. gada 7. aprīļa atgādinājumu un visus turpmākos sūtījumu ar lietas numuru SA.38375 (2014/CP) – Luksemburga – Uzņēmumam FFT paredzētais atbalsts.

7

FFT

FFT

(8)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK Līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.) Sākot no 2015. gada 14. oktobra, Regulu (EK) Nr. 659/1999 aizvietoja Padomes 2015. gada 13. jūlija Regula (ES) 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 248, 24.9.2015., 9. lpp.) Visi procedūras ietvaros īstenotie procesuālie pasākumi tika pieņemti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 659/1999. Visas atsauces uz Regulu (EK) Nr. 659/1999 uzskatāmas par atsaucēm uz Regulu (ES) 2015/1589 un jāizskata saskaņā ar šīs pēdējās regulas II pielikumā esošo atbilstības tabulu.

8

(9)  Skatīt 2. zemsvītras piezīmi.

9

(10)  Skatīt 2. zemsvītras piezīmi.

10

(11)  Skatīt 16. apsvērumu.

11

(12)  Ar lietas numuru SA.37267 – Nodokļu nolēmumu piemērošanas prakse – Luksemburga.

12

(13)  
  2015. gada 24. marta vēstule tika nosūtīta Komisijai 2014. gada 24. martā, pēc tam vēlreiz 2015. gada 26. martā.

13

(14)  Skatīt Fiat Chrysler Automobiles 2014. finanšu gada pārskatu. Šajā lēmumā atsauces uz Fiat S.p.A. var uzskatīt par atsaucēm uz Fiat Chrysler Automobiles N.V., un otrādi.

14

Fiat Chrysler Automobiles

Fiat S.p.A.

Fiat Chrysler Automobiles N.V.

(15)  Ziņojumā par transfertcenām dažviet ir atsauce uz FFT, bet dažviet – uz FF&T, kas apzīmē vienu un to pašu uzņēmumu.

15

FFT

FF&T

(16)  
  Fiat S.p.A. veikto funkciju apraksts Luksemburgas iesniegtajā apstrīdētajā nodokļu nolēmuma versijā, kas aprakstīta lēmumā sākt formālo izmeklēšanas procedūru, bija daļēji aizkrāsots. Apzīmējums Fiat S.p.A. šim aprakstam tika pievienots, pamatojoties uz šā nolēmuma nerediģēto versiju, ko Luksemburga iesniedza 2014. gada 24. martā.

16

Fiat S.p.A.

Fiat S.p.A.

(17)  Ziņojumā par transfertcenām nav iekļauts šā apgalvojuma pamatojums.

17

(18)  Taču apstrīdētais finanšu nolēmums vairs nav spēkā, ja pieprasījumā aprakstītie fakti vai apstākļi izrādās nepilnīgi vai neprecīzi, ja veikto darījumu pamatelementi atšķiras no informācijas pieprasījumā ietvertā apraksta vai ja iepriekšējā vienošanās par cenām vairs neatbilst valsts vai starptautiskajiem tiesību aktiem.

18

(19)  Lēmuma sākt formālu izmeklēšanas procedūru 44. līdz 46. apsvērumā ir dots sīkāks skaidrojums finanšu konsultanta sniegtajam pamatojumam, kādēļ izvēlēties SPKM, lai noteiktu ar nodokli apliekamo FFT peļņu.

19

FFT

(20)  Skatīt 51. apsvērumu.

20

(21)  FANM izmanto, lai novērtētu teorētisko peļņas normu, kas nepieciešama aktīviem, un precīzāk – pašu kapitālam. Lēmuma sākt formālo izmeklēšanas procedūru 39. līdz 42. apsvērumā ir dots precīzāks FANM apraksts.

21

(22)  Bāzeles Banku uzraudzības komiteja, Kapitāla mērījumu un kapitāla normatīvu starptautiskā konverģence – Pārskatītā kapitāla sistēma, 2004. gada jūnijs (turpmāk tekstā “Bāzeles II kapitāla sistēma”).

22

(23)  Tā kā FFT nav regulēta struktūrvienība, nodokļu konsultanta FFT gadījumā veikto Bāzeles II kapitāla sistēmas interpretāciju nolūkā pieņemt apstrīdēto nodokļu nolēmumu nav pārbaudījusi un apstiprinājusi finanšu iestāžu pārvaldības institūcija.

23

FFT

FFT

(24)  
  “Pašu kapitāls, ko izmanto funkciju veikšanai” nešķiet atbilstīgs nevienai konkrēti definētajai regulējošām prasībām atbilstošai pašu kapitāla kategorijai.

24

(25)  Apzīmējumi “riskam pakļautais minimālais pašu kapitāls”, “minimālās prasības attiecībā uz pašu kapitālu”, “minimālais pašu kapitāls, kas pieprasīts saskaņā ar Bāzeles II kapitāla sistēmu” un “minimālais pašu kapitāls” visā ziņojumā par transfertcenām tiek lietoti kā sinonīmi, bet attiecas uz vienu un to pašu, proti, FFT hipotētisko regulējošā prasībām atbilstošo pašu kapitālu, kādu to provizoriski aprēķinājis nodokļu konsultants, pēc analoģijas piemērojot Bāzeles II kapitāla sistēmu.

25

FFT

(26)  
  FFT pašu kapitāls ir samazināts par akciju vērtību uzņēmumos FFNA un FFC, abiem pēdējiem izmaksājot dividendes.

26

FFT

FFNA

FFC

(27)  
  “Pašu kapitāls, kas sedz veiktās funkcijas” ir otrs apzīmējums, ko nodokļu konsultants izmanto, lai atsauktos uz “pašu kapitālu, ko izmanto funkciju veikšanai”, apzīmējumu, ko nodokļu konsultants ieviesa ziņojumā.

27

(28)  Piemērojot FANM, nodokļu konsultants ir izmantojis 25. procentili no beta vērtības, jo viņš uzskatīja, ka FFT uzņemas ierobežotus riskus.

28

FFT

(29)  Dati, ko savācis profesors A. Damodarans, ir pieejami šādā vietnē: http://pages.stern.nyu.edu/~adamodar/.

29

(30)  
  EONIA (darījuma uz nakti procentu likme) indeksa 2011. gada vidējā vērtība.

30

EONIA

(31)  Ar līdzdalību tiek saprasta ieguldījumu veikšana uzņēmuma akcijās (pašu kapitālā).

31

(32)  54. apsvērums.

32

(33)  Pieejams šādā tīmekļa vietnē: http://www.impotsdirects.public.lu/legislation/legi11/Circulaire_L_I_R__n___164-2_du_28_janvier_2011.pdf

33

(34)  Ar apzīmējumu “grupas finanšu uzņēmums” saprot jebkuru vienību, kas finanšu darījumus, izņemot akciju turēšanu, veic galvenokārt grupas iekšienē (apkārtraksts, 1. lpp.).

34

(35)  Ar apzīmējumu“finansēšanas darbība grupas iekšienē” saprot jebkuru darbību, kas sastāv no aizdevumu piešķiršanas vai skaidras naudas līdzekļu izsniegšanas asociētajiem uzņēmumiem, ko refinansē ar tādiem finanšu līdzekļiem un instrumentiem kā valsts vērtspapīru emisija, privātie aizdevumi, skaidras naudas līdzekļu izsniegšana vai bankas aizdevumi (apkārtraksts, 1. lpp.).

35

(36)  Divi uzņēmumi ir “asociētie uzņēmumi”, ja viens no tiem tieši vai netieši iesaistīts otra vadībā, kontrolē vai kapitālā vai ja vienas un tās pašas personas tieši vai netieši ir iesaistītas abu uzņēmumu vadībā, kontrolē vai kapitālā (apkārtraksts, 1. lpp.).

36

(37)  Apkārtraksts, 2. lpp.

37

(38)  Turpat.

38

(39)  Turpat.

39

(40)  Apkārtraksts, 3. lpp.

40

(41)  Apkārtraksts, 4. lpp.

41

(42)  Apkārtraksts, 7. lpp.

42

(43)  Apkārtraksts, 5. līdz 8. lpp.

43

(44)  ESAO dalībvalstu nodokļu iestādes tiek mudinātas ievērot šos principus. Tomēr kopumā tie kalpo par atsauci un acīmredzami ietekmē ESAO dalībvalstu (un pat valstu, kas nav ESAO dalībvalstis) nodokļu praksi.

44

(45)  Nodokļu iestādes un likumdevēji zina par šo problēmu, un parasti nodokļu tiesību akti ļauj nodokļu iestādei labot to grupā iekļauto uzņēmumu nodokļu deklarācijas, kuri transfertcenas nepiemēro pareizi, un aizvietot tās ar cenām, kas atbilst ticamai tādu cenu provizoriskajai vērtībai, kādām piekrīt neatkarīgi uzņēmumi, kuri panāk vienošanos pārrunu ceļā salīdzināmos apstākļos pie nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošiem nosacījumiem.

45

(46)  ESAO transfertcenu noteikšanas principi daudznacionāliem uzņēmumiem un nodokļu iestādēm, ESAO, 1995. gada jūlijs.

46

(47)  ESAO transfertcenu noteikšanas principi daudznacionāliem uzņēmumiem un nodokļu iestādēm, ESAO, 2010. gada 22. jūlijs.

47

(48)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīva 2006/48/EK par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu (OV L 177, 30.6.2006., 1. lpp.).

48

(49)  Šīs vērtības Luksemburga darīja zināmas līdz ar 2015. gada 24. martā sniegtajām ziņām. Vērtības, kas attiecas uz nodokļu bāzi, nav gluži identiskas kontos deklarētajiem ar nodokli apliekamajiem ienākumiem.

49

(50)  Skatīt lēmuma sākt formālo izmeklēšanas procedūru 21. apsvērumu.

50

(51)  Skatīt lēmuma sākt formālo izmeklēšanas procedūru 24. apsvērumu.

51

(52)  Skatīt lēmuma sākt formālo izmeklēšanas procedūru 51. apsvērumu attiecībā uz uzņēmuma FFT finanšu datiem par 2009.–2011. gadu, kas sniegti ziņojumā par transfertcenām. 8. tabulā ir atsauces uz terminoloģiju, kas izmantota gada pārskatā un Fiat
  2015. gada 31. martā nosūtītajā informācijā, tā ir terminoloģija, kas varētu precīzi nesakrist ar to terminoloģiju, ko izmantojis nodokļu konsultants ziņojumā par transfertcenām.

52

FFT

Fiat

(53)  Luksemburga precizēja, ka par 2011.–2013. gadu uzņēmumam Fiat S.p.A. tika ieskaitīta garantijas prēmija; par 2010. gadu šī informācija gada pārskatā neparādījās.

53

Fiat S.p.A.

(*2)  Skaitļi kvadrātiekavās lasāmi ar prefiksu “apmēram”. Skaitļi ir noapaļoti līdz skaitļiem, kas dalās bez atlikuma ar 50, 500, 5 000, 500 000 vai 5 000 000.

*2

(54)  
  Euro Medium Term Note – Eiropas vidējā termiņa vekseļu programma.

54

Euro Medium Term Note

(55)  Atdeve no pašu kapitāla.

55

(56)  Komisijas 2013. gada 17. jūlija Lēmums 2014/200/ES par valsts atbalstu SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), ko īstenojusi Spānija – noteiktiem finanšu līzinga līgumiem piemērojamais nodokļu režīms, pazīstams arī kā “Spānijas nodokļu līzinga sistēma” (OV L 114, 16.4.2014., 1. lpp.).

56

(57)  Komisijas 2007. gada 13. novembra Lēmums 2008/283/EK par atbalsta shēmu, ko Beļģija īstenojusi Beļģijā dibinātu koordinācijas centru atbalstam un ar ko groza Lēmumu 2003/757/EK (OV L 90, 2.4.2008., 7. lpp.).

57

(58)  Komisijas 2004. gada 2. augusta Lēmums 2006/621/EK par valsts finansiālo atbalstu, ko piešķīrusi Francija par labu France Télécom (OV L 257, 20.9.2006, 11. lpp.).

58

France Télécom

(59)  Tas ziņojumā par transfertcenām ir izskaidrots ar faktu, ka ieguldījumi uzņēmumos FFNA un FFC tiktu atlīdzināti ar dividendēm.

59

FFNA

FFC

(60)  Luksemburga šajā ziņā atsaucas uz Komisijas 2014. gada 4. jūnija paziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai par ES Kopējā iekšējo cenu (transfertcenu) noteikšanas foruma darbu laikposmā no 2012. gada jūlija līdz 2014. gada janvārim (COM(2014) 315 final).

60

(61)  Ir citēta šāda daļa: “49(xv). Tika nolemts veikt šādus atskaitījumus no pašu kapitāla, lai aprēķinātu pašu kapitāla svērto attiecību, ņemot vērā riskus. Šie atskaitījumi ietvers: [...] ieguldījumus filiālēs, kas veic banku un finanšu darbību un nav konsolidētas valstu sistēmās. Lai novērtētu banku grupu pašu kapitāla līmeni, parastā prakse būs konsolidēt filiāles. Ja šāda prakse netiek ievērota, ir svarīgi veikt atskaitījumu, lai izvairītos no viena un tā paša pašu kapitāla vairākkārtējas izmantošanas dažādās grupas struktūrvienībās. Šie ieguldījumi tiks atskaitīti saskaņā ar iepriekš minēto 37. punktu. Aktīvi, kas sedz līdzdalību filiālēs, kuru kapitāls ir atskaitīts no mātesuzņēmuma kapitāla, netiks iekļauti kopējos aktīvos attiecības aprēķināšanas nolūkā.”

61

(62)  57. pantā ir noteikts, ka kredītiestāžu nekonsolidētais pašu kapitāls neietver “l) tādu līdzdalību citās kredītiestādēs un finanšu iestādēs, kas pārsniedz 10 % no šo iestāžu kapitāla”.

62

(63)  Tas izskaidrojams ar grupas darbības integrācijas augsto līmeni un ar Fiat S.p.A. vēsturisko atbalstu savām filiālēm. Kā apgalvo FFT, kredītaģentūras izmanto grupas konsolidētos kontus, lai novērtētu Fiat S.p.A. kredītnotu.

63

Fiat S.p.A.

FFT

Fiat S.p.A.

(64)  
  FFT sadarbojas vienīgi ar lielām finanšu iestādēm, kas atrodas eurozonas valstīs, kurās valsts pārraudzības iestādes apstiprinājušas galvenokārt “1. iespēju” (iespēju, kas ļauj atsaukties uz neatkarīgā aizņēmēja vērtējumu un nevis uz bankas vērtējumu). Turklāt KPD III piemēro 0 % svērto risku tiem neatkarīgajiem aizņēmējiem, kas emitē obligācijas savā valūtā neatkarīgi no to vērtējuma (VI pielikuma, 1. daļas 1.2. punkta 4. apakšpunkts). Rezultātā atbilstīgi tam, kā FFT un [nodokļu konsultants] izprot Bāzeles II kapitāla sistēmu un KPD noteikumus, attiecīgajām bankām varētu piemērot tādu svērto risku, kas ir par vienu pakāpi zemāks par to, kāds piemērojams valstī, kurā darbojas banka. Tāda Bāzeles II kapitāla sistēmas piemērošana noved pie 20 % svērtā riska izvēles saistībā ar FFT darījumiem ar bankām. Šis apsvērums vienlaicīgi attiecas gan uz FFT kredītriskiem, gan darījuma partnera riskiem attiecībā pret bankām.

64

FFT

FFT

FFT

FFT

(65)  Bāzeles Banku uzraudzības komiteja, Starptautiskie reglamentējošie noteikumi attiecībā uz banku sektoru (Bāzele III).

65

(66)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīva 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

66

(67)  
  FFT pamato šo argumentu, atsaucoties uz Komisijas Paziņojuma par uzņēmumu ienākuma nodokli iekšējā tirgū 5.3.2. punktu (COM(2001) 582 galīgā redakcija, 2011. gada 23. oktobris).

67

FFT

(68)  Šajā kontekstā FFT atsaucas uz Komisijas lēmumu par Umicore (Komisijas 2010. gada 26. maija lēmums par valsts atbalstu, kas piešķirts Umicore S.A., C 76/2003 (ex NN 68/2003)), kurā tā apstiprināja, ka nodokļu atvieglojumam ir jābūt “nesamērīgam”, lai tas tiktu pārbaudīts, ņemot vērā noteikumus par valsts atbalstu.

68

FFT

Umicore

Umicore S.A.

(69)  Proti, Komisijas 2009. gada 28. oktobra Lēmums par valsts atbalstu C 10/07 (ex NN 13/07), ko piešķīrusi Ungārija nodokļu atskaitījumiem procentiem koncerna ietvaros (“lēmums par nodokļu režīmu attiecībā uz koncernu procentiem Ungārijā”).

69

(70)  Komisijas 2009. gada 8. jūlija Lēmums 2009/809/EK par groepsrentebox shēmu, kuru Nīderlande plāno īstenot (C 4/07 (ex N 465/06)) (OV L 288, 4.11.2009., 26. lpp.) (“lēmums par Groepsrentebox
  ”).

70

groepsrentebox

Groepsrentebox

(71)  Komisijas 2003. gada 24. jūnija Lēmums 2004/77/EK par atbalsta režīmu, ko ieviesusi Beļģija, nodokļu nolēmumu sistēmas formā, kas piemērojama ASV ārējās tirdzniecības korporācijām (OV L 23, 28.1.2004., 14. lpp.); Komisijas 2003. gada 17. februāra Lēmums 2003/755/EK par atbalsta režīmu, ko ieviesusi Beļģija, par labu Beļģijā izveidotajiem koordinācijas centriem (OV L 282, 30.10.2003., 25. lpp.); Komisijas 2002. gada 16. oktobra Lēmums 2003/501/EK par atbalsta režīmu C 49/2001 (ex NN 46/2000) – Koordinācijas centri –, ko ieviesusi Luksemburga (OV L 170, 9.7.2003., 20. lpp.); Komisijas 2003. gada 13. maija Lēmums 2004/76/EK par atbalsta režīmu, ko ieviesusi Francija, par labu galvenajām mītnēm un loģistikas centriem (OV L 23, 28.1.2004., 1. lpp.); Komisijas 2002. gada 5. septembra Lēmums 2003/512/EK par atbalsta režīmu, ko ieviesusi Vācija, par labu kontroles un koordinācijas centriem (OV L 177, 16.7.2003., 17. lpp.).

71

(72)  Skatīt Tiesas 2010. gada 2. septembra spriedumu lietā C-399/08 P, Komisija/Deutsche Post, ECLI:EU:C:2010:481, 38. punktu un tajā citēto judikatūru.

72

Deutsche Post

(73)  Skatīt Tiesas 2010. gada 2. septembra spriedumu lietā C-399/08 P, Komisija/Deutsche Post, ECLI:EU:C:2010:481, 39. punktu un tajā citēto judikatūru.

73

Deutsche Post

(74)  Skatīt 2011. gada 15. novembra spriedumu apvienotajās lietās C-106/09 P un C-107/09 P, Komisija/Gibraltāra un Apvienotās Karalistes valdība, ECLI:EU:C:2011:732, 72. punktu un tajā citēto judikatūru.

74

(75)  Skatīt 1980. gada 17. septembra spriedumu lietā 730/79, Philip Morris, ECLI:EU:C:1980:209, 11. punktu; un 2000. gada 15. jūnija spriedumu apvienotajās lietās T-298/97, T-312/97 u. c., Alzetta, ECLI:EU:T:2000:151, 80. punktu.

75

Philip Morris

Alzetta

(76)  Skatīt 2005. gada 3. marta spriedumu lietā C-172/03, Heiser, ECLI:EU:C:2005:130, 40. punktu.

76

Heiser

(77)  Skatīt 2011. gada 8. septembra spriedumu apvienotajās lietās C-78/08 līdz C-80/08, Paint Graphos e.a., ECLI:EU:C:2011:550.

77

Paint Graphos e.a.

(78)  Skatīt 2011. gada 8. septembra spriedumu apvienotajās lietās C-78/08 līdz C-80/08, Paint Graphos e.a., ECLI:EU:C:2011:550, 65. punktu.

78

Paint Graphos e.a.

(79)  Skatīt arī 2011. gada 8. septembra spriedumu apvienotajās lietās C-78/08 līdz C-80/08, Paint Graphos e.a., ECLI:EU:C:2011:550, 50. punktu.

79

Paint Graphos e.a.

(80)  Pie šīs kategorijas pieder ienākumi, kas attiecināmi uz pastāvīgu uzņēmumu, kurš atrodas Luksemburgā, ienākumi par valstī sniegtajiem profesionālajiem pakalpojumiem, dividendes, kolektīvo aizdevumu procenti un obligāciju procenti, ja maksātāja vidutājs ir valsts, fiziska persona – rezidente vai uzņēmums – rezidents, kā arī kapitāla pieaugums, kas radies, pārdodot vismaz 10 % līdzdalību uzņēmumu – rezidentu kapitālā (izņemot riska kapitāla fondu).

80

(81)  2012. gadā. Sākot no 2013. taksācijas gada, solidaritātes piemaksa ir paaugstināta no 5 % līdz 7 %.

81

(82)  Ņemot vērā grozījumus, kas ieviesti attiecībā uz 2013. taksācijas gadu, kopējā nodokļu likme par visiem ienākumiem Luksemburgas pilsētas uzņēmumiem ir paaugstināta no 28,80 % līdz 29,22 %.

82

(83)  Turklāt Luksemburgas uzņēmumiem ir jāmaksā arī ikgadējais īpašuma nodoklis par saviem neto aktīviem, kas sastāv no maksājuma 0,5 % apmērā par uzņēmuma visā pasaulē esošā īpašuma neto vērtību katra gada 1. janvārī.

83

(84)  Piemēram, procentu izdevumi par aktīviem, kas rada no nodokļiem atbrīvotus ienākumus vai honorāru par piedalīšanos sēdēs, kas nav saistīti ar uzņēmuma pašreizējo vadīšanu.

84

(85)  Fiskālās integrācijas režīmu piemēro, ja ir izpildīts noteikts skaits nosacījumu: mātesuzņēmuma tieša vai netieša līdzdalība filiāles kapitālā kopš pārskata perioda sākuma, kurā ir iesniegts fiskālās integrācijas režīma piemērošanas pieprasījums, ir vismaz 95 %; filiāle ir rezidentkapitālsabiedrība, kam nodokļus pilnā mērā piemēro Luksemburgā; mātesuzņēmums arī ir rezidentkapitālsabiedrība, kam nodokļus pilnā mērā piemēro Luksemburgā, vai nerezidenuzņēmuma filiāle, kam teritorijā, kur tā ir izveidota, pilnā mērā tiek piemērots nodoklis, kurš atbilst Luksemburgas uzņēmumu ienākuma nodoklim; un fiskālās integrācijas režīms tiek pieprasīts vismaz uz pieciem budžeta gadiem.

85

(86)  Integrēts uzņēmums var kompensēt zaudējumus, ko cietušas dažas tā iestādes, ar citās iestādēs gūto peļņu. Fiskālās integrācijas režīms apvieno uzņēmumu grupu vienā nodokļu maksātājā. Tas ļauj novērst trūkumus, ar kādiem attiecībā uz ienākumu aplikšanu ar nodokli saskaras uzņēmumu grupas salīdzinājumā ar integrētiem uzņēmumiem. Fiskālās integrācijas režīms nav atbalsta pasākums, ja pēc integrēšanas uzņēmumu grupa nesaņem labvēlīgāku attieksmi nekā integrēts uzņēmums.

86

(87)  Parasti visi ienākumus saņemoši uzņēmumi tiek uzskatīti par tādiem, kas, raugoties no uzņēmumu tiešo nodokļu uzlikšanas viedokļa, faktiski un juridiski ir līdzīgā situācijā.

87

(88)  
  FFT apsvērumi par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru, 2.1. punkts.

88

FFT

(89)  
  FFT apsvērumi par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru, 2.1.3 punkts.

89

FFT

(90)  Skatīt 66. un 67. zemsvītras piezīmi.

90

(91)  Skatīt 2010. gada 20. maija spriedumu lietā C-138/09, Todaro Nunziatina & C., ECLI:EU:C:2010:291, 21. punktu.

91

Todaro Nunziatina & C

(92)  Režīmā paredzēts, ka pozitīvais atlikums starp procentiem, kas iegūti par grupas izsniegtiem aizdevumiem un procentiem, kuri samaksāti grupas iekšienē veiktu finansēšanas darījumu ietvaros, groepsrentebox režīmā tiek aplikts ar nodokli, kura likme ir 5 %, parastās 25,5 % likmes, kas tajā laikā tika piemērota uzņēmumu ienākuma nodoklim, vietā.

92

groepsrentebox

(93)  Lēmums par Groepsrentebox, 85. apsvērums.

93

Groepsrentebox

(94)  Lēmums par Groepsrentebox, 101. apsvērums.

94

Groepsrentebox

(95)  Lēmums par Groepsrentebox, 107. apsvērums.

95

Groepsrentebox

(96)  Apkārtrakstā noteikts, ka “attiecībā uz grupas finansēšanas uzņēmumiem, funkcijas, kuras tie veic, piešķirot aizdevumus grupas vienībām, pēc būtības ir salīdzināmas ar funkcijām, kādas veic neatkarīgas finanšu iestādes, kuru darbību uzrauga Finanšu sektora uzraudzības komisija (FSUK)”.

96

(97)  Skatīt ESAO Nodokļu konvencijas projekta 9. pantu.

97

(98)  Šajā lietā pasākumā bija paredzēta iespēja uzņēmumiem atskaitīt no savas nodokļu bāzes Ungārijā 50 % no neto procentu summas, kas saņemti no saistītiem uzņēmumiem – vai arī 50 % no starpības starp procentiem, kas saņemti no šiem saistītajiem uzņēmumiem, un pirmo uzņēmumu otrajiem uzņēmumiem maksātajiem procentiem. Rezultātā ar nodokli tiek aplikta tikai puse no saņemtajiem neto procentiem, kamēr parastās nodokļu sistēmas ietvaros ar nodokli būtu jāapliek visu procentu summu. Savukārt saistīta uzņēmuma, kas maksā neto procentus, nodokļu bāze ir palielināta par 50 % no samaksāto neto procentu kopsummas. Rezultātā tā vietā, lai atskaitītu visu samaksāto neto procentu summu, kā tas būtu gadījumā, ja tiktu piemērota parastais nodokļu režīms, šie uzņēmumi var atskaitīt tikai pusi no savas nodokļu bāzes. Šis režīms attiecas tikai uz saistītu uzņēmumu maksātiem un saņemtiem procentiem, un tā mērķis ir samazināt atšķirību starp finansēšanu no pašu kapitāla un finansēšanu, izsniedzot aizdevumu grupas ietvaros.

98

(99)  Luksemburgas apsvērumi par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru, 73. punkts.

99

(100)  
  FFT apsvērumu otrais kopums, 2.1.3. un 2.1.4. punkts.

100

FFT

(101)  
  FFT apsvērumu pirmais kopums, 60. punkts.

101

FFT

(102)  Kā norādīts 206. apsvērumā.

102

(103)  Skatīt 2015. gada 4. jūnija spriedumu lietā C-15/14 P, Komisija/MOL, ECLI:EU:C:2015:362, 60. punktu. Skatīt arī 2015. gada 26. februāra spriedumu lietā T-385/12, Orange/Komisija, ECLI:EU:T:2015:117.

103

MOL

Orange

(104)  Lieta C-39/94, SFEI e.a., ECLI:EU:C:1996:285, 60. punkts; lieta C-342/96, Spānija/Komisija, ECLI:EU:C:1999:210, 41. punkts.

104

SFEI e.a.

(105)  Šī priekšrocība nedrīkst būt “nesamērīga”, kā to savos apsvērumos uzsvēra FFT (1.7.1. un 1.7.2. punkts). Lai valsts atbalstu varētu uzskatīt par priekšrocību, pietiek, ka tas atbilst pārējiem LESD 107. panta 1. punkta nosacījumiem. Lēmums par Umicore [Komisijas 2010. gada 26. maija Lēmums par valsts atbalstu, kas piešķirts Umicore S.A., C 76/2003 (ex NN 68/2003)], ko citēja FFT, neattiecas uz konkrēto gadījumu, jo Komisijai tās lēmumu pieņemšanas prakse neuzliek nekādus pienākumus [skatīt 202. apsvērumu]. Jebkurā gadījumā atšķirība starp šo lietu un Umicore lietu neļauj novilkt paralēles starp šīm abām lietām. Umicore lieta attiecas uz atbrīvojuma no PNV maksāšanas piemērošanu saistībā ar konkrētiem naudas darījumiem ar uzņēmumiem, kas atrodas citās dalībvalstīs. 2000. gada decembrī Beļģijas Īpašā nodokļu inspekcija (ĪNI) noslēdza darījumu ar uzņēmumu. Šāds darījums no Beļģijas nodokļu iestādes puses bija administratīva prakse, bet tikai saistībā ar konkrētās lietas faktiem, bet nevis aplikšanas ar nodokļiem līmenī: “Taču saskaņā ar Likuma par PVN 84. pantu šādi darījumi ir iespējami tikai tiktāl, ciktāl tie nerada atbrīvojumu no nodokļa vai to nesamazina. Tātad, piemērojot šo principu, darījums nevar attiekties uz nodokļa summu, kas izriet no konstatētajiem faktiem, bet uz jautājumiem par būtību.” (154. punkts.)

105

FFT

Umicore

Umicore S.A.

FFT

Umicore

Umicore

(106)  Skatīt lietu 173/73, Itālija/Komisija ECLI:EU:C:1974:71, 13. punktu.

106

(107)  Skatīt, piemēram, lietu C-387/92, Banco Exterior de Espana, ECLI:EU:C:1994:100.

107

Banco Exterior de Espana,

(108)  Skatīt apvienotās lietas C-182/03 un C-217/03, Beļģija un Forum 187 ASBL/Komisija, ECLI:EU:C:2006:416.

108

Forum 187 ASBL

(109)  Turpat.

109

(110)  Komisijas 2003. gada 17. februāra Lēmums 2003/757/EK par atbalsta režīmu, ko ieviesusi Beļģija, par labu Beļģijā izveidotajiem koordinācijas centriem (OV L 282, 30.10.2003., 25. lpp.).

110

(111)  Skatīt apvienotās lietas C-182/03 un C-217/03, Beļģija un Forum 187 ASBL/Komisija, ECLI:EU:C:2006:416, 96. un 97. punktu.

111

Forum 187 ASBL

(112)  Skatīt apvienotās lietas C-182/03 un C-217/03, Beļģija un Forum 187 ASBL/Komisija, ECLI:EU:C:2006:416, 81. punktu.

112

Forum 187 ASBL

(113)  Luksemburgas apsvērumi par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru, 38. līdz 40. punkts.

113

(114)  Skatīt 102. apsvērumu.

114

(115)  Skatīt 7. tabulu.

115

(116)  Skatīt 64. apsvērumu.

116

(117)  Skatīt 70. apsvērumu.

117

(118)  SPKM aprakstu skatīt 91. apsvērumā.

118

(119)  Komisija nepieņem FFT argumentu, kas norādīts 162. apsvērumā, saskaņā ar kuru tas, ka SPKM tiek izmantota arvien biežāk, varētu attaisnot tās piemērošanu. Šis arguments ir pretrunā ar FFT atsauci uz ESAO principu 2.2. punktu, kā norādīts 161. apsvērumā, saskaņā ar kuru “transfertcenu noteikšanas metodes izvēles mērķis vienmēr ir atrast vispiemērotāko metodi konkrētajam gadījumam”. Šis ESAO principu mērķis neatbilst interpretācijai, saskaņā ar kuru nodokļu maksātājs varētu brīvi izvēlēties no dažādām metodēm, neņemot vērā konkrētās lietas faktus un apstākļus.

119

FFT

FFT

(120)  Tas ir pretēji situācijai, kad uzņēmuma, lai gan tas piešķir aizdevumus grupas iekšienē, funkcijas aprobežojas ar tiešajiem darījumiem, par kuriem neatkarīgs uzņēmums nesaņemtu atlīdzību no trešās personas, jo tādi darījumi atsevišķi no pārējām funkcijām un darbībām nav ekonomiski pamatoti (tiešos darījumus var izmantot, lai segtu riskus, kas rodas, veicot cita veida darbības). Līdz ar to tādus darījumus, tāpat kā citas funkcijas, nevar salīdzināt ar finanšu iestādes galvenajām funkcijām. To cenu nevar pareizi noteikt, balstoties uz pašu kapitālu, jo citās nozarēs atbilstīgāki var būt citi rādītāji, piemēram ienesīgums no kopējiem aktīviem vai ienesīgums no pārdošanas.

120

(121)  Skatīt 114. zemsvītras piezīmi.

121

(122)  Skatīt 58. un 59. apsvērumu.

122

(123)  Skatīt arī lēmuma sākt formālu izmeklēšanas procedūru 68. apsvērumu.

123

(124)  Attiecībā uz citiem piemēriem par atšķirībām starp dažādiem uz pašu kapitālu balstītās peļņas rādītājiem skatīt publikāciju McKinsey Working Papers on Risk, Nr. 24, The use of economic capital in performance management for banks, 2011. gada janvāris, un konkrētāk – 10. diagrammu 13. lappusē.

124

McKinsey Working Papers on Risk

The use of economic capital in performance management for banks

(125)  Ziņojumā par transfertcenām nodokļu konsultants nonāk pie atlīdzības par risku 1 726 000 EUR apmērā, lai gan, ja FFT grāmatvedības uzskaitē norādītajam pašu kapitālam piemērotu nodokļu konsultanta aprēķināto 6,05 % atdevi no pašu kapitāla, atlīdzība par risku būtu 17 392 000 EUR.

125

FFT

(126)  163. apsvērums.

126

(127)  Skatīt ESAO principu 2.97. punktu.

127

(128)  Skatīt ESAO principu 2.86. punktu.

128

(129)  Apkārtrakstā ir norādīts, ka tie pakalpojumu sniedzēji, uz kuriem apkārtraksts attiecas, veic galvenokārt līdzīgas funkcijas tām funkcijām, kādas veic regulēti uzņēmumi. Apkārtrakstā ir sniegta arī atsauce uz iespējamām piemaksām, kas palielina ar kredīta piešķiršanu saistītās izmaksas, ņemot vērā pienākumu ievērot prasības attiecībā uz maksātspēju. Tomēr apkārtraksts neierobežo ar šīm maksātspējas prasībām saistīto atlīdzināmo pašu kapitālu.

129

(130)  Skatīt 81. apsvērumu.

130

(131)  Atdeves no regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla izmantošana praksē ir sarežģītāka tādēļ, ka regulēto iestāžu pārvaldībā ir dažādu veidu regulējošām prasībām atbilstīgs pašu kapitāls, piemēram, 1. kategorijas pašu kapitāls un 2. kategorijas pašu kapitāls, kamēr FFT pārvaldībā esošais pašu kapitāls ir viena veida. Šī sarežģītība ir akcentēta Bāzeles II kapitāla sistēmas ietvaros. Regulētie finanšu uzņēmumi parasti neatklāj savu regulējošām prasībām atbilstīgo pašu kapitāla minimālo summu, bet to tomēr var netieši pārrēķināt. Tie drīzāk atklāj to rīcībā esošā regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla faktisko līmeni, kas vienmēr ir augstāks nekā nepieciešamais minimums. Visbeidzot, reizēm, lai noteiktu iekšējās cenas, regulētie finanšu uzņēmumi izmanto atdevi no pašu kapitāla, kura koriģēta, ņemot vērā risku, ko var uzskatīt par līdzīgu atdevei no regulējošām prasībām atbilstošā pašu kapitāla. Tomēr konkrētajā gadījumā tas ir izmantots katram aktīvam atsevišķi nevis kopīgā veidā kā peļņas rādītājs visam uzņēmumam kopumā, un faktiski tas arī netiek izpausts.

131

FFT

(132)  Skatīt 256. apsvērumu.

132

(133)  Skatīt 6. tabulu.

133

(134)  FMI WP/12/36, How Risky Are Banks' Risk Weighted Assets? Sonali Das un Amadou N.R. Sy, 2012, 6. lpp.

134

How Risky Are Banks

Risk Weighted Assets? Sonali Das

Amadou N.R.

(135)  58. un 59. apsvērums.

135

(136)  Lēmums sākt formālu izmeklēšanas procedūru, 72. apsvērums.

136

(137)  167. apsvērums.

137

(138)  Turpat.

138

(139)  Skatīt 98. apsvērumu.

139

(140)  Skatīt 58. apsvērumu.

140

(141)  Skatīt 136. zemsvītras piezīmi.

141

(142)  Tā kā nav pietiekamu datu, lai veiktu pareizu FFT regulējošām prasībām atbilstošā minimālā pašu kapitāla provizorisko aprēķinu, atbilstīgi nozares vidējai vērtībai regulējošām prasībām atbilstošais minimālais pašu kapitāls varētu būt 427 miljoni EUR, skatīt 270. apsvērumu, kas ir vairāk par visu FFT pašu kapitāla kopsummu – 287 miljoniem EUR.

142

FFT

FFT

(143)  Skatīt 69. apsvērumu un 1. tabulu.

143

(144)  Skatīt 61. apsvērumu.

144

(145)  Skatīt 97. apsvērumu.

145

(146)  Skatīt 96. apsvērumu.

146

(147)  Kā norādījusi Luksemburga 154. apsvērumā.

147

(148)  Skatīt 154. apsvērumu.

148

(149)  Skatīt 95. apsvērumu.

149

(150)  Skatīt 165. apsvērumu.

150

(151)  Svira ir tā aktīvu daļa, ko finansē no pašu līdzekļiem. Ņemot vērā to, ka pārējos aktīvus finansē no parādiem, svira ir parādsaistību pārvaldības un arī uzņēmuma kapitalizācijas līdzeklis.

151

(152)  
  FFT gadījumā viss pašu kapitāls ir 1. kategorijas pašu kapitāls, jo FFT neatsaucas uz citu kategoriju instrumentiem.

152

FFT

FFT

(153)  Skatīt 268. apsvērumu.

153

(154)  Aprakstīts 121. līdz 126. apsvērumā.

154

(155)  Pamatojoties uz FF grāmatvedības uzskaitē norādītajiem skaitļiem, kas norādīti 114. apsvērumā iekļautajā tabulā.

155

FF

(156)  Hipotētiskais regulējošām prasībām atbilstošais pašu kapitāls 427 miljonu EUR apmērā arī būtu lielāks par 286 miljonu EUR pašu kapitālu, kas bija FFT rīcībā uzņēmumu FFNA un FFC akciju iegādes brīdī.

156

FFT

FFNA

FFC

(157)  Ziņojums par transfertcenām ir datēts ar 2011. gadu. Tādēļ ir saglabāts šis atskaites periods. Salīdzinājumam, laikposmā no 2012. gada 12. maija līdz 2014. gada 12. maijam šī indeksa beta vērtība bija 1,3.

157

(158)  Skatīt 6. tabulu lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru.

158

(159)  Skatīt 4. tabulu.

159

(160)  Skatīt 114. apsvērumu.

160

(161)  Kā norādīts 123. apsvērumā.

161

(162)  Skatīt 155. apsvērumu.

162

(163)  Skatīt 113. un 114. apsvērumu.

163

(164)  Skatīt tabulu 125. apsvērumā.

164

(165)  Starptautisko norēķinu banka, 81. gada pārskats, 2010. gada 1. aprīlis – 2011. gada 31. marts, 90. lpp.

165

(166)  ECB, Ziņojums par finanšu stabilitāti, 2011. gada decembris, 130. lappuse (brīvs tulkojums).

166

(167)  
  Deutsche Bank, European Banks: Running the Numbers: Spring edition, 2011. gada 5. aprīlis (brīvs tulkojums). Deutsche Bank
  2015. gada 20. marta ziņojumā Eiropas banku netiešās pašu kapitāla izmaksas ir provizoriski novērtētas 10 % apmērā.

167

Deutsche Bank

European Banks: Running the Numbers: Spring edition

Deutsche Bank

(168)  
  FFT apsvērumu pirmais kopums, 64. punkts; FFT apsvērumu otrais kopums, 1.8.1. un turpmākie punkti, 3.1.8. punkts.

168

FFT

FFT

(169)  Galvenokārt lēmums par nodokļu atskaitījumu sistēmu par procentiem grupas ietvaros Ungārijā.

169

(170)  Skatīt 202. apsvērumu.

170

(171)  Skatīt arī lēmumu par Groepsrentebox, 80.–82. punktu; lēmumu par nodokļu atskaitījumu sistēmu par procentiem grupas ietvaros Ungārijā, 131. un 132. punktu.

171

Groepsrentebox

(172)  Skatīt lietu C-81/10 P, France Télécom/Komisija, ECLI:EU:C:2011:811, 43. punktu, lietu C-66/02, Itālija/Komisija, ECLI:EU:C:2005:768, 34. punktu; skatīt arī apvienotās lietas T-427/04 un T-17/05, Francija un France Télécom/Komisija, ECLI:EU:T:2009:474, 207. punktu un 215. punktu.

172

France Télécom

France Télécom

(173)  Luksemburgas konstatējumi par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru, 28. punkts.

173

(174)  Skatīt 77. apsvērumu.

174

(175)  
  FFT apsvērumu pirmais kopums, 60. punkts; FFT apsvērumu otrais kopums, 1.4. punkts.

175

FFT

FFT

(176)  7.2.1.1. punkts.

176

(177)  Apkārtraksts, 3. un 4. lappuse.

177

(178)  Luksemburgas konstatējumi par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru, 34. punkts.

178

(179)  Luksemburgas konstatējumi par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru, 36. punkts.

179

(180)  Nolēmumu numerācija ir tāda, kādu to Komisijai norādījusi Luksemburga.

180

(181)  FFT ziņojuma par transfertcenām 34. lappuse.

181

(182)  Skatīt 83. apsvērumu.

182

(183)  No tiem divi nolēmumi attiecās uz FFT un [uzņēmuma F] pieprasījumiem, skatīt 28. un 29. apsvērumu.

183

FFT

F

(184)  Komisijas 2015. gada 23. jūnija pieprasījums attiecas uz visiem uzņēmuma iesniegtajiem ziņojumiem par transfertcenām, un Luksemburgas 2015. gada 25. jūnija vēstulē nav ietverts neviens vēlāk iesniegts šāda veida ziņojums.

184

(185)  Luksemburgas 2015. gada 24. marta vēstule, atbilde uz 6. jautājumu.

185

(186)  Spriedums apvienotajās lietās C-78/08 līdz C-80/08, Paint Graphos e.a., ECLI:EU:C:2011:550, 69. punkts.

186

Paint Graphos e.a.

(187)  Spriedums lietā C-170/83, Hydrotherm, ECLI:EU:C:1984:271, 11. punkts. Spriedums lietā T-137/02, Pollmeier Malchow/Komisija, ECLI:EU:T:2004:304, 50. punkts.

187

Hydrotherm

Pollmeier Malchow

(188)  Spriedumi lietā C-480/09 P, Acea Electrabel Produzione SpA pret Komisiju, ECLI:EU:C:2010:787, 47. līdz 55. punkts, un lietā C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze SpA e.a., ECLI:EU:C:2006:8, 112. punkts.

188

Acea Electrabel Produzione SpA

Cassa di Risparmio di Firenze SpA e.a.

(189)  Skatīt 110. apsvērumu.

189

(190)  Skatīt 34. apsvērumu.

190

(191)  Skatīt pēc analoģijas 11. punktu spriedumā lietā 323/82, Intermills, ECLI:EU:C:1984:345, kurā minēts, ka: “No pašu prasītāju iesniegtās informācijas izriet, ka pārstrukturēšanas rezultātā kā uzņēmumu Intermills, tā trīs rūpnieciskos uzņēmumus kontrolē Valonijas reģions un ka pēc ražošanas iekārtu nodošanas trim jaunizveidotajiem uzņēmumiem uzņēmumam joprojām par tiem ir interese. Tādēļ ir atbilstīgi konstatēt, ka, neraugoties uz to, ka katram no trim rūpnieciskajiem uzņēmumiem ir sava juridiskā individualitāte atsevišķi no kādreizējā uzņēmuma Intermills, visi šie uzņēmumi kopā veido vienu grupu jebkurā gadījumā, ja runa ir par Beļģijas iestāžu piešķirto atbalstu [...].”

191

Intermills

Intermills

Intermills

(192)  Skatīt 48. apsvērumu.

192

(193)  Šajā gadījumā nav piemērojami LESD 107. panta 2. punktā paredzētie izņēmumi, kuri attiecas uz sociālo atbalstu, ko piešķir individuāliem patērētājiem, atbalstu, ko sniedz, lai novērstu kaitējumu, kuru nodarījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi, un atbalstu, ko sniedz tautsaimniecībai dažos Vācijas Federatīvās Republikas apvidos.

193

(194)  Padomes 2015. gada 13. jūlija Regula (ES) 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 248, 24.9.2015., 9. lpp.).

194

(195)  Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK Līguma 93. panta piemērošanai (OV L 140, 30.4.2004, 1. lpp.).

195

(196)  Luksemburgas apsvērumi par lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru, 104. un turpmākie punkti. Luksemburga citē 19. punktu Rīcības kodeksa darba grupas ziņojumā (uzņēmumu tiešie nodokļi) Padomei (ECOFIN), kurā noteikts, ka (angļu valodā): “With respect to the Luxembourg tax measure concerning companies engaged in intra-group financing activities the Group discussed the agreed description at the meeting on 17 February 2011. Luxembourg informed the Group that Circular No 164/2 dated 28 January 2011 determines the conditions for providing advance pricing agreements confirming the remuneration of the transactions. At the meeting on 11 April 2011, Luxembourg informed that Group that Circular No 164/2 bis dated 8 April 2011 ensured that advance confirmations granted prior to the entry into force of Circular No 164/2 would cease to be valid by 31 December 2011. With the benefit of this information, the Group agreed that there was no need for this measure to be assessed against the criteria of the Code of Conduct.”

196

ECOFIN

(197)  Skatīt spriedumus lietā C-5/89, Komisija pret Vācijas Federālo Republiku, ECLI:EU:C:1990:320, 17. punktu, un lietā C-310/99, Itālija/Komisija, ECLI:EU:C:2002:143, 104. punktu.

197

(198)  Skatīt spriedumu lietā T-67/94, Ladbroke Racing pret Komisiju, ECLI:EU:T:1998:7, 183. punktu; skatīt arī spriedumu apvienotajās lietās T-116/01 un T-118/01, P&O European Ferries (Vizcaya) SA un Diputacion Floral de Vizcaya pret Komisiju, ECLI:EU:T:2003:217, 202. punktu.

198

Ladbroke Racing

P&O European Ferries (Vizcaya) SA

Diputacion Floral de Vizcaya

(199)  Skatīt spriedumus lietā T-290/97, Mehibas Dordtselaan/Komisija, ECLI:EU:T:2000:8, 59. punktu, un apvienotajās lietās C-182/03 un C-217/03, Beļģija un Forum 187 ASBL/Komisija, ECLI:EU:C:2006:416, 147. punktu.

199

Mehibas Dordtselaan

Forum 187 ASBL

(200)  
  Ecofin Padomes 1997. gada 1. decembra secinājumi par nodokļu politikas jautājumiem (OV C 2, 6.1.1998., 1. lpp.). Skatīt arī šajā adresē pieejamos dokumentus: http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/company_tax/harmful_tax_practices/index_en.htm.

200

Ecofin

(201)  Skatīt šajā sakarā ģenerāladvokāta Léger secinājumus lietā C-217/03, Beļģija un Forum 187 ASBL/Komisija, ECLI:EU:C:2006:89, 376. punktu.

201

Léger

Forum 187 ASBL

(202)  Papildu protokolā Nr. 1 pie 1960. gada 14. decembra Konvencijas, kas attiecas uz ESAO, Konvencijas parakstītāji vienojās, ka Eiropas Komisija piedalās organizācijas darbā. Eiropas Komisijas pārstāvji līdz ar organizācijas locekļiem piedalās ESAO darba programmas apspriešanā un ir iesaistīti visas organizācijas un tās dažādo struktūru darbā. Taču, lai gan Eiropas Komisija piedalās darbā daudz plašākā mērogā nekā vienkārši kā novērotāja, tai nav balsošanas tiesību, un tā oficiāli nepiedalās tādu dokumentu pieņemšanā, kas jāapstiprina Padomei.

202

(203)  Komisijas 2001. gada 11. jūlija lēmums lietā C 47/2001 (ex NN 42/2000) – Vācija: ārvalstu uzņēmumu kontroles un koordinācijas centri (OV C 304, 30.10.2001., 2. lpp.). Lēmums 2003/501/EK.

203

(204)  Skatīt 105. zemsvītras piezīmi.

204

(205)  Lai gan tas ir saistībā ar “neiespējamību atgūt” un nevis ar “grūtībām aprēķināt atbalsta summu”.

205

(206)  Spriedums apvienotajās lietās T-427/04 un T-17/05, Francija pret Komisiju, ECLI:EU:T:2009:474, 297. punkts.

206

(207)  Spriedums apvienotajās lietās T-427/04 un T-17/05, Francija pret Komisiju, ECLI:EU:T:2009:474, 299. punkts.

207

(208)  Komisijas Paziņojums par noteikumu, kas attiecas uz valsts atbalstu, piemērošanu pasākumiem, kuri attiecas uz uzņēmumu tiešo aplikšanu ar nodokļiem (OV C 384, 10.12.1998., 3. lpp.).

208

(209)  Spriedums lietā C-441/06, Komisija/Francija, ECLI:EU:C:2007:616, 29. punkts un citētā jurisprudence.

209

(210)  Skatīt jo īpaši 308. līdz 311. apsvērumu.

210

---

| 22.12.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 351/68 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 351/68

---

KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2016/2327

(2016. gada 5. jūlijs)

par valsts atbalstu SA.19864 – 2014/C (ex 2009/NN54), ko sniegusi Beļģija – Publisko IRIS slimnīcu finansēšana Briseles galvaspilsētas reģionā

(izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 4051)

(Autentisks ir tikai teksts franču un nīderlandiešu valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu (1),

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

uzaicinājusi ieinteresētās personas iesniegt apsvērumus saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem (2) un ņemot vērā šos apsvērumus,

tā kā:

1.   PROCEDŪRA

PROCEDŪRA

| (1) | Komisija ar 2005. gada 7. septembra un 2005. gada 17. oktobra vēstulēm, kas reģistrētas attiecīgi 2005. gada 12. septembrī un 2005. gada 19. oktobrī, saņēma sūdzību par Beļģijas valsti attiecībā uz iespējamu nelikumīga un ar iekšējo tirgu nesaderīga atbalsta piešķiršanu no 1995. gada piecām publiskajām slimnīcām (3) (turpmāk tekstā – “IRIS slimnīcas”) (4), kas pieder Briseles galvaspilsētas reģiona IRIS (5) tīklam (turpmāk tekstā – “IRIS”). Sūdzību iesniedza divas asociācijas [proti, Briseles sociālās un veselības aizsardzības iestāžu koordinācijas centrs (CBI) un Briseles privāto veselības aprūpes iestāžu asociācija (ABISP)], kas pārstāv slimnīcas, kuras apsaimnieko privāto tiesību juridiskas personas (turpmāk tekstā – “privātās slimnīcas”), kā arī, ut singuli, vairākas slimnīcas, kas ir šo asociāciju locekles (6). |
| --- | --- |

(1)

Komisija ar 2005. gada 7. septembra un 2005. gada 17. oktobra vēstulēm, kas reģistrētas attiecīgi 2005. gada 12. septembrī un 2005. gada 19. oktobrī, saņēma sūdzību par Beļģijas valsti attiecībā uz iespējamu nelikumīga un ar iekšējo tirgu nesaderīga atbalsta piešķiršanu no 1995. gada piecām publiskajām slimnīcām (3) (turpmāk tekstā – “IRIS slimnīcas”) (4), kas pieder Briseles galvaspilsētas reģiona IRIS (5) tīklam (turpmāk tekstā – “IRIS”). Sūdzību iesniedza divas asociācijas [proti, Briseles sociālās un veselības aizsardzības iestāžu koordinācijas centrs (CBI) un Briseles privāto veselības aprūpes iestāžu asociācija (ABISP)], kas pārstāv slimnīcas, kuras apsaimnieko privāto tiesību juridiskas personas (turpmāk tekstā – “privātās slimnīcas”), kā arī, ut singuli, vairākas slimnīcas, kas ir šo asociāciju locekles (6).

3

IRIS

4

IRIS

5

IRIS

CBI

ABISP

ut singuli

6

| (2) | Sūdzība attiecās uz šādām argumentu kopām: i) definīcijas un pilnvarojuma neesamība vai neskaidrība attiecībā uz specifiskajiem sabiedrisko pakalpojumu uzdevumiem, kuri uzdoti vienīgi IRIS slimnīcām, bet ne Briseles privātajām slimnīcām; ii) IRIS slimnīcām radīto zaudējumu kompensēšana, ko īsteno valsts iestādes; iii) ar IRIS slimnīcu sniegtajiem sabiedriskajiem pakalpojumiem saistīto izmaksu kompensācijas pārmaksa, izmantojot Briseles reģionālos fondus pašvaldību budžetu refinansēšanai; iv) veida, kādā IRIS slimnīcas tika finansētas no valsts līdzekļiem, nepārredzamība; un, visbeidzot, v) IRIS slimnīcu ar slimnīcām nesaistīto darbību šķērssubsidēšana, izmantojot kompensācijas, kas saņemtas ar slimnīcām saistīto uzdevumu izpildei (7). |
| --- | --- |

(2)

Sūdzība attiecās uz šādām argumentu kopām: i) definīcijas un pilnvarojuma neesamība vai neskaidrība attiecībā uz specifiskajiem sabiedrisko pakalpojumu uzdevumiem, kuri uzdoti vienīgi IRIS slimnīcām, bet ne Briseles privātajām slimnīcām; ii) IRIS slimnīcām radīto zaudējumu kompensēšana, ko īsteno valsts iestādes; iii) ar IRIS slimnīcu sniegtajiem sabiedriskajiem pakalpojumiem saistīto izmaksu kompensācijas pārmaksa, izmantojot Briseles reģionālos fondus pašvaldību budžetu refinansēšanai; iv) veida, kādā IRIS slimnīcas tika finansētas no valsts līdzekļiem, nepārredzamība; un, visbeidzot, v) IRIS slimnīcu ar slimnīcām nesaistīto darbību šķērssubsidēšana, izmantojot kompensācijas, kas saņemtas ar slimnīcām saistīto uzdevumu izpildei (7).

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

7

| (3) | Atbildot uz papildu informāciju, ko iesniedza Beļģijas iestādes, 2008. gada 10. janvārī Komisijas dienesti vēstulē informēja sūdzības iesniedzējus par savu provizorisko atzinumu attiecībā uz šo sūdzību (8) un aicināja ieinteresētās personas iesniegt jaunu informāciju, lai varētu atkārtoti pārbaudīt sūdzības sākotnējo novērtējumu, neiesniegšanas gadījumā atzīstot to par atsauktu. Pēc sūdzības iesniedzēju atbildes saņemšanas Komisijas dienesti apstiprināja savu sākotnējo novērtējumu 2008. gada 10. aprīļa vēstulē. |
| --- | --- |

(3)

Atbildot uz papildu informāciju, ko iesniedza Beļģijas iestādes, 2008. gada 10. janvārī Komisijas dienesti vēstulē informēja sūdzības iesniedzējus par savu provizorisko atzinumu attiecībā uz šo sūdzību (8) un aicināja ieinteresētās personas iesniegt jaunu informāciju, lai varētu atkārtoti pārbaudīt sūdzības sākotnējo novērtējumu, neiesniegšanas gadījumā atzīstot to par atsauktu. Pēc sūdzības iesniedzēju atbildes saņemšanas Komisijas dienesti apstiprināja savu sākotnējo novērtējumu 2008. gada 10. aprīļa vēstulē.

8

| (4) | Pēc tam sūdzības iesniedzēji informēja Komisiju, ka ir iesnieguši atcelšanas prasību Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā (kas no 2009. gada 1. decembra kļuva par Eiropas Savienības Tiesu, turpmāk tekstā – “Tiesa”) attiecībā uz 2008. gada 10. janvāra vēstuli, kuru uzskatīja par Komisijas lēmumu (9). Turklāt 2008. gada 20. jūnijā sūdzības iesniedzēji iesniedza atcelšanas prasību attiecībā uz Komisijas dienestu 2008. gada 10. aprīļa vēstuli (10). Tiesa apturēja abas uzsāktās procedūras līdz 2009. gada 31. oktobrim, jo Komisija informēja Tiesu par to, ka plāno pieņemt lēmumu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999 (11). Lai varētu pieņemt šo lēmumu, Komisijas dienesti pieprasīja papildu informāciju Beļģijas iestādēm, kā arī sūdzības iesniedzējiem. |
| --- | --- |

(4)

Pēc tam sūdzības iesniedzēji informēja Komisiju, ka ir iesnieguši atcelšanas prasību Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā (kas no 2009. gada 1. decembra kļuva par Eiropas Savienības Tiesu, turpmāk tekstā – “Tiesa”) attiecībā uz 2008. gada 10. janvāra vēstuli, kuru uzskatīja par Komisijas lēmumu (9). Turklāt 2008. gada 20. jūnijā sūdzības iesniedzēji iesniedza atcelšanas prasību attiecībā uz Komisijas dienestu 2008. gada 10. aprīļa vēstuli (10). Tiesa apturēja abas uzsāktās procedūras līdz 2009. gada 31. oktobrim, jo Komisija informēja Tiesu par to, ka plāno pieņemt lēmumu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999 (11). Lai varētu pieņemt šo lēmumu, Komisijas dienesti pieprasīja papildu informāciju Beļģijas iestādēm, kā arī sūdzības iesniedzējiem.

9

10

11

| (5) | Komisija 2009. gada 28. oktobra lēmumā (12) (turpmāk tekstā – “Komisijas 2009. gada lēmums”, skatīt arī 4.1. punktu) nolēma neizvirzīt iebildumus pret atbalstu Briseles galvaspilsētas reģiona IRIS tīkla publisko slimnīcu finansēšanai, pamatojot ar to, ka attiecīgais finansējums tika atzīts par saderīgu ar kopējo tirgu attiecībā uz nosacījumiem, kas minēti Komisijas Lēmumā 2005/842/EK (13) (turpmāk “2005. gada VTNP lēmums”), kā arī tiešā veidā attiecībā uz EK Līguma 86. panta 2. punktu (kas kļuva par LESD 106. panta 2. punktu) saistībā ar sabiedriskas nozīmes uzdevumiem, kuri piešķirti pirms tam, kad 2005. gada 19. decembrī stājās spēkā 2005. gada VTNP lēmums. |
| --- | --- |

(5)

Komisija 2009. gada 28. oktobra lēmumā (12) (turpmāk tekstā – “Komisijas 2009. gada lēmums”, skatīt arī 4.1. punktu) nolēma neizvirzīt iebildumus pret atbalstu Briseles galvaspilsētas reģiona IRIS tīkla publisko slimnīcu finansēšanai, pamatojot ar to, ka attiecīgais finansējums tika atzīts par saderīgu ar kopējo tirgu attiecībā uz nosacījumiem, kas minēti Komisijas Lēmumā 2005/842/EK (13) (turpmāk “2005. gada VTNP lēmums”), kā arī tiešā veidā attiecībā uz EK Līguma 86. panta 2. punktu (kas kļuva par LESD 106. panta 2. punktu) saistībā ar sabiedriskas nozīmes uzdevumiem, kuri piešķirti pirms tam, kad 2005. gada 19. decembrī stājās spēkā 2005. gada VTNP lēmums.

12

IRIS

13

| (6) | Pēc tam sūdzības iesniedzēji iesniedza Tiesā šā Komisijas lēmuma atcelšanas prasību. Tiesa atcēla minēto Komisijas lēmumu ar 2012. gada 7. novembra spriedumu lietā T-137/10 (14) (skatīt arī 4.2. punktu), atzīstot, ka šis lēmums pieņemts, pārkāpjot sūdzības iesniedzēju procesuālās tiesības. Jo īpaši Tiesa secināja, ka Komisijai bija jāpauž šaubas par attiecīgo pasākumu saderību ar iekšējo tirgu, ņemot vērā sūdzības iesniedzēju šajā jomā iesniegtos argumentus. Tādējādi Tiesa secināja, ka Komisijai būtu jāsāk oficiāla pārbaudes procedūra, savācot visus atbilstošos pierādījumus, lai pārliecinātos par visu attiecīgo atbalsta pasākumu saderīgumu ar iekšējo tirgu, kā arī lai ļautu sūdzības iesniedzējiem un citām ieinteresētajām personām iesniegt savus apsvērumus šajā procedūrā (15). |
| --- | --- |

(6)

Pēc tam sūdzības iesniedzēji iesniedza Tiesā šā Komisijas lēmuma atcelšanas prasību. Tiesa atcēla minēto Komisijas lēmumu ar 2012. gada 7. novembra spriedumu lietā T-137/10 (14) (skatīt arī 4.2. punktu), atzīstot, ka šis lēmums pieņemts, pārkāpjot sūdzības iesniedzēju procesuālās tiesības. Jo īpaši Tiesa secināja, ka Komisijai bija jāpauž šaubas par attiecīgo pasākumu saderību ar iekšējo tirgu, ņemot vērā sūdzības iesniedzēju šajā jomā iesniegtos argumentus. Tādējādi Tiesa secināja, ka Komisijai būtu jāsāk oficiāla pārbaudes procedūra, savācot visus atbilstošos pierādījumus, lai pārliecinātos par visu attiecīgo atbalsta pasākumu saderīgumu ar iekšējo tirgu, kā arī lai ļautu sūdzības iesniedzējiem un citām ieinteresētajām personām iesniegt savus apsvērumus šajā procedūrā (15).

14

15

| (7) | Komisija ar 2014. gada 1. oktobra vēstuli informēja Beļģiju par lēmumu attiecībā uz valsts finansējuma pasākumiem par labu Briseles galvaspilsētas reģiona IRIS slimnīcām sākt LESD 108. panta 2. punktā noteikto procedūru. |
| --- | --- |

(7)

Komisija ar 2014. gada 1. oktobra vēstuli informēja Beļģiju par lēmumu attiecībā uz valsts finansējuma pasākumiem par labu Briseles galvaspilsētas reģiona IRIS slimnīcām sākt LESD 108. panta 2. punktā noteikto procedūru.

IRIS

| (8) | Komisijas lēmums par procedūras sākšanu (turpmāk tekstā – “sākšanas lēmums”) ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (16). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt apsvērumus par šiem pasākumiem. |
| --- | --- |

(8)

Komisijas lēmums par procedūras sākšanu (turpmāk tekstā – “sākšanas lēmums”) ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (16). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt apsvērumus par šiem pasākumiem.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

16

| (9) | Beļģijas iestādes ar 2014. gada 22. oktobra vēstuli lūdza pagarināt apsvērumu iesniegšanas termiņu, atbildot uz sākšanas lēmumu. Komisija pagarināja termiņu ar 2014. gada 23. oktobra vēstuli. Jauns termiņa pagarinājums tika pieprasīts ar 2014. gada 1. decembra vēstuli, un Komisija to piešķīra ar 2014. gada 2. decembra vēstuli. Beļģijas Karaliste ar 2014. gada 16. decembra vēstuli iesniedza apsvērumus par sākšanas lēmumu. |
| --- | --- |

(9)

Beļģijas iestādes ar 2014. gada 22. oktobra vēstuli lūdza pagarināt apsvērumu iesniegšanas termiņu, atbildot uz sākšanas lēmumu. Komisija pagarināja termiņu ar 2014. gada 23. oktobra vēstuli. Jauns termiņa pagarinājums tika pieprasīts ar 2014. gada 1. decembra vēstuli, un Komisija to piešķīra ar 2014. gada 2. decembra vēstuli. Beļģijas Karaliste ar 2014. gada 16. decembra vēstuli iesniedza apsvērumus par sākšanas lēmumu.

| (10) | Komisija saņēma ieinteresēto personu apsvērumus (skatīt turpmāk 5. iedaļu) 2014. gada 15. decembrī, 2015. gada 5. janvārī un 2015. gada 9. janvārī. Komisija ar 2015. gada 13. un 20. februāra vēstulēm nosūtīja šos apsvērumus Beļģijai, kurai bija iespēja uz tiem reaģēt. Beļģijas apsvērumi tika saņemti vēstulē, kas datēta ar 2015. gada 13. martu un reģistrēta 2015. gada 17. martā. |
| --- | --- |

(10)

Komisija saņēma ieinteresēto personu apsvērumus (skatīt turpmāk 5. iedaļu) 2014. gada 15. decembrī, 2015. gada 5. janvārī un 2015. gada 9. janvārī. Komisija ar 2015. gada 13. un 20. februāra vēstulēm nosūtīja šos apsvērumus Beļģijai, kurai bija iespēja uz tiem reaģēt. Beļģijas apsvērumi tika saņemti vēstulē, kas datēta ar 2015. gada 13. martu un reģistrēta 2015. gada 17. martā.

| (11) | Pamatojoties uz to, Komisija atkārtoti pārbaudīja dokumentāciju un interpretēja vairākus elementus citādi, nevis tā, kā novērtējumā, kas sniegts atceltajā 2009. gada lēmumā. |
| --- | --- |

(11)

Pamatojoties uz to, Komisija atkārtoti pārbaudīja dokumentāciju un interpretēja vairākus elementus citādi, nevis tā, kā novērtējumā, kas sniegts atceltajā 2009. gada lēmumā.

2.   PRIEKŠVĒSTURE

PRIEKŠVĒSTURE

| (12) | IRIS slimnīcas darbojas sarežģītā juridiskā un reglamentējošā vidē, ko nosaka dažādas valsts iestādes. Lai vispārēji novērtētu šo slimnīcu saņemtā valsts finansējuma atbilstību noteikumiem valsts atbalsta jomā, vispirms īsumā jāraksturo juridiskā un reglamentējošā sistēma, ko piemēro IRIS slimnīcām. Šāds apraksts ietver likuma par CPAS raksturojumu (uz šā likuma pamata ir izveidotas IRIS slimnīcas), IRIS slimnīcu izveides īsu vēsturi, aprakstu par likumdošanas un citiem dokumentiem, kuri regulē IRIS slimnīcu darbību, īsu aprakstu par IRIS slimnīcu galvenajām darbībām, kā arī pārskatu par dažādiem piemērojamajiem finansēšanas mehānismiem. |
| --- | --- |

(12)

IRIS slimnīcas darbojas sarežģītā juridiskā un reglamentējošā vidē, ko nosaka dažādas valsts iestādes. Lai vispārēji novērtētu šo slimnīcu saņemtā valsts finansējuma atbilstību noteikumiem valsts atbalsta jomā, vispirms īsumā jāraksturo juridiskā un reglamentējošā sistēma, ko piemēro IRIS slimnīcām. Šāds apraksts ietver likuma par CPAS raksturojumu (uz šā likuma pamata ir izveidotas IRIS slimnīcas), IRIS slimnīcu izveides īsu vēsturi, aprakstu par likumdošanas un citiem dokumentiem, kuri regulē IRIS slimnīcu darbību, īsu aprakstu par IRIS slimnīcu galvenajām darbībām, kā arī pārskatu par dažādiem piemērojamajiem finansēšanas mehānismiem.

IRIS

IRIS

CPAS

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

2.1.   Tiesības uz sociālo palīdzību un likums par CPAS

Tiesības uz sociālo palīdzību un likums par CPAS

| (13) | Beļģijā tiesības uz sociālo palīdzību ir paredzētas konstitūcijā. Beļģijas konstitūcijas 23. pants jo īpaši paredz šādi:

  “Ikvienam ir tiesības uz cilvēka cienīgu dzīvi. Tādēļ likums, dekrēts vai noteikums, kas paredzēts 134. pantā, ņemot vērā atbilstošos pienākumus, garantē saimnieciskās, sociālās un kulturālās tiesības un nosaka to izmantošanas kārtību. Šīs tiesības jo īpaši ietver:
  [...]






  2. | tiesības uz sociālo nodrošinājumu, veselības aizsardzību un sociālo, medicīnisko un juridisko palīdzību.” |
| --- | --- | --- |

(13)

Beļģijā tiesības uz sociālo palīdzību ir paredzētas konstitūcijā. Beļģijas konstitūcijas 23. pants jo īpaši paredz šādi:

“Ikvienam ir tiesības uz cilvēka cienīgu dzīvi. Tādēļ likums, dekrēts vai noteikums, kas paredzēts 134. pantā, ņemot vērā atbilstošos pienākumus, garantē saimnieciskās, sociālās un kulturālās tiesības un nosaka to izmantošanas kārtību. Šīs tiesības jo īpaši ietver:

[...]

2.

| (14) | Sociālās palīdzības faktisko pieejamību iedzīvotājiem galvenokārt regulē 1976. gada 8. jūlija pamatlikums (17) (turpmāk tekstā – “likums par CPAS”), kas izveido sociālās darbības valsts centrus (turpmāk tekstā – “CPAS”). Tās ir valsts struktūras, kuras ir juridiskas personas un darbojas katrā Beļģijas komūnā. CPAS darbību vada padome, kuras locekļus ievēl attiecīgās komūnas pašvaldības dome. Saskaņā ar likuma par CPAS 1. pantu:

  “Ikvienam ir tiesības uz sociālo palīdzību. To mērķis ir ikvienam nodrošināt cilvēka cienīgu dzīvi. Šis likums izveido sociālās palīdzības valsts centrus, kas likumā noteiktā kārtībā nodrošina minēto palīdzību.” |
| --- | --- |

(14)

Sociālās palīdzības faktisko pieejamību iedzīvotājiem galvenokārt regulē 1976. gada 8. jūlija pamatlikums (17) (turpmāk tekstā – “likums par CPAS”), kas izveido sociālās darbības valsts centrus (turpmāk tekstā – “CPAS”). Tās ir valsts struktūras, kuras ir juridiskas personas un darbojas katrā Beļģijas komūnā. CPAS darbību vada padome, kuras locekļus ievēl attiecīgās komūnas pašvaldības dome. Saskaņā ar likuma par CPAS 1. pantu:

17

CPAS

CPAS

CPAS

CPAS

“Ikvienam ir tiesības uz sociālo palīdzību. To mērķis ir ikvienam nodrošināt cilvēka cienīgu dzīvi. Šis likums izveido sociālās palīdzības valsts centrus, kas likumā noteiktā kārtībā nodrošina minēto palīdzību.”

| (15) | Praksē CPAS sniedz sociālo palīdzību personām, kurām nav nepieciešamo līdzekļu cilvēka cienīgai dzīvei un kuras nevar izmantot citus sociālā nodrošinājuma veidus (piemēram, bezdarbnieka pabalstus). Saistībā ar to likuma par CPAS 57. panta 1. punkts paredz, ka CPAS darbības uzdevums ir nodrošināt personām un ģimenēm nepieciešamo pašvaldības palīdzību. Tas raksturo minēto uzdevumu šādi:

  “Nodrošina ne tikai paliatīvo vai ārstniecisko palīdzību, bet arī profilaktisko palīdzību. Veicina lietotāju sociālo iesaisti. Šī palīdzība var būt materiāla, sociāla, medicīniska, medicīniski sociāla vai psiholoģiska.” |
| --- | --- |

(15)

Praksē CPAS sniedz sociālo palīdzību personām, kurām nav nepieciešamo līdzekļu cilvēka cienīgai dzīvei un kuras nevar izmantot citus sociālā nodrošinājuma veidus (piemēram, bezdarbnieka pabalstus). Saistībā ar to likuma par CPAS 57. panta 1. punkts paredz, ka CPAS darbības uzdevums ir nodrošināt personām un ģimenēm nepieciešamo pašvaldības palīdzību. Tas raksturo minēto uzdevumu šādi:

CPAS

CPAS

CPAS

“Nodrošina ne tikai paliatīvo vai ārstniecisko palīdzību, bet arī profilaktisko palīdzību. Veicina lietotāju sociālo iesaisti. Šī palīdzība var būt materiāla, sociāla, medicīniska, medicīniski sociāla vai psiholoģiska.”

| (16) | Visiem CPAS ir pienākums sniegt sociālo palīdzību personām un ģimenēm, bet tiem ir noteikta rīcības brīvība attiecībā uz veidu, kā šī palīdzība sniedzama. Konkrētāk, CPAS var sniegt palīdzību:






  — | pats, tiešā veidā, |
| --- | --- | --- |

(16)

Visiem CPAS ir pienākums sniegt sociālo palīdzību personām un ģimenēm, bet tiem ir noteikta rīcības brīvība attiecībā uz veidu, kā šī palīdzība sniedzama. Konkrētāk, CPAS var sniegt palīdzību:

CPAS

CPAS

—

pats, tiešā veidā,

| — | vai, “kad tas ir nepieciešams un vajadzības gadījumā – esošas programmas ietvaros” [skatīt arī 19. apsvērumu], izmantojot pašizveidotas struktūras vai dienestus (pamatojoties uz likuma par CPAS 60. panta 6. punktu, 79. pantu un 118. pantu), un tādā gadījumā CPAS, kas izveidojis šo struktūru vai dienestu, ir pienākums arī definēt tā darbības mērķus. Jebkurš sociālais pienākums, kuru CPAS deleģē kādai struktūrai vai dienestam, pēc tam ir jānodrošina saskaņā ar šiem mērķiem, |
| --- | --- |

—

vai, “kad tas ir nepieciešams un vajadzības gadījumā – esošas programmas ietvaros” [skatīt arī 19. apsvērumu], izmantojot pašizveidotas struktūras vai dienestus (pamatojoties uz likuma par CPAS 60. panta 6. punktu, 79. pantu un 118. pantu), un tādā gadījumā CPAS, kas izveidojis šo struktūru vai dienestu, ir pienākums arī definēt tā darbības mērķus. Jebkurš sociālais pienākums, kuru CPAS deleģē kādai struktūrai vai dienestam, pēc tam ir jānodrošina saskaņā ar šiem mērķiem,

CPAS

CPAS

CPAS

| — | vai izmantojot tās struktūras vai dienestus, ar kuriem šis centrs sadarbojas (likuma par CPAS 61. pants), un tādā gadījumā attiecīgās struktūras vai dienesti jāizveido:






  — | vai nu pašam CPAS (skatīt iepriekšējo ievilkumu), |
| --- | --- | --- |

—

vai izmantojot tās struktūras vai dienestus, ar kuriem šis centrs sadarbojas (likuma par CPAS 61. pants), un tādā gadījumā attiecīgās struktūras vai dienesti jāizveido:

CPAS

—

vai nu pašam CPAS (skatīt iepriekšējo ievilkumu),

CPAS

| — | vai arī trešām personām, kuras arī ir definējušas to darbības mērķus. |
| --- | --- |

—

vai arī trešām personām, kuras arī ir definējušas to darbības mērķus.

| (17) | Abos pēdējos gadījumos CPAS (daļēji) deleģē savus sociālās palīdzības pienākumus vienīgi tiktāl, ciktāl šāda deleģēšana atbilst sadarbības struktūras darbības mērķiem. No vienas puses, ja kādu struktūru ir izveidojis CPAS, tas arī nosaka šīs struktūras darbības mērķus. Savukārt attiecībā uz pilnīgi nošķirtu struktūru (trešās personas struktūru) šī sadarbība aprobežosies ar minētās struktūras darbības mērķiem. |
| --- | --- |

(17)

Abos pēdējos gadījumos CPAS (daļēji) deleģē savus sociālās palīdzības pienākumus vienīgi tiktāl, ciktāl šāda deleģēšana atbilst sadarbības struktūras darbības mērķiem. No vienas puses, ja kādu struktūru ir izveidojis CPAS, tas arī nosaka šīs struktūras darbības mērķus. Savukārt attiecībā uz pilnīgi nošķirtu struktūru (trešās personas struktūru) šī sadarbība aprobežosies ar minētās struktūras darbības mērķiem.

CPAS

CPAS

| (18) | CPAS juridiskais pienākums sniegt sociālo palīdzību, kas var būt materiāla, sociāla, medicīniska, medicīniski sociāla vai psiholoģiska, ir viens un tas pats neatkarīgi no tā, vai CPAS sniedz šo palīdzību tiešā veidā, vai izmantojot struktūras, kuras ir izveidojis vai ar kurām sadarbojas. Likuma par CPAS 57. pants nosaka CPAS (un tikai šim centram) pienākumu sniegt minēto palīdzību jebkuros apstākļos. Jebkura veida deleģēšana ir veids, kādā šis pienākums tiek pildīts, un tā neatbrīvo CPAS no atbildības par sava pienākuma izpildi un turpmāku izpildi. |
| --- | --- |

(18)

CPAS juridiskais pienākums sniegt sociālo palīdzību, kas var būt materiāla, sociāla, medicīniska, medicīniski sociāla vai psiholoģiska, ir viens un tas pats neatkarīgi no tā, vai CPAS sniedz šo palīdzību tiešā veidā, vai izmantojot struktūras, kuras ir izveidojis vai ar kurām sadarbojas. Likuma par CPAS 57. pants nosaka CPAS (un tikai šim centram) pienākumu sniegt minēto palīdzību jebkuros apstākļos. Jebkura veida deleģēšana ir veids, kādā šis pienākums tiek pildīts, un tā neatbrīvo CPAS no atbildības par sava pienākuma izpildi un turpmāku izpildi.

CPAS

CPAS

CPAS

CPAS

CPAS

| (19) | Prasības, kas piemērojamas gadījumos, kad CPAS vēlas izveidot struktūru vai dienestu (piemēram, slimnīcu), lai (daļēji) izpildītu savus sociālās palīdzības uzdevumus, ir definētas likuma par CPAS 60. panta 6. punktā:

  “Sociālās palīdzības valsts centrs, ja nepieciešams un vajadzības gadījumā – esošas programmas ietvaros, izveido, paplašina un pārvalda sociāla, ārstnieciska vai profilaktiska rakstura struktūras vai dienestus.
  Nepieciešamībai izveidot vai paplašināt šādu struktūru vai dienestu jāizriet no dokumentācijas, kura paredz pārbaudi par komūnas un/vai reģiona vajadzībām un citām līdzīgām struktūrām vai dienestiem, kas jau darbojas, no to darbības apraksta, no precīza novērtējuma par pašizmaksu un plānotajiem izdevumiem, kā arī, ja iespējams, no informācijas, kas nodrošina salīdzinājumu ar līdzīgām struktūrām vai dienestiem.
  Lēmumu par tādu struktūru vai dienestu izveidi vai paplašināšanu, kuri var saņemt subsīdijas vai nu ieguldījumu, vai darbības līmenī, var pieņemt tikai, pamatojoties uz dokumentāciju, kas apliecina, ka ir ievēroti nosacījumi, kuri paredzēti normatīvajos vai administratīvajos pamata aktos par šādu subsīdiju piešķiršanu.
  Neskarot atļaujas, kas jāiegūst no citām valsts iestādēm, lēmumu par struktūras vai dienesta izveidi vai paplašināšanu, ciktāl tas spēj ietekmēt pašvaldības budžeta izdevumus vai ieņēmumus, iesniedz apstiprināšanai pašvaldības domē.” |
| --- | --- |

(19)

Prasības, kas piemērojamas gadījumos, kad CPAS vēlas izveidot struktūru vai dienestu (piemēram, slimnīcu), lai (daļēji) izpildītu savus sociālās palīdzības uzdevumus, ir definētas likuma par CPAS 60. panta 6. punktā:

CPAS

CPAS

“Sociālās palīdzības valsts centrs, ja nepieciešams un vajadzības gadījumā – esošas programmas ietvaros, izveido, paplašina un pārvalda sociāla, ārstnieciska vai profilaktiska rakstura struktūras vai dienestus.

Nepieciešamībai izveidot vai paplašināt šādu struktūru vai dienestu jāizriet no dokumentācijas, kura paredz pārbaudi par komūnas un/vai reģiona vajadzībām un citām līdzīgām struktūrām vai dienestiem, kas jau darbojas, no to darbības apraksta, no precīza novērtējuma par pašizmaksu un plānotajiem izdevumiem, kā arī, ja iespējams, no informācijas, kas nodrošina salīdzinājumu ar līdzīgām struktūrām vai dienestiem.

Lēmumu par tādu struktūru vai dienestu izveidi vai paplašināšanu, kuri var saņemt subsīdijas vai nu ieguldījumu, vai darbības līmenī, var pieņemt tikai, pamatojoties uz dokumentāciju, kas apliecina, ka ir ievēroti nosacījumi, kuri paredzēti normatīvajos vai administratīvajos pamata aktos par šādu subsīdiju piešķiršanu.

Neskarot atļaujas, kas jāiegūst no citām valsts iestādēm, lēmumu par struktūras vai dienesta izveidi vai paplašināšanu, ciktāl tas spēj ietekmēt pašvaldības budžeta izdevumus vai ieņēmumus, iesniedz apstiprināšanai pašvaldības domē.”

| (20) | Likuma par CPAS 57. pantā paredzētais pienākums nodrošināt (sociālo, medicīnisko, medicīniski sociālo vai psiholoģisko) palīdzību personām vai ģimenēm ir:






  — | vispārīgs: palīdzība jāsniedz neatkarīgi no saņēmēju ideoloģiskās, filozofiskās vai reliģiskās pārliecības (likuma par CPAS 59. pants) un attiecīgās personas iespējamā līdzekļu trūkuma. CPAS īpašais mērķis ir sniegt palīdzību atkarībā no indivīda trūcības statusa. Tādējādi katra CPAS pienākums ir sniegt palīdzību ikvienam. Ja šis centrs izveido struktūru vai dienestu minētā uzdevuma izpildei, uz šo struktūru vai dienestu attiecas tas pats pienākums, |
| --- | --- | --- |

(20)

Likuma par CPAS 57. pantā paredzētais pienākums nodrošināt (sociālo, medicīnisko, medicīniski sociālo vai psiholoģisko) palīdzību personām vai ģimenēm ir:

CPAS

—

vispārīgs: palīdzība jāsniedz neatkarīgi no saņēmēju ideoloģiskās, filozofiskās vai reliģiskās pārliecības (likuma par CPAS 59. pants) un attiecīgās personas iespējamā līdzekļu trūkuma. CPAS īpašais mērķis ir sniegt palīdzību atkarībā no indivīda trūcības statusa. Tādējādi katra CPAS pienākums ir sniegt palīdzību ikvienam. Ja šis centrs izveido struktūru vai dienestu minētā uzdevuma izpildei, uz šo struktūru vai dienestu attiecas tas pats pienākums,

vispārīgs

CPAS

CPAS

CPAS

| — | bez ierobežojuma laikā: palīdzība jāsniedz tik ilgi, kamēr eksistē sociālā vajadzība. Tādējādi CPAS pienākums ir nodrošināt šīs palīdzības nepārtrauktību un līdz ar to – palīdzību sniedzošās struktūras vai dienesta darbības nepārtrauktību. |
| --- | --- |

—

bez ierobežojuma laikā: palīdzība jāsniedz tik ilgi, kamēr eksistē sociālā vajadzība. Tādējādi CPAS pienākums ir nodrošināt šīs palīdzības nepārtrauktību un līdz ar to – palīdzību sniedzošās struktūras vai dienesta darbības nepārtrauktību.

bez ierobežojuma laikā

CPAS

| (21) | Pamatojoties uz pašvaldību autonomijas principu, katrs CPAS attiecīgajā komūnā pieņem lēmumus patstāvīgi, ievērojot likumu par CPAS, lai varētu labāk izpildīt sociālās (tostarp medicīniskās) palīdzības sniegšanas pienākumu. Konstitūcijā paredzētajai prasībai pašvaldību līmenī organizēt sociālo palīdzību pamatā ir arī vēlme un nepieciešamība izstrādāt sociālās palīdzības politiku, kas būtu iespējami tuvāka iedzīvotājiem. Kad CPAS pieņem lēmumu izveidot ārstnieciska rakstura sociālās aprūpes iestādi, lai apmierinātu vietējo iedzīvotāju sociālās aprūpes vajadzības, tādējādi izveidoto struktūru vienlaikus regulē gan likums par CPAS, gan federālā reglamentējošā sistēma, ko piemēro slimnīcām [skatīt 32. apsvērumu], un tā attiecas uz visām slimnīcām, neatkarīgi no to statusa (publiskā vai privātā), nodrošinot vienotu organizatorisko sistēmu visā valstī. Tomēr atšķirībā no privātajām slimnīcām CPAS izveidotajām slimnīcām, piemēram, IRIS slimnīcām, galvenais mērķis ir pastāvīgi sekmēt sociālās palīdzības sniegšanu. IRIS slimnīcām uzdoto pienākumu konkrētais raksturs sociālās palīdzības jomā (skatīt arī turpmāk 7.3.4.1. punktu) ir definēts IRIS slimnīcu statūtos un IRIS stratēģiskajos plānos saskaņā ar likuma par CPAS prasībām (un jo īpaši ar šā likuma 120. un 135.d pantu). |
| --- | --- |

(21)

Pamatojoties uz pašvaldību autonomijas principu, katrs CPAS attiecīgajā komūnā pieņem lēmumus patstāvīgi, ievērojot likumu par CPAS, lai varētu labāk izpildīt sociālās (tostarp medicīniskās) palīdzības sniegšanas pienākumu. Konstitūcijā paredzētajai prasībai pašvaldību līmenī organizēt sociālo palīdzību pamatā ir arī vēlme un nepieciešamība izstrādāt sociālās palīdzības politiku, kas būtu iespējami tuvāka iedzīvotājiem. Kad CPAS pieņem lēmumu izveidot ārstnieciska rakstura sociālās aprūpes iestādi, lai apmierinātu vietējo iedzīvotāju sociālās aprūpes vajadzības, tādējādi izveidoto struktūru vienlaikus regulē gan likums par CPAS, gan federālā reglamentējošā sistēma, ko piemēro slimnīcām [skatīt 32. apsvērumu], un tā attiecas uz visām slimnīcām, neatkarīgi no to statusa (publiskā vai privātā), nodrošinot vienotu organizatorisko sistēmu visā valstī. Tomēr atšķirībā no privātajām slimnīcām CPAS izveidotajām slimnīcām, piemēram, IRIS slimnīcām, galvenais mērķis ir pastāvīgi sekmēt sociālās palīdzības sniegšanu. IRIS slimnīcām uzdoto pienākumu konkrētais raksturs sociālās palīdzības jomā (skatīt arī turpmāk 7.3.4.1. punktu) ir definēts IRIS slimnīcu statūtos un IRIS stratēģiskajos plānos saskaņā ar likuma par CPAS prasībām (un jo īpaši ar šā likuma 120. un 135.d pantu).

CPAS

CPAS

CPAS

CPAS

CPAS

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

CPAS

| (22) | Visbeidzot, pamatojoties uz likuma par CPAS 106. pantu, komūnām ir pienākums segt savu CPAS iztrūkumu, ja šiem centriem nepietiek līdzekļu ar sociālās palīdzības pienākumiem saistīto izdevumu segšanai. |
| --- | --- |

(22)

Visbeidzot, pamatojoties uz likuma par CPAS 106. pantu, komūnām ir pienākums segt savu CPAS iztrūkumu, ja šiem centriem nepietiek līdzekļu ar sociālās palīdzības pienākumiem saistīto izdevumu segšanai.

CPAS

CPAS

2.2.   
  IRIS slimnīcu izveidošana

IRIS

| (23) | Kā iepriekš skaidrots [skatīt 15. apsvērumu], CPAS sniegtā sociālā palīdzība ietver medicīnisko un medicīniski sociālo palīdzību un tai var būt profilaktisks, kā arī ārstniecisks raksturs. Šo palīdzību var sniegt vai nu i) tieši pats CPAS, vai ii) ar trešo personu (piemēram, privāto slimnīcu) starpniecību, ievērojot to juridisko autonomiju, vai iii) jo īpaši gadījumā, ja CPAS vēlas kontrolēt, kā šie mērķi tiek sasniegti, izveidojot struktūru vai dienestu, kuram uzdod pildīt daļu no šā centra uzdevumiem (tad minētie uzdevumi tiek definēti šīs struktūras vai dienesta statūtos un IRIS slimnīcu gadījumā – IRIS stratēģiskajos plānos [skatīt 16. un 21. apsvērumu]). Lai varētu izpildīt medicīniskās palīdzības uzdevumus, CPAS ir izveidojuši un turpina (kopīgi) pārvaldīt slimnīcas vairākās Beļģijas pilsētās un komūnās. |
| --- | --- |

(23)

Kā iepriekš skaidrots [skatīt 15. apsvērumu], CPAS sniegtā sociālā palīdzība ietver medicīnisko un medicīniski sociālo palīdzību un tai var būt profilaktisks, kā arī ārstniecisks raksturs. Šo palīdzību var sniegt vai nu i) tieši pats CPAS, vai ii) ar trešo personu (piemēram, privāto slimnīcu) starpniecību, ievērojot to juridisko autonomiju, vai iii) jo īpaši gadījumā, ja CPAS vēlas kontrolēt, kā šie mērķi tiek sasniegti, izveidojot struktūru vai dienestu, kuram uzdod pildīt daļu no šā centra uzdevumiem (tad minētie uzdevumi tiek definēti šīs struktūras vai dienesta statūtos un IRIS slimnīcu gadījumā – IRIS stratēģiskajos plānos [skatīt 16. un 21. apsvērumu]). Lai varētu izpildīt medicīniskās palīdzības uzdevumus, CPAS ir izveidojuši un turpina (kopīgi) pārvaldīt slimnīcas vairākās Beļģijas pilsētās un komūnās.

CPAS

CPAS

CPAS

IRIS

IRIS

CPAS

| (24) | Agrāk sešu attiecīgo Briseles komūnu CPAS (18) paši sniedza sociālo palīdzību ar medicīnisku un sociāli medicīnisku raksturu, izmantojot astoņu publisko slimnīcu starpniecību (19), kuras atradās astoņās dažādās vietās. Šīs slimnīcas tiešā veidā pārvaldīja attiecīgie CPAS, un tām nebija juridiskas personas statusa. Tādēļ bija skaidrs, ka šīs slimnīcas palīdz attiecīgajiem CPAS izpildīt sociālās palīdzības pienākumu. Tomēr 1990. gadu pirmajā pusē Briseles valsts iestādes atzina, ka šo slimnīcu strukturālais iztrūkums apdraud to ilgtspējību. Lai nodrošinātu Briseles publisko slimnīcu ilgtspējību un ilgtermiņa dzīvotspēju, šīs valsts iestādes nolēma tās pārstrukturēt. |
| --- | --- |

(24)

Agrāk sešu attiecīgo Briseles komūnu CPAS (18) paši sniedza sociālo palīdzību ar medicīnisku un sociāli medicīnisku raksturu, izmantojot astoņu publisko slimnīcu starpniecību (19), kuras atradās astoņās dažādās vietās. Šīs slimnīcas tiešā veidā pārvaldīja attiecīgie CPAS, un tām nebija juridiskas personas statusa. Tādēļ bija skaidrs, ka šīs slimnīcas palīdz attiecīgajiem CPAS izpildīt sociālās palīdzības pienākumu. Tomēr 1990. gadu pirmajā pusē Briseles valsts iestādes atzina, ka šo slimnīcu strukturālais iztrūkums apdraud to ilgtspējību. Lai nodrošinātu Briseles publisko slimnīcu ilgtspējību un ilgtermiņa dzīvotspēju, šīs valsts iestādes nolēma tās pārstrukturēt.

CPAS

18

19

CPAS

CPAS

| (25) | Minētās pārstrukturizēšanas pirmais posms sākās 1994. gada 19. maijā, parakstot sadarbības nolīgumu starp Beļģijas Federālo valdību, Briseles galvaspilsētas reģionu un Briseles komūnu kopīgo komisiju slimnīcu politikas jautājumos. Šis nolīgums paredzēja īstenot pārstrukturizēšanas paktu, lai nodrošinātu publisko un vietējo slimnīcu pakalpojumu ilgtspējību. Kā norādīts šā sadarbības nolīguma 2. pantā:

  “Minētajam pārstrukturizēšanas paktam jāatbilst šādiem nosacījumiem:






  1. | jāsniedz garantijas, no vienas puses, attiecībā uz publisko slimnīcu specifikas saglabāšanu, cita starpā izvēloties tādas juridiskās un koordinācijas struktūras, kas nodrošina valsts sektora dominanci pārvaldes struktūrās un lēmumu pieņemšanas procedūrās, un, no otras puses, attiecībā uz vietējo piesaisti, palielinot tieši ievēlēto locekļu pārstāvību pārvaldes struktūru sastāvā.” (20) |
| --- | --- | --- |

(25)

Minētās pārstrukturizēšanas pirmais posms sākās 1994. gada 19. maijā, parakstot sadarbības nolīgumu starp Beļģijas Federālo valdību, Briseles galvaspilsētas reģionu un Briseles komūnu kopīgo komisiju slimnīcu politikas jautājumos. Šis nolīgums paredzēja īstenot pārstrukturizēšanas paktu, lai nodrošinātu publisko un vietējo slimnīcu pakalpojumu ilgtspējību. Kā norādīts šā sadarbības nolīguma 2. pantā:

“Minētajam pārstrukturizēšanas paktam jāatbilst šādiem nosacījumiem:

1.

jāsniedz garantijas, no vienas puses, attiecībā uz publisko slimnīcu specifikas saglabāšanu, cita starpā izvēloties tādas juridiskās un koordinācijas struktūras, kas nodrošina valsts sektora dominanci pārvaldes struktūrās un lēmumu pieņemšanas procedūrās, un, no otras puses, attiecībā uz vietējo piesaisti, palielinot tieši ievēlēto locekļu pārstāvību pārvaldes struktūru sastāvā.” (20)

publisko slimnīcu specifikas saglabāšanu

nodrošina valsts sektora dominanci pārvaldes struktūrās

vietējo piesaisti, palielinot tieši ievēlēto locekļu pārstāvību

20

| (26) | Šim nolūkam sadarbības nolīguma preambula paredz turpmāk minēto:

  “ņemot vērā to, ka finansiālais iztrūkums, kas radies publisko slimnīcu iestādēm, kuras atrodas Briseles galvaspilsētas reģiona teritorijā, būtībā ir sasniedzis satraucošas proporcijas;
  ņemot vērā to, ka, neraugoties uz vairākiem konsolidācijas plāniem, šo iestāžu finansiālais līdzsvars ir ļoti nestabils un tādēļ strukturālā veidā apgrūtina komūnu budžetus;
  ņemot vērā to, ka šādā situācijā ir nepieciešams veicināt koordinācijas un sadarbības mehānismu izveidi starp komūnām un sociālās palīdzības valsts centriem, kā arī asociācijām, kas izveidotas saskaņā ar 1976. gada 8. jūlija pamatlikuma par sociālās palīdzības valsts centriem XII nodaļu un atbild par dažādām publisko slimnīcu iestādēm, kuras atrodas Briseles galvaspilsētas reģiona teritorijā;
  ņemot vērā to, ka šie koordinācijas un sadarbības mehānismi ir pēc rakstura tādi, ka nodrošina publisko slimnīcu ilgtspējību, sekmējot iekārtu un infrastruktūras, kā arī slimnīcu pārvaldes un attīstības līdzekļu sinerģijas, un veicina komūnu budžeta deficīta novēršanu;
  ņemot vērā to, ka šis nolīgums nekādā veidā negroza slimnīcu finansēšanas noteikumus, bet tā mērķis ir tikai novērst strukturālo deficītu, kas ietekmē sociālās palīdzības valsts centrus un komūnas.”
   (21) |
| --- | --- |

(26)

Šim nolūkam sadarbības nolīguma preambula paredz turpmāk minēto:

“ņemot vērā to, ka finansiālais iztrūkums, kas radies publisko slimnīcu iestādēm, kuras atrodas Briseles galvaspilsētas reģiona teritorijā, būtībā ir sasniedzis satraucošas proporcijas;

ņemot vērā to, ka, neraugoties uz vairākiem konsolidācijas plāniem, šo iestāžu finansiālais līdzsvars ir ļoti nestabils un tādēļ strukturālā veidā apgrūtina komūnu budžetus;

ņemot vērā to, ka šādā situācijā ir nepieciešams veicināt koordinācijas un sadarbības mehānismu izveidi starp komūnām un sociālās palīdzības valsts centriem, kā arī asociācijām, kas izveidotas saskaņā ar 1976. gada 8. jūlija pamatlikuma par sociālās palīdzības valsts centriem XII nodaļu un atbild par dažādām publisko slimnīcu iestādēm, kuras atrodas Briseles galvaspilsētas reģiona teritorijā;

ņemot vērā to, ka šie koordinācijas un sadarbības mehānismi ir pēc rakstura tādi, ka nodrošina publisko slimnīcu ilgtspējību, sekmējot iekārtu un infrastruktūras, kā arī slimnīcu pārvaldes un attīstības līdzekļu sinerģijas, un veicina komūnu budžeta deficīta novēršanu;

ir pēc rakstura tādi, ka nodrošina publisko slimnīcu ilgtspējību

ņemot vērā to, ka šis nolīgums nekādā veidā negroza slimnīcu finansēšanas noteikumus, bet tā mērķis ir tikai novērst strukturālo deficītu, kas ietekmē sociālās palīdzības valsts centrus un komūnas.”
   (21)

21

| (27) | Pamatojoties uz to, Briseles komūnu kopīgā komisija 1995. gada 22. decembrī pieņēma rīkojumu, ar ko iekļāva XII.a nodaļu tajā likuma par CPAS redakcijā, ko piemēro Briseles galvaspilsētas reģionam. Šā rīkojuma (22) sagatavošanas darbu pamatā bija 1994. gada 19. maija sadarbības nolīgums [skatīt 25. apsvērumu], kura galvenais mērķis bija, izmantojot piedāvāto pārstrukturēšanu, nodrošināt Briseles publisko slimnīcu ilgtspējību (23). |
| --- | --- |

(27)

Pamatojoties uz to, Briseles komūnu kopīgā komisija 1995. gada 22. decembrī pieņēma rīkojumu, ar ko iekļāva XII.a nodaļu tajā likuma par CPAS redakcijā, ko piemēro Briseles galvaspilsētas reģionam. Šā rīkojuma (22) sagatavošanas darbu pamatā bija 1994. gada 19. maija sadarbības nolīgums [skatīt 25. apsvērumu], kura galvenais mērķis bija, izmantojot piedāvāto pārstrukturēšanu, nodrošināt Briseles publisko slimnīcu ilgtspējību (23).

CPAS

22

23

| (28) | Pārstrukturēšanas pamatā galvenokārt bija šādi elementi:






  — | cesija, ko veica CPAS, nododot savu publisko slimnīcu tiešo pārvaldību jaunizveidotām juridiskām personām (tā sauktajām “asociācijām, kas saistītas ar XII nodaļu”), kuras izveidoja CPAS (kopīgi ar attiecīgajām komūnām, asociāciju, kas pārstāv slimnīcu ārstus, un attiecīgā gadījumā – ar Briseles Brīvo universitāti (Université libre de Bruxelles, ULB) un/vai Vrije Universiteit Brussel (VUB).
  To darot, CPAS atsauca iepriekšējo lēmumu pašiem pārvaldīt savas slimnīcas. Kā paredz likuma par CPAS 60. panta 6. punkts un 118. pants [skatīt 19. apsvērumu], CPAS nolēma dibināt asociāciju, kas nodrošinās medicīniskās un medicīniski sociālās palīdzības sniegšanu vietējai sabiedrībai.
  Tādējādi Briseles publiskās slimnīcas tika likvidētas un to darbība nodota astoņām vietējām slimnīcu asociācijām, kas izveidotas, pamatojoties uz likuma par CPAS XII nodaļu. Arī IRIS slimnīcas ieguva juridisku un finansiālu autonomiju (24)
  1996. gada 1. janvārī. Tika izveidotas šādas astoņas slimnīcu asociācijas: CHU Brugmann – HUDERF, CH Brien, CHU Saint-Pierre (CHU-SP), CH Etterbeek-Ixelles, CH Baron Lambert, CH Bracops, CH Molière un Institut Bordet (IB).
  Pēc tam šīs astoņas slimnīcas tika apvienotas tā, kā turpmāk minēts, vienlaikus saglabājot visas esošās vietējās nodaļas, un tika izveidotas pašlaik pastāvošās piecas IRIS slimnīcas. CHU Brugmann (CHU-B) un Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola (HUDERF) tika sadalītas divās atsevišķās juridiskās vienībās 1997. gada 1. janvārī. CHU Brugmann un CH Brien
  1999. gada 1. jūlijā tika apvienotas vienā struktūrā ar nosaukumu CHU Brugmann. Tajā pašā dienā CH Etterbeek-Ixelles, CH Baron Lambert, CH Bracops un CH Molière tika apvienotas, izveidojot Hôpitaux Iris Sud. Šajā lēmumā, ja nav norādīts citādi, termins “
  IRIS slimnīcas” apzīmē pašreizējās piecas vietējās slimnīcu asociācijas (25), |
| --- | --- | --- |

(28)

Pārstrukturēšanas pamatā galvenokārt bija šādi elementi:

—

cesija, ko veica CPAS, nododot savu publisko slimnīcu tiešo pārvaldību jaunizveidotām juridiskām personām (tā sauktajām “asociācijām, kas saistītas ar XII nodaļu”), kuras izveidoja CPAS (kopīgi ar attiecīgajām komūnām, asociāciju, kas pārstāv slimnīcu ārstus, un attiecīgā gadījumā – ar Briseles Brīvo universitāti (Université libre de Bruxelles, ULB) un/vai Vrije Universiteit Brussel (VUB).

CPAS

CPAS

(Université libre de Bruxelles, ULB

Vrije Universiteit Brussel (VUB)

To darot, CPAS atsauca iepriekšējo lēmumu pašiem pārvaldīt savas slimnīcas. Kā paredz likuma par CPAS 60. panta 6. punkts un 118. pants [skatīt 19. apsvērumu], CPAS nolēma dibināt asociāciju, kas nodrošinās medicīniskās un medicīniski sociālās palīdzības sniegšanu vietējai sabiedrībai.

CPAS

CPAS

CPAS

Tādējādi Briseles publiskās slimnīcas tika likvidētas un to darbība nodota astoņām vietējām slimnīcu asociācijām, kas izveidotas, pamatojoties uz likuma par CPAS XII nodaļu. Arī IRIS slimnīcas ieguva juridisku un finansiālu autonomiju (24)
  1996. gada 1. janvārī. Tika izveidotas šādas astoņas slimnīcu asociācijas: CHU Brugmann – HUDERF, CH Brien, CHU Saint-Pierre (CHU-SP), CH Etterbeek-Ixelles, CH Baron Lambert, CH Bracops, CH Molière un Institut Bordet (IB).

CPAS

IRIS

24

CHU Brugmann – HUDERF, CH Brien, CHU Saint-Pierre (CHU-SP), CH Etterbeek-Ixelles, CH Baron Lambert, CH Bracops, CH Molière

Institut Bordet (IB)

Pēc tam šīs astoņas slimnīcas tika apvienotas tā, kā turpmāk minēts, vienlaikus saglabājot visas esošās vietējās nodaļas, un tika izveidotas pašlaik pastāvošās piecas IRIS slimnīcas. CHU Brugmann (CHU-B) un Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola (HUDERF) tika sadalītas divās atsevišķās juridiskās vienībās 1997. gada 1. janvārī. CHU Brugmann un CH Brien
  1999. gada 1. jūlijā tika apvienotas vienā struktūrā ar nosaukumu CHU Brugmann. Tajā pašā dienā CH Etterbeek-Ixelles, CH Baron Lambert, CH Bracops un CH Molière tika apvienotas, izveidojot Hôpitaux Iris Sud. Šajā lēmumā, ja nav norādīts citādi, termins “
  IRIS slimnīcas” apzīmē pašreizējās piecas vietējās slimnīcu asociācijas (25),

IRIS

CHU Brugmann (CHU-B)

Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola (HUDERF)

CHU Brugmann

CH Brien

CHU Brugmann

CH Etterbeek-Ixelles

CH Baron Lambert

CH Bracops

CH Molière

Hôpitaux Iris Sud

IRIS

25

| — | jumta struktūras izveide ar nosaukumu IRIS (pamatojoties uz likuma par CPAS XII.a nodaļu), kurai jānodrošina slimnīcas darbības koordinācija un kontrole katrā asociācijā, kas saistīta ar XII nodaļu (26). IRIS jumta struktūras galvenais mērķis ir nodrošināt ilgtspējīgu finansiālo līdzsvaru attiecībā uz slimnīcu darbību, ko īsteno IRIS slimnīcas. Tās galvenie uzdevumi ir koordinēt IRIS slimnīcu darbības, izstrādāt stratēģisko plānu IRIS tīklam, uzlabot piedāvāto pakalpojumu kvalitāti un kontrolēt tīkla budžetu. |
| --- | --- |

—

jumta struktūras izveide ar nosaukumu IRIS (pamatojoties uz likuma par CPAS XII.a nodaļu), kurai jānodrošina slimnīcas darbības koordinācija un kontrole katrā asociācijā, kas saistīta ar XII nodaļu (26). IRIS jumta struktūras galvenais mērķis ir nodrošināt ilgtspējīgu finansiālo līdzsvaru attiecībā uz slimnīcu darbību, ko īsteno IRIS slimnīcas. Tās galvenie uzdevumi ir koordinēt IRIS slimnīcu darbības, izstrādāt stratēģisko plānu IRIS tīklam, uzlabot piedāvāto pakalpojumu kvalitāti un kontrolēt tīkla budžetu.

IRIS

CPAS

26

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

| (29) | Saskaņā ar likuma par CPAS XII nodaļu visas vietējās slimnīcu asociācijas ir izveidotas, pamatojoties uz statūtiem, kas, cita starpā, definē darbības mērķi, asociācijas locekļu tiesības un pienākumus un lēmumu pieņemšanas struktūras (27). Visām asociācijām ir paredzēta pilnsapulce un valde, kurā tiek pārstāvētas dažādas personas, kas izveidojušas šo asociāciju [skatīt 28. apsvērumu], taču valsts iestāžu (proti, komūnu un CPAS) pārstāvjiem ir vairākums šajās lēmumu pieņemšanas struktūrās (28). Tādēļ nav nekādu šaubu par to, ka visas IRIS slimnīcas kontrolē valsts iestādes. Tāpat komūnām un CPAS ir vairākums arī IRIS jumta struktūras pilnsapulcē un valdē. |
| --- | --- |

(29)

Saskaņā ar likuma par CPAS XII nodaļu visas vietējās slimnīcu asociācijas ir izveidotas, pamatojoties uz statūtiem, kas, cita starpā, definē darbības mērķi, asociācijas locekļu tiesības un pienākumus un lēmumu pieņemšanas struktūras (27). Visām asociācijām ir paredzēta pilnsapulce un valde, kurā tiek pārstāvētas dažādas personas, kas izveidojušas šo asociāciju [skatīt 28. apsvērumu], taču valsts iestāžu (proti, komūnu un CPAS) pārstāvjiem ir vairākums šajās lēmumu pieņemšanas struktūrās (28). Tādēļ nav nekādu šaubu par to, ka visas IRIS slimnīcas kontrolē valsts iestādes. Tāpat komūnām un CPAS ir vairākums arī IRIS jumta struktūras pilnsapulcē un valdē.

CPAS

27

CPAS

28

IRIS

CPAS

IRIS

| (30) | Likuma par CPAS XII.a nodaļa, cita starpā, paredz kontroles un administratīvās uzraudzības noteikumus, ko piemēro vietējām slimnīcu asociācijām. Konkrētāk, IRIS jumta organizācijai ir pienākums izstrādāt stratēģisku plānu, kas ir juridiski saistošs vietējām asociācijām, kas saistītas ar XII nodaļu. Pamatojoties uz šo plānu, visām vietējām slimnīcu asociācijām ir pienākums izstrādāt vadības plānus un finanšu plānus un iesniegt tos IRIS apstiprināšanai (skatīt likuma par CPAS 135.d pantu). Vietējām slimnīcu asociācijām arī jāprasa IRIS atļauja, pirms tās pieņem vairākus būtiskus lēmumus (skatīt 135.e pantu), un IRIS tajās veic kontroles pasākumus reizi ceturksnī (skatīt 135.g pantu). IRIS arī ieceļ amatā katras vietējās slimnīcu asociācijas komisāru; tas piedalās šo asociāciju lēmumu pieņemšanas struktūru sanāksmēs, un viņam ir veto tiesības, pieņemot lēmumus, kas neatbilst IRIS pieņemtajiem lēmumiem (skatīt 135.h pantu). |
| --- | --- |

(30)

Likuma par CPAS XII.a nodaļa, cita starpā, paredz kontroles un administratīvās uzraudzības noteikumus, ko piemēro vietējām slimnīcu asociācijām. Konkrētāk, IRIS jumta organizācijai ir pienākums izstrādāt stratēģisku plānu, kas ir juridiski saistošs vietējām asociācijām, kas saistītas ar XII nodaļu. Pamatojoties uz šo plānu, visām vietējām slimnīcu asociācijām ir pienākums izstrādāt vadības plānus un finanšu plānus un iesniegt tos IRIS apstiprināšanai (skatīt likuma par CPAS 135.d pantu). Vietējām slimnīcu asociācijām arī jāprasa IRIS atļauja, pirms tās pieņem vairākus būtiskus lēmumus (skatīt 135.e pantu), un IRIS tajās veic kontroles pasākumus reizi ceturksnī (skatīt 135.g pantu). IRIS arī ieceļ amatā katras vietējās slimnīcu asociācijas komisāru; tas piedalās šo asociāciju lēmumu pieņemšanas struktūru sanāksmēs, un viņam ir veto tiesības, pieņemot lēmumus, kas neatbilst IRIS pieņemtajiem lēmumiem (skatīt 135.h pantu).

CPAS

IRIS

IRIS

CPAS

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

| (31) | Visbeidzot, kā skaidrots sākšanas lēmuma 31. un 32. apsvērumā, pārstrukturēšana Briseles publiskajās slimnīcās, kuras uzrauga un pārvalda CPAS, ietvēra arī finanšu komponentu. Konkrētāk, izmantojot Briseles reģionālos fondus pašvaldību budžetu refinansēšanai (turpmāk tekstā – “FRBRTC”), Briseles galvaspilsētas reģions piešķīra aizdevumu 4 miljardu Beļģijas franku (aptuveni 100 miljonu euro) apmērā uz 20 gadiem tām komūnām, kuras pārvalda publiskās slimnīcas (ar attiecīgo CPAS starpniecību) (29). Pēc tam šīs komūnas pārskaitīja minētos līdzekļus savām publiskajām slimnīcām, lai daļēji segtu to finansiālās saistības (30). Briseles galvaspilsētas reģions 1996. gada 6. jūnijā nolēma neprasīt šā aizdevuma un procentu atmaksāšanu, ar nosacījumu, ka līgumi par pārstrukturēšanu ir pilnībā izpildīti un finanšu plāni ir ievēroti. |
| --- | --- |

(31)

Visbeidzot, kā skaidrots sākšanas lēmuma 31. un 32. apsvērumā, pārstrukturēšana Briseles publiskajās slimnīcās, kuras uzrauga un pārvalda CPAS, ietvēra arī finanšu komponentu. Konkrētāk, izmantojot Briseles reģionālos fondus pašvaldību budžetu refinansēšanai (turpmāk tekstā – “FRBRTC”), Briseles galvaspilsētas reģions piešķīra aizdevumu 4 miljardu Beļģijas franku (aptuveni 100 miljonu euro) apmērā uz 20 gadiem tām komūnām, kuras pārvalda publiskās slimnīcas (ar attiecīgo CPAS starpniecību) (29). Pēc tam šīs komūnas pārskaitīja minētos līdzekļus savām publiskajām slimnīcām, lai daļēji segtu to finansiālās saistības (30). Briseles galvaspilsētas reģions 1996. gada 6. jūnijā nolēma neprasīt šā aizdevuma un procentu atmaksāšanu, ar nosacījumu, ka līgumi par pārstrukturēšanu ir pilnībā izpildīti un finanšu plāni ir ievēroti.

CPAS

FRBRTC

CPAS

29

30

2.3.   Tiesiskais regulējums, ko piemēro IRIS slimnīcām

Tiesiskais regulējums, ko piemēro IRIS

| (32) | No iepriekšējās iedaļas skaidri izriet, ka IRIS slimnīcas tika izveidotas, pamatojoties uz likumu par CPAS, lai sniegtu iespēju CPAS izpildīt to pienākumus sociālās palīdzības jomā. Tādēļ šo slimnīcu darbību regulē galvenokārt likums par CPAS. Tomēr uz tām kā slimnīcām attiecās arī 1987. gada 7. augusta koordinētais likums par slimnīcām (LCH) (31), kura 147. pants (turpmāk LCH 163. pants 2008. gada 10. jūlija redakcijā) (32) paredz šādi:

  “Attiecībā uz slimnīcām, kuras pārvalda Sociālās palīdzības valsts centrs, un ārstiem, kuri strādā šajās slimnīcās, šā koordinētā likuma noteikumi papildina 1976. gada 8. jūlija pamatlikumu par Sociālās palīdzības valsts centriem un jo īpaši minētā likuma 48., 51., 52., 53., 54., 55., 56. un 94. pantu.” |
| --- | --- |

(32)

No iepriekšējās iedaļas skaidri izriet, ka IRIS slimnīcas tika izveidotas, pamatojoties uz likumu par CPAS, lai sniegtu iespēju CPAS izpildīt to pienākumus sociālās palīdzības jomā. Tādēļ šo slimnīcu darbību regulē galvenokārt likums par CPAS. Tomēr uz tām kā slimnīcām attiecās arī 1987. gada 7. augusta koordinētais likums par slimnīcām (LCH) (31), kura 147. pants (turpmāk LCH 163. pants 2008. gada 10. jūlija redakcijā) (32) paredz šādi:

IRIS

CPAS

CPAS

CPAS

(LCH)

31

LCH

32

“Attiecībā uz slimnīcām, kuras pārvalda Sociālās palīdzības valsts centrs, un ārstiem, kuri strādā šajās slimnīcās, šā koordinētā likuma noteikumi papildina 1976. gada 8. jūlija pamatlikumu par Sociālās palīdzības valsts centriem un jo īpaši minētā likuma 48., 51., 52., 53., 54., 55., 56. un 94. pantu.”

| (33) | LCH, cita starpā, definē slimnīcu veidus, kurus var oficiāli apstiprināt (33); slimnīcas pārvaldes nosacījumus un medicīniskās darbības struktūru (34); slimnīcu programmu izstrādi (35); slimnīcu un slimnīcas pakalpojumu standartus un apstiprināšanas nosacījumus (36); tiesiskās attiecības starp slimnīcu un tās ārstiem, slimnīcas ārstu finansiālo statusu, tostarp jo īpaši iekļaujot maksas saņemšanu un tās apmēra noteikšanu, maksas saturu un centralizēti saņemtās maksas sadalījumu (37). |
| --- | --- |

(33)

LCH, cita starpā, definē slimnīcu veidus, kurus var oficiāli apstiprināt (33); slimnīcas pārvaldes nosacījumus un medicīniskās darbības struktūru (34); slimnīcu programmu izstrādi (35); slimnīcu un slimnīcas pakalpojumu standartus un apstiprināšanas nosacījumus (36); tiesiskās attiecības starp slimnīcu un tās ārstiem, slimnīcas ārstu finansiālo statusu, tostarp jo īpaši iekļaujot maksas saņemšanu un tās apmēra noteikšanu, maksas saturu un centralizēti saņemtās maksas sadalījumu (37).

LCH

33

34

35

36

37

| (34) | Turklāt uz IRIS slimnīcām attiecas arī noteikumi, kas paredzēti vietējo slimnīcu asociāciju statūtos, kas, cita starpā, nosaka IRIS slimnīcu darbības mērķus, kā arī asociācijas locekļu tiesības un pienākumus [skatīt arī 29. apsvērumu]. |
| --- | --- |

(34)

Turklāt uz IRIS slimnīcām attiecas arī noteikumi, kas paredzēti vietējo slimnīcu asociāciju statūtos, kas, cita starpā, nosaka IRIS slimnīcu darbības mērķus, kā arī asociācijas locekļu tiesības un pienākumus [skatīt arī 29. apsvērumu].

IRIS

IRIS

| (35) | Visbeidzot, vietējās slimnīcu asociācijas atrodas IRIS jumta organizācijas uzraudzībā, un tas ierobežo spēju patstāvīgi pieņemt noteiktus lēmumus finanšu un vadības jomā [skatīt 30. apsvērumu]. Jāpiebilst, ka IRIS jumta organizācija apstiprina daudzgadu stratēģiskos plānus, kas ir saistoši vietējām slimnīcu asociācijām, kā paredzēts likuma par CPAS 135.d pantā. |
| --- | --- |

(35)

Visbeidzot, vietējās slimnīcu asociācijas atrodas IRIS jumta organizācijas uzraudzībā, un tas ierobežo spēju patstāvīgi pieņemt noteiktus lēmumus finanšu un vadības jomā [skatīt 30. apsvērumu]. Jāpiebilst, ka IRIS jumta organizācija apstiprina daudzgadu stratēģiskos plānus, kas ir saistoši vietējām slimnīcu asociācijām, kā paredzēts likuma par CPAS 135.d pantā.

IRIS

IRIS

CPAS

| (36) | Noslēgumā, tiesiskais regulējums, kas regulē IRIS slimnīcu darbību, sastāv no likuma par CPAS, no LCH, no vietējo slimnīcu asociāciju statūtiem un no juridiski saistošiem stratēģiskiem plāniem, kurus pieņem IRIS jumta organizācija. |
| --- | --- |

(36)

Noslēgumā, tiesiskais regulējums, kas regulē IRIS slimnīcu darbību, sastāv no likuma par CPAS, no LCH, no vietējo slimnīcu asociāciju statūtiem un no juridiski saistošiem stratēģiskiem plāniem, kurus pieņem IRIS jumta organizācija.

IRIS

CPAS

LCH

IRIS

2.4.   
  IRIS slimnīcu galvenie darbības virzieni

IRIS

| (37) | IRIS slimnīcu galvenais darbības virziens ir slimnīcas pakalpojumu sniegšana Briseles galvaspilsētas reģiona pacientiem. IRIS slimnīcas kopumā nodarbina gandrīz 10 000 personas, nodrošinot vairāk nekā vienu miljonu konsultāciju gadā, un tās ir vislielākais neatliekamās palīdzības dienests Beļģijā. Tās piedāvā pilnu medicīnisko pakalpojumu klāstu visās galvenajās medicīnas jomās. Divas no tām specializējas konkrētās disciplīnās (Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola specializējas pediatrijā, bet Institut Bordet specializējas onkoloģijā). |
| --- | --- |

(37)

IRIS slimnīcu galvenais darbības virziens ir slimnīcas pakalpojumu sniegšana Briseles galvaspilsētas reģiona pacientiem. IRIS slimnīcas kopumā nodarbina gandrīz 10 000 personas, nodrošinot vairāk nekā vienu miljonu konsultāciju gadā, un tās ir vislielākais neatliekamās palīdzības dienests Beļģijā. Tās piedāvā pilnu medicīnisko pakalpojumu klāstu visās galvenajās medicīnas jomās. Divas no tām specializējas konkrētās disciplīnās (Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola specializējas pediatrijā, bet Institut Bordet specializējas onkoloģijā).

IRIS

IRIS

Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola

Institut Bordet

| (38) | Papildus medicīniskajiem pakalpojumiem, IRIS slimnīcas nodrošina arī vairākus ar tiem saistītus sociālos pakalpojumus. Jo īpaši IRIS slimnīcu sociālie darbinieki sniedz palīdzību neaizsargātiem pacientiem un viņu ģimenēm, lai risinātu un pārvaldītu administratīvas, finansiālas, attiecību un sociālas grūtības. |
| --- | --- |

(38)

Papildus medicīniskajiem pakalpojumiem, IRIS slimnīcas nodrošina arī vairākus ar tiem saistītus sociālos pakalpojumus. Jo īpaši IRIS slimnīcu sociālie darbinieki sniedz palīdzību neaizsargātiem pacientiem un viņu ģimenēm, lai risinātu un pārvaldītu administratīvas, finansiālas, attiecību un sociālas grūtības.

IRIS

IRIS

| (39) | Patlaban piecas IRIS slimnīcas nodrošina medicīniskus pakalpojumus un ar tiem saistītus sociālus pakalpojumus ar tīkla starpniecību, kas sastāv no 11 objektiem Briselē. Šie objekti ir izvietoti sešās komūnās (proti, Anderlecht, Ville de Bruxelles, Etterbeek, Forest, Ixelles un Schaerbeek). |
| --- | --- |

(39)

Patlaban piecas IRIS slimnīcas nodrošina medicīniskus pakalpojumus un ar tiem saistītus sociālus pakalpojumus ar tīkla starpniecību, kas sastāv no 11 objektiem Briselē. Šie objekti ir izvietoti sešās komūnās (proti, Anderlecht, Ville de Bruxelles, Etterbeek, Forest, Ixelles un Schaerbeek).

IRIS

Anderlecht, Ville de Bruxelles, Etterbeek, Forest, Ixelles

Schaerbeek

| (40) | IRIS slimnīcas raksturo savu virsuzdevumu šādi: “[no dzimšanas līdz mūža galam, mūsu slimnīcas apkalpo ikvienu, jebkurā viņa eksistences brīdī, neatkarīgi no medicīniskajām problēmām” (38). Desmit no IRIS slimnīcu 11 objektiem atrodas komūnās, kurās vidējie ienākumi nepārsniedz Briseles galvaspilsētas reģiona vidējos ienākumus (39). Pamatojoties uz klasifikāciju, ko noteicis federālais sabiedrības veselības valsts dienests [skatīt tabulu, kas raksturo šo klasifikāciju, 185. apsvērumā], trīs lielās IRIS slimnīcas, kas piedāvā pilnu pakalpojumu klāstu [CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann un slimnīcas Iris Sud (HIS)], ir trīs slimnīcas, kuru pacienti pieder Beļģijas visneaizsargātākajam sociāli ekonomiskajam profilam. Šo situāciju apstiprina arī fakts, ka 2012. gadā gandrīz 11 % visu pacientu, kas uzņemti CHU Saint-Pierre un CHU Brugmann, nebija slimības apdrošināšanas, kas Beļģijā ir obligāta, un viņi nespēja samaksāt par ārstēšanu, bet 15 % šo slimnīcu pacientu bija atkarīgi (arī) no CPAS atbalsta. |
| --- | --- |

(40)

IRIS slimnīcas raksturo savu virsuzdevumu šādi: “[no dzimšanas līdz mūža galam, mūsu slimnīcas apkalpo ikvienu, jebkurā viņa eksistences brīdī, neatkarīgi no medicīniskajām problēmām” (38). Desmit no IRIS slimnīcu 11 objektiem atrodas komūnās, kurās vidējie ienākumi nepārsniedz Briseles galvaspilsētas reģiona vidējos ienākumus (39). Pamatojoties uz klasifikāciju, ko noteicis federālais sabiedrības veselības valsts dienests [skatīt tabulu, kas raksturo šo klasifikāciju, 185. apsvērumā], trīs lielās IRIS slimnīcas, kas piedāvā pilnu pakalpojumu klāstu [CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann un slimnīcas Iris Sud (HIS)], ir trīs slimnīcas, kuru pacienti pieder Beļģijas visneaizsargātākajam sociāli ekonomiskajam profilam. Šo situāciju apstiprina arī fakts, ka 2012. gadā gandrīz 11 % visu pacientu, kas uzņemti CHU Saint-Pierre un CHU Brugmann, nebija slimības apdrošināšanas, kas Beļģijā ir obligāta, un viņi nespēja samaksāt par ārstēšanu, bet 15 % šo slimnīcu pacientu bija atkarīgi (arī) no CPAS atbalsta.

IRIS

38

IRIS

39

IRIS

CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann

Iris Sud (HIS)

CHU Saint-Pierre

CHU Brugmann

CPAS

| (41) | Visbeidzot, IRIS slimnīcas nodrošina arī vairākas saistītas darbības (piemēram, pacientu neatliekamās medicīniskās palīdzības pārvadājumus starp slimnīcām, bērnudārzus darbinieku bērniem, aprūpes un atpūtas namus vecāka gadagājuma cilvēkiem, medmāsu skolas, pētniecību, dzīvojamo infrastruktūru ar pakalpojumiem, psihiatriskās aprūpes iestādes, veikalu pacientiem un apmeklētājiem, televizoru nomu pacientiem, guļamtelpu izīrēšanu trešām personām, ēdnīcu un autostāvvietu infrastruktūru). Šīs saistītās darbības veido tikai ļoti nelielu daļu no visām IRIS slimnīcu darbībām, un par to liecina šo darbību nelielais īpatsvars (vidēji mazāk par 2 %) IRIS slimnīcu kopējos ieņēmumos. |
| --- | --- |

(41)

Visbeidzot, IRIS slimnīcas nodrošina arī vairākas saistītas darbības (piemēram, pacientu neatliekamās medicīniskās palīdzības pārvadājumus starp slimnīcām, bērnudārzus darbinieku bērniem, aprūpes un atpūtas namus vecāka gadagājuma cilvēkiem, medmāsu skolas, pētniecību, dzīvojamo infrastruktūru ar pakalpojumiem, psihiatriskās aprūpes iestādes, veikalu pacientiem un apmeklētājiem, televizoru nomu pacientiem, guļamtelpu izīrēšanu trešām personām, ēdnīcu un autostāvvietu infrastruktūru). Šīs saistītās darbības veido tikai ļoti nelielu daļu no visām IRIS slimnīcu darbībām, un par to liecina šo darbību nelielais īpatsvars (vidēji mazāk par 2 %) IRIS slimnīcu kopējos ieņēmumos.

IRIS

IRIS

IRIS

| (42) | Visas šīs darbības IRIS slimnīcām rada izdevumus un ieņēmumus. Šo slimnīcu izmaksas, papildus konkrētām darbībām, nosaka arī to publiskās slimnīcas statuss, kas tām rada vairākus ierobežojumus, kuri neattiecas uz privātajām slimnīcām. Darbības izmaksas, kuras sedz IRIS slimnīcas, sniedzot vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumus (turpmāk tekstā – “VTNP”) un veicot saistītās darbības, jo īpaši palielina šādi apstākļi:






  — | pienākums uz IRIS slimnīcu rēķina maksāt prēmijas par valodu zināšanām (40) divvalodīgiem darbiniekiem, un gada laikā tas rada izmaksas, kuru apjoms tiek lēsts (41) [...] (42) miljonu euro apmērā, |
| --- | --- | --- |

(42)

Visas šīs darbības IRIS slimnīcām rada izdevumus un ieņēmumus. Šo slimnīcu izmaksas, papildus konkrētām darbībām, nosaka arī to publiskās slimnīcas statuss, kas tām rada vairākus ierobežojumus, kuri neattiecas uz privātajām slimnīcām. Darbības izmaksas, kuras sedz IRIS slimnīcas, sniedzot vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumus (turpmāk tekstā – “VTNP”) un veicot saistītās darbības, jo īpaši palielina šādi apstākļi:

IRIS

IRIS

—

pienākums uz IRIS slimnīcu rēķina maksāt prēmijas par valodu zināšanām (40) divvalodīgiem darbiniekiem, un gada laikā tas rada izmaksas, kuru apjoms tiek lēsts (41) [...] (42) miljonu euro apmērā,

IRIS

40

41

42

| — | pensiju shēma, ko piemēro pastāvīgajiem darbiniekiem (43) (ieceltām amatpersonām) un kas ir dāsnāka par shēmu, kuru piemēro privātajā sektorā nodarbinātajiem – IRIS slimnīcām tādēļ ir jāveic iemaksas, kuru apjomu gadā lēš [...] miljonu euro apmērā, |
| --- | --- |

—

pensiju shēma, ko piemēro pastāvīgajiem darbiniekiem (43) (ieceltām amatpersonām) un kas ir dāsnāka par shēmu, kuru piemēro privātajā sektorā nodarbinātajiem – IRIS slimnīcām tādēļ ir jāveic iemaksas, kuru apjomu gadā lēš [...] miljonu euro apmērā,

43

IRIS

| — | izmaksas, ko rada pastāvīgo darbinieku ilglaicīga slimošana (44) un kas jāsedz IRIS slimnīcām (nevis sociālā nodrošinājuma sistēmai), un to summa tiek lēsta [...] miljonu euro apmērā gadā, |
| --- | --- |

—

izmaksas, ko rada pastāvīgo darbinieku ilglaicīga slimošana (44) un kas jāsedz IRIS slimnīcām (nevis sociālā nodrošinājuma sistēmai), un to summa tiek lēsta [...] miljonu euro apmērā gadā,

44

IRIS

| — | apjoma palielinājumi, kurus Briseles galvaspilsētas reģions uzdod īstenot IRIS slimnīcām (45), nosakot apjomus, ko piemēro pašvaldību darbiniekiem, CPAS un IRIS slimnīcām un kas sedz tikai 60 % palielinājuma, liekot segt gada izmaksas aptuveni [...] miljonu euro apmērā uz IRIS slimnīcu rēķina, |
| --- | --- |

—

apjoma palielinājumi, kurus Briseles galvaspilsētas reģions uzdod īstenot IRIS slimnīcām (45), nosakot apjomus, ko piemēro pašvaldību darbiniekiem, CPAS un IRIS slimnīcām un kas sedz tikai 60 % palielinājuma, liekot segt gada izmaksas aptuveni [...] miljonu euro apmērā uz IRIS slimnīcu rēķina,

IRIS

45

CPAS

IRIS

IRIS

| — | IRIS slimnīcu obligātās iemaksas IRIS jumta organizācijas izmaksu segšanai (46), un to gada izmaksas ir lēšamas [...] miljonu euro apmērā. |
| --- | --- |

—

IRIS slimnīcu obligātās iemaksas IRIS jumta organizācijas izmaksu segšanai (46), un to gada izmaksas ir lēšamas [...] miljonu euro apmērā.

IRIS

IRIS

46

| (43) | Šīs atlikušās izmaksas jāsedz IRIS slimnīcām, un tās nesedz citi valsts finansējuma avoti [kā, piemēram, BMF, skatīt 46. apsvēruma a) punktu]. |
| --- | --- |

(43)

Šīs atlikušās izmaksas jāsedz IRIS slimnīcām, un tās nesedz citi valsts finansējuma avoti [kā, piemēram, BMF, skatīt 46. apsvēruma a) punktu].

IRIS

BMF

2.5.   
  IRIS slimnīcu finansēšanas mehānismi un grāmatvedības uzskaites mehānismi

IRIS

2.5.1.   Finansēšanas mehānismi

Finansēšanas mehānismi

| (44) | IRIS slimnīcu finansēšanas pamatprincips ir iekļauts katras no piecām vietējām slimnīcu asociācijām statūtu 46. pantā (47) [skatīt 28.–29. apsvērumu], kas paredz šādi:

  “Neskarot 1987. gada 7. augusta Likuma par slimnīcām 109. pantu, pārskata gada peļņa tiek sadalīta starp partneriem, kuriem ir vismaz piektdaļa balsu kopskaita pilnsapulcē, pieņemot pilnsapulces lēmumu.”
   (48)

  Tādējādi komūnām un CPAS ir pienākums segt visu iztrūkumu, kas radies IRIS slimnīcām un ir deklarēts to finanšu pārskatos. Turklāt saskaņā ar likuma par CPAS 106. pantu komūnām ir pienākums segt visu iztrūkumu, kas radies to CPAS [skatīt 22. apsvērumu]. Līdz ar to komūnas (tiešā veidā un pildot finansēšanas pienākumu pret saviem attiecīgajiem CPAS) nodrošina IRIS slimnīcu ilgtspēju, sedzot visu iztrūkumu, kas var rasties šīm slimnīcām. |
| --- | --- |

(44)

IRIS slimnīcu finansēšanas pamatprincips ir iekļauts katras no piecām vietējām slimnīcu asociācijām statūtu 46. pantā (47) [skatīt 28.–29. apsvērumu], kas paredz šādi:

IRIS

47

“Neskarot 1987. gada 7. augusta Likuma par slimnīcām 109. pantu, pārskata gada peļņa tiek sadalīta starp partneriem, kuriem ir vismaz piektdaļa balsu kopskaita pilnsapulcē, pieņemot pilnsapulces lēmumu.”
   (48)

48

Tādējādi komūnām un CPAS ir pienākums segt visu iztrūkumu, kas radies IRIS slimnīcām un ir deklarēts to finanšu pārskatos. Turklāt saskaņā ar likuma par CPAS 106. pantu komūnām ir pienākums segt visu iztrūkumu, kas radies to CPAS [skatīt 22. apsvērumu]. Līdz ar to komūnas (tiešā veidā un pildot finansēšanas pienākumu pret saviem attiecīgajiem CPAS) nodrošina IRIS slimnīcu ilgtspēju, sedzot visu iztrūkumu, kas var rasties šīm slimnīcām.

CPAS

IRIS

CPAS

CPAS

CPAS

IRIS

| (45) | No tā izriet, ka pakāpe, kādā komūnām un CPAS jāiejaucas, lai segtu iespējamos IRIS slimnīcu radītos iztrūkumus saskaņā ar savu attiecīgo statūtu 46. pantu, ir atkarīga no pakāpes, kādā IRIS slimnīcas spēj segt šīs izmaksas no citiem finansēšanas avotiem. |
| --- | --- |

(45)

No tā izriet, ka pakāpe, kādā komūnām un CPAS jāiejaucas, lai segtu iespējamos IRIS slimnīcu radītos iztrūkumus saskaņā ar savu attiecīgo statūtu 46. pantu, ir atkarīga no pakāpes, kādā IRIS slimnīcas spēj segt šīs izmaksas no citiem finansēšanas avotiem.

CPAS

IRIS

IRIS

| (46) | LCH apraksta piecus finansēšanas avotus, kas vienādā mērā pieejami publiskām un privātām slimnīcām. Beļģijas slimnīcu ekspluatācijas izdevumi lielākoties tiek segti no pirmajiem trim (49), bet ceturtais un piektais attiecas uz slimnīcu ieguldījumu izdevumiem.






  a) | Pirmais finansējuma avots ir budžeta finanšu līdzekļi (turpmāk tekstā – “BMF”) (50), kurus piešķīris sabiedrības veselības federālais ministrs un kuri attiecas vienīgi uz to aprūpi slimnīcās, kas kompensējama no sociālās apdrošināšanas. BMF piešķir katrai slimnīcai, nepārsniedzot federālās valsts vispārējā budžeta ierobežojumus. Pieejamais federālais budžets tiek sadalīts starp visām slimnīcām un ne obligāti sedz visas pieļaujamās izmaksas. No 2002. gada katras slimnīcas budžetu nosaka galvenokārt, pamatojoties uz dienu skaitu, kurās aprūpe tika nodrošināta iepriekšējā gadā. Pēc tam šo konkrēto summu izmaksā katrai slimnīcai divos dažādos veidos. Konkrēti, aptuveni 85 % šīs summas (nemainīgā daļa) tiek izmaksāta slimnīcām katru mēnesi, bet atlikušie 15 % (mainīgā daļa) tiek izmaksāta, pamatojoties uz datiem par faktisko uzņemšanu un aprūpes dienu skaitu, kas gada laikā nodrošināts šajā slimnīcā. Katra gada beigās BMF pārrēķina, pamatojoties uz kārtējā gada faktiskajiem datiem, un, atkarībā no šo aprēķinu rezultāta slimnīca saņem vai tai jāatmaksā noteikta summa. Sīkāk BMF regulē 2002. gada 25. aprīļa karaļa rīkojums, kas definē nosacījumus un noteikumus, ko piemēro slimnīcām piešķirtā BMF noteikšanai. Karaļa rīkojums jo īpaši paredz BMF noteikšanas kārtību, izmaksu veidus, ko var segt valsts, un kritērijus, kas piemērojami šajā jomā (51). Jāņem vērā, ka BMF netiek piešķirti, lai segtu katras slimnīcas faktiskās izmaksas, bet, gluži otrādi, tie tiek noteikti kā bāzes finansējums, kura pamatā ir šo slimnīcu vēsturiskās faktiskās izmaksas. Tādēļ var gadīties, ka BMF nebūs pietiekami gadījumā, ja būtiski palielināsies izdevumi vai notiks citas izmaiņas slimnīcas organizācijā un izdevumu struktūrā. |
| --- | --- | --- |

(46)

LCH apraksta piecus finansēšanas avotus, kas vienādā mērā pieejami publiskām un privātām slimnīcām. Beļģijas slimnīcu ekspluatācijas izdevumi lielākoties tiek segti no pirmajiem trim (49), bet ceturtais un piektais attiecas uz slimnīcu ieguldījumu izdevumiem.

LCH

49

a)

Pirmais finansējuma avots ir budžeta finanšu līdzekļi (turpmāk tekstā – “BMF”) (50), kurus piešķīris sabiedrības veselības federālais ministrs un kuri attiecas vienīgi uz to aprūpi slimnīcās, kas kompensējama no sociālās apdrošināšanas. BMF piešķir katrai slimnīcai, nepārsniedzot federālās valsts vispārējā budžeta ierobežojumus. Pieejamais federālais budžets tiek sadalīts starp visām slimnīcām un ne obligāti sedz visas pieļaujamās izmaksas. No 2002. gada katras slimnīcas budžetu nosaka galvenokārt, pamatojoties uz dienu skaitu, kurās aprūpe tika nodrošināta iepriekšējā gadā. Pēc tam šo konkrēto summu izmaksā katrai slimnīcai divos dažādos veidos. Konkrēti, aptuveni 85 % šīs summas (nemainīgā daļa) tiek izmaksāta slimnīcām katru mēnesi, bet atlikušie 15 % (mainīgā daļa) tiek izmaksāta, pamatojoties uz datiem par faktisko uzņemšanu un aprūpes dienu skaitu, kas gada laikā nodrošināts šajā slimnīcā. Katra gada beigās BMF pārrēķina, pamatojoties uz kārtējā gada faktiskajiem datiem, un, atkarībā no šo aprēķinu rezultāta slimnīca saņem vai tai jāatmaksā noteikta summa. Sīkāk BMF regulē 2002. gada 25. aprīļa karaļa rīkojums, kas definē nosacījumus un noteikumus, ko piemēro slimnīcām piešķirtā BMF noteikšanai. Karaļa rīkojums jo īpaši paredz BMF noteikšanas kārtību, izmaksu veidus, ko var segt valsts, un kritērijus, kas piemērojami šajā jomā (51). Jāņem vērā, ka BMF netiek piešķirti, lai segtu katras slimnīcas faktiskās izmaksas, bet, gluži otrādi, tie tiek noteikti kā bāzes finansējums, kura pamatā ir šo slimnīcu vēsturiskās faktiskās izmaksas. Tādēļ var gadīties, ka BMF nebūs pietiekami gadījumā, ja būtiski palielināsies izdevumi vai notiks citas izmaiņas slimnīcas organizācijā un izdevumu struktūrā.

BMF

50

BMF

BMF

BMF

BMF

BMF

51

BMF

BMF

| b) | Otrs finansējuma avots ir summas, kas saņemtas kā sociālās apdrošināšanas iemaksas, proti, Nacionālais veselības un invaliditātes apdrošināšanas institūts (turpmāk tekstā – “INAMI”) maksā slimnīcām par pacientiem nodrošināto aprūpi. Šā finansējuma pamatā ir Slimības un invaliditātes apdrošināšanas likums (52) vai tā konsolidētā redakcija, kas iekļauta 1994. gada 14. jūlija likumā (53), kurš definē Beļģijas sociālās apdrošināšanas sistēmu slimības un invaliditātes jomā un precizē medicīniskos pakalpojumus un zāles, par kurām var saņemt kompensāciju no sociālās apdrošināšanas. Slimnīcas izraksta rēķinus tieši INAMI par daļu no ārstu honorāriem un izdevumiem par pacientiem izsniegtajām zālēm. Tomēr INAMI izmaksātās summas nesedz visus izdevumus, kas rodas slimnīcām, sniedzot slimnīcu pakalpojumus. Tādēļ slimnīcas, kurām nav citu pietiekamu finansējuma avotu, riskē ar budžeta deficītu. |
| --- | --- |

b)

Otrs finansējuma avots ir summas, kas saņemtas kā sociālās apdrošināšanas iemaksas, proti, Nacionālais veselības un invaliditātes apdrošināšanas institūts (turpmāk tekstā – “INAMI”) maksā slimnīcām par pacientiem nodrošināto aprūpi. Šā finansējuma pamatā ir Slimības un invaliditātes apdrošināšanas likums (52) vai tā konsolidētā redakcija, kas iekļauta 1994. gada 14. jūlija likumā (53), kurš definē Beļģijas sociālās apdrošināšanas sistēmu slimības un invaliditātes jomā un precizē medicīniskos pakalpojumus un zāles, par kurām var saņemt kompensāciju no sociālās apdrošināšanas. Slimnīcas izraksta rēķinus tieši INAMI par daļu no ārstu honorāriem un izdevumiem par pacientiem izsniegtajām zālēm. Tomēr INAMI izmaksātās summas nesedz visus izdevumus, kas rodas slimnīcām, sniedzot slimnīcu pakalpojumus. Tādēļ slimnīcas, kurām nav citu pietiekamu finansējuma avotu, riskē ar budžeta deficītu.

INAMI

52

53

INAMI

INAMI

| c) | Trešais finansējuma avots ir maksājumi, kurus pacienti vai viņu privātā slimības apdrošināšanas sabiedrība veic tieši slimnīcai. Šie maksājumi ir nepieciešami, jo sociālā apdrošināšana nesedz visus ārstu honorārus un maksu par zālēm un citiem pakalpojumiem (piemēram, par implantiem). Turklāt, ja pacients izvēlas atsevišķu palātu, papildus parastajai slimnīcas maksai un parastajiem ārstu honorāriem var tikt iekasēta papildu maksa (tiek palielināts standarta tarifs par ārstēšanu). Visbeidzot, no pacientiem var iekasēt papildu maksu arī par noteiktu papildu pakalpojumu izmantošanu (piemēram, par televizora nomu, slimnīcas autostāvvietas izmantošanu utt.).
  Visi maksājumi, ko veic pacienti vai trešās personas un kas paredzēti slimnīcas ārstu pakalpojumu samaksai saistībā ar hospitalizētajiem pacientiem, slimnīcai jāsaņem centralizēti (54). Slimnīcas un ārsti noslēdz līgumus, kuros nosaka atskaitījumu procentus, ko slimnīcas var ieturēt par honorāru iekasēšanas izmaksām un citiem izdevumiem, kurus nefinansē BMF
   (55). Tāpat kā attiecībā uz parastajiem ārstu honorāriem, slimnīcas var piemērot ieturējumus arī daļai no iepriekš minētās papildu maksas, lai daļēji segtu savas izmaksas (arī šoreiz saskaņā ar līgumu, kas noslēgts starp slimnīcu un ārstu). Tādējādi daļa no ārstu honorāriem netiek izmantota šo izmaksu segšanai, bet gan slimnīcas ekspluatācijas izdevumu segšanai. |
| --- | --- |

c)

Trešais finansējuma avots ir maksājumi, kurus pacienti vai viņu privātā slimības apdrošināšanas sabiedrība veic tieši slimnīcai. Šie maksājumi ir nepieciešami, jo sociālā apdrošināšana nesedz visus ārstu honorārus un maksu par zālēm un citiem pakalpojumiem (piemēram, par implantiem). Turklāt, ja pacients izvēlas atsevišķu palātu, papildus parastajai slimnīcas maksai un parastajiem ārstu honorāriem var tikt iekasēta papildu maksa (tiek palielināts standarta tarifs par ārstēšanu). Visbeidzot, no pacientiem var iekasēt papildu maksu arī par noteiktu papildu pakalpojumu izmantošanu (piemēram, par televizora nomu, slimnīcas autostāvvietas izmantošanu utt.).

Visi maksājumi, ko veic pacienti vai trešās personas un kas paredzēti slimnīcas ārstu pakalpojumu samaksai saistībā ar hospitalizētajiem pacientiem, slimnīcai jāsaņem centralizēti (54). Slimnīcas un ārsti noslēdz līgumus, kuros nosaka atskaitījumu procentus, ko slimnīcas var ieturēt par honorāru iekasēšanas izmaksām un citiem izdevumiem, kurus nefinansē BMF
   (55). Tāpat kā attiecībā uz parastajiem ārstu honorāriem, slimnīcas var piemērot ieturējumus arī daļai no iepriekš minētās papildu maksas, lai daļēji segtu savas izmaksas (arī šoreiz saskaņā ar līgumu, kas noslēgts starp slimnīcu un ārstu). Tādējādi daļa no ārstu honorāriem netiek izmantota šo izmaksu segšanai, bet gan slimnīcas ekspluatācijas izdevumu segšanai.

54

BMF

55

| d) | Ceturtais finansējuma avots ir īpaši paredzēts slimnīcas veikto ieguldījumu izmaksu segšanai. Slimnīcu ieguldījumus galvenokārt finansē valsts (federālā valdība un attiecīgais reģions katrs sedz noteiktu daļu), un atlikušo daļu finansē no slimnīcu pašu līdzekļiem, kā arī no bankas aizdevumiem. Finansējums, ko piešķir valsts iestādes, ir paredzēts būvniecības un slimnīcas vai pakalpojuma modernizācijas izmaksu segšanai, kā arī izdevumiem, kurus rada pirmā aprīkošana un medicīniskās aparatūras pirmā iegāde (56). Subsīdijas ieguldījumiem ir ierobežotas (piemēram, līdz noteiktai summai par vienu kvadrātmetru vai vienību). |
| --- | --- |

d)

Ceturtais finansējuma avots ir īpaši paredzēts slimnīcas veikto ieguldījumu izmaksu segšanai. Slimnīcu ieguldījumus galvenokārt finansē valsts (federālā valdība un attiecīgais reģions katrs sedz noteiktu daļu), un atlikušo daļu finansē no slimnīcu pašu līdzekļiem, kā arī no bankas aizdevumiem. Finansējums, ko piešķir valsts iestādes, ir paredzēts būvniecības un slimnīcas vai pakalpojuma modernizācijas izmaksu segšanai, kā arī izdevumiem, kurus rada pirmā aprīkošana un medicīniskās aparatūras pirmā iegāde (56). Subsīdijas ieguldījumiem ir ierobežotas (piemēram, līdz noteiktai summai par vienu kvadrātmetru vai vienību).

56

| e) | Piektais un pēdējais valsts finansējuma avots ir saistīts ar ieguldījumiem un attiecas uz izpētes un būvprojektu izstrādes izdevumiem, kā arī uz slimnīcu vai slimnīcas pakalpojumu slēgšanas vai neekspluatēšanas izmaksām (57). Praksē šāda veida finansējums netiek bieži izmantots. |
| --- | --- |

e)

Piektais un pēdējais valsts finansējuma avots ir saistīts ar ieguldījumiem un attiecas uz izpētes un būvprojektu izstrādes izdevumiem, kā arī uz slimnīcu vai slimnīcas pakalpojumu slēgšanas vai neekspluatēšanas izmaksām (57). Praksē šāda veida finansējums netiek bieži izmantots.

57

| (47) | LCH 109. pants (kas kļuvis par LCH 125. pantu 2008. gada 10. jūlija redakcijā (58)) paredz papildu finansēšanas mehānismu, kuru var izmantot vienīgi publiskās slimnīcas (piemēram, IRIS slimnīcas). Saskaņā ar šo noteikumu publisko slimnīcu deficīti, kurus rada slimnīcas darbības, jāsedz komūnām, kas šīs slimnīcas pārvalda (ar CPAS vai citas centrālās struktūras, piemēram, IRIS, starpniecību). Princips, ka komūnas (daļēji) sedz šos deficītus, bija paredzēts jau likumā, kas bija spēkā pirms LCH, proti, 1963. gada 23. decembra likumā (59), un to apstiprināja arī 1973. gada 28. decembra likuma 34. pants (60). Kritēriji, kas jāņem vērā, nosakot deficītus, kurus komūnām ir pienākums segt, ir definēti ar karaļa rīkojumu (61). Pamatojoties uz to, federālais ministrs, kurš atbild par sabiedrības veselību, katru gadu nosaka deficīta summu katrai publiskai slimnīcai. Praksē, deficīts, kas jāsedz saskaņā ar ministra noteikto, precīzi nesakrīt ar deficītu, kas konstatēts slimnīcas vadības finanšu pārskatos, jo vairāki izmaksu elementi [piemēram, peļņa no darbībām, kas nav slimnīcas darbības, kuras, kā skaidrots 155. apsvērumā (62), ir tikai saistītas ar slimnīcas darbībām IRIS slimnīcu gadījumā], kas tajos iekļauti, tiek izslēgti no deficīta, kas minēts LCH 109. pantā. |
| --- | --- |

(47)

LCH 109. pants (kas kļuvis par LCH 125. pantu 2008. gada 10. jūlija redakcijā (58)) paredz papildu finansēšanas mehānismu, kuru var izmantot vienīgi publiskās slimnīcas (piemēram, IRIS slimnīcas). Saskaņā ar šo noteikumu publisko slimnīcu deficīti, kurus rada slimnīcas darbības, jāsedz komūnām, kas šīs slimnīcas pārvalda (ar CPAS vai citas centrālās struktūras, piemēram, IRIS, starpniecību). Princips, ka komūnas (daļēji) sedz šos deficītus, bija paredzēts jau likumā, kas bija spēkā pirms LCH, proti, 1963. gada 23. decembra likumā (59), un to apstiprināja arī 1973. gada 28. decembra likuma 34. pants (60). Kritēriji, kas jāņem vērā, nosakot deficītus, kurus komūnām ir pienākums segt, ir definēti ar karaļa rīkojumu (61). Pamatojoties uz to, federālais ministrs, kurš atbild par sabiedrības veselību, katru gadu nosaka deficīta summu katrai publiskai slimnīcai. Praksē, deficīts, kas jāsedz saskaņā ar ministra noteikto, precīzi nesakrīt ar deficītu, kas konstatēts slimnīcas vadības finanšu pārskatos, jo vairāki izmaksu elementi [piemēram, peļņa no darbībām, kas nav slimnīcas darbības, kuras, kā skaidrots 155. apsvērumā (62), ir tikai saistītas ar slimnīcas darbībām IRIS slimnīcu gadījumā], kas tajos iekļauti, tiek izslēgti no deficīta, kas minēts LCH 109. pantā.

LCH

LCH

58

IRIS

CPAS

IRIS

LCH

59

60

61

62

IRIS

LCH

| (48) | Noslēgumā, IRIS slimnīcas līdz ar to izmanto pilnīga finansējuma mehānismu, kas garantē jebkura iespējama deficīta segšanu. Pieci galvenie finansēšanas veidi, kas paredzēti LCH [skatīt 46. apsvērumu], attiecas uz lielāko daļu slimnīcas ekspluatācijas izmaksu un ieguldījumu. Ja minētie avoti nav pietiekami šo slimnīcu darbības izmaksu segšanai, IRIS slimnīcu statūtu 46. pants uzdod komūnām pilnībā segt jebkuru deficītu, kas rodas IRIS slimnīcām [skatīt 44.–45. apsvērumu]. Grāmatvedības deficīts, uz kuru attiecas statūtu 46. pants, noteikti ietver arī “deficītu, kas minēts LCH 109. pantā” (63) [skatīt 47. apsvērumu]. Sedzot visu grāmatvedības deficītu, komūnas izpilda arī pienākumu, kas paredzēts LCH 109. pantā. Šā deficītu kompensācijas mehānisma maksājumu veikšanas kārtība ir aprakstīta turpmāk (skatīt 7.3.5. punktu). |
| --- | --- |

(48)

Noslēgumā, IRIS slimnīcas līdz ar to izmanto pilnīga finansējuma mehānismu, kas garantē jebkura iespējama deficīta segšanu. Pieci galvenie finansēšanas veidi, kas paredzēti LCH [skatīt 46. apsvērumu], attiecas uz lielāko daļu slimnīcas ekspluatācijas izmaksu un ieguldījumu. Ja minētie avoti nav pietiekami šo slimnīcu darbības izmaksu segšanai, IRIS slimnīcu statūtu 46. pants uzdod komūnām pilnībā segt jebkuru deficītu, kas rodas IRIS slimnīcām [skatīt 44.–45. apsvērumu]. Grāmatvedības deficīts, uz kuru attiecas statūtu 46. pants, noteikti ietver arī “deficītu, kas minēts LCH 109. pantā” (63) [skatīt 47. apsvērumu]. Sedzot visu grāmatvedības deficītu, komūnas izpilda arī pienākumu, kas paredzēts LCH 109. pantā. Šā deficītu kompensācijas mehānisma maksājumu veikšanas kārtība ir aprakstīta turpmāk (skatīt 7.3.5. punktu).

IRIS

LCH

IRIS

IRIS

LCH

63

LCH

2.5.2.   Pienākumi grāmatvedības uzskaites jomā

Pienākumi grāmatvedības uzskaites jomā

| (49) | Visas slimnīcas (gan publiskās, gan privātās) pilda pienākumus attiecībā uz grāmatvedības uzskaiti un pārredzamību. Jo īpaši katrai slimnīcai ir pienākums grāmatvedībā atsevišķi uzskaitīt maksu, kas saistīta ar katru pakalpojumu, ievērojot noteiktas prasības, kas minētas 1975. gada 17. jūlija likumā (64) un attiecas uz uzņēmumu grāmatvedības uzskaiti un gada finanšu pārskatiem (65). Ar slimnīcas darbībām nesaistītās darbības jāreģistrē atsevišķi. Slimnīcām ir arī pienākums iecelt amatā uzņēmuma revidentu, kura uzdevums ir apstiprināt grāmatvedības uzskaites ierakstus un gada finanšu pārskatus (66). Visbeidzot, slimnīcām ir pienākums paziņot noteiktu (finanšu) informāciju federālajam ministram, kurš atbild par sabiedrības veselību (67), un federālajam sabiedrības veselības valsts dienestam ir arī pienākums kontrolēt, kā tiek ievērotas LCH prasības (68). |
| --- | --- |

(49)

Visas slimnīcas (gan publiskās, gan privātās) pilda pienākumus attiecībā uz grāmatvedības uzskaiti un pārredzamību. Jo īpaši katrai slimnīcai ir pienākums grāmatvedībā atsevišķi uzskaitīt maksu, kas saistīta ar katru pakalpojumu, ievērojot noteiktas prasības, kas minētas 1975. gada 17. jūlija likumā (64) un attiecas uz uzņēmumu grāmatvedības uzskaiti un gada finanšu pārskatiem (65). Ar slimnīcas darbībām nesaistītās darbības jāreģistrē atsevišķi. Slimnīcām ir arī pienākums iecelt amatā uzņēmuma revidentu, kura uzdevums ir apstiprināt grāmatvedības uzskaites ierakstus un gada finanšu pārskatus (66). Visbeidzot, slimnīcām ir pienākums paziņot noteiktu (finanšu) informāciju federālajam ministram, kurš atbild par sabiedrības veselību (67), un federālajam sabiedrības veselības valsts dienestam ir arī pienākums kontrolēt, kā tiek ievērotas LCH prasības (68).

64

65

66

67

LCH

68

3.   SŪDZĪBĀ MINĒTO PASĀKUMU APRAKSTS

SŪDZĪBĀ MINĒTO PASĀKUMU APRAKSTS

| (50) | Kā apgalvo sūdzības iesniedzēji, Briseles galvaspilsētas reģions izvēlējās de facto uzņemties attiecīgo Briseles komūnu pienākumus IRIS slimnīcu deficītu kompensēšanas jomā. Jo īpaši sūdzības iesniedzēji konkrēti norāda uz Briseles galvaspilsētas reģiona izveidoto Briseles reģionālo fondu pašvaldību budžetu refinansēšanai (turpmāk tekstā – “FRBRTC”) (69) iejaukšanos. Tāpat viņi apgalvo, ka Briseles galvaspilsētas reģions arī pats ir piešķīris īpašas subsīdijas komūnām (70) (līdz 10 miljoniem euro gadā no 2003. gada), iespējams, izmaksājot tās IRIS slimnīcām kā atbalstu. |
| --- | --- |

(50)

Kā apgalvo sūdzības iesniedzēji, Briseles galvaspilsētas reģions izvēlējās de facto uzņemties attiecīgo Briseles komūnu pienākumus IRIS slimnīcu deficītu kompensēšanas jomā. Jo īpaši sūdzības iesniedzēji konkrēti norāda uz Briseles galvaspilsētas reģiona izveidoto Briseles reģionālo fondu pašvaldību budžetu refinansēšanai (turpmāk tekstā – “FRBRTC”) (69) iejaukšanos. Tāpat viņi apgalvo, ka Briseles galvaspilsētas reģions arī pats ir piešķīris īpašas subsīdijas komūnām (70) (līdz 10 miljoniem euro gadā no 2003. gada), iespējams, izmaksājot tās IRIS slimnīcām kā atbalstu.

de facto

IRIS

FRBRTC

69

70

IRIS

| (51) | Kaut arī sūdzības iesniedzēji neapšauba Briseles galvaspilsētas reģiona kompetenci attiecībā uz šā reģiona komūnām, viņi tomēr uzskata, ka tas, ko atzīst par IRIS slimnīcu reģionālo finansējumu, pārsniedz prasības par deficīta segšanu, kas iekļautas LCH 109. pantā [skatīt arī 47. apsvērumu]. Sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka IRIS slimnīcas lielākoties saņēma reģionālo finansējumu, kas piešķirts komūnām, kurās šīs slimnīcas atrodas, un ka šādu finansēšanu nevar pamatot ar LCH prasībām. Sūdzības iesniedzēji neatsaucas uz pienākumu segt deficītu, kas paredzēts IRIS slimnīcu statūtu 46. pantā. |
| --- | --- |

(51)

Kaut arī sūdzības iesniedzēji neapšauba Briseles galvaspilsētas reģiona kompetenci attiecībā uz šā reģiona komūnām, viņi tomēr uzskata, ka tas, ko atzīst par IRIS slimnīcu reģionālo finansējumu, pārsniedz prasības par deficīta segšanu, kas iekļautas LCH 109. pantā [skatīt arī 47. apsvērumu]. Sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka IRIS slimnīcas lielākoties saņēma reģionālo finansējumu, kas piešķirts komūnām, kurās šīs slimnīcas atrodas, un ka šādu finansēšanu nevar pamatot ar LCH prasībām. Sūdzības iesniedzēji neatsaucas uz pienākumu segt deficītu, kas paredzēts IRIS slimnīcu statūtu 46. pantā.

IRIS

LCH

IRIS

LCH

IRIS

| (52) | Visbeidzot, sūdzības iesniedzēji informē par aptuveni 100 miljonu euro piešķiršanu ar FRBRTC starpniecību saistībā ar Briseles publisko slimnīcu pārstrukturēšanu, kas izraisīja IRIS slimnīcu izveidošanu (skatīt arī 2.2. punktu). Sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka šis pasākums lika izmaksāt IRIS slimnīcām pārmērīgu kompensāciju. |
| --- | --- |

(52)

Visbeidzot, sūdzības iesniedzēji informē par aptuveni 100 miljonu euro piešķiršanu ar FRBRTC starpniecību saistībā ar Briseles publisko slimnīcu pārstrukturēšanu, kas izraisīja IRIS slimnīcu izveidošanu (skatīt arī 2.2. punktu). Sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka šis pasākums lika izmaksāt IRIS slimnīcām pārmērīgu kompensāciju.

FRBRTC

IRIS

IRIS

4.   PROCEDŪRAS SĀKŠANAS PAMATOJUMS

PROCEDŪRAS SĀKŠANAS PAMATOJUMS

4.1.   Komisijas 2009. gada lēmums

Komisijas 2009. gada lēmums

| (53) | Kā iepriekš atgādināts [skatīt 5. apsvērumu], 2009. gada 28. oktobrī Komisija pieņēma lēmumu neizvirzīt iebildumus (71), secinot, ka IRIS slimnīcu finansēšana no valsts līdzekļiem Briseles galvaspilsētas reģionā ir valsts atbalsts, kas saderīgs ar iekšējo tirgu kā kompensācija par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu. Komisija pamatoja šo lēmumu ar 2005. gada VTNP lēmumu, kā arī tiešā veidā – ar EK Līguma 86. panta 2. punktu (pašlaik – LESD 106. panta 2. punkts). |
| --- | --- |

(53)

Kā iepriekš atgādināts [skatīt 5. apsvērumu], 2009. gada 28. oktobrī Komisija pieņēma lēmumu neizvirzīt iebildumus (71), secinot, ka IRIS slimnīcu finansēšana no valsts līdzekļiem Briseles galvaspilsētas reģionā ir valsts atbalsts, kas saderīgs ar iekšējo tirgu kā kompensācija par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu. Komisija pamatoja šo lēmumu ar 2005. gada VTNP lēmumu, kā arī tiešā veidā – ar EK Līguma 86. panta 2. punktu (pašlaik – LESD 106. panta 2. punkts).

71

IRIS

| (54) | Šajā lēmumā Komisija atzina, ka IRIS slimnīcas pildīja trīs uzdevumus saistībā ar slimnīcu sabiedriskajiem pakalpojumiem: pirmkārt, jebkuras (publiskas vai privātas) slimnīcas vispārējos slimnīcu pienākumus saskaņā ar LCH (72); otrkārt, pienākumu ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos, tostarp ārpus ārkārtas situācijām (73); un, treškārt, pienākumu nodrošināt pilnu slimnīcas aprūpes pakalpojumu klāstu vairākās vietās (74). Komisija arī secināja, ka IRIS slimnīcas bija atbildīgas par sabiedrisko pakalpojumu uzdevumiem, kas nebija slimnīcas pakalpojumi un paredzēja sniegt sociālo palīdzību, papildus medicīniskajai palīdzībai (75). Visbeidzot, lēmums arī atsaucās uz divvalodības pienākumu (76). Lēmumā tika konstatēts, ka šos uzdevumus IRIS slimnīcām uzticēja LCH, likums par CPAS, IRIS stratēģiskie plāni un arī nolīgums, ko parakstīja IRIS slimnīcas un CPAS. Komisija arī atzina, ka kompensācijas kritēriji tika noteikti ex ante (77) un bija izstrādātas pietiekamas procedūras kompensācijas pārmaksas novēršanai un koriģēšanai (78). Visbeidzot, Komisija arī atzinīgi novērtēja to, ka IRIS slimnīcas veica atsevišķu grāmatvedības uzskaiti par slimnīcu darbībām un tām, kas nebija saistītas ar slimnīcām (79), tādējādi nodrošinot to, ka netika maksātas šķērssubsīdijas IRIS slimnīcu komerciālajām darbībām (izņemot VTNP) (80). |
| --- | --- |

(54)

Šajā lēmumā Komisija atzina, ka IRIS slimnīcas pildīja trīs uzdevumus saistībā ar slimnīcu sabiedriskajiem pakalpojumiem: pirmkārt, jebkuras (publiskas vai privātas) slimnīcas vispārējos slimnīcu pienākumus saskaņā ar LCH (72); otrkārt, pienākumu ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos, tostarp ārpus ārkārtas situācijām (73); un, treškārt, pienākumu nodrošināt pilnu slimnīcas aprūpes pakalpojumu klāstu vairākās vietās (74). Komisija arī secināja, ka IRIS slimnīcas bija atbildīgas par sabiedrisko pakalpojumu uzdevumiem, kas nebija slimnīcas pakalpojumi un paredzēja sniegt sociālo palīdzību, papildus medicīniskajai palīdzībai (75). Visbeidzot, lēmums arī atsaucās uz divvalodības pienākumu (76). Lēmumā tika konstatēts, ka šos uzdevumus IRIS slimnīcām uzticēja LCH, likums par CPAS, IRIS stratēģiskie plāni un arī nolīgums, ko parakstīja IRIS slimnīcas un CPAS. Komisija arī atzina, ka kompensācijas kritēriji tika noteikti ex ante (77) un bija izstrādātas pietiekamas procedūras kompensācijas pārmaksas novēršanai un koriģēšanai (78). Visbeidzot, Komisija arī atzinīgi novērtēja to, ka IRIS slimnīcas veica atsevišķu grāmatvedības uzskaiti par slimnīcu darbībām un tām, kas nebija saistītas ar slimnīcām (79), tādējādi nodrošinot to, ka netika maksātas šķērssubsīdijas IRIS slimnīcu komerciālajām darbībām (izņemot VTNP) (80).

IRIS

LCH

72

73

74

IRIS

75

76

IRIS

LCH

CPAS

IRIS

IRIS

CPAS

ex ante

77

78

IRIS

79

IRIS

80

| (55) | Komisija arī pārbaudīja, vai IRIS slimnīcas nav saņēmušas kompensācijas pārmaksu iepriekš (proti, laikā no 1996. līdz 2007. gadam) (81), un secināja, ka tā nav noticis (82). Papildus finanšu pasākumu novērtējumam kopumā Komisija pārbaudīja arī apgalvojumus par avansēšanas mehānismu. Ņemot vērā to, ka regulāri izrādījās – kompensācija saskaņā ar LCH 109. pantu tika izmaksāta ar būtisku nokavēšanos, līdz pat desmit gadiem, IRIS slimnīcas saņēma avansa maksājumus ar FRBRTC starpniecību, lai varētu veikt nenokārtotos maksājumus. Komisija secināja, ka, tā kā šie iespējamie avansa maksājumi jebkurā gadījumā bija jāatmaksā pēc deficīta kompensācijas izmaksas saskaņā ar LCH 109. pantu, tie nevarēja izraisīt kompensācijas pārmaksu IRIS slimnīcām (83). |
| --- | --- |

(55)

Komisija arī pārbaudīja, vai IRIS slimnīcas nav saņēmušas kompensācijas pārmaksu iepriekš (proti, laikā no 1996. līdz 2007. gadam) (81), un secināja, ka tā nav noticis (82). Papildus finanšu pasākumu novērtējumam kopumā Komisija pārbaudīja arī apgalvojumus par avansēšanas mehānismu. Ņemot vērā to, ka regulāri izrādījās – kompensācija saskaņā ar LCH 109. pantu tika izmaksāta ar būtisku nokavēšanos, līdz pat desmit gadiem, IRIS slimnīcas saņēma avansa maksājumus ar FRBRTC starpniecību, lai varētu veikt nenokārtotos maksājumus. Komisija secināja, ka, tā kā šie iespējamie avansa maksājumi jebkurā gadījumā bija jāatmaksā pēc deficīta kompensācijas izmaksas saskaņā ar LCH 109. pantu, tie nevarēja izraisīt kompensācijas pārmaksu IRIS slimnīcām (83).

IRIS

81

82

LCH

IRIS

FRBRTC

LCH

IRIS

83

4.2.   Tiesas 2012. gada spriedums par atcelšanu

Tiesas 2012. gada spriedums par atcelšanu

| (56) | Atbildot uz Komisijas 2009. gada lēmumu, sūdzības iesniedzēji iesniedza Tiesā šā lēmuma atcelšanas prasību (84). Sūdzības iesniedzēji apgalvoja, ka Komisija ir aizskārusi viņu procesuālās tiesības, nesākot oficiālu pārbaudes procedūru, jo Komisijai attiecīgās pārbaudes ietvaros bija jākonstatē, ka pastāv nopietnas problēmas (85). |
| --- | --- |

(56)

Atbildot uz Komisijas 2009. gada lēmumu, sūdzības iesniedzēji iesniedza Tiesā šā lēmuma atcelšanas prasību (84). Sūdzības iesniedzēji apgalvoja, ka Komisija ir aizskārusi viņu procesuālās tiesības, nesākot oficiālu pārbaudes procedūru, jo Komisijai attiecīgās pārbaudes ietvaros bija jākonstatē, ka pastāv nopietnas problēmas (85).

84

85

| (57) | Tiesa ar 2012. gada 7. novembra spriedumu lietā T-137/10 atcēla Komisijas 2009. gada lēmumu un secināja, ka Komisijai bija jāsāk oficiāla pārbaudes procedūra (86). |
| --- | --- |

(57)

Tiesa ar 2012. gada 7. novembra spriedumu lietā T-137/10 atcēla Komisijas 2009. gada lēmumu un secināja, ka Komisijai bija jāsāk oficiāla pārbaudes procedūra (86).

86

| (58) | Tiesa vispirms izskatīja jautājumu par to, vai IRIS slimnīcām bija uzdots pildīt skaidri definētus sabiedrisku pakalpojumu uzdevumus (87). Jau sākumā tika konstatēts – visas puses piekrita atzīt, ka LCH uzdeva visām slimnīcām – publiskām un privātām – sniegt vispārīgus slimnīcu pakalpojumus ar sabiedrisku nozīmi (88). Tādēļ šaubas radās vienīgi par to, vai Komisija kļūdījās, provizoriskajā pārbaudē secinot, ka IRIS slimnīcām bija uzdots pildīt sabiedriskas nozīmes slimnīcu un ne-slimnīcu papildu pakalpojumus (89). Tiesa secināja, ka pastāvēja šaubas par to, vai noteikumi, ar kuriem Komisija pamatoja savu lēmumu, bija pietiekami, lai uzdotu IRIS slimnīcām papildu uzdevumus, kas paredzēja ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos (90), nodrošināt slimnīcas aprūpi vairākās vietās (91) un sniegt papildu sociālos pakalpojumus (92). Turklāt attiecībā uz iespējamo uzdevumu nodrošināt slimnīcas aprūpi vairākās vietās, Tiesa konstatēja, ka bija grūti saskatīt, ar ko šis uzdevums atšķiras no vispārīgajām prasībām programmu izstrādes un darbības jomā, kuras piemēro visām slimnīcām, uz kurām attiecas LCH (93). |
| --- | --- |

(58)

Tiesa vispirms izskatīja jautājumu par to, vai IRIS slimnīcām bija uzdots pildīt skaidri definētus sabiedrisku pakalpojumu uzdevumus (87). Jau sākumā tika konstatēts – visas puses piekrita atzīt, ka LCH uzdeva visām slimnīcām – publiskām un privātām – sniegt vispārīgus slimnīcu pakalpojumus ar sabiedrisku nozīmi (88). Tādēļ šaubas radās vienīgi par to, vai Komisija kļūdījās, provizoriskajā pārbaudē secinot, ka IRIS slimnīcām bija uzdots pildīt sabiedriskas nozīmes slimnīcu un ne-slimnīcu papildu pakalpojumus (89). Tiesa secināja, ka pastāvēja šaubas par to, vai noteikumi, ar kuriem Komisija pamatoja savu lēmumu, bija pietiekami, lai uzdotu IRIS slimnīcām papildu uzdevumus, kas paredzēja ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos (90), nodrošināt slimnīcas aprūpi vairākās vietās (91) un sniegt papildu sociālos pakalpojumus (92). Turklāt attiecībā uz iespējamo uzdevumu nodrošināt slimnīcas aprūpi vairākās vietās, Tiesa konstatēja, ka bija grūti saskatīt, ar ko šis uzdevums atšķiras no vispārīgajām prasībām programmu izstrādes un darbības jomā, kuras piemēro visām slimnīcām, uz kurām attiecas LCH (93).

IRIS

87

LCH

88

IRIS

89

IRIS

90

91

92

LCH

93

| (59) | Pēc tam Tiesa izskatīja jautājumu par to, vai Komisija tika pierādījusi nepārprotamu kompensēšanas kritēriju esamību (94). Attiecībā uz slimnīcu pienākumiem Tiesa izvērtēja deficīta kompensēšanas mehānismu saskaņā ar LCH 109. pantu (95), vienlaikus konstatējot, ka sūdzības iesniedzēji neapstrīd šo mehānismu (96), kā arī pieņemto mehānismu reģionālajai finansēšanai ar FRBRTC starpniecību, kas izveidots, lai uz laiku avansā segtu summas, kuras nepieciešamas IRIS slimnīcu deficītu aizpildīšanai, kamēr stājas spēkā šo deficītu segums, kas paredzēts LCH 109. pantā (97). Attiecībā uz 109. pantu Tiesa nosprieda, ka sūdzības iesniedzēji nav iesnieguši argumentus, kas liktu mainīt Komisijas pozitīvo vērtējumu par šo pantu (98). Savukārt attiecībā uz iespējamajiem avansa maksājumiem, kas izmaksāti ar FRBRTC mehānisma starpniecību, Tiesa secināja, ka Komisija nebija dokumentējusi šo avansu aprēķināšanas kritērijus (99) un tādēļ nebija tos pilnībā pārbaudījusi (100). Tiesa piebilda, ka Komisija nonāca pretrunā pati ar savu lēmumu, tiesas sēžu laikā apgalvojot, ka FRBRTC bija tikai mehānisms, ar kuru Briseles galvaspilsētas reģions finansēja Briseles komūnas, nevis IRIS slimnīcas (101). |
| --- | --- |

(59)

Pēc tam Tiesa izskatīja jautājumu par to, vai Komisija tika pierādījusi nepārprotamu kompensēšanas kritēriju esamību (94). Attiecībā uz slimnīcu pienākumiem Tiesa izvērtēja deficīta kompensēšanas mehānismu saskaņā ar LCH 109. pantu (95), vienlaikus konstatējot, ka sūdzības iesniedzēji neapstrīd šo mehānismu (96), kā arī pieņemto mehānismu reģionālajai finansēšanai ar FRBRTC starpniecību, kas izveidots, lai uz laiku avansā segtu summas, kuras nepieciešamas IRIS slimnīcu deficītu aizpildīšanai, kamēr stājas spēkā šo deficītu segums, kas paredzēts LCH 109. pantā (97). Attiecībā uz 109. pantu Tiesa nosprieda, ka sūdzības iesniedzēji nav iesnieguši argumentus, kas liktu mainīt Komisijas pozitīvo vērtējumu par šo pantu (98). Savukārt attiecībā uz iespējamajiem avansa maksājumiem, kas izmaksāti ar FRBRTC mehānisma starpniecību, Tiesa secināja, ka Komisija nebija dokumentējusi šo avansu aprēķināšanas kritērijus (99) un tādēļ nebija tos pilnībā pārbaudījusi (100). Tiesa piebilda, ka Komisija nonāca pretrunā pati ar savu lēmumu, tiesas sēžu laikā apgalvojot, ka FRBRTC bija tikai mehānisms, ar kuru Briseles galvaspilsētas reģions finansēja Briseles komūnas, nevis IRIS slimnīcas (101).

94

LCH

95

96

FRBRTC

IRIS

LCH

97

98

FRBRTC

99

100

FRBRTC

IRIS

101

| (60) | Attiecībā uz valsts finansējumu iespējamajiem IRIS slimnīcu papildu sociālajiem pienākumiem (102), Tiesa konstatēja, ka arī šajā gadījumā finansējums acīmredzami nāca no FRBRTC, kas slēdza līgumus ar attiecīgajām Briseles komūnām, lai piešķirtu tām īpašu subsīdiju, kas ļautu finansēt sociālos pienākumus, ko nodrošina IRIS slimnīcas (103). Tiesa secināja, ka šie līgumi neietvēra iepriekš noteiktus kompensēšanas kritērijus, kas saistīti ar iespējamajiem IRIS slimnīcu papildu sociālajiem pienākumiem (104). |
| --- | --- |

(60)

Attiecībā uz valsts finansējumu iespējamajiem IRIS slimnīcu papildu sociālajiem pienākumiem (102), Tiesa konstatēja, ka arī šajā gadījumā finansējums acīmredzami nāca no FRBRTC, kas slēdza līgumus ar attiecīgajām Briseles komūnām, lai piešķirtu tām īpašu subsīdiju, kas ļautu finansēt sociālos pienākumus, ko nodrošina IRIS slimnīcas (103). Tiesa secināja, ka šie līgumi neietvēra iepriekš noteiktus kompensēšanas kritērijus, kas saistīti ar iespējamajiem IRIS slimnīcu papildu sociālajiem pienākumiem (104).

IRIS

102

FRBRTC

IRIS

103

IRIS

104

| (61) | Pēc tam Tiesa izskatīja jautājumu par to, vai Komisija tika pierādījusi, ka eksistē procedūra, kas novērš kompensācijas pārmaksu, un ka nav notikusi kompensācijas pārmaksāšana (105). Tiesa arī secināja, ka LCH nodrošina pietiekamas garantijas, lai šā likuma 109. pantā minētā procedūra neizraisītu kompensācijas pārmaksu (106). Tā arī secināja, ka Komisija nebija pierādījusi, ka eksistē kāds līdzīgs mehānisms attiecībā uz iespējamo avansa izmaksāšanu, ko veic komūnas (107), un jo īpaši tā nebija konstatējusi, ka noteikti neeksistē IRIS slimnīcu juridisks pienākums atmaksāt šo avansu tad, kad tās saņem finansējumu deficīta segšanai saskaņā ar LCH 109. pantu (108). Attiecībā uz īpašajām subsīdijām, par kurām Komisija apstiprina, ka tās finansē papildu sociālos pienākumus, Tiesa secināja, ka Komisijas novērtējums par kārtību, kas ļauj novērst kompensācijas pārmaksu, finansējot šos sociālos pienākumus, bija nepietiekams (109). |
| --- | --- |

(61)

Pēc tam Tiesa izskatīja jautājumu par to, vai Komisija tika pierādījusi, ka eksistē procedūra, kas novērš kompensācijas pārmaksu, un ka nav notikusi kompensācijas pārmaksāšana (105). Tiesa arī secināja, ka LCH nodrošina pietiekamas garantijas, lai šā likuma 109. pantā minētā procedūra neizraisītu kompensācijas pārmaksu (106). Tā arī secināja, ka Komisija nebija pierādījusi, ka eksistē kāds līdzīgs mehānisms attiecībā uz iespējamo avansa izmaksāšanu, ko veic komūnas (107), un jo īpaši tā nebija konstatējusi, ka noteikti neeksistē IRIS slimnīcu juridisks pienākums atmaksāt šo avansu tad, kad tās saņem finansējumu deficīta segšanai saskaņā ar LCH 109. pantu (108). Attiecībā uz īpašajām subsīdijām, par kurām Komisija apstiprina, ka tās finansē papildu sociālos pienākumus, Tiesa secināja, ka Komisijas novērtējums par kārtību, kas ļauj novērst kompensācijas pārmaksu, finansējot šos sociālos pienākumus, bija nepietiekams (109).

105

LCH

106

107

IRIS

LCH

108

109

| (62) | Attiecībā uz jautājumu par to, vai IRIS slimnīcas praksē saņēma kompensācijas pārmaksu (110), Tiesa vienkārši atzīmēja, ka analīzes apjoms bija ļoti liels un attiecās uz visiem IRIS slimnīcu finanšu rezultātiem vairāk nekā desmit gadu laikposmā (111). Nelemjot īpaši par Komisijas secinājumu, ka kompensācijas pārmaksas nebija, Tiesa nosprieda, ka Komisijas veiktā novērtējuma apjoms un sarežģītība pati par sevi liecina, ka sūdzības iesniedzēju apgalvojums par nopietnu problēmu esamību ir pamatots (112). |
| --- | --- |

(62)

Attiecībā uz jautājumu par to, vai IRIS slimnīcas praksē saņēma kompensācijas pārmaksu (110), Tiesa vienkārši atzīmēja, ka analīzes apjoms bija ļoti liels un attiecās uz visiem IRIS slimnīcu finanšu rezultātiem vairāk nekā desmit gadu laikposmā (111). Nelemjot īpaši par Komisijas secinājumu, ka kompensācijas pārmaksas nebija, Tiesa nosprieda, ka Komisijas veiktā novērtējuma apjoms un sarežģītība pati par sevi liecina, ka sūdzības iesniedzēju apgalvojums par nopietnu problēmu esamību ir pamatots (112).

IRIS

110

IRIS

111

112

| (63) | Visbeidzot, sūdzības iesniedzēji apgalvoja, ka Komisijai savā novērtējumā bija jāņem vērā VTNP sniedzēju ekonomiskās efektivitātes kritērijs (113). Tomēr Tiesa noraidīja šo apgalvojumu un secināja:

  “kritērijs, kas saistīts ar uzņēmuma ekonomisko efektivitāti, sniedzot VTNP, neattiecas uz valsts atbalsta saderības novērtējumu saskaņā ar EK Līguma 86. panta 2. punktu [pašlaik LESD 106. panta 2. punkts], tādēļ izvēli attiecībā uz valsts uzņēmuma ekonomisko efektivitāti, ko izdara valsts iestādes, nevar šajā jomā kritizēt”. (114) |
| --- | --- |

(63)

Visbeidzot, sūdzības iesniedzēji apgalvoja, ka Komisijai savā novērtējumā bija jāņem vērā VTNP sniedzēju ekonomiskās efektivitātes kritērijs (113). Tomēr Tiesa noraidīja šo apgalvojumu un secināja:

113

“kritērijs, kas saistīts ar uzņēmuma ekonomisko efektivitāti, sniedzot VTNP, neattiecas uz valsts atbalsta saderības novērtējumu saskaņā ar EK Līguma 86. panta 2. punktu [pašlaik LESD 106. panta 2. punkts], tādēļ izvēli attiecībā uz valsts uzņēmuma ekonomisko efektivitāti, ko izdara valsts iestādes, nevar šajā jomā kritizēt”. (114)

114

| (64) | Apkopojot šos secinājumus, Tiesa apstiprināja:

  “[Sūdzības iesniedzējs] norādīja saskanīgu norāžu kopumu, kuras pierāda būtisku šaubu esamību attiecībā uz pārbaudīto pasākumu saderīgumu attiecībā uz EK Līguma 86. panta 2. punkta [pašlaik LESD 106. panta 2. punkts] piemērošanas kritērijiem, kas attiecas, pirmkārt, uz skaidri definēta pilnvarojuma esamību attiecībā uz slimnīcu un sociālajiem sabiedriskā pakalpojuma uzdevumiem, kas raksturīgi IRIS slimnīcām, otrkārt, uz iepriekš noteiktu kompensācijas kritēriju esamību un, treškārt, uz kārtības, kas ļauj izvairīties no kompensācijas pārmaksas šo sabiedriskā pakalpojuma uzdevumu finansēšanas ietvaros, esamību [...].”
   (115) |
| --- | --- |

(64)

Apkopojot šos secinājumus, Tiesa apstiprināja:

“[Sūdzības iesniedzējs] norādīja saskanīgu norāžu kopumu, kuras pierāda būtisku šaubu esamību attiecībā uz pārbaudīto pasākumu saderīgumu attiecībā uz EK Līguma 86. panta 2. punkta [pašlaik LESD 106. panta 2. punkts] piemērošanas kritērijiem, kas attiecas, pirmkārt, uz skaidri definēta pilnvarojuma esamību attiecībā uz slimnīcu un sociālajiem sabiedriskā pakalpojuma uzdevumiem, kas raksturīgi IRIS slimnīcām, otrkārt, uz iepriekš noteiktu kompensācijas kritēriju esamību un, treškārt, uz kārtības, kas ļauj izvairīties no kompensācijas pārmaksas šo sabiedriskā pakalpojuma uzdevumu finansēšanas ietvaros, esamību [...].”
   (115)

115

4.3.   Komisijas 2014. gada 1. oktobra sākšanas lēmums (116)

Komisijas 2014. gada 1. oktobra sākšanas lēmums

116

| (65) | Ņemot vērā Tiesas secinājumus (117), saskaņā ar kuriem Komisijai bija jāapšauba apstrīdētā IRIS slimnīcu valsts finansējuma saderība ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 106. panta 2. punktu, Komisijai bija jāsāk oficiāla pārbaudes procedūra, ko tā izdarīja ar 2014. gada 1. oktobra lēmumu. Sākšanas lēmumā Komisija konstatēja, ka Beļģijas iestādes apgalvo – attiecīgās Briseles komūnas un CPAS izvēlējās uzdot IRIS slimnīcām, bet ne privātajām slimnīcām, šādus papildu pienākumus (118), kas pamato deficīta kompensēšanas pasākumus, kuri veikti par labu IRIS slimnīcām:






  a) | pienākumu palīdzēt visiem pacientiem jebkuros apstākļos – IRIS slimnīcas nevar atteikt palīdzību pacientiem, kuri nespēj samaksāt par pakalpojumiem un/vai nav apdrošināti, pat ja šiem pacientiem nav nepieciešama steidzama medicīniskā palīdzība. Privātajām slimnīcām ir pienākums palīdzēt tikai tiem pacientiem, kuriem nepieciešama steidzama medicīniskā palīdzība, bet nav šāda pienākuma gadījumos, kas nav steidzami; |
| --- | --- | --- |

(65)

Ņemot vērā Tiesas secinājumus (117), saskaņā ar kuriem Komisijai bija jāapšauba apstrīdētā IRIS slimnīcu valsts finansējuma saderība ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 106. panta 2. punktu, Komisijai bija jāsāk oficiāla pārbaudes procedūra, ko tā izdarīja ar 2014. gada 1. oktobra lēmumu. Sākšanas lēmumā Komisija konstatēja, ka Beļģijas iestādes apgalvo – attiecīgās Briseles komūnas un CPAS izvēlējās uzdot IRIS slimnīcām, bet ne privātajām slimnīcām, šādus papildu pienākumus (118), kas pamato deficīta kompensēšanas pasākumus, kuri veikti par labu IRIS slimnīcām:

117

IRIS

CPAS

IRIS

118

IRIS

a)

pienākumu palīdzēt visiem pacientiem jebkuros apstākļos – IRIS slimnīcas nevar atteikt palīdzību pacientiem, kuri nespēj samaksāt par pakalpojumiem un/vai nav apdrošināti, pat ja šiem pacientiem nav nepieciešama steidzama medicīniskā palīdzība. Privātajām slimnīcām ir pienākums palīdzēt tikai tiem pacientiem, kuriem nepieciešama steidzama medicīniskā palīdzība, bet nav šāda pienākuma gadījumos, kas nav steidzami;

IRIS

| b) | pienākumu nodrošināt slimnīcas aprūpes pilnu piedāvājumu vairākās vietās – komūnas un CPAS ir apzināti izvēlējušies saglabāt vairākus slimnīcu objektus, kuros piedāvā pilnu aprūpes klāstu, lai nodrošinātu aprūpes pieejamību visiem pacientiem. Alternatīva, kas paredz pārdalīt gultas un papildu pakalpojumus mazākā vietu skaitā un tādējādi samazināt izmaksas, tika apzināti izslēgta. Šī izvēle jo īpaši attiecas uz neaizsargātajiem pacientiem un viņu ģimenes locekļiem, ņemot vērā to, ka IRIS slimnīcas lielākoties atrodas kvartālos ar lielu neaizsargāto iedzīvotāju skaitu vai to tuvumā; |
| --- | --- |

b)

pienākumu nodrošināt slimnīcas aprūpes pilnu piedāvājumu vairākās vietās – komūnas un CPAS ir apzināti izvēlējušies saglabāt vairākus slimnīcu objektus, kuros piedāvā pilnu aprūpes klāstu, lai nodrošinātu aprūpes pieejamību visiem pacientiem. Alternatīva, kas paredz pārdalīt gultas un papildu pakalpojumus mazākā vietu skaitā un tādējādi samazināt izmaksas, tika apzināti izslēgta. Šī izvēle jo īpaši attiecas uz neaizsargātajiem pacientiem un viņu ģimenes locekļiem, ņemot vērā to, ka IRIS slimnīcas lielākoties atrodas kvartālos ar lielu neaizsargāto iedzīvotāju skaitu vai to tuvumā;

CPAS

IRIS

| c) | pienākumu sniegt sociālos pakalpojumus pacientiem un viņu ģimenes locekļiem – sociālie darbinieki sniedz palīdzību neaizsargātiem pacientiem un viņu ģimenēm, lai risinātu un pārvaldītu administratīvas, finansiālas, attiecību un sociālas grūtības. Turklāt viņi izstrādā provizoriskus sociālos ziņojumus, lai atvieglotu CPAS finansiālo iejaukšanos. Kaut arī visām publiskajām un privātajām slimnīcām ir pienākums nodarbināt sociālos darbiniekus noteiktos slimnīcu pakalpojumos (piemēram, geriatrijā un psihiatrijā), Beļģijas iestādes apgalvo, ka IRIS slimnīcām ir īpašs papildu uzdevums, kas izpaužas kā daudz svarīgāku sociālo pakalpojumu sniegšana un prasa daudz lielākus izdevumus, kuri kompensējami saskaņā ar LCH. |
| --- | --- |

c)

pienākumu sniegt sociālos pakalpojumus pacientiem un viņu ģimenes locekļiem – sociālie darbinieki sniedz palīdzību neaizsargātiem pacientiem un viņu ģimenēm, lai risinātu un pārvaldītu administratīvas, finansiālas, attiecību un sociālas grūtības. Turklāt viņi izstrādā provizoriskus sociālos ziņojumus, lai atvieglotu CPAS finansiālo iejaukšanos. Kaut arī visām publiskajām un privātajām slimnīcām ir pienākums nodarbināt sociālos darbiniekus noteiktos slimnīcu pakalpojumos (piemēram, geriatrijā un psihiatrijā), Beļģijas iestādes apgalvo, ka IRIS slimnīcām ir īpašs papildu uzdevums, kas izpaužas kā daudz svarīgāku sociālo pakalpojumu sniegšana un prasa daudz lielākus izdevumus, kuri kompensējami saskaņā ar LCH.

CPAS

IRIS

LCH

| (66) | Ņemot vērā Tiesas paustās šaubas (119), Komisija aicināja Beļģijas iestādes, sūdzības iesniedzējus un jebkuras citas ieinteresētas personas paziņot tai jebkuru informāciju, kas ir svarīga, lai varētu pārbaudīt apstrīdētā valsts finansējuma saderību ar iekšējo tirgu, jo īpaši attiecībā uz šādiem aspektiem:






  — | IRIS slimnīcu iespējamo papildu uzdevumu precīza definīcija un dokumenti, kas ir pamatā šo uzdevumu pilnvarojumam [skatīt sākšanas lēmuma 87.–89. apsvērumu], |
| --- | --- | --- |

(66)

Ņemot vērā Tiesas paustās šaubas (119), Komisija aicināja Beļģijas iestādes, sūdzības iesniedzējus un jebkuras citas ieinteresētas personas paziņot tai jebkuru informāciju, kas ir svarīga, lai varētu pārbaudīt apstrīdētā valsts finansējuma saderību ar iekšējo tirgu, jo īpaši attiecībā uz šādiem aspektiem:

119

—

IRIS slimnīcu iespējamo papildu uzdevumu precīza definīcija un dokumenti, kas ir pamatā šo uzdevumu pilnvarojumam [skatīt sākšanas lēmuma 87.–89. apsvērumu],

| — | juridiskais pamats, ko piemēro IRIS slimnīcu deficīta kompensēšanai (šo deficītu veido arī katra iespējamā papildu uzdevuma izmaksas) [skatīt sākšanas lēmuma 91. apsvērumu], |
| --- | --- |

—

juridiskais pamats, ko piemēro IRIS slimnīcu deficīta kompensēšanai (šo deficītu veido arī katra iespējamā papildu uzdevuma izmaksas) [skatīt sākšanas lēmuma 91. apsvērumu],

| — | jautājums par to, vai eksistē (pietiekami) pasākumi, kas novērš jebkuru kompensācijas pārmaksu par iespējamiem papildu uzdevumiem, jo īpaši ar deficīta kompensēšanas mehānisma starpniecību, ko papildina atgūstami avansa maksājumi (attiecīgā gadījumā), un vai IRIS slimnīcām ir juridisks pienākums atlīdzināt jebkuru avansu, ko tās var saņemt, lai novērstu jebkuru kompensācijas pārmaksu [skatīt sākšanas lēmuma 95. apsvērumu], |
| --- | --- |

—

jautājums par to, vai eksistē (pietiekami) pasākumi, kas novērš jebkuru kompensācijas pārmaksu par iespējamiem papildu uzdevumiem, jo īpaši ar deficīta kompensēšanas mehānisma starpniecību, ko papildina atgūstami avansa maksājumi (attiecīgā gadījumā), un vai IRIS slimnīcām ir juridisks pienākums atlīdzināt jebkuru avansu, ko tās var saņemt, lai novērstu jebkuru kompensācijas pārmaksu [skatīt sākšanas lēmuma 95. apsvērumu],

| — | ja īpašo subsīdiju maksājumi, kuru maksimālā summa sasniedz desmit miljonus euro gadā [skatīt iepriekš 50. apsvērumu], jāuzskata par darbību, kas nav saistīta ar IRIS slimnīcu deficīta kompensēšanu, jautājums par to, vai ir izstrādāti pietiekami pasākumi, kas nodrošina, ka šī kompensācija nepārsniedz to summu, kura nepieciešama sabiedrisko pakalpojumu pienākumu izpildes radīto izmaksu segšanai [skatīt sākšanas lēmuma 96. apsvērumu], |
| --- | --- |

—

ja īpašo subsīdiju maksājumi, kuru maksimālā summa sasniedz desmit miljonus euro gadā [skatīt iepriekš 50. apsvērumu], jāuzskata par darbību, kas nav saistīta ar IRIS slimnīcu deficīta kompensēšanu, jautājums par to, vai ir izstrādāti pietiekami pasākumi, kas nodrošina, ka šī kompensācija nepārsniedz to summu, kura nepieciešama sabiedrisko pakalpojumu pienākumu izpildes radīto izmaksu segšanai [skatīt sākšanas lēmuma 96. apsvērumu],

| — | jautājums par to, vai IRIS slimnīcām tika faktiski piešķirta kāda kompensācijas pārmaksa no brīža, kad tās sāka īstenot savu darbību kā juridiski neatkarīgas struktūras [skatīt sākšanas lēmuma 97. apsvērumu], |
| --- | --- |

—

jautājums par to, vai IRIS slimnīcām tika faktiski piešķirta kāda kompensācijas pārmaksa no brīža, kad tās sāka īstenot savu darbību kā juridiski neatkarīgas struktūras [skatīt sākšanas lēmuma 97. apsvērumu],

| — | jebkura noderīga informācija, kam pievienoti konkrēti un detalizēti dokumenti, kas izskaidro, vai, kādēļ un kādā mērā IRIS slimnīcu valsts finansējuma pasākumi ir saistīti ar VTNP 2012. gada lēmuma vai VTNP 2012. gada nostādņu piemērošanas jomu [skatīt sākšanas lēmuma 98. apsvērumu] vai VTNP 2005. gada lēmuma piemērošanas jomu [skatīt sākšanas lēmuma 100. apsvērumu] un vai, kādēļ un kādā mērā ir izpildīti tajos minētie kritēriji. |
| --- | --- |

—

jebkura noderīga informācija, kam pievienoti konkrēti un detalizēti dokumenti, kas izskaidro, vai, kādēļ un kādā mērā IRIS slimnīcu valsts finansējuma pasākumi ir saistīti ar VTNP 2012. gada lēmuma vai VTNP 2012. gada nostādņu piemērošanas jomu [skatīt sākšanas lēmuma 98. apsvērumu] vai VTNP 2005. gada lēmuma piemērošanas jomu [skatīt sākšanas lēmuma 100. apsvērumu] un vai, kādēļ un kādā mērā ir izpildīti tajos minētie kritēriji.

| (67) | Komisija arī izmantoja izdevību, ko radīja sākšanas lēmuma pieņemšana, lai mēģinātu iegūt izskaidrojumu šādiem papildu faktiem:






  — | jautājums par to, vai kādi FRBRTC līdzekļi [skatīt iepriekš 50. apsvērumu] īpašo subsīdiju gadījumā tika tieši nodoti IRIS slimnīcām un vai FRBRTC un šīs īpašās subsīdijas ir tikai finansēšanas mehānismi starp Briseles galvaspilsētas reģionu un Briseles komūnām [skatīt sākšanas lēmuma 17. apsvērumu], |
| --- | --- | --- |

(67)

Komisija arī izmantoja izdevību, ko radīja sākšanas lēmuma pieņemšana, lai mēģinātu iegūt izskaidrojumu šādiem papildu faktiem:

—

jautājums par to, vai kādi FRBRTC līdzekļi [skatīt iepriekš 50. apsvērumu] īpašo subsīdiju gadījumā tika tieši nodoti IRIS slimnīcām un vai FRBRTC un šīs īpašās subsīdijas ir tikai finansēšanas mehānismi starp Briseles galvaspilsētas reģionu un Briseles komūnām [skatīt sākšanas lēmuma 17. apsvērumu],

| — | konkrēts tā pienākuma raksturs, kas paredzēts likuma par CPAS 60. panta 6. punktā [skatīt iepriekš 19. apsvērumu], publiskās slimnīcas slēgšanas iespējas un atšķirība no slimnīcu programmu izstrādes mehānisma [skatīt sākšanas lēmuma 26. apsvērumu], |
| --- | --- |

—

konkrēts tā pienākuma raksturs, kas paredzēts likuma par CPAS 60. panta 6. punktā [skatīt iepriekš 19. apsvērumu], publiskās slimnīcas slēgšanas iespējas un atšķirība no slimnīcu programmu izstrādes mehānisma [skatīt sākšanas lēmuma 26. apsvērumu],

| — | jautājums par to, vai IRIS slimnīcu sniegtajiem papildu sociālajiem pakalpojumiem ir ekonomisks raksturs [skatīt sākšanas lēmuma 48. apsvērumu], |
| --- | --- |

—

jautājums par to, vai IRIS slimnīcu sniegtajiem papildu sociālajiem pakalpojumiem ir ekonomisks raksturs [skatīt sākšanas lēmuma 48. apsvērumu],

| — | jautājums par to, vai īpašo subsīdiju (kuras Briseles galvaspilsētas reģions maksā komūnām) pārskaitīšanu no komūnām uz IRIS slimnīcām var uzskatīt par darbību, kas atšķiras no deficīta segšanas mehānisma [skatīt sākšanas lēmuma 92. apsvērumu], un attiecīgā gadījumā – piemērojamais juridiskais pamats, kas nosaka konkrētus šo subsīdiju veidus, |
| --- | --- |

—

jautājums par to, vai īpašo subsīdiju (kuras Briseles galvaspilsētas reģions maksā komūnām) pārskaitīšanu no komūnām uz IRIS slimnīcām var uzskatīt par darbību, kas atšķiras no deficīta segšanas mehānisma [skatīt sākšanas lēmuma 92. apsvērumu], un attiecīgā gadījumā – piemērojamais juridiskais pamats, kas nosaka konkrētus šo subsīdiju veidus,

| — | jautājums par to, vai eksistē avansēšanas mehānisms, šā mehānisma juridiskais pamats un veids, kādā veic minētos maksājumus (attiecīgā gadījumā), kā arī jautājums par to, vai šāds avanss ir uzskatāms par atbalsta pasākumu, kas atšķiras no deficīta segšanas mehānisma, kā arī precizējumi attiecībā uz šāda avansa iespējamo finansēšanu (attiecīgā gadījumā) no FRBRTC puses [skatīt sākšanas lēmuma 93. apsvērumu], |
| --- | --- |

—

jautājums par to, vai eksistē avansēšanas mehānisms, šā mehānisma juridiskais pamats un veids, kādā veic minētos maksājumus (attiecīgā gadījumā), kā arī jautājums par to, vai šāds avanss ir uzskatāms par atbalsta pasākumu, kas atšķiras no deficīta segšanas mehānisma, kā arī precizējumi attiecībā uz šāda avansa iespējamo finansēšanu (attiecīgā gadījumā) no FRBRTC puses [skatīt sākšanas lēmuma 93. apsvērumu],

| — | citi paskaidrojumi attiecībā uz ilgtspējības jēdzienu [proti, publisko slimnīcu kontinuitāti un ilgtermiņa dzīvotspēju, skatīt arī turpmāk 91. apsvērumu], tās juridisko pamatu (jo īpaši IRIS un IRIS slimnīcu līmenī), ietekmi un veidu, kādā šī ilgtspējība pamato deficīta kompensēšanas mehānismus, kurus izmanto attiecīgās slimnīcas [skatīt sākšanas lēmuma 102. un 103. apsvērumu], |
| --- | --- |

—

citi paskaidrojumi attiecībā uz ilgtspējības jēdzienu [proti, publisko slimnīcu kontinuitāti un ilgtermiņa dzīvotspēju, skatīt arī turpmāk 91. apsvērumu], tās juridisko pamatu (jo īpaši IRIS un IRIS slimnīcu līmenī), ietekmi un veidu, kādā šī ilgtspējība pamato deficīta kompensēšanas mehānismus, kurus izmanto attiecīgās slimnīcas [skatīt sākšanas lēmuma 102. un 103. apsvērumu],

| — | jautājums par to, vai ir citi iemesli, izņemot tos, kas nepārprotami minēti sākšanas lēmumā (proti, papildu VTNP uzdevumu esamība un publisko slimnīcu ilgtspējība), kas var pamatot papildu finansējumu IRIS slimnīcām [skatīt sākšanas lēmuma 103. apsvērumu]. |
| --- | --- |

—

jautājums par to, vai ir citi iemesli, izņemot tos, kas nepārprotami minēti sākšanas lēmumā (proti, papildu VTNP uzdevumu esamība un publisko slimnīcu ilgtspējība), kas var pamatot papildu finansējumu IRIS slimnīcām [skatīt sākšanas lēmuma 103. apsvērumu].

5.   IEINTERESĒTO PERSONU IESNIEGTIE APSVĒRUMI

IEINTERESĒTO PERSONU IESNIEGTIE APSVĒRUMI

| (68) | Komisija saņēma apsvērumus no četrām ieinteresētajām personām (CBI, ABISP, Zorgnet Vlaanderen un UNCPSY), un tie ir apkopti turpmāk. |
| --- | --- |

(68)

Komisija saņēma apsvērumus no četrām ieinteresētajām personām (CBI, ABISP, Zorgnet Vlaanderen un UNCPSY), un tie ir apkopti turpmāk.

CBI, ABISP, Zorgnet Vlaanderen

UNCPSY

5.1.   CBI

CBI

| (69) | Atbildot uz sākšanas lēmumu, CBI, sūdzības iesniedzējs, atzīmē, ka, viņaprāt, šis lēmums nesatur nekādu jaunu informāciju vai argumentu, ne arī kādu jaunu skaidrojumu, kas ļautu konstatēt IRIS slimnīcām uzticētu īpašu uzdevumu esamību vai attiektos uz šādu iespējamu uzdevumu kompensēšanas mehānismiem vai kontroles pasākumiem, kas izstrādāti šajā jomā. Sūdzības iesniedzējs tādējādi atsaucas lielākoties uz argumentiem, kas minēti viņa iepriekš iesniegtajos apsvērumos. |
| --- | --- |

(69)

Atbildot uz sākšanas lēmumu, CBI, sūdzības iesniedzējs, atzīmē, ka, viņaprāt, šis lēmums nesatur nekādu jaunu informāciju vai argumentu, ne arī kādu jaunu skaidrojumu, kas ļautu konstatēt IRIS slimnīcām uzticētu īpašu uzdevumu esamību vai attiektos uz šādu iespējamu uzdevumu kompensēšanas mehānismiem vai kontroles pasākumiem, kas izstrādāti šajā jomā. Sūdzības iesniedzējs tādējādi atsaucas lielākoties uz argumentiem, kas minēti viņa iepriekš iesniegtajos apsvērumos.

CBI

IRIS

| (70) | CBI apstiprina savu nostāju, saskaņā ar kuru: 1) IRIS slimnīcām nav uzdota konkrētu VTNP sniegšana, papildinot tos uzdevumus, kas uzticēti visām Beļģijas slimnīcām (gan publiskām, gan privātām), un 2) pat ja Komisija secina, ka eksistē šāda veida papildu uzdevumi, tie nav definēti pietiekami skaidri, lai izpildītu Savienības tiesību aktu prasības šajā jomā. CBI arī konstatē, ka jaunās Briseles valdības politikas programmas priekšlikums (kas publicēts 2014. gada jūlijā) paredz “grozīt 2003. gada 13. februāra rīkojumu, precizējot municipālas nozīmes uzdevumus, kas pamato īpašas subsīdijas komūnām”. Sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka minētais formulējums apliecina – patlaban neeksistē neviens šāda veida uzdevums, un tie tiks definēti nākotnē. |
| --- | --- |

(70)

CBI apstiprina savu nostāju, saskaņā ar kuru: 1) IRIS slimnīcām nav uzdota konkrētu VTNP sniegšana, papildinot tos uzdevumus, kas uzticēti visām Beļģijas slimnīcām (gan publiskām, gan privātām), un 2) pat ja Komisija secina, ka eksistē šāda veida papildu uzdevumi, tie nav definēti pietiekami skaidri, lai izpildītu Savienības tiesību aktu prasības šajā jomā. CBI arī konstatē, ka jaunās Briseles valdības politikas programmas priekšlikums (kas publicēts 2014. gada jūlijā) paredz “grozīt 2003. gada 13. februāra rīkojumu, precizējot municipālas nozīmes uzdevumus, kas pamato īpašas subsīdijas komūnām”. Sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka minētais formulējums apliecina – patlaban neeksistē neviens šāda veida uzdevums, un tie tiks definēti nākotnē.

CBI

IRIS

CBI

| (71) | Attiecībā uz likuma par CPAS 60. panta 6. punkta prasībām CBI apgalvo, ka tās nekādi nepapildina LCH, lai varētu definēt papildu vai īpašus VTNP, kas būtu saistīti vienīgi ar publiskām slimnīcām, piemēram, IRIS slimnīcām. Sūdzības iesniedzējs arī apgalvo, ka šķiet – papildu sociālais pienākums paredz vienīgi lielāku sociālo pakalpojumu apjomu, salīdzinot ar citu slimnīcu nodrošinātajiem pakalpojumiem, un tas ir apzīmējams kā “sociālais pamatuzdevums (kas ir kopīgs gan publiskajām, gan privātajām slimnīcām)”. CBI uzskata, ka ar to nepietiek, lai varētu atzīt – IRIS slimnīcas pilda papildu sociālos uzdevumus. Turklāt attiecībā uz jautājumu par to, vai šiem pakalpojumiem ir ekonomisks raksturs, CBI apgalvo, ka tikai tas apstāklis vien, ka šos pakalpojumus sniedz bez maksas, neliedz tiem būt ekonomiska rakstura pakalpojumiem. Visbeidzot, CBI uzskata, ka papildu sociālie pakalpojumi nav atdalāmi no visaptverošiem veselības aprūpes pakalpojumiem, kam neapšaubāmi ir būtisks ekonomisks raksturs, kas nekad nav ticis apšaubīts. |
| --- | --- |

(71)

Attiecībā uz likuma par CPAS 60. panta 6. punkta prasībām CBI apgalvo, ka tās nekādi nepapildina LCH, lai varētu definēt papildu vai īpašus VTNP, kas būtu saistīti vienīgi ar publiskām slimnīcām, piemēram, IRIS slimnīcām. Sūdzības iesniedzējs arī apgalvo, ka šķiet – papildu sociālais pienākums paredz vienīgi lielāku sociālo pakalpojumu apjomu, salīdzinot ar citu slimnīcu nodrošinātajiem pakalpojumiem, un tas ir apzīmējams kā “sociālais pamatuzdevums (kas ir kopīgs gan publiskajām, gan privātajām slimnīcām)”. CBI uzskata, ka ar to nepietiek, lai varētu atzīt – IRIS slimnīcas pilda papildu sociālos uzdevumus. Turklāt attiecībā uz jautājumu par to, vai šiem pakalpojumiem ir ekonomisks raksturs, CBI apgalvo, ka tikai tas apstāklis vien, ka šos pakalpojumus sniedz bez maksas, neliedz tiem būt ekonomiska rakstura pakalpojumiem. Visbeidzot, CBI uzskata, ka papildu sociālie pakalpojumi nav atdalāmi no visaptverošiem veselības aprūpes pakalpojumiem, kam neapšaubāmi ir būtisks ekonomisks raksturs, kas nekad nav ticis apšaubīts.

CPAS

CBI

LCH

IRIS

CBI

IRIS

CBI

CBI

| (72) | Kā apgalvo CBI, universālais aprūpes pienākums ir jāpilda tiklab privātām slimnīcām, kā arī publiskām slimnīcām. Šis centrs uzskata, ka nevar būt nekādas atšķirības starp publiskām un privātām slimnīcām jautājumā par “sociālo pacientu” ārstēšanu, neatkarīgi no tā, vai šī ārstēšana ir “steidzama” vai “pēcsteidzama”. Līdz ar to CBI atsaucas uz Briseles Pirmās instances tiesas spriedumu (120) par steidzamo medicīnisko palīdzību (121) ārzemniekiem, kuri nelikumīgi uzturas Beļģijā (turpmāk tekstā – “migranti bez dokumentiem”), kas šajā kontekstā pierāda, ka minēto palīdzību var sniegt gan publiskās, gan privātās slimnīcas. CBI piebilst, ka saskaņā ar kādu 2004. gada publikāciju (122), ko publicējusi Kristīgā savstarpējā sabiedrība (123), privātās slimnīcas Briseles galvaspilsētas reģionā uzņem vairāk nekā 60 % “sociālo pacientu”. Sūdzības iesniedzējs arī apgalvo, ka likums par CPAS, IRIS stratēģiskie plāni un nolīgumi par “patvēruma sniegšanu” (124) neparedz nevienu papildu uzdevumu. |
| --- | --- |

(72)

Kā apgalvo CBI, universālais aprūpes pienākums ir jāpilda tiklab privātām slimnīcām, kā arī publiskām slimnīcām. Šis centrs uzskata, ka nevar būt nekādas atšķirības starp publiskām un privātām slimnīcām jautājumā par “sociālo pacientu” ārstēšanu, neatkarīgi no tā, vai šī ārstēšana ir “steidzama” vai “pēcsteidzama”. Līdz ar to CBI atsaucas uz Briseles Pirmās instances tiesas spriedumu (120) par steidzamo medicīnisko palīdzību (121) ārzemniekiem, kuri nelikumīgi uzturas Beļģijā (turpmāk tekstā – “migranti bez dokumentiem”), kas šajā kontekstā pierāda, ka minēto palīdzību var sniegt gan publiskās, gan privātās slimnīcas. CBI piebilst, ka saskaņā ar kādu 2004. gada publikāciju (122), ko publicējusi Kristīgā savstarpējā sabiedrība (123), privātās slimnīcas Briseles galvaspilsētas reģionā uzņem vairāk nekā 60 % “sociālo pacientu”. Sūdzības iesniedzējs arī apgalvo, ka likums par CPAS, IRIS stratēģiskie plāni un nolīgumi par “patvēruma sniegšanu” (124) neparedz nevienu papildu uzdevumu.

CBI

CBI

120

121

CBI

122

123

CPAS

IRIS

124

| (73) | Attiecībā uz “uzdevumiem vairākās vietās”CBI uzskata, ka pienākuma nodrošināt pilnu slimnīcas aprūpi “vairākās vietās” precīzs saturs joprojām nav skaidrots, tāpat kā pakāpe, kādā šis pienākums uzliek papildu atbildību IRIS slimnīcām. Attiecībā uz papildu sociālajiem pienākumiem CBI uzskata, ka likuma par CPAS 57. pants neuzliek papildu pienākumus IRIS slimnīcām un jebkurā gadījumā tas šos pienākumus nedefinē saprotamā veidā (ne vairāk kā IRIS stratēģiskie plāni un nolīgumi par “patvēruma sniegšanu”). |
| --- | --- |

(73)

Attiecībā uz “uzdevumiem vairākās vietās”CBI uzskata, ka pienākuma nodrošināt pilnu slimnīcas aprūpi “vairākās vietās” precīzs saturs joprojām nav skaidrots, tāpat kā pakāpe, kādā šis pienākums uzliek papildu atbildību IRIS slimnīcām. Attiecībā uz papildu sociālajiem pienākumiem CBI uzskata, ka likuma par CPAS 57. pants neuzliek papildu pienākumus IRIS slimnīcām un jebkurā gadījumā tas šos pienākumus nedefinē saprotamā veidā (ne vairāk kā IRIS stratēģiskie plāni un nolīgumi par “patvēruma sniegšanu”).

CBI

IRIS

CBI

CPAS

IRIS

IRIS

| (74) | Attiecībā uz kompensēšanas kritēriju nepārprotamu definēšanu CBI konstatē, ka, pēc Beļģijas iestāžu domām, IRIS slimnīcas pilda īpašu uzdevumu, kas atšķiras no privāto slimnīcu uzdevumiem, un ka šis īpašais uzdevums nav definēts LCH, bet tam ir cits juridiskais pamats. Kā apgalvo CBI, ir pilnīgi izslēgts, ka LCH varētu definēt kompensēšanas kritērijus attiecībā uz vienu vai vairākiem sabiedriskas nozīmes uzdevumiem, ko šis likums neparedz. Turklāt CBI konstatē, ka nav nekādas atbilstības starp attiecīgo īpašo uzdevumu un kompensēšanas mehānismu iespējamajiem juridiskajiem pamatiem. Sūdzības iesniedzējs uzskata, ka acīmredzot nav nekādas atšķirības starp deficītu, ko izraisa iespējamo īpašo uzdevumu izmaksas, un deficītu, ko izraisa pamatuzdevumu izmaksas. Visbeidzot, CBI atsaucas uz vairākiem atzinumiem, kurus sniegusi Beļģijas Finanšu inspekcija, kas secina, ka nav iespējams kontrolēt to īpašo subsīdiju izmantošanu, kas piešķirtas, pamatojoties uz 2003. gada 13. februāra rīkojumu, jo šis rīkojums nenorāda, kas ir municipālas nozīmes uzdevumi, kuriem šīs subsīdijas piešķir. |
| --- | --- |

(74)

Attiecībā uz kompensēšanas kritēriju nepārprotamu definēšanu CBI konstatē, ka, pēc Beļģijas iestāžu domām, IRIS slimnīcas pilda īpašu uzdevumu, kas atšķiras no privāto slimnīcu uzdevumiem, un ka šis īpašais uzdevums nav definēts LCH, bet tam ir cits juridiskais pamats. Kā apgalvo CBI, ir pilnīgi izslēgts, ka LCH varētu definēt kompensēšanas kritērijus attiecībā uz vienu vai vairākiem sabiedriskas nozīmes uzdevumiem, ko šis likums neparedz. Turklāt CBI konstatē, ka nav nekādas atbilstības starp attiecīgo īpašo uzdevumu un kompensēšanas mehānismu iespējamajiem juridiskajiem pamatiem. Sūdzības iesniedzējs uzskata, ka acīmredzot nav nekādas atšķirības starp deficītu, ko izraisa iespējamo īpašo uzdevumu izmaksas, un deficītu, ko izraisa pamatuzdevumu izmaksas. Visbeidzot, CBI atsaucas uz vairākiem atzinumiem, kurus sniegusi Beļģijas Finanšu inspekcija, kas secina, ka nav iespējams kontrolēt to īpašo subsīdiju izmantošanu, kas piešķirtas, pamatojoties uz 2003. gada 13. februāra rīkojumu, jo šis rīkojums nenorāda, kas ir municipālas nozīmes uzdevumi, kuriem šīs subsīdijas piešķir.

CBI

IRIS

LCH

CBI

LCH

CBI

CBI

| (75) | CBI arī atkārto iepriekš iesniegtos apgalvojumus, ka nav veikts neviens pasākums kompensācijas pārmaksas novēršanai. Tas piebilst, ka, tā kā nav precīzas definīcijas, kas ir IRIS slimnīcu pildītie īpašie uzdevumi, nav iespējams noteikt, kuras darbības ir jākompensē un kuras ne. Kā uzskata CBI, tādēļ nav iespējams pārbaudīt, vai eksistē kontroles mehānisms kompensācijas pārmaksas novēršanai. |
| --- | --- |

(75)

CBI arī atkārto iepriekš iesniegtos apgalvojumus, ka nav veikts neviens pasākums kompensācijas pārmaksas novēršanai. Tas piebilst, ka, tā kā nav precīzas definīcijas, kas ir IRIS slimnīcu pildītie īpašie uzdevumi, nav iespējams noteikt, kuras darbības ir jākompensē un kuras ne. Kā uzskata CBI, tādēļ nav iespējams pārbaudīt, vai eksistē kontroles mehānisms kompensācijas pārmaksas novēršanai.

CBI

IRIS

CBI

| (76) | Visbeidzot, CBI konstatē, ka, pat ja publisko slimnīcu ilgtspējība ir iekļauta 1994. gada 19. maija sadarbības nolīgumā, minētais dokuments nedefinē šāda veida uzdevumus un nav uzskatāms par pilnvarojumu. Jo īpaši CBI uzskata, ka šis nolīgums nosaka tikai to, ka komūnai vai pilsētai ir pienākums ierīkot savā teritorijā publisko slimnīcu, un tas neparedz nekādus noteikumus par tādu slimnīcas pakalpojumu programmu izstrādi Beļģijā, kurām būtu jāizmanto publiskās slimnīcas pakalpojumi. |
| --- | --- |

(76)

Visbeidzot, CBI konstatē, ka, pat ja publisko slimnīcu ilgtspējība ir iekļauta 1994. gada 19. maija sadarbības nolīgumā, minētais dokuments nedefinē šāda veida uzdevumus un nav uzskatāms par pilnvarojumu. Jo īpaši CBI uzskata, ka šis nolīgums nosaka tikai to, ka komūnai vai pilsētai ir pienākums ierīkot savā teritorijā publisko slimnīcu, un tas neparedz nekādus noteikumus par tādu slimnīcas pakalpojumu programmu izstrādi Beļģijā, kurām būtu jāizmanto publiskās slimnīcas pakalpojumi.

CBI

CBI

5.2.   ABISP

ABISP

| (77) | Briseles privāto veselības aprūpes iestāžu asociācija (ABISP), viena no sākotnējiem sūdzības iesniedzējiem [skatīt 1. apsvērumu], atzīmē savos apsvērumos par sākšanas lēmumu, ka visām Beļģijas slimnīcām, neatkarīgi no statusa vai īpašnieka, ir likumā noteikts pienākums pildīt sabiedriskas nozīmes uzdevumus. Saistībā ar to ABISP atsaucas uz LCH 2. pantu (125). Visbeidzot, ABISP atgādina, ka ir atsaukusi savu sūdzību. |
| --- | --- |

(77)

Briseles privāto veselības aprūpes iestāžu asociācija (ABISP), viena no sākotnējiem sūdzības iesniedzējiem [skatīt 1. apsvērumu], atzīmē savos apsvērumos par sākšanas lēmumu, ka visām Beļģijas slimnīcām, neatkarīgi no statusa vai īpašnieka, ir likumā noteikts pienākums pildīt sabiedriskas nozīmes uzdevumus. Saistībā ar to ABISP atsaucas uz LCH 2. pantu (125). Visbeidzot, ABISP atgādina, ka ir atsaukusi savu sūdzību.

(ABISP)

ABISP

LCH

125

ABISP

5.3.   Zorgnet Vlaanderen

Zorgnet Vlaanderen

| (78) | Zorgnet Vlaanderen pārstāv vairāk nekā 500 aprūpes iestādes Flandrijā (piemēram, vispārējās slimnīcas, psihiatriskās aprūpes iestādes un veco ļaužu pansionātus). Apsvērumos par sākšanas lēmumu Zorgnet Vlaanderen uzsver, ka visām Beļģijas slimnīcām, gan publiskām, gan privātām, ir vienādi sabiedrisko pakalpojumu pienākumi, kas paredzēti LCH. Šis tīkls arī konstatē, ka LCH nedefinē nosacījumus attiecībā uz juridisko statusu (valsts vai privāta organizācija), kas būtu nepieciešams, lai iestādi varētu atzīt par slimnīcu. Turklāt Zorgnet Vlaanderen konstatē, ka slimnīcu sabiedrisko pakalpojumu definīcijā nav atsauces uz reģionālām īpatnībām. Visbeidzot, tas apgalvo, ka Flandrijas un Briseles galvaspilsētas reģiona slimnīcu sociālie uzdevumi neatšķiras. |
| --- | --- |

(78)

Zorgnet Vlaanderen pārstāv vairāk nekā 500 aprūpes iestādes Flandrijā (piemēram, vispārējās slimnīcas, psihiatriskās aprūpes iestādes un veco ļaužu pansionātus). Apsvērumos par sākšanas lēmumu Zorgnet Vlaanderen uzsver, ka visām Beļģijas slimnīcām, gan publiskām, gan privātām, ir vienādi sabiedrisko pakalpojumu pienākumi, kas paredzēti LCH. Šis tīkls arī konstatē, ka LCH nedefinē nosacījumus attiecībā uz juridisko statusu (valsts vai privāta organizācija), kas būtu nepieciešams, lai iestādi varētu atzīt par slimnīcu. Turklāt Zorgnet Vlaanderen konstatē, ka slimnīcu sabiedrisko pakalpojumu definīcijā nav atsauces uz reģionālām īpatnībām. Visbeidzot, tas apgalvo, ka Flandrijas un Briseles galvaspilsētas reģiona slimnīcu sociālie uzdevumi neatšķiras.

Zorgnet Vlaanderen

Zorgnet Vlaanderen

LCH

LCH

Zorgnet Vlaanderen

5.4.   UNCPSY

UNCPSY

| (79) | Valsts privāto psihiatrisko klīniku savienība (UNCPSY) ir Francijas privāto psihiatrisko klīniku federācija. Apsvērumos par sākšanas lēmumu UNCPSY apgalvo, ka, lai noteiktu, vai valsts finansējums nepārsniedz sabiedrisko pakalpojumu neto izmaksas, šīs neto izmaksas nevar būt neierobežotas. Turklāt tā uzskata, ka šādā novērtējumā jāņem vērā pakalpojumu sniedzēju vadības kvalitāte. Tādēļ UNCPSY uzskata, ka Komisijai jāsalīdzina publiskās un privātās slimnīcas, lai noteiktu, vai atbalsts ir proporcionāls LESD 106. panta 2. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(79)

Valsts privāto psihiatrisko klīniku savienība (UNCPSY) ir Francijas privāto psihiatrisko klīniku federācija. Apsvērumos par sākšanas lēmumu UNCPSY apgalvo, ka, lai noteiktu, vai valsts finansējums nepārsniedz sabiedrisko pakalpojumu neto izmaksas, šīs neto izmaksas nevar būt neierobežotas. Turklāt tā uzskata, ka šādā novērtējumā jāņem vērā pakalpojumu sniedzēju vadības kvalitāte. Tādēļ UNCPSY uzskata, ka Komisijai jāsalīdzina publiskās un privātās slimnīcas, lai noteiktu, vai atbalsts ir proporcionāls LESD 106. panta 2. punkta nozīmē.

(UNCPSY)

UNCPSY

UNCPSY

| (80) | Saistībā ar to Komisija atzīmē, ka UNCPSY apsvērumi ir pretrunā ar secinājumu, ko Tiesa iekļāva 2012. gada 7. novembra sprieduma (lietā T-137/10) 300. punktā, saskaņā ar kuru uzņēmuma ekonomiskā efektivitāte, sniedzot VTNP, nav jāņem vērā novērtējumā saskaņā ar LESD 106. panta 2. punktu par uzņēmuma saņemtā valsts finansējuma saderību ar noteikumiem valsts atbalsta jomā [skatīt par to 63. apsvērumu]. |
| --- | --- |

(80)

Saistībā ar to Komisija atzīmē, ka UNCPSY apsvērumi ir pretrunā ar secinājumu, ko Tiesa iekļāva 2012. gada 7. novembra sprieduma (lietā T-137/10) 300. punktā, saskaņā ar kuru uzņēmuma ekonomiskā efektivitāte, sniedzot VTNP, nav jāņem vērā novērtējumā saskaņā ar LESD 106. panta 2. punktu par uzņēmuma saņemtā valsts finansējuma saderību ar noteikumiem valsts atbalsta jomā [skatīt par to 63. apsvērumu].

UNCPSY

6.   BEĻĢIJAS KARALISTES APSVĒRUMI

BEĻĢIJAS KARALISTES APSVĒRUMI

6.1.   Beļģijas apsvērumi par sākšanas lēmumu

Beļģijas apsvērumi par sākšanas lēmumu

| (81) | Atbildē uz Komisijas 2014. gada 1. oktobra lēmumu un jo īpaši šā lēmuma 17. apsvērumā Beļģijas iestādes konstatē, ka Briseles galvaspilsētas reģiona finansiālā iejaukšanās (proti, īpašās subsīdijas par maksimālo summu desmit miljoni euro gadā) un FRBRTC finansiālā iejaukšanās ir finanšu pārskaitījumi, kas piešķirti tikai komūnām, nevis IRIS slimnīcām. Tādēļ Beļģijas iestādes uzskata, ka tie ir finanšu pārskaitījumi starp valsts iestādēm un neattiecas uz LESD 107. panta 1. punktu. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, ne Briseles galvaspilsētas reģions, ne FRBRTC nav piešķīruši atbalstu IRIS slimnīcām. Tās uzskata, ka šie pārskaitījumi ir veikti atbilstoši reģiona kompetencei komūnu vispārējās finansēšanas ietvaros, lai komūnas varētu izpildīt savus sabiedriskas nozīmes uzdevumus, jo īpaši CPAS uzdevumus. Tādēļ sūdzības iesniedzēju atsauces uz Finanšu inspekcijas atzinumiem attiecas vienīgi uz Briseles galvaspilsētas reģionu un komūnām, bet ne uz IRIS slimnīcām. Visbeidzot, Beļģijas iestādes apgalvo, ka, pamatojoties uz 1980. gada 8. augusta Īpašo likumu par iestāžu reformām un Beļģijas Valsts padomes atzinumu (126), Briseles galvaspilsētas reģions var finansēt tikai komūnas, bet ne IRIS slimnīcas, jo konkrētu slimnīcu uzdevumu finansēšana nav reģiona kompetencē. |
| --- | --- |

(81)

Atbildē uz Komisijas 2014. gada 1. oktobra lēmumu un jo īpaši šā lēmuma 17. apsvērumā Beļģijas iestādes konstatē, ka Briseles galvaspilsētas reģiona finansiālā iejaukšanās (proti, īpašās subsīdijas par maksimālo summu desmit miljoni euro gadā) un FRBRTC finansiālā iejaukšanās ir finanšu pārskaitījumi, kas piešķirti tikai komūnām, nevis IRIS slimnīcām. Tādēļ Beļģijas iestādes uzskata, ka tie ir finanšu pārskaitījumi starp valsts iestādēm un neattiecas uz LESD 107. panta 1. punktu. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, ne Briseles galvaspilsētas reģions, ne FRBRTC nav piešķīruši atbalstu IRIS slimnīcām. Tās uzskata, ka šie pārskaitījumi ir veikti atbilstoši reģiona kompetencei komūnu vispārējās finansēšanas ietvaros, lai komūnas varētu izpildīt savus sabiedriskas nozīmes uzdevumus, jo īpaši CPAS uzdevumus. Tādēļ sūdzības iesniedzēju atsauces uz Finanšu inspekcijas atzinumiem attiecas vienīgi uz Briseles galvaspilsētas reģionu un komūnām, bet ne uz IRIS slimnīcām. Visbeidzot, Beļģijas iestādes apgalvo, ka, pamatojoties uz 1980. gada 8. augusta Īpašo likumu par iestāžu reformām un Beļģijas Valsts padomes atzinumu (126), Briseles galvaspilsētas reģions var finansēt tikai komūnas, bet ne IRIS slimnīcas, jo konkrētu slimnīcu uzdevumu finansēšana nav reģiona kompetencē.

FRBRTC

IRIS

FRBRTC

IRIS

CPAS

IRIS

126

IRIS

| (82) | Attiecībā uz šaubām, kas paustas sākšanas lēmuma 26. apsvērumā, Beļģijas iestādes izskaidro atšķirību starp likuma par CPAS 60. panta 6. punkta prasību, no vienas puses, un publisko slimnīcu slēgšanas iespējām ar slimnīcu programmu izstrādes mehānismu, no otras puses. Tās uzskata, ka likuma par CPAS 60. panta 6. punkts (127) paredz noteikumus, kas jāievēro, lai CPAS varētu dibināt slimnīcu. Jo īpaši CPAS jāanalizē, vai šī slimnīca ir faktiski nepieciešama, ņemot vērā reģiona vajadzības un jo īpaši medicīniski sociālās vajadzības, kā arī citu līdzīgu infrastruktūru esamību. Beļģijas iestādes arī uzsver, ka slimnīcu programmu izstrādes mehānisms paredz, ka federālā valdība nosaka maksimālo slimnīcas gultu skaitu katrā reģionā. Federālā valdība pamato savu lēmumu tikai ar apzinātajām slimnīcu vajadzībām, neņemot vērā sociālo vajadzību līmeni katrā reģionā (128). Beļģijas iestādes paskaidro, ka attiecībā uz Briseles galvaspilsētas reģionu maksimālais slimnīcas gultu skaits ir noteikts visam reģionam kopā, nevis atsevišķi katrai no 19 komūnām. Savukārt katrs no Briseles galvaspilsētas reģiona 19 CPAS patstāvīgi lemj par to, vai dibināt slimnīcu savā komūnā, atkarībā no vietējām vajadzībām. |
| --- | --- |

(82)

Attiecībā uz šaubām, kas paustas sākšanas lēmuma 26. apsvērumā, Beļģijas iestādes izskaidro atšķirību starp likuma par CPAS 60. panta 6. punkta prasību, no vienas puses, un publisko slimnīcu slēgšanas iespējām ar slimnīcu programmu izstrādes mehānismu, no otras puses. Tās uzskata, ka likuma par CPAS 60. panta 6. punkts (127) paredz noteikumus, kas jāievēro, lai CPAS varētu dibināt slimnīcu. Jo īpaši CPAS jāanalizē, vai šī slimnīca ir faktiski nepieciešama, ņemot vērā reģiona vajadzības un jo īpaši medicīniski sociālās vajadzības, kā arī citu līdzīgu infrastruktūru esamību. Beļģijas iestādes arī uzsver, ka slimnīcu programmu izstrādes mehānisms paredz, ka federālā valdība nosaka maksimālo slimnīcas gultu skaitu katrā reģionā. Federālā valdība pamato savu lēmumu tikai ar apzinātajām slimnīcu vajadzībām, neņemot vērā sociālo vajadzību līmeni katrā reģionā (128). Beļģijas iestādes paskaidro, ka attiecībā uz Briseles galvaspilsētas reģionu maksimālais slimnīcas gultu skaits ir noteikts visam reģionam kopā, nevis atsevišķi katrai no 19 komūnām. Savukārt katrs no Briseles galvaspilsētas reģiona 19 CPAS patstāvīgi lemj par to, vai dibināt slimnīcu savā komūnā, atkarībā no vietējām vajadzībām.

CPAS

CPAS

127

CPAS

CPAS

128

CPAS

| (83) | Beļģijas iestādes arī paskaidro, ka publiskās slimnīcas slēgšana vai nodošana partnerim privātajā sektorā netiek oficiāli vai īpaši regulēta LCH vai likumā par CPAS (129). Tomēr, kā apgalvo Beļģijas iestādes, Beļģijas Valsts padomes izdotajos tiesību aktos ir izskaidrota kārtība un nosacījumi, kā slēgt un/vai nodot tālāk CPAS izveidotās iestādes. Valsts padome ar 2002. gada 9. decembra rīkojumu Nr. 113.428 atcēla kāda CPAS piederoša pansionāta nodošanu privātam uzņēmējam. Tā jo īpaši nosprieda, ka pirms lēmuma pieņemšanas par iestādes slēgšanu vai nodošanu tālāk ir jānovērtē arī nepieciešamība sniegt medicīniski sociālus pakalpojumus. Šādā novērtējumā ir pienācīgi jāņem vērā vērtējums, kas veikts šīs iestādes izveidošanas laikā, kā arī visas izmaiņas, kas notikušas pēc lēmuma pieņemšanas par iestādes izveidi. Beļģijas iestādes arī atzīmē, ka šāda novērtējuma pamatā nevar būt vienīgi iestādes finanšu stāvoklis, ne arī tās uzturēšanas izmaksas. Tādējādi Beļģijas iestādes secina, ka CPAS nevar slēgt savu slimnīcu, kamēr nav iepriekš noteikts, ka vairs neeksistē medicīniskās un sociālās vajadzības, kuru dēļ šī slimnīca tika izveidota. |
| --- | --- |

(83)

Beļģijas iestādes arī paskaidro, ka publiskās slimnīcas slēgšana vai nodošana partnerim privātajā sektorā netiek oficiāli vai īpaši regulēta LCH vai likumā par CPAS (129). Tomēr, kā apgalvo Beļģijas iestādes, Beļģijas Valsts padomes izdotajos tiesību aktos ir izskaidrota kārtība un nosacījumi, kā slēgt un/vai nodot tālāk CPAS izveidotās iestādes. Valsts padome ar 2002. gada 9. decembra rīkojumu Nr. 113.428 atcēla kāda CPAS piederoša pansionāta nodošanu privātam uzņēmējam. Tā jo īpaši nosprieda, ka pirms lēmuma pieņemšanas par iestādes slēgšanu vai nodošanu tālāk ir jānovērtē arī nepieciešamība sniegt medicīniski sociālus pakalpojumus. Šādā novērtējumā ir pienācīgi jāņem vērā vērtējums, kas veikts šīs iestādes izveidošanas laikā, kā arī visas izmaiņas, kas notikušas pēc lēmuma pieņemšanas par iestādes izveidi. Beļģijas iestādes arī atzīmē, ka šāda novērtējuma pamatā nevar būt vienīgi iestādes finanšu stāvoklis, ne arī tās uzturēšanas izmaksas. Tādējādi Beļģijas iestādes secina, ka CPAS nevar slēgt savu slimnīcu, kamēr nav iepriekš noteikts, ka vairs neeksistē medicīniskās un sociālās vajadzības, kuru dēļ šī slimnīca tika izveidota.

LCH

CPAS

129

CPAS

CPAS

CPAS

| (84) | Kā apgalvo Beļģijas iestādes, lai izveidotu publisko slimnīcu, jāizpilda vienlaicīgi gan likuma par CPAS 60. panta 6. punkta, gan arī valsts iestāžu slimnīcu programmu izstrādes prasības, bet privātu slimnīcu gadījumā būtiska ir tikai programmu izstrāde. Saskaņā ar likuma par CPAS 60. panta 6. punktu jaunas publiskās slimnīcas atvēršana ir jāpamato ar faktisku nepieciešamību. Turklāt Beļģijas iestādes paskaidro, ka gadījumā, ja publiskā slimnīca ir atvērta ar ietilpību, kas vienāda ar slimnīcu programmā paredzēto gultu skaitu, šajā apgabalā cita (publiska vai privāta) slimnīca minētās programmas ietvaros vairs nav nepieciešama, un tādā gadījumā nav nekādu citu līdzekļu iedzīvotāju vajadzību apmierināšanai. Beļģijas iestādes konstatē, ka gadījumā, ja CPAS kādā brīdī vēlas slēgt savu publisko slimnīcu, tam vispirms jāpārliecinās, ka šī slimnīca vairs nav nepieciešama saskaņā ar Valsts padomes tiesību aktiem. Pretēji CPAS privātam uzņēmējam, kurš izlemj slēgt slimnīcu, nav likumā noteikta pienākuma pārliecināties, ka iedzīvotāji turpina saņemt veselības aprūpi. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, privāta slimnīca paliek atvērta tikai, ja pati tā izlemj, un šo lēmumu tā var mainīt jebkurā brīdī. Kā piemēru Beļģijas iestādes min Franču slimnīcas, privātas slimnīcas, kas atradās Berchem-Sainte-Agathe (Briselē), pēkšņo slēgšanu 2008. gadā (130). Noslēgumā, Beļģijas iestādes paskaidro, ka slimnīcu programmu izstrādes mehānisms vienlīdz ierobežo gan valsts, gan privāto uzņēmēju brīvību izveidot slimnīcu (slimnīcas izveide ir iespējama tikai gadījumā, ja maksimālais gultu skaits kādā apgabalā vēl nav nodrošināts). Tomēr tās uzskata, ka pienākumi, kas izriet no likuma par CPAS, rada papildu ierobežojumus CPAS saistībā ar publiskas slimnīcas atvēršanu un slēgšanu, bet privātas slimnīcas ir iespējams slēgt jebkurā brīdī. |
| --- | --- |

(84)

Kā apgalvo Beļģijas iestādes, lai izveidotu publisko slimnīcu, jāizpilda vienlaicīgi gan likuma par CPAS 60. panta 6. punkta, gan arī valsts iestāžu slimnīcu programmu izstrādes prasības, bet privātu slimnīcu gadījumā būtiska ir tikai programmu izstrāde. Saskaņā ar likuma par CPAS 60. panta 6. punktu jaunas publiskās slimnīcas atvēršana ir jāpamato ar faktisku nepieciešamību. Turklāt Beļģijas iestādes paskaidro, ka gadījumā, ja publiskā slimnīca ir atvērta ar ietilpību, kas vienāda ar slimnīcu programmā paredzēto gultu skaitu, šajā apgabalā cita (publiska vai privāta) slimnīca minētās programmas ietvaros vairs nav nepieciešama, un tādā gadījumā nav nekādu citu līdzekļu iedzīvotāju vajadzību apmierināšanai. Beļģijas iestādes konstatē, ka gadījumā, ja CPAS kādā brīdī vēlas slēgt savu publisko slimnīcu, tam vispirms jāpārliecinās, ka šī slimnīca vairs nav nepieciešama saskaņā ar Valsts padomes tiesību aktiem. Pretēji CPAS privātam uzņēmējam, kurš izlemj slēgt slimnīcu, nav likumā noteikta pienākuma pārliecināties, ka iedzīvotāji turpina saņemt veselības aprūpi. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, privāta slimnīca paliek atvērta tikai, ja pati tā izlemj, un šo lēmumu tā var mainīt jebkurā brīdī. Kā piemēru Beļģijas iestādes min Franču slimnīcas, privātas slimnīcas, kas atradās Berchem-Sainte-Agathe (Briselē), pēkšņo slēgšanu 2008. gadā (130). Noslēgumā, Beļģijas iestādes paskaidro, ka slimnīcu programmu izstrādes mehānisms vienlīdz ierobežo gan valsts, gan privāto uzņēmēju brīvību izveidot slimnīcu (slimnīcas izveide ir iespējama tikai gadījumā, ja maksimālais gultu skaits kādā apgabalā vēl nav nodrošināts). Tomēr tās uzskata, ka pienākumi, kas izriet no likuma par CPAS, rada papildu ierobežojumus CPAS saistībā ar publiskas slimnīcas atvēršanu un slēgšanu, bet privātas slimnīcas ir iespējams slēgt jebkurā brīdī.

CPAS

CPAS

CPAS

CPAS

Berchem-Sainte-Agathe

130

CPAS

CPAS

| (85) | Attiecībā uz pienākumiem, kas, iespējams, attiecas tikai uz IRIS slimnīcām [skatīt sākšanas lēmuma 87.–89. apsvērumu], Beļģijas iestādes apgalvo, ka šie pienākumi tieši izriet no apstākļa, ka IRIS slimnīcas tika izveidotas, lai atvieglotu CPAS sociālās palīdzības sniegšanu (skatīt 2.2. punktu). Beļģijas iestādes uzskata, ka šie pienākumi izriet no likuma par CPAS, saskaņā ar kuru IRIS slimnīcas tika izveidotas, un ka tie ir uzdoti IRIS slimnīcām atbilstoši statūtiem un IRIS stratēģiskajiem plāniem. Beļģijas iestādes atsaucas uz šiem dokumentiem arī, lai precīzi definētu minētos pienākumus. Lai izteiktos īsi un neatkārtotos, Komisija novērtējumā citē tikai būtiskākās daļas (skatīt 7.3.4.1. punktu). |
| --- | --- |

(85)

Attiecībā uz pienākumiem, kas, iespējams, attiecas tikai uz IRIS slimnīcām [skatīt sākšanas lēmuma 87.–89. apsvērumu], Beļģijas iestādes apgalvo, ka šie pienākumi tieši izriet no apstākļa, ka IRIS slimnīcas tika izveidotas, lai atvieglotu CPAS sociālās palīdzības sniegšanu (skatīt 2.2. punktu). Beļģijas iestādes uzskata, ka šie pienākumi izriet no likuma par CPAS, saskaņā ar kuru IRIS slimnīcas tika izveidotas, un ka tie ir uzdoti IRIS slimnīcām atbilstoši statūtiem un IRIS stratēģiskajiem plāniem. Beļģijas iestādes atsaucas uz šiem dokumentiem arī, lai precīzi definētu minētos pienākumus. Lai izteiktos īsi un neatkārtotos, Komisija novērtējumā citē tikai būtiskākās daļas (skatīt 7.3.4.1. punktu).

IRIS

IRIS

CPAS

CPAS

IRIS

IRIS

IRIS

| (86) | Sākšanas lēmumā [skatīt 48. apsvērumu] Komisija apšaubīja IRIS slimnīcu sniegto papildu sociālo pakalpojumu ekonomisko vai neekonomisko raksturu. Atbildē uz sākšanas lēmumu Beļģijas iestādes atzīst, ka šiem sociālajiem pakalpojumiem nav ekonomiska rakstura. Būtībā tās apstiprina, ka sociālā palīdzība, ko Briseles CPAS sniedz kā materiālu, sociālu, medicīnisku, medicīniski sociālu un psiholoģisku atbalstu, neiekļaujas konkurences tirgū, un tāpat ir gadījumā, kad kādu sociālās palīdzības daļu (proti, papildu sociālos pakalpojumus) nodrošina IRIS slimnīcas, pamatojoties uz pilnvarojumu. |
| --- | --- |

(86)

Sākšanas lēmumā [skatīt 48. apsvērumu] Komisija apšaubīja IRIS slimnīcu sniegto papildu sociālo pakalpojumu ekonomisko vai neekonomisko raksturu. Atbildē uz sākšanas lēmumu Beļģijas iestādes atzīst, ka šiem sociālajiem pakalpojumiem nav ekonomiska rakstura. Būtībā tās apstiprina, ka sociālā palīdzība, ko Briseles CPAS sniedz kā materiālu, sociālu, medicīnisku, medicīniski sociālu un psiholoģisku atbalstu, neiekļaujas konkurences tirgū, un tāpat ir gadījumā, kad kādu sociālās palīdzības daļu (proti, papildu sociālos pakalpojumus) nodrošina IRIS slimnīcas, pamatojoties uz pilnvarojumu.

IRIS

CPAS

IRIS

| (87) | Attiecībā uz deficīta kompensēšanas juridisko pamatu [skatīt sākšanas lēmuma 91. punktu] Beļģijas iestādes uzskata, ka komūnām uzdotais pienākums segt publisko slimnīcu deficītu ir paredzēts IRIS slimnīcu statūtu 46. pantā, kā arī LCH 109. pantā. Tās paskaidro, ka LCH 109. pants paredz vispārīgu principu, ko piemēro visām Beļģijas publiskajām slimnīcām un kas nosaka komūnu minimālos pienākumus [jo tām ir pienākums segt tikai daļu šā deficīta, skatīt arī 47. apsvērumu]. Beļģijas iestādes arī atzīmē, ka IRIS slimnīcu statūtu 46. pants definē konkrētu pienākumu, ko piemēro tikai sešām komūnām, kas izveidojušas IRIS slimnīcas un nolēmušas pārsniegt minimumu, kas paredzēts LCH 109. pantā, sedzot visu IRIS slimnīcu grāmatvedības deficītu. |
| --- | --- |

(87)

Attiecībā uz deficīta kompensēšanas juridisko pamatu [skatīt sākšanas lēmuma 91. punktu] Beļģijas iestādes uzskata, ka komūnām uzdotais pienākums segt publisko slimnīcu deficītu ir paredzēts IRIS slimnīcu statūtu 46. pantā, kā arī LCH 109. pantā. Tās paskaidro, ka LCH 109. pants paredz vispārīgu principu, ko piemēro visām Beļģijas publiskajām slimnīcām un kas nosaka komūnu minimālos pienākumus [jo tām ir pienākums segt tikai daļu šā deficīta, skatīt arī 47. apsvērumu]. Beļģijas iestādes arī atzīmē, ka IRIS slimnīcu statūtu 46. pants definē konkrētu pienākumu, ko piemēro tikai sešām komūnām, kas izveidojušas IRIS slimnīcas un nolēmušas pārsniegt minimumu, kas paredzēts LCH 109. pantā, sedzot visu IRIS slimnīcu grāmatvedības deficītu.

IRIS

LCH

LCH

IRIS

IRIS

LCH

IRIS

| (88) | Sākšanas lēmuma 92. apsvērumā Komisija uzdeva jautājumu, vai īpašo subsīdiju (kuras Briseles galvaspilsētas reģions piešķīris komūnām) pārskaitīšana no komūnām uz IRIS slimnīcām ir uzskatāma par darbību, kas atšķiras no deficīta segšanas mehānisma. Atbildē Beļģijas iestādes apgalvo, ka Briseles komūnas izmanto tikai īpašās subsīdijas, lai (daļēji) pildītu pienākumu segt IRIS slimnīcu deficītu. Tādējādi, kā sīkāk skaidrots turpmāk (skatīt 7.3.5. punktu), deficīta kompensācija tiek izmaksāta vairākos posmos, tostarp kā īpašo subsīdiju pārskaitījumi no komūnām uz IRIS slimnīcām, taču pamats visiem šiem maksājumiem ir viens un tas pats, proti, komūnu pienākums segt deficītu. |
| --- | --- |

(88)

Sākšanas lēmuma 92. apsvērumā Komisija uzdeva jautājumu, vai īpašo subsīdiju (kuras Briseles galvaspilsētas reģions piešķīris komūnām) pārskaitīšana no komūnām uz IRIS slimnīcām ir uzskatāma par darbību, kas atšķiras no deficīta segšanas mehānisma. Atbildē Beļģijas iestādes apgalvo, ka Briseles komūnas izmanto tikai īpašās subsīdijas, lai (daļēji) pildītu pienākumu segt IRIS slimnīcu deficītu. Tādējādi, kā sīkāk skaidrots turpmāk (skatīt 7.3.5. punktu), deficīta kompensācija tiek izmaksāta vairākos posmos, tostarp kā īpašo subsīdiju pārskaitījumi no komūnām uz IRIS slimnīcām, taču pamats visiem šiem maksājumiem ir viens un tas pats, proti, komūnu pienākums segt deficītu.

IRIS

IRIS

IRIS

| (89) | Komisija arī pieprasīja paskaidrojumus par iespējamo avansa izmaksas mehānismu (attiecīgā gadījumā), šā mehānisma juridisko pamatu un tā darbības veidu, atšķirību no deficīta segšanas mehānisma un FRBRTC pienākumiem šajā finansēšanā [skatīt sākšanas lēmuma 93. apsvērumu]. Beļģijas iestādes apgalvo, ka nav nekāda avansa izmaksas mehānisma. Konkrētāk, tās paskaidro, ka pienākums segt IRIS slimnīcu deficītu stājas spēkā tad, kad šis deficīts rodas. Būtībā, kā apgalvo Beļģijas iestādes, IRIS slimnīcu statūtu 46. pants attiecas uz grāmatvedības deficītu, kas norādīts slimnīcu finanšu pārskatos vēlākais sešus mēnešus pēc finanšu gada beigām. Savukārt tā deficīta aprēķināšanu, uz ko attiecas LCH 109. pants, federālais sabiedrības veselības valsts dienests kopumā veic ilgākā laikposmā (līdz desmit gadiem). Tomēr Beļģijas iestādes apgalvo, ka, tā kā deficīts, uz ko attiecas LCH 109. pants, ir vienkārši daļa no grāmatvedības deficīta, kas tiek segts nekavējoties saskaņā ar IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu, šīs slimnīcas nesaņem avansu, kuru varētu uzskatīt par atbalstu, kas atšķiras no deficīta segšanas mehānisma. Visbeidzot, Beļģijas iestādes atkārto, ka FRBRTC nodrošina komūnām finansējumu, kas palīdz tām izpildīt deficīta segšanas pienākumu, kas, kā skaidrots iepriekš, nav avansa izmaksas mehānisms. |
| --- | --- |

(89)

Komisija arī pieprasīja paskaidrojumus par iespējamo avansa izmaksas mehānismu (attiecīgā gadījumā), šā mehānisma juridisko pamatu un tā darbības veidu, atšķirību no deficīta segšanas mehānisma un FRBRTC pienākumiem šajā finansēšanā [skatīt sākšanas lēmuma 93. apsvērumu]. Beļģijas iestādes apgalvo, ka nav nekāda avansa izmaksas mehānisma. Konkrētāk, tās paskaidro, ka pienākums segt IRIS slimnīcu deficītu stājas spēkā tad, kad šis deficīts rodas. Būtībā, kā apgalvo Beļģijas iestādes, IRIS slimnīcu statūtu 46. pants attiecas uz grāmatvedības deficītu, kas norādīts slimnīcu finanšu pārskatos vēlākais sešus mēnešus pēc finanšu gada beigām. Savukārt tā deficīta aprēķināšanu, uz ko attiecas LCH 109. pants, federālais sabiedrības veselības valsts dienests kopumā veic ilgākā laikposmā (līdz desmit gadiem). Tomēr Beļģijas iestādes apgalvo, ka, tā kā deficīts, uz ko attiecas LCH 109. pants, ir vienkārši daļa no grāmatvedības deficīta, kas tiek segts nekavējoties saskaņā ar IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu, šīs slimnīcas nesaņem avansu, kuru varētu uzskatīt par atbalstu, kas atšķiras no deficīta segšanas mehānisma. Visbeidzot, Beļģijas iestādes atkārto, ka FRBRTC nodrošina komūnām finansējumu, kas palīdz tām izpildīt deficīta segšanas pienākumu, kas, kā skaidrots iepriekš, nav avansa izmaksas mehānisms.

FRBRTC

IRIS

IRIS

LCH

LCH

IRIS

FRBRTC

| (90) | Attiecībā uz pasākumiem, kas paredz novērst kompensācijas pārmaksu, un faktisko šādas pārmaksas neesamību [skatīt sākšanas lēmuma 95.–97. pantu], Beļģijas iestādes izvirza šādus apgalvojumus. Vispirms tās paskaidro, ka lēmumi par deficīta kompensēšanu tiek pieņemti vienu reizi gadā, kad kļūst zināms attiecīgajam finanšu gadam aplēstais deficīts, tādēļ neesot nekāda kompensācijas pārmaksas riska. Tās piebilst, ka Beļģijas juridiskā sistēma (jo īpaši 1983. gada 14. novembra likums un likums par CPAS) ļauj komūnām pārbaudīt, vai IRIS slimnīcas pareizi izmanto valsts atbalstu, un atgūt šo atbalstu gadījumā, ja netiek ievēroti nosacījumi vai ir veikta kompensācijas pārmaksa. Turklāt, lai pierādītu kompensācijas pārmaksas neesamību, Beļģijas iestādes atsaucas uz dažādām tabulām, kas iesniegtas Komisijai un ataino deficītu un komūnu iejaukšanos par katru no piecām IRIS slimnīcām 1996.–2014. gadā (šos datus skatīt arī 7.3.5. punktā). |
| --- | --- |

(90)

Attiecībā uz pasākumiem, kas paredz novērst kompensācijas pārmaksu, un faktisko šādas pārmaksas neesamību [skatīt sākšanas lēmuma 95.–97. pantu], Beļģijas iestādes izvirza šādus apgalvojumus. Vispirms tās paskaidro, ka lēmumi par deficīta kompensēšanu tiek pieņemti vienu reizi gadā, kad kļūst zināms attiecīgajam finanšu gadam aplēstais deficīts, tādēļ neesot nekāda kompensācijas pārmaksas riska. Tās piebilst, ka Beļģijas juridiskā sistēma (jo īpaši 1983. gada 14. novembra likums un likums par CPAS) ļauj komūnām pārbaudīt, vai IRIS slimnīcas pareizi izmanto valsts atbalstu, un atgūt šo atbalstu gadījumā, ja netiek ievēroti nosacījumi vai ir veikta kompensācijas pārmaksa. Turklāt, lai pierādītu kompensācijas pārmaksas neesamību, Beļģijas iestādes atsaucas uz dažādām tabulām, kas iesniegtas Komisijai un ataino deficītu un komūnu iejaukšanos par katru no piecām IRIS slimnīcām 1996.–2014. gadā (šos datus skatīt arī 7.3.5. punktā).

CPAS

IRIS

IRIS

| (91) | Kā pieprasīts, Beļģijas iestādes sniedz savā atbildē arī papildu paskaidrojumus par jēdzienu “ilgtspējība” [skatīt sākšanas lēmuma 102.–103. apsvērumu]. Tās apgalvo, ka IRIS slimnīcu ilgtspējības nodrošināšanas pienākuma pamatā ir tieši likums par CPAS. Kā iepriekš skaidrots (skatīt 2.1. punktu), jebkurš CPAS var izveidot iestādes, kas atbild par sociālās palīdzības sniegšanu, tostarp par medicīnisko un medicīniski sociālo palīdzību, ja tas var pierādīt, ka šāda rīcība ir nepieciešama faktisku vajadzību apmierināšanai saskaņā ar likuma par CPAS 60. panta 6. punktu. Tās paskaidro, ka iepriekš seši no Briseles galvaspilsētas reģiona 19 CPAS bija izveidojuši slimnīcas (tās nebija atsevišķas juridiskas personas), lai sniegtu sociālo palīdzību, un ka šie centri paši pārvaldīja minētās slimnīcas līdz 1995. gada beigām. Kā apgalvo iestādes, minēto publisko slimnīcu pārstrukturēšana izraisīja IRIS publisko slimnīcu izveidi, un tās kļuva juridiski neatkarīgas no CPAS1996. gada 1. janvārī (skatīt arī 2.2. punktu), nekādi nemainot CPAS pienākumu sniegt sociālo palīdzību vai nu tieši, vai ar IRIS slimnīcu starpniecību. Tādējādi Beļģijas iestādes konstatē, ka IRIS tīkla un IRIS slimnīcu pārstrukturēšanas un izveides galvenais mērķis bija nodrošināt publisko slimnīcu pakalpojumu nepārtrauktību Briseles galvaspilsētas reģionā [skatīt arī 27. apsvērumu]. Tās arī konstatē, ka, lai nodrošinātu IRIS slimnīcu ilgtspējību un tādējādi garantētu iedzīvotāju sociālo vajadzību apmierināšanu, komūnām un CPAS ir pienākums segt jebkuru šo slimnīcu deficītu, pamatojoties uz IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu. Beļģijas iestādes arī secina, ka, kamēr pastāv patiesa nepieciešamība, saskaņā ar Valsts padomes tiesību aktiem [skatīt 83. apsvērumu] valsts iestādes nevar slēgt IRIS slimnīcas, ne arī nodot tās privātam īpašniekam. |
| --- | --- |

(91)

Kā pieprasīts, Beļģijas iestādes sniedz savā atbildē arī papildu paskaidrojumus par jēdzienu “ilgtspējība” [skatīt sākšanas lēmuma 102.–103. apsvērumu]. Tās apgalvo, ka IRIS slimnīcu ilgtspējības nodrošināšanas pienākuma pamatā ir tieši likums par CPAS. Kā iepriekš skaidrots (skatīt 2.1. punktu), jebkurš CPAS var izveidot iestādes, kas atbild par sociālās palīdzības sniegšanu, tostarp par medicīnisko un medicīniski sociālo palīdzību, ja tas var pierādīt, ka šāda rīcība ir nepieciešama faktisku vajadzību apmierināšanai saskaņā ar likuma par CPAS 60. panta 6. punktu. Tās paskaidro, ka iepriekš seši no Briseles galvaspilsētas reģiona 19 CPAS bija izveidojuši slimnīcas (tās nebija atsevišķas juridiskas personas), lai sniegtu sociālo palīdzību, un ka šie centri paši pārvaldīja minētās slimnīcas līdz 1995. gada beigām. Kā apgalvo iestādes, minēto publisko slimnīcu pārstrukturēšana izraisīja IRIS publisko slimnīcu izveidi, un tās kļuva juridiski neatkarīgas no CPAS1996. gada 1. janvārī (skatīt arī 2.2. punktu), nekādi nemainot CPAS pienākumu sniegt sociālo palīdzību vai nu tieši, vai ar IRIS slimnīcu starpniecību. Tādējādi Beļģijas iestādes konstatē, ka IRIS tīkla un IRIS slimnīcu pārstrukturēšanas un izveides galvenais mērķis bija nodrošināt publisko slimnīcu pakalpojumu nepārtrauktību Briseles galvaspilsētas reģionā [skatīt arī 27. apsvērumu]. Tās arī konstatē, ka, lai nodrošinātu IRIS slimnīcu ilgtspējību un tādējādi garantētu iedzīvotāju sociālo vajadzību apmierināšanu, komūnām un CPAS ir pienākums segt jebkuru šo slimnīcu deficītu, pamatojoties uz IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu. Beļģijas iestādes arī secina, ka, kamēr pastāv patiesa nepieciešamība, saskaņā ar Valsts padomes tiesību aktiem [skatīt 83. apsvērumu] valsts iestādes nevar slēgt IRIS slimnīcas, ne arī nodot tās privātam īpašniekam.

IRIS

CPAS

CPAS

CPAS

CPAS

IRIS

CPAS

CPAS

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

CPAS

IRIS

IRIS

| (92) | Visbeidzot, sākšanas lēmuma 103. apsvērumā Komisija jautā, vai ir kādi citi iemesli, kas var pamatot papildu finansējumu IRIS slimnīcām. Šajā jomā Beļģijas iestādes atzīmē, ka IRIS slimnīcu vienīgais mērķis nav veidot “dzīvotspējīgus” slimnīcu pakalpojumus, uzdevumus un programmas, kā to var darīt Beļģijas privātās slimnīcas. Gluži otrādi, kā apgalvo Beļģijas iestādes, IRIS slimnīcām jānodrošina iespējami plašs veselības aprūpes diapazons, jo īpaši lai garantētu, ka ikvienam, it sevišķi sabiedrības vistrūcīgākajiem locekļiem, ir pieejama jebkāda ārstēšana, kādu prasa viņu kaite, pat ja šī ārstēšana tālu pārsniedz plānošanas un apstiprināšanas standartus, ko visām slimnīcām piemēro saskaņā ar LCH. Tādēļ Beļģijas iestādes atsaucas arī uz Tiesas 2012. gada 7. novembra sprieduma 162. punktu, saskaņā ar kuru “publisko slimnīcu deficīta kompensēšana var būt nepieciešama veselības un sociālā pasūtījuma dēļ, lai nodrošinātu slimnīcu sistēmas nepārtrauktību un dzīvotspēju”. Beļģijas iestādes arī konstatē, ka publisko slimnīcu statuss prasa noteiktas izmaksas, kuras pilnībā nekompensē federālie finansēšanas pasākumi. Tās atzīmē, ka šīs izmaksas, cita starpā, ietver prēmiju maksāšanu par divvalodīgo darbinieku valodu prasmēm, pensiju izdevumus un dārgāku slimības apdrošināšanu pastāvīgajiem darbiniekiem (ierēdņiem), kā arī apjoma palielinājumu, ko nosaka (bet samaksā tikai daļēji) Briseles galvaspilsētas reģions. |
| --- | --- |

(92)

Visbeidzot, sākšanas lēmuma 103. apsvērumā Komisija jautā, vai ir kādi citi iemesli, kas var pamatot papildu finansējumu IRIS slimnīcām. Šajā jomā Beļģijas iestādes atzīmē, ka IRIS slimnīcu vienīgais mērķis nav veidot “dzīvotspējīgus” slimnīcu pakalpojumus, uzdevumus un programmas, kā to var darīt Beļģijas privātās slimnīcas. Gluži otrādi, kā apgalvo Beļģijas iestādes, IRIS slimnīcām jānodrošina iespējami plašs veselības aprūpes diapazons, jo īpaši lai garantētu, ka ikvienam, it sevišķi sabiedrības vistrūcīgākajiem locekļiem, ir pieejama jebkāda ārstēšana, kādu prasa viņu kaite, pat ja šī ārstēšana tālu pārsniedz plānošanas un apstiprināšanas standartus, ko visām slimnīcām piemēro saskaņā ar LCH. Tādēļ Beļģijas iestādes atsaucas arī uz Tiesas 2012. gada 7. novembra sprieduma 162. punktu, saskaņā ar kuru “publisko slimnīcu deficīta kompensēšana var būt nepieciešama veselības un sociālā pasūtījuma dēļ, lai nodrošinātu slimnīcu sistēmas nepārtrauktību un dzīvotspēju”. Beļģijas iestādes arī konstatē, ka publisko slimnīcu statuss prasa noteiktas izmaksas, kuras pilnībā nekompensē federālie finansēšanas pasākumi. Tās atzīmē, ka šīs izmaksas, cita starpā, ietver prēmiju maksāšanu par divvalodīgo darbinieku valodu prasmēm, pensiju izdevumus un dārgāku slimības apdrošināšanu pastāvīgajiem darbiniekiem (ierēdņiem), kā arī apjoma palielinājumu, ko nosaka (bet samaksā tikai daļēji) Briseles galvaspilsētas reģions.

IRIS

IRIS

IRIS

LCH

6.2.   Beļģijas apsvērumi par trešo personu apsvērumiem

Beļģijas apsvērumi par trešo personu apsvērumiem

| (93) | Beļģijas iestādes sāk ar konstatējumu, ka apsvērumi, kurus CBI, ABISP un Zorgnet Vlaanderen iesniedza par Komisijas sākšanas lēmumu, pamatojas uz to pašu argumentu, proti, kā apgalvo šīs organizācijas, IRIS slimnīcām nav uzdoti papildu VTNP, kas papildinātu tos VTNP, kuri uzdoti visām (publiskām vai privātām) slimnīcām Beļģijā. Tās uzskata, ka šim apgalvojumam ir tāds pats pamats, proti, ka LCH uzdod privātām un publiskām slimnīcām vienādus sabiedrisko pakalpojumu pienākumus, neatkarīgi no jebkuriem reģionāliem apsvērumiem. Tomēr, kā apgalvo Beļģijas iestādes, iesaistītās personas nepaskaidro, kādā ziņā likums par CPAS nav piemērojams IRIS slimnīcām, kaut arī, kā apgalvo Beļģija, šis likums ir juridiskais pamats arī IRIS slimnīcu eksistencei. Beļģijas iestādes atzīmē, ka LCH 147. pants skaidri norāda, ka attiecībā uz slimnīcām, kuras pārvalda CPAS (kā IRIS slimnīcas (131)), LCH papildina likumu par CPAS, un tas apliecina, ka LCH nav vienīgais būtiskais juridiskais pamats, ko piemēro CPAS pārvaldītajām slimnīcām. |
| --- | --- |

(93)

Beļģijas iestādes sāk ar konstatējumu, ka apsvērumi, kurus CBI, ABISP un Zorgnet Vlaanderen iesniedza par Komisijas sākšanas lēmumu, pamatojas uz to pašu argumentu, proti, kā apgalvo šīs organizācijas, IRIS slimnīcām nav uzdoti papildu VTNP, kas papildinātu tos VTNP, kuri uzdoti visām (publiskām vai privātām) slimnīcām Beļģijā. Tās uzskata, ka šim apgalvojumam ir tāds pats pamats, proti, ka LCH uzdod privātām un publiskām slimnīcām vienādus sabiedrisko pakalpojumu pienākumus, neatkarīgi no jebkuriem reģionāliem apsvērumiem. Tomēr, kā apgalvo Beļģijas iestādes, iesaistītās personas nepaskaidro, kādā ziņā likums par CPAS nav piemērojams IRIS slimnīcām, kaut arī, kā apgalvo Beļģija, šis likums ir juridiskais pamats arī IRIS slimnīcu eksistencei. Beļģijas iestādes atzīmē, ka LCH 147. pants skaidri norāda, ka attiecībā uz slimnīcām, kuras pārvalda CPAS (kā IRIS slimnīcas (131)), LCH papildina likumu par CPAS, un tas apliecina, ka LCH nav vienīgais būtiskais juridiskais pamats, ko piemēro CPAS pārvaldītajām slimnīcām.

CBI, ABISP

Zorgnet Vlaanderen

IRIS

LCH

CPAS

IRIS

IRIS

LCH

CPAS

IRIS

131

LCH

CPAS

LCH

CPAS

| (94) | Beļģijas iestādes uzskata par nepareizu CBI apgalvojumu, saskaņā ar kuru Briseles valdības paziņotais nodoms grozīt 2003. gada 13. februāra rīkojumu, lai precizētu, kas ir sabiedriskas nozīmes uzdevumi, kuri pamato īpašu subsīdiju izmaksu komūnām [skatīt 70. apsvērumu], liecina, ka patlaban nav nekāda īpaša uzdevuma (kuru piemēro vienīgi IRIS slimnīcām). Beļģijas iestādes jo īpaši konstatē, ka īpašās subsīdijas, kas paredzētas šajā rīkojumā, tiek piešķirtas tikai komūnām, nevis IRIS slimnīcām. Beļģija arī uzskata, ka FRBRTC un paša Briseles galvaspilsētas reģiona iejaukšanās pasākumi (par maksimālo summu desmit miljoni euro gadā (132)), lai atbalstītu komūnas, ir finanšu pārskaitījumi starp valsts iestādēm, kas neietilpst LESD 107. panta 1. punkta piemērošanas jomā. Beļģijas iestādes atkārto, ka nevienu no šīm summām ne reģions, ne FRBRTC nav piešķīris IRIS slimnīcām. Gluži otrādi, kā apgalvo Beļģija, tie ir vienkārši pārskaitījumi starp reģionu un komūnām, kas attiecas uz reģiona vispārējo komūnu finansēšanas pienākumu. Šāds vispārējs finansējums tiek piešķirts, lai komūnas varētu pildīt municipālas nozīmes uzdevumus, kas ietver arī CPAS uzdevumus. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, izsludinātie grozījumi 2003. gada 13. februāra rīkojumā nekādā ziņā nenozīmē pieļāvumu, ka IRIS slimnīcām nebūtu uzticēts sniegt papildu VTNP. Komūnu pienākums ir precizēt VTNP, kas uzticēti to dibinātajām slimnīcām, un attiecīgais rīkojums šajā saistībā nav būtisks, jo attiecas vienīgi uz valsts iestāžu savstarpēju finansēšanu. |
| --- | --- |

(94)

Beļģijas iestādes uzskata par nepareizu CBI apgalvojumu, saskaņā ar kuru Briseles valdības paziņotais nodoms grozīt 2003. gada 13. februāra rīkojumu, lai precizētu, kas ir sabiedriskas nozīmes uzdevumi, kuri pamato īpašu subsīdiju izmaksu komūnām [skatīt 70. apsvērumu], liecina, ka patlaban nav nekāda īpaša uzdevuma (kuru piemēro vienīgi IRIS slimnīcām). Beļģijas iestādes jo īpaši konstatē, ka īpašās subsīdijas, kas paredzētas šajā rīkojumā, tiek piešķirtas tikai komūnām, nevis IRIS slimnīcām. Beļģija arī uzskata, ka FRBRTC un paša Briseles galvaspilsētas reģiona iejaukšanās pasākumi (par maksimālo summu desmit miljoni euro gadā (132)), lai atbalstītu komūnas, ir finanšu pārskaitījumi starp valsts iestādēm, kas neietilpst LESD 107. panta 1. punkta piemērošanas jomā. Beļģijas iestādes atkārto, ka nevienu no šīm summām ne reģions, ne FRBRTC nav piešķīris IRIS slimnīcām. Gluži otrādi, kā apgalvo Beļģija, tie ir vienkārši pārskaitījumi starp reģionu un komūnām, kas attiecas uz reģiona vispārējo komūnu finansēšanas pienākumu. Šāds vispārējs finansējums tiek piešķirts, lai komūnas varētu pildīt municipālas nozīmes uzdevumus, kas ietver arī CPAS uzdevumus. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, izsludinātie grozījumi 2003. gada 13. februāra rīkojumā nekādā ziņā nenozīmē pieļāvumu, ka IRIS slimnīcām nebūtu uzticēts sniegt papildu VTNP. Komūnu pienākums ir precizēt VTNP, kas uzticēti to dibinātajām slimnīcām, un attiecīgais rīkojums šajā saistībā nav būtisks, jo attiecas vienīgi uz valsts iestāžu savstarpēju finansēšanu.

CBI

IRIS

IRIS

FRBRTC

132

FRBRTC

IRIS

CPAS

IRIS

| (95) | Beļģijas iestādes noraida arī īpašo uzdevumu aprakstu, kas, viņuprāt, nav pareizs un ko CBI izklāsta savos apsvērumos. CBI jo īpaši apgalvo, ka LCH definē “sociālo pamatuzdevumu”, kas kopīgs publiskām un privātām slimnīcām, vienīgi IRIS slimnīcas to pildot intensīvāk. No šāda viedokļa IRIS slimnīcu “papildu” sociālos uzdevumus nevar atdalīt no slimnīcu pakalpojumiem, un tie ir šo pakalpojumu neatņemama sastāvdaļa. Beļģijas iestādes nepiekrīt šādam viedoklim. Tās uzskata, ka, papildus apstāklim, ka CBI nepārprotami atzīst būtiskās atšķirības starp publiskām un privātām slimnīcām (proti, sociālo pakalpojumu lielāko apjomu, ko sniedz IRIS slimnīcas), CBI nedefinē, ko konkrēti tā saprot ar “sociālo pamatuzdevumu”, kuru tā uzskata par slimnīcu VTNP, un ka tā nedefinē juridisko pamatu, uz kura balstās šis uzdevums, ne arī īpašās pilnvaras, ko tas nodrošina. Beļģijas iestādes uzskata, ka vienīgi likumu par CPAS var izmantot, lai uzdotu publiskajām slimnīcām “sociālos pamatuzdevumus”. Faktiski tās uzskata, ka LCH papildina likumu par CPAS vienīgi attiecībā uz publiskām slimnīcām (skatīt LCH 147. pantu). IRIS slimnīcu būtiskais uzdevums jeb “pamatuzdevums” ir definēts likumā par CPAS vai saskaņā ar to, tādēļ tas nav “kopīgs” visām slimnīcām. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, šim uzdevumam nav ekonomiska rakstura. Tādējādi IRIS slimnīcas ir izveidotas saskaņā ar likumu par CPAS, un pēc izveides tām ir pienākums pildīt papildu noteikumus, kas minēti LCH (133). |
| --- | --- |

(95)

Beļģijas iestādes noraida arī īpašo uzdevumu aprakstu, kas, viņuprāt, nav pareizs un ko CBI izklāsta savos apsvērumos. CBI jo īpaši apgalvo, ka LCH definē “sociālo pamatuzdevumu”, kas kopīgs publiskām un privātām slimnīcām, vienīgi IRIS slimnīcas to pildot intensīvāk. No šāda viedokļa IRIS slimnīcu “papildu” sociālos uzdevumus nevar atdalīt no slimnīcu pakalpojumiem, un tie ir šo pakalpojumu neatņemama sastāvdaļa. Beļģijas iestādes nepiekrīt šādam viedoklim. Tās uzskata, ka, papildus apstāklim, ka CBI nepārprotami atzīst būtiskās atšķirības starp publiskām un privātām slimnīcām (proti, sociālo pakalpojumu lielāko apjomu, ko sniedz IRIS slimnīcas), CBI nedefinē, ko konkrēti tā saprot ar “sociālo pamatuzdevumu”, kuru tā uzskata par slimnīcu VTNP, un ka tā nedefinē juridisko pamatu, uz kura balstās šis uzdevums, ne arī īpašās pilnvaras, ko tas nodrošina. Beļģijas iestādes uzskata, ka vienīgi likumu par CPAS var izmantot, lai uzdotu publiskajām slimnīcām “sociālos pamatuzdevumus”. Faktiski tās uzskata, ka LCH papildina likumu par CPAS vienīgi attiecībā uz publiskām slimnīcām (skatīt LCH 147. pantu). IRIS slimnīcu būtiskais uzdevums jeb “pamatuzdevums” ir definēts likumā par CPAS vai saskaņā ar to, tādēļ tas nav “kopīgs” visām slimnīcām. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, šim uzdevumam nav ekonomiska rakstura. Tādējādi IRIS slimnīcas ir izveidotas saskaņā ar likumu par CPAS, un pēc izveides tām ir pienākums pildīt papildu noteikumus, kas minēti LCH (133).

CBI

CBI

LCH

IRIS

IRIS

CBI

IRIS

CBI

CPAS

LCH

CPAS

LCH

IRIS

CPAS

IRIS

CPAS

LCH

133

| (96) | Attiecībā uz CBI apsvērumiem par universālajiem aprūpes uzdevumiem Beļģijas iestādes atzīmē, ka CBI ierobežo universālos aprūpes uzdevumus, par kuriem tā apgalvo, ka tie ir kopīgi visām slimnīcām, vienīgi ar steidzamām un pēcsteidzamām situācijām. Beļģijas iestādes arī uzskata, ka CBI netieši atzīst – Briseles privātajām slimnīcām nav nekāda pienākuma ārstēt pacientus ārpus steidzamām un pēcsteidzamām situācijām, kas joprojām veido lielāko daļu neaizsargāto personu aprūpes. Beļģijas iestādes arī apgalvo, ka CBI atsauce uz sabiedriskas nozīmes uzdevumiem, kas minēti LCH 2. pantā, nav šāda pienākuma pamatojums. Tās uzskata, ka slimnīcu pamatuzdevuma uzdošana pati par sevi nenozīmē, ka līdzīgā veidā būtu uzdots arī uzdevums nodrošināt aprūpi jebkurai personai jebkuros apstākļos, neatkarīgi no šīs personas maksātspējas. Lielā mērā to apstiprina arī tas, ka ir izstrādāti īpaši noteikumi steidzamiem gadījumiem. Beļģijas iestādes apgalvo, ka sabiedriskas nozīmes uzdevums nevar būt netiešs un ir uzdots nepārprotami. Tās uzskata, ka ir jāparedz īpašas prasības steidzamiem gadījumiem, jo slimnīcu pamatuzdevuma definīcijā LCH nav minēti steidzamie gadījumi. Beļģijas iestādes izvirza argumentu, ka 1964. gada 8. jūlija likums (134) un tā īstenošanas rīkojumi attiecas uz steidzamo medicīnisko palīdzību (135) un neatliekamās palīdzības dienestiem (tostarp uz neatliekamo medicīnisko palīdzību). Pamatojoties uz to, vairākas slimnīcas, gan publiskās, gan privātās, pilda noteiktus uzdevumus neatliekamās medicīniskās palīdzības jomā. |
| --- | --- |

(96)

Attiecībā uz CBI apsvērumiem par universālajiem aprūpes uzdevumiem Beļģijas iestādes atzīmē, ka CBI ierobežo universālos aprūpes uzdevumus, par kuriem tā apgalvo, ka tie ir kopīgi visām slimnīcām, vienīgi ar steidzamām un pēcsteidzamām situācijām. Beļģijas iestādes arī uzskata, ka CBI netieši atzīst – Briseles privātajām slimnīcām nav nekāda pienākuma ārstēt pacientus ārpus steidzamām un pēcsteidzamām situācijām, kas joprojām veido lielāko daļu neaizsargāto personu aprūpes. Beļģijas iestādes arī apgalvo, ka CBI atsauce uz sabiedriskas nozīmes uzdevumiem, kas minēti LCH 2. pantā, nav šāda pienākuma pamatojums. Tās uzskata, ka slimnīcu pamatuzdevuma uzdošana pati par sevi nenozīmē, ka līdzīgā veidā būtu uzdots arī uzdevums nodrošināt aprūpi jebkurai personai jebkuros apstākļos, neatkarīgi no šīs personas maksātspējas. Lielā mērā to apstiprina arī tas, ka ir izstrādāti īpaši noteikumi steidzamiem gadījumiem. Beļģijas iestādes apgalvo, ka sabiedriskas nozīmes uzdevums nevar būt netiešs un ir uzdots nepārprotami. Tās uzskata, ka ir jāparedz īpašas prasības steidzamiem gadījumiem, jo slimnīcu pamatuzdevuma definīcijā LCH nav minēti steidzamie gadījumi. Beļģijas iestādes izvirza argumentu, ka 1964. gada 8. jūlija likums (134) un tā īstenošanas rīkojumi attiecas uz steidzamo medicīnisko palīdzību (135) un neatliekamās palīdzības dienestiem (tostarp uz neatliekamo medicīnisko palīdzību). Pamatojoties uz to, vairākas slimnīcas, gan publiskās, gan privātās, pilda noteiktus uzdevumus neatliekamās medicīniskās palīdzības jomā.

CBI

CBI

CBI

CBI

LCH

LCH

134

135

| (97) | Tomēr Beļģijas iestādes apgalvo, ka pienākums nodrošināt neatliekamo palīdzību publiskajās un privātajās slimnīcās neizriet no LCH. Gluži otrādi, tas izriet no vispārīgā pienākuma sniegt palīdzību jebkurai apdraudētai personai. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, slimnīcām ir pienākums sniegt palīdzību neatliekamās medicīniskās situācijās, atkarībā no to struktūras un pieejamās kompetences (136). Šis pienākums attiecas gan uz publiskām, gan privātām slimnīcām, un tātad arī uz jebkuru citu personu, saistībā ar pienākumu palīdzēt apdraudētām personām. Beļģijas iestādes arī paskaidro, ka saskaņā ar Beļģijas Kriminālkodeksa 422.b pantu šis pienākums ir spēkā tikai steidzamās situācijās un jo īpaši neatliekamos medicīniskos gadījumos, kad ir apdraudēta dzīvība. Tomēr Beļģijas iestādes atzīmē, ka jebkurā citā situācijā (proti, situācijā, kas nav neatliekama) slimnīcām nav pienākuma sniegt universālu aprūpi un tām nav pienākuma ārstēt pacientus, kuri nespēj samaksāt par ārstēšanu. Visbeidzot, Beļģijas iestādes konstatē, ka ir skaidrs – Beļģijas slimnīcām nav tiesību īstenot diskrimināciju, pamatojoties uz pacientu finansiālo situāciju (un līdz ar to – tikai tādēļ vien, ka cilvēks ir trūcīgs), tāpēc tām nevar būt pienākuma nodrošināt aprūpi ārpus steidzamām situācijām, ja pacients nespēj vai nevēlas maksāt. |
| --- | --- |

(97)

Tomēr Beļģijas iestādes apgalvo, ka pienākums nodrošināt neatliekamo palīdzību publiskajās un privātajās slimnīcās neizriet no LCH. Gluži otrādi, tas izriet no vispārīgā pienākuma sniegt palīdzību jebkurai apdraudētai personai. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, slimnīcām ir pienākums sniegt palīdzību neatliekamās medicīniskās situācijās, atkarībā no to struktūras un pieejamās kompetences (136). Šis pienākums attiecas gan uz publiskām, gan privātām slimnīcām, un tātad arī uz jebkuru citu personu, saistībā ar pienākumu palīdzēt apdraudētām personām. Beļģijas iestādes arī paskaidro, ka saskaņā ar Beļģijas Kriminālkodeksa 422.b pantu šis pienākums ir spēkā tikai steidzamās situācijās un jo īpaši neatliekamos medicīniskos gadījumos, kad ir apdraudēta dzīvība. Tomēr Beļģijas iestādes atzīmē, ka jebkurā citā situācijā (proti, situācijā, kas nav neatliekama) slimnīcām nav pienākuma sniegt universālu aprūpi un tām nav pienākuma ārstēt pacientus, kuri nespēj samaksāt par ārstēšanu. Visbeidzot, Beļģijas iestādes konstatē, ka ir skaidrs – Beļģijas slimnīcām nav tiesību īstenot diskrimināciju, pamatojoties uz pacientu finansiālo situāciju (un līdz ar to – tikai tādēļ vien, ka cilvēks ir trūcīgs), tāpēc tām nevar būt pienākuma nodrošināt aprūpi ārpus steidzamām situācijām, ja pacients nespēj vai nevēlas maksāt.

LCH

136

| (98) | Apsvērumos, atbildot uz CBI apsvērumiem, Beļģijas iestādes kontekstualizē arī CBI atsauci uz Briseles Pirmās instances tiesas spriedumu [skatīt 72. apsvērumu]. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, CBI citētais spriedums attiecas vienīgi uz ļoti īpašu neatliekamās medicīniskās palīdzības gadījumu (137) – migrantiem bez dokumentiem, kuriem nepieciešama psihiatriskā aprūpe. Tās atzīmē, ka IRIS slimnīcas nenodrošina šāda veida aprūpi. Iestādes uzskata, ka šis spriedums apstiprina – neatliekamo medicīnisko palīdzību migrantiem bez dokumentiem parasti nodrošina vai nu CPAS izveidotās slimnīcas, vai slimnīcas, ar kurām CPAS noslēdzis vienošanos (138). Visbeidzot, Beļģijas iestādes atzīmē, ka CBI nepamato un pat nemēģina pamatot privāto slimnīcu iespējamo pienākumu ārstēt visus pacientus “pēcsteidzamās” situācijās. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, privātām slimnīcām nav nekāda šāda veida pienākuma attiecībā uz “pēcsteidzamām” situācijām, bet IRIS slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos, pat ja nav medicīniskas steidzamības. |
| --- | --- |

(98)

Apsvērumos, atbildot uz CBI apsvērumiem, Beļģijas iestādes kontekstualizē arī CBI atsauci uz Briseles Pirmās instances tiesas spriedumu [skatīt 72. apsvērumu]. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, CBI citētais spriedums attiecas vienīgi uz ļoti īpašu neatliekamās medicīniskās palīdzības gadījumu (137) – migrantiem bez dokumentiem, kuriem nepieciešama psihiatriskā aprūpe. Tās atzīmē, ka IRIS slimnīcas nenodrošina šāda veida aprūpi. Iestādes uzskata, ka šis spriedums apstiprina – neatliekamo medicīnisko palīdzību migrantiem bez dokumentiem parasti nodrošina vai nu CPAS izveidotās slimnīcas, vai slimnīcas, ar kurām CPAS noslēdzis vienošanos (138). Visbeidzot, Beļģijas iestādes atzīmē, ka CBI nepamato un pat nemēģina pamatot privāto slimnīcu iespējamo pienākumu ārstēt visus pacientus “pēcsteidzamās” situācijās. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, privātām slimnīcām nav nekāda šāda veida pienākuma attiecībā uz “pēcsteidzamām” situācijām, bet IRIS slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos, pat ja nav medicīniskas steidzamības.

CBI

CBI

CBI

137

IRIS

CPAS

CPAS

138

CBI

IRIS

7.   PASĀKUMU NOVĒRTĒJUMS

PASĀKUMU NOVĒRTĒJUMS

7.1.   Lēmuma priekšmets

Lēmuma priekšmets

| (99) | Sūdzībā ir iekļauta atsauce uz atbalsta pasākumu aptuveni 100 miljonu euro apmērā, kas piešķirts saistībā ar pārstrukturēšanu, kura izraisīja IRIS slimnīcu izveidi (skatīt 2.2. punktu). Tomēr, kā skaidrots sākšanas lēmuma 3.1. punktā, Komisija pieņēma pasākumu attiecībā uz šo atbalstu tikai pēc tam, kad beidzās noilguma termiņš pārstrukturēšanas atbalsta atgūšanai. Līdz ar to šis atbalsta pasākums nav iekļauts Komisijas sāktajā oficiālajā pārbaudes procedūrā un tādēļ netiek apskatīts šajā lēmumā. |
| --- | --- |

(99)

Sūdzībā ir iekļauta atsauce uz atbalsta pasākumu aptuveni 100 miljonu euro apmērā, kas piešķirts saistībā ar pārstrukturēšanu, kura izraisīja IRIS slimnīcu izveidi (skatīt 2.2. punktu). Tomēr, kā skaidrots sākšanas lēmuma 3.1. punktā, Komisija pieņēma pasākumu attiecībā uz šo atbalstu tikai pēc tam, kad beidzās noilguma termiņš pārstrukturēšanas atbalsta atgūšanai. Līdz ar to šis atbalsta pasākums nav iekļauts Komisijas sāktajā oficiālajā pārbaudes procedūrā un tādēļ netiek apskatīts šajā lēmumā.

IRIS

| (100) | Papildus pasākumam, uz kuru attiecās noilguma termiņš, sūdzība formāli pievērsās i) līdzekļiem, kurus FRBRTC izmaksāja par IRIS slimnīcām atbildīgajām komūnām, un ii) īpašajām subsīdijām (līdz pat desmit miljoniem euro gadā), kuras šīm komūnām piešķīra Briseles galvaspilsētas reģions, pamatojoties uz 2003. gada 13. februāra rīkojumu. |
| --- | --- |

(100)

Papildus pasākumam, uz kuru attiecās noilguma termiņš, sūdzība formāli pievērsās i) līdzekļiem, kurus FRBRTC izmaksāja par IRIS slimnīcām atbildīgajām komūnām, un ii) īpašajām subsīdijām (līdz pat desmit miljoniem euro gadā), kuras šīm komūnām piešķīra Briseles galvaspilsētas reģions, pamatojoties uz 2003. gada 13. februāra rīkojumu.

FRBRTC

IRIS

| (101) | Tomēr abu veidu līdzekļi tika piešķirti vienīgi komūnām, kuras bija atbildīgas par IRIS slimnīcām, nevis pašām IRIS slimnīcām. Praksē tā bija tikai finanšu plūsma starp Briseles galvaspilsētas reģionu un sešām Briseles komūnām, kuras bija atbildīgas par IRIS slimnīcām, un tādēļ tas nebija valsts atbalsts IRIS slimnīcām. |
| --- | --- |

(101)

Tomēr abu veidu līdzekļi tika piešķirti vienīgi komūnām, kuras bija atbildīgas par IRIS slimnīcām, nevis pašām IRIS slimnīcām. Praksē tā bija tikai finanšu plūsma starp Briseles galvaspilsētas reģionu un sešām Briseles komūnām, kuras bija atbildīgas par IRIS slimnīcām, un tādēļ tas nebija valsts atbalsts IRIS slimnīcām.

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

| (102) | Taisnība, ka atceltajā 2009. gada lēmumā Komisija laiku pa laikam sajauca maksājumus saskaņā ar FRBRTC ar deficīta kompensēšanas mehānismu, kas paredzēts LCH 109. pantā, un tā nesniedza atsevišķu novērtējumu par šo abu pasākumu kompensēšanas kritērijiem (139). Turklāt komūnas izmantoja FRBRTC līdzekļus, lai kompensētu IRIS slimnīcu deficītu (140), un komūnām bija pienākums izmaksāt FRBRTC līdzekļus IRIS slimnīcām ne vēlāk kā septiņu darbadienu laikā (141). |
| --- | --- |

(102)

Taisnība, ka atceltajā 2009. gada lēmumā Komisija laiku pa laikam sajauca maksājumus saskaņā ar FRBRTC ar deficīta kompensēšanas mehānismu, kas paredzēts LCH 109. pantā, un tā nesniedza atsevišķu novērtējumu par šo abu pasākumu kompensēšanas kritērijiem (139). Turklāt komūnas izmantoja FRBRTC līdzekļus, lai kompensētu IRIS slimnīcu deficītu (140), un komūnām bija pienākums izmaksāt FRBRTC līdzekļus IRIS slimnīcām ne vēlāk kā septiņu darbadienu laikā (141).

FRBRTC

LCH

139

FRBRTC

IRIS

140

FRBRTC

IRIS

141

| (103) | Tomēr, kā apliecina informācija, kas saņemta, atbildot uz sākšanas lēmumu, un kā skaidrots turpmāk [skatīt 230. apsvērumu], FRBRTC un Briseles galvaspilsētas reģiona finanšu pārskaitījumi komūnām, kas atbild par IRIS slimnīcām, ir nepieciešami, jo šo komūnu pašu līdzekļi ir nepietiekami, lai varētu izpildīt municipālā deficīta kompensēšanas pienākumu attiecībā uz IRIS slimnīcām. Tādēļ FRBRTC un Briseles galvaspilsētas reģions prasa no Briseles komūnām, lai tās nodod FRBRTC līdzekļus un īpašās subsīdijas IRIS slimnīcu rīcībā gandrīz tūlīt pēc šo maksājumu saņemšanas. Neatkarīgi no šā pārskaitīšanas pienākuma, IRIS slimnīcu deficīta kompensēšanas pienākums jāpilda vienīgi attiecīgajām komūnām un to slimnīcām nav tiesību saņemt nekādu kompensāciju no Briseles galvaspilsētas reģiona vai FRBRTC. Tāpat IRIS slimnīcām konkrētus pienākumus noteica vienīgi komūnas, nevis Briseles galvaspilsētas reģions (skatīt 7.3.4.1. punktu). Līdz ar to vienīgi komūnu maksājumus IRIS slimnīcām, lai kompensētu deficītu, kas tiek finansēts no komūnu pašu līdzekļiem vai no līdzekļiem, kurus komūnām piešķīris Briseles galvaspilsētas reģions, var uzskatīt par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(103)

Tomēr, kā apliecina informācija, kas saņemta, atbildot uz sākšanas lēmumu, un kā skaidrots turpmāk [skatīt 230. apsvērumu], FRBRTC un Briseles galvaspilsētas reģiona finanšu pārskaitījumi komūnām, kas atbild par IRIS slimnīcām, ir nepieciešami, jo šo komūnu pašu līdzekļi ir nepietiekami, lai varētu izpildīt municipālā deficīta kompensēšanas pienākumu attiecībā uz IRIS slimnīcām. Tādēļ FRBRTC un Briseles galvaspilsētas reģions prasa no Briseles komūnām, lai tās nodod FRBRTC līdzekļus un īpašās subsīdijas IRIS slimnīcu rīcībā gandrīz tūlīt pēc šo maksājumu saņemšanas. Neatkarīgi no šā pārskaitīšanas pienākuma, IRIS slimnīcu deficīta kompensēšanas pienākums jāpilda vienīgi attiecīgajām komūnām un to slimnīcām nav tiesību saņemt nekādu kompensāciju no Briseles galvaspilsētas reģiona vai FRBRTC. Tāpat IRIS slimnīcām konkrētus pienākumus noteica vienīgi komūnas, nevis Briseles galvaspilsētas reģions (skatīt 7.3.4.1. punktu). Līdz ar to vienīgi komūnu maksājumus IRIS slimnīcām, lai kompensētu deficītu, kas tiek finansēts no komūnu pašu līdzekļiem vai no līdzekļiem, kurus komūnām piešķīris Briseles galvaspilsētas reģions, var uzskatīt par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

FRBRTC

IRIS

IRIS

FRBRTC

FRBRTC

IRIS

IRIS

FRBRTC

IRIS

IRIS

| (104) | Komisija secināja, ka valsts iestāžu savstarpēja finansēšana (no Briseles galvaspilsētas reģiona uz komūnām ar tiešu vai netiešu FRBRTC starpniecību) ir tikai finansēšanas avots maksājumiem, ko komūnas veic, lai kompensētu deficītu, nevis pasākums, kuru IRIS slimnīcas var saņemt līdztekus minētajai deficīta kompensācijai. Tādējādi finanšu plūsmas starp Briseles galvaspilsētas reģionu un attiecīgajām Briseles komūnām, kā arī to juridiskais pamats (cita starpā, 2003. gada 13. februāra rīkojums), šajā lēmumā netiek paši par sevi atsevišķi vērtēti. Šis Komisijas lēmums vairāk pievēršas komūnu maksājumiem IRIS slimnīcām, lai kompensētu deficītu, un šajā jomā komūnas lielā mērā ir atkarīgas no valsts iestāžu savstarpējā finansējuma, ko nodrošina Briseles galvaspilsētas reģions (142). Tomēr, kaut arī šis lēmums vairs neapskata pasākumus, uz kuriem oficiāli norāda sūdzības iesniedzēji, novērtējums par noteikumiem valsts atbalsta jomā, kurus piemēro slimnīcu deficīta kompensēšanai, ko īsteno komūnas, būtībā pilnībā attaisno sūdzības iesniedzēju bažas, kad tie norāda uz valsts atbalsta esamību, jo de facto atbalsts attiecas arī uz līdzekļiem, ko piešķir Briseles galvaspilsētas reģions ar tiešu vai netiešu FRBRTC starpniecību, un komūnas šos līdzekļus pilnībā izmanto IRIS slimnīcu deficīta kompensēšanai. Tādēļ analīzē par to, vai eksistē kompensācijas pārmaksa, kas aprakstīta turpmāk (skatīt 9.–13. tabulu 7.3.5. punktā), uzskaita arī maksājumus, kas veikti kā deficīta kompensācija, kura tiek finansēta no FRBRTC līdzekļiem un īpašajām subsīdijām, ko piešķir Briseles galvaspilsētas reģions. Visbeidzot, jāuzsver, ka tā maksājumu daļa, ko komūnas veica kā deficīta kompensāciju, kuru finansē Briseles galvaspilsētas reģions vai ar FRBRTC starpniecību (143), bija nepietiekama visa IRIS slimnīcu deficīta segšanai un nevienā brīdī laikā no 1996. līdz 2014. gadam šie maksājumi neradīja situāciju, kurā IRIS slimnīcas faktiski saņemtu kompensācijas pārmaksu un tām būtu (daļēji) jāatmaksā saņemtā deficīta kompensācija [skatīt arī 234. un 238. apsvērumu]. |
| --- | --- |

(104)

Komisija secināja, ka valsts iestāžu savstarpēja finansēšana (no Briseles galvaspilsētas reģiona uz komūnām ar tiešu vai netiešu FRBRTC starpniecību) ir tikai finansēšanas avots maksājumiem, ko komūnas veic, lai kompensētu deficītu, nevis pasākums, kuru IRIS slimnīcas var saņemt līdztekus minētajai deficīta kompensācijai. Tādējādi finanšu plūsmas starp Briseles galvaspilsētas reģionu un attiecīgajām Briseles komūnām, kā arī to juridiskais pamats (cita starpā, 2003. gada 13. februāra rīkojums), šajā lēmumā netiek paši par sevi atsevišķi vērtēti. Šis Komisijas lēmums vairāk pievēršas komūnu maksājumiem IRIS slimnīcām, lai kompensētu deficītu, un šajā jomā komūnas lielā mērā ir atkarīgas no valsts iestāžu savstarpējā finansējuma, ko nodrošina Briseles galvaspilsētas reģions (142). Tomēr, kaut arī šis lēmums vairs neapskata pasākumus, uz kuriem oficiāli norāda sūdzības iesniedzēji, novērtējums par noteikumiem valsts atbalsta jomā, kurus piemēro slimnīcu deficīta kompensēšanai, ko īsteno komūnas, būtībā pilnībā attaisno sūdzības iesniedzēju bažas, kad tie norāda uz valsts atbalsta esamību, jo de facto atbalsts attiecas arī uz līdzekļiem, ko piešķir Briseles galvaspilsētas reģions ar tiešu vai netiešu FRBRTC starpniecību, un komūnas šos līdzekļus pilnībā izmanto IRIS slimnīcu deficīta kompensēšanai. Tādēļ analīzē par to, vai eksistē kompensācijas pārmaksa, kas aprakstīta turpmāk (skatīt 9.–13. tabulu 7.3.5. punktā), uzskaita arī maksājumus, kas veikti kā deficīta kompensācija, kura tiek finansēta no FRBRTC līdzekļiem un īpašajām subsīdijām, ko piešķir Briseles galvaspilsētas reģions. Visbeidzot, jāuzsver, ka tā maksājumu daļa, ko komūnas veica kā deficīta kompensāciju, kuru finansē Briseles galvaspilsētas reģions vai ar FRBRTC starpniecību (143), bija nepietiekama visa IRIS slimnīcu deficīta segšanai un nevienā brīdī laikā no 1996. līdz 2014. gadam šie maksājumi neradīja situāciju, kurā IRIS slimnīcas faktiski saņemtu kompensācijas pārmaksu un tām būtu (daļēji) jāatmaksā saņemtā deficīta kompensācija [skatīt arī 234. un 238. apsvērumu].

FRBRTC

IRIS

IRIS

142

de facto

FRBRTC

IRIS

FRBRTC

FRBRTC

143

IRIS

IRIS

| (105) | Komisija tādēļ analizēs kompensācijas, kuras komūnas izmaksāja no 1996. gada IRIS slimnīcu deficīta segšanai (144). Pamatojoties uz to, turpmāk sniegtajā 1. grafikā ir apkopots valsts finansējums, uz ko attiecas šis lēmums (taisnstūrī ar nepārtrauktu kontūru), un ir norādīti arī finansēšanas pasākumi starp valsts iestādēm, kurus minēja sūdzības iesniedzēji (taisnstūrī ar punktotu kontūru). Papildu informācija par šiem pasākumiem ir sniegta turpmāk 7.3.5. punktā.

  1. grafiks


  Finanšu plūsma un šā lēmuma priekšmets




  Finansējums ar FRBRTC starpniecību (1)
  Sešas Briseles municipalitātes (2) un CPAS (3)
  100 % deficīta segšana (IRIS slimnīcu statūtu 46. pants)
  Daļēja deficīta segšana (LCH 109. pants) ar tūlītēju atmaksāšanu
  Šā lēmuma priekšmets
  Oficiālais sūdzības priekšmets
  Īpašā subsīdija (maks. 10 miljoni euro gadā)
  Piecas IRIS slimnīcas (4)
  Briseles galvaspil sētas reģions
  (1) Briseles Reģionālie fondi pašvaldību budžetu refinansēšanai.
  (2) Ville de Bruxelles, Anderlecht, Etterbeek, Ixelles, Saint-Gilles un Schaerbeek (līdz 2013. gada beigām).
  (3) Sociālās darbības valsts centri (saistīti ar komūnām).
  (4) CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann, Institut Bordet, Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola (HUDERF) un Hôpitaux IRIS Sud. |
| --- | --- |

(105)

Komisija tādēļ analizēs kompensācijas, kuras komūnas izmaksāja no 1996. gada IRIS slimnīcu deficīta segšanai (144). Pamatojoties uz to, turpmāk sniegtajā 1. grafikā ir apkopots valsts finansējums, uz ko attiecas šis lēmums (taisnstūrī ar nepārtrauktu kontūru), un ir norādīti arī finansēšanas pasākumi starp valsts iestādēm, kurus minēja sūdzības iesniedzēji (taisnstūrī ar punktotu kontūru). Papildu informācija par šiem pasākumiem ir sniegta turpmāk 7.3.5. punktā.

IRIS

144

1. grafiks

1. grafiks

Finanšu plūsma un šā lēmuma priekšmets

Finanšu plūsma un šā lēmuma priekšmets

Finansējums ar FRBRTC starpniecību (1)

Sešas Briseles municipalitātes (2) un CPAS (3)

100 % deficīta segšana (IRIS slimnīcu statūtu 46. pants)

Daļēja deficīta segšana (LCH 109. pants) ar tūlītēju atmaksāšanu

Šā lēmuma priekšmets

Oficiālais sūdzības priekšmets

Īpašā subsīdija (maks. 10 miljoni euro gadā)

Piecas IRIS slimnīcas (4)

Briseles galvaspil sētas reģions

(1) Briseles Reģionālie fondi pašvaldību budžetu refinansēšanai.

(2) Ville de Bruxelles, Anderlecht, Etterbeek, Ixelles, Saint-Gilles un Schaerbeek (līdz 2013. gada beigām).

(3) Sociālās darbības valsts centri (saistīti ar komūnām).

(4) CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann, Institut Bordet, Hôpital universitaire des enfants Reine Fabiola (HUDERF) un Hôpitaux IRIS Sud.

7.2.   Valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē

Valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē

| (106) | Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu “ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”. Līdz ar to pasākums ir valsts atbalsts, ja tiek izpildīti visi četri šādi nosacījumi (145):






  a) | pasākumam jārada uzņēmumam selektīvas ekonomiskas priekšrocības; |
| --- | --- | --- |

(106)

Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu “ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”. Līdz ar to pasākums ir valsts atbalsts, ja tiek izpildīti visi četri šādi nosacījumi (145):

145

a)

pasākumam jārada uzņēmumam selektīvas ekonomiskas priekšrocības;

| b) | pasākumam jābūt finansētam no valsts līdzekļiem; |
| --- | --- |

b)

pasākumam jābūt finansētam no valsts līdzekļiem;

| c) | pasākumam jārada vai jāspēj radīt konkurences traucējumus; |
| --- | --- |

c)

pasākumam jārada vai jāspēj radīt konkurences traucējumus;

| d) | pasākumam jāspēj ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

d)

pasākumam jāspēj ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.

7.2.1.   Uzņēmumam piešķirtās selektīvās ekonomiskās priekšrocības

Uzņēmumam piešķirtās selektīvās ekonomiskās priekšrocības

7.2.1.1.   Uzņēmuma jēdziens

Uzņēmuma jēdziens

Vispārīgi principi

| (107) | Valsts līdzekļu piešķiršanu kādai struktūrai var klasificēt kā valsts atbalstu tikai, ja šī struktūra ir “uzņēmums” LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru uzņēmums ir jebkura struktūra, kas veic saimniecisko darbību (146). Tādējādi kādas struktūras klasificēšana par uzņēmumu ir atkarīga no tās darbības rakstura, bet nav atkarīga no šīs struktūras juridiskā statusa vai finansēšanas veida (147). Darbība parasti jāatzīst par saimnieciska rakstura darbību, ja tās ietvaros tirgū tiek piedāvātas preces vai pakalpojumi (148). Ja kāda struktūra veic gan saimnieciska rakstura darbības, gan darbības, kas tādas nav, tā ir uzskatāma par uzņēmumu tikai attiecībā uz saimnieciska rakstura darbībām (149). Tikai tas apstāklis vien, ka šī struktūra ir bezpeļņas struktūra, obligāti neapliecina to, ka tās darbībai nav saimnieciska rakstura (150). |
| --- | --- |

(107)

Valsts līdzekļu piešķiršanu kādai struktūrai var klasificēt kā valsts atbalstu tikai, ja šī struktūra ir “uzņēmums” LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. Saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru uzņēmums ir jebkura struktūra, kas veic saimniecisko darbību (146). Tādējādi kādas struktūras klasificēšana par uzņēmumu ir atkarīga no tās darbības rakstura, bet nav atkarīga no šīs struktūras juridiskā statusa vai finansēšanas veida (147). Darbība parasti jāatzīst par saimnieciska rakstura darbību, ja tās ietvaros tirgū tiek piedāvātas preces vai pakalpojumi (148). Ja kāda struktūra veic gan saimnieciska rakstura darbības, gan darbības, kas tādas nav, tā ir uzskatāma par uzņēmumu tikai attiecībā uz saimnieciska rakstura darbībām (149). Tikai tas apstāklis vien, ka šī struktūra ir bezpeļņas struktūra, obligāti neapliecina to, ka tās darbībai nav saimnieciska rakstura (150).

146

147

148

149

150

Medicīniskie pakalpojumi

| (108) | Ja veselības aprūpi nodrošina slimnīcas un citi veselības aprūpes pakalpojumu sniedzēji par atlīdzību (151), neatkarīgi no tā, vai šo atlīdzību tiešā veidā maksā pacienti, vai arī tai ir citi avoti, šī aprūpe parasti ir uzskatāma par saimnieciska rakstura darbību (152). Finansējums, kuru IRIS slimnīcas saņem ar dažādu subsīdiju starpniecību no federālām vai apvienotām iestādēm [skatīt, piemēram, 46. apsvēruma a), d) un e) punktu attiecībā uz valsts finansējumu, kas tiek piešķirts visām slimnīcām, un 44. apsvērumu attiecībā uz deficīta kompensāciju, kas tiek piešķirta IRIS slimnīcām], pieskaitot tam arī pacientu tiešos maksājumus [skatīt 46. apsvēruma c) punktu] un INAMI maksājumus [skatīt 46. apsvēruma b) punktu], atalgo IRIS slimnīcas par sniegtajiem medicīniskajiem pakalpojumiem, tādēļ to šajā kontekstā var uzskatīt par ekonomisku atlīdzību par sniegtajiem slimnīcas pakalpojumiem. Šāda sistēma rada noteiktu konkurenci starp slimnīcām attiecībā uz veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanu. Fakts, ka slimnīca, kas sniedz šādus pakalpojumus par atlīdzību, ir publiska slimnīca, nekādi nemazina tās darbības saimniecisko raksturu (153). |
| --- | --- |

(108)

Ja veselības aprūpi nodrošina slimnīcas un citi veselības aprūpes pakalpojumu sniedzēji par atlīdzību (151), neatkarīgi no tā, vai šo atlīdzību tiešā veidā maksā pacienti, vai arī tai ir citi avoti, šī aprūpe parasti ir uzskatāma par saimnieciska rakstura darbību (152). Finansējums, kuru IRIS slimnīcas saņem ar dažādu subsīdiju starpniecību no federālām vai apvienotām iestādēm [skatīt, piemēram, 46. apsvēruma a), d) un e) punktu attiecībā uz valsts finansējumu, kas tiek piešķirts visām slimnīcām, un 44. apsvērumu attiecībā uz deficīta kompensāciju, kas tiek piešķirta IRIS slimnīcām], pieskaitot tam arī pacientu tiešos maksājumus [skatīt 46. apsvēruma c) punktu] un INAMI maksājumus [skatīt 46. apsvēruma b) punktu], atalgo IRIS slimnīcas par sniegtajiem medicīniskajiem pakalpojumiem, tādēļ to šajā kontekstā var uzskatīt par ekonomisku atlīdzību par sniegtajiem slimnīcas pakalpojumiem. Šāda sistēma rada noteiktu konkurenci starp slimnīcām attiecībā uz veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanu. Fakts, ka slimnīca, kas sniedz šādus pakalpojumus par atlīdzību, ir publiska slimnīca, nekādi nemazina tās darbības saimniecisko raksturu (153).

151

152

IRIS

IRIS

INAMI

IRIS

153

| (109) | Šajā gadījumā IRIS slimnīcu pamatdarbība ir slimnīcu darbība, kas paredz veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanu. Šādu darbību veic arī cita veida struktūras, jo īpaši klīnikas, privātās slimnīcas un citi specializēti centri, tostarp sūdzības iesniedzēju privātās slimnīcas. Slimnīcu darbība, kuru IRIS slimnīcas veic par atlīdzību un konkurences apstākļos, tādēļ jāuzskata par saimnieciska rakstura darbību. |
| --- | --- |

(109)

Šajā gadījumā IRIS slimnīcu pamatdarbība ir slimnīcu darbība, kas paredz veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanu. Šādu darbību veic arī cita veida struktūras, jo īpaši klīnikas, privātās slimnīcas un citi specializēti centri, tostarp sūdzības iesniedzēju privātās slimnīcas. Slimnīcu darbība, kuru IRIS slimnīcas veic par atlīdzību un konkurences apstākļos, tādēļ jāuzskata par saimnieciska rakstura darbību.

IRIS

IRIS

| (110) | Solidaritātes elementi, kas ir pamatā Beļģijas valsts veselības aprūpes sistēmai, neliek apšaubīt šīs slimnīcu darbības saimniecisko raksturu. Jāatgādina, ka attiecībā uz valsts veselības aizsardzības sistēmu, kuru pārvalda ministrijas un citas organizācijas un kura darbojas “saskaņā ar solidaritātes principu, kad tiek finansēta no sociālajām iemaksām un citiem valsts maksājumiem un bez maksas sniedz pakalpojumus savām filiālēm, pamatojoties uz universālu apdrošinājumu”, Tiesa konstatēja, ka attiecīgās pārvaldes struktūras nerīkojās kā uzņēmumi, pārvaldot valsts veselības aizsardzības sistēmu (154). Komisija tomēr uzskata, ka jānoskaidro atšķirība starp valsts veselības aizsardzības sistēmas pārvaldīšanu, ko īsteno valsts iestādes, šim nolūkam izmantojot valsts varas pilnvaras, un slimnīcas aprūpes pakalpojumiem par atlīdzību konkurences apstākļos [kā var konstatēt šajā gadījumā saskaņā ar 108. un 109. apsvērumu]. |
| --- | --- |

(110)

Solidaritātes elementi, kas ir pamatā Beļģijas valsts veselības aprūpes sistēmai, neliek apšaubīt šīs slimnīcu darbības saimniecisko raksturu. Jāatgādina, ka attiecībā uz valsts veselības aizsardzības sistēmu, kuru pārvalda ministrijas un citas organizācijas un kura darbojas “saskaņā ar solidaritātes principu, kad tiek finansēta no sociālajām iemaksām un citiem valsts maksājumiem un bez maksas sniedz pakalpojumus savām filiālēm, pamatojoties uz universālu apdrošinājumu”, Tiesa konstatēja, ka attiecīgās pārvaldes struktūras nerīkojās kā uzņēmumi, pārvaldot valsts veselības aizsardzības sistēmu (154). Komisija tomēr uzskata, ka jānoskaidro atšķirība starp valsts veselības aizsardzības sistēmas pārvaldīšanu, ko īsteno valsts iestādes, šim nolūkam izmantojot valsts varas pilnvaras, un slimnīcas aprūpes pakalpojumiem par atlīdzību konkurences apstākļos [kā var konstatēt šajā gadījumā saskaņā ar 108. un 109. apsvērumu].

154

| (111) | Līdz ar to attiecībā uz veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanu IRIS slimnīcas jāuzskata par uzņēmumiem LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(111)

Līdz ar to attiecībā uz veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanu IRIS slimnīcas jāuzskata par uzņēmumiem LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

IRIS

Sociālās palīdzības pakalpojumi

| (112) | Kā skaidrots 38. apsvērumā, IRIS slimnīcas piedāvā sociālās palīdzības pakalpojumus sociāli neaizsargātajiem pacientiem un viņu ģimenes locekļiem. Atkarībā no pacientu vajadzībām, šie pakalpojumi ietver psiholoģiski sociālu, sociāli administratīvu vai sociāli materiālu palīdzību. Minēto sociālo pakalpojumu īpašais raksturs paredz, ka dalībniekiem, kam atļauts tos sniegt, ir īpaši resursi, piemēram, īpaši apmācīts personāls. |
| --- | --- |

(112)

Kā skaidrots 38. apsvērumā, IRIS slimnīcas piedāvā sociālās palīdzības pakalpojumus sociāli neaizsargātajiem pacientiem un viņu ģimenes locekļiem. Atkarībā no pacientu vajadzībām, šie pakalpojumi ietver psiholoģiski sociālu, sociāli administratīvu vai sociāli materiālu palīdzību. Minēto sociālo pakalpojumu īpašais raksturs paredz, ka dalībniekiem, kam atļauts tos sniegt, ir īpaši resursi, piemēram, īpaši apmācīts personāls.

IRIS

| (113) | Nav noliedzams, ka papildu sociālajām darbībām, kuras IRIS slimnīcām, iespējams, ir pienākums veikt, ir vienīgi sociāls mērķis. Tomēr, kā izriet arī no Tiesas judikatūras, ar šīs sistēmas tīri sociālo virsuzdevumu, saskaņā ar kuru kādai struktūrai tiek uzticēti konkrēti uzdevumi, pašu par sevi nepietiek, lai varētu vispārīgi izslēgt minēto uzdevumu saimniecisko raksturu (155). |
| --- | --- |

(113)

Nav noliedzams, ka papildu sociālajām darbībām, kuras IRIS slimnīcām, iespējams, ir pienākums veikt, ir vienīgi sociāls mērķis. Tomēr, kā izriet arī no Tiesas judikatūras, ar šīs sistēmas tīri sociālo virsuzdevumu, saskaņā ar kuru kādai struktūrai tiek uzticēti konkrēti uzdevumi, pašu par sevi nepietiek, lai varētu vispārīgi izslēgt minēto uzdevumu saimniecisko raksturu (155).

IRIS

155

| (114) | Sākšanas lēmumā Komisija centās noskaidrot, vai papildu sociālās darbības, kuras, iespējams, veic IRIS slimnīcas, ir saimnieciska darbība. Atbildē uz Komisijas sākšanas lēmumu Beļģijas iestādes apgalvo, ka sociālām darbībām nav saimnieciska rakstura, jo tās nepiedalās tirgus konkurencē. Tomēr sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka sociālās darbības nav iespējams nošķirt no slimnīcu darbībām, kurām ir saimniecisks raksturs. Kaut arī Komisija rūpīgi izskatīja Beļģijas iestāžu argumentus, tā nevar izslēgt iespēju, ka šīs papildu sociālās darbības ir saimnieciska rakstura. Turklāt, kā skaidrots turpmāk [skatīt 165. apsvērumu], Komisija uzskata, ka papildu sociālās darbības nav faktiski iespējams nošķirt no slimnīcu darbībām, kurām ir saimniecisks raksturs. |
| --- | --- |

(114)

Sākšanas lēmumā Komisija centās noskaidrot, vai papildu sociālās darbības, kuras, iespējams, veic IRIS slimnīcas, ir saimnieciska darbība. Atbildē uz Komisijas sākšanas lēmumu Beļģijas iestādes apgalvo, ka sociālām darbībām nav saimnieciska rakstura, jo tās nepiedalās tirgus konkurencē. Tomēr sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka sociālās darbības nav iespējams nošķirt no slimnīcu darbībām, kurām ir saimniecisks raksturs. Kaut arī Komisija rūpīgi izskatīja Beļģijas iestāžu argumentus, tā nevar izslēgt iespēju, ka šīs papildu sociālās darbības ir saimnieciska rakstura. Turklāt, kā skaidrots turpmāk [skatīt 165. apsvērumu], Komisija uzskata, ka papildu sociālās darbības nav faktiski iespējams nošķirt no slimnīcu darbībām, kurām ir saimniecisks raksturs.

IRIS

| (115) | Tādēļ, lai varētu veikt novērtējumu, turpmāk šajā lēmumā tiek pieņemts, ka papildu sociālajiem pakalpojumiem būtībā ir saimniecisks raksturs. |
| --- | --- |

(115)

Tādēļ, lai varētu veikt novērtējumu, turpmāk šajā lēmumā tiek pieņemts, ka papildu sociālajiem pakalpojumiem būtībā ir saimniecisks raksturs.

Saistītās darbības

| (116) | Kā norādīts 41. apsvērumā, IRIS slimnīcas piedalās arī visās saistītajās darbībās. Komisija norāda, ka šķiet – vairākām šīm darbībām, vērtējot atsevišķi no IRIS slimnīcu pamatdarbības, nav saimnieciska rakstura (piemēram, pētniecības darbībām), taču citām, no pirmā acu uzmetiena, ir saimniecisks raksturs (piemēram, pacientu un apmeklētāju ēdnīcai vai veikalam). Tomēr var atzīt, ka, ņemot vērā to ciešo saistību ar IRIS slimnīcu (saimnieciska rakstura) pamatdarbību, visas minētās saistītās darbības arī jāuzskata par saimnieciska rakstura darbībām. |
| --- | --- |

(116)

Kā norādīts 41. apsvērumā, IRIS slimnīcas piedalās arī visās saistītajās darbībās. Komisija norāda, ka šķiet – vairākām šīm darbībām, vērtējot atsevišķi no IRIS slimnīcu pamatdarbības, nav saimnieciska rakstura (piemēram, pētniecības darbībām), taču citām, no pirmā acu uzmetiena, ir saimniecisks raksturs (piemēram, pacientu un apmeklētāju ēdnīcai vai veikalam). Tomēr var atzīt, ka, ņemot vērā to ciešo saistību ar IRIS slimnīcu (saimnieciska rakstura) pamatdarbību, visas minētās saistītās darbības arī jāuzskata par saimnieciska rakstura darbībām.

IRIS

IRIS

IRIS

| (117) | Tādēļ, lai varētu veikt novērtējumu, turpmāk šajā lēmumā tiek pieņemts, ka saistītajām darbībām būtībā ir saimniecisks raksturs. |
| --- | --- |

(117)

Tādēļ, lai varētu veikt novērtējumu, turpmāk šajā lēmumā tiek pieņemts, ka saistītajām darbībām būtībā ir saimniecisks raksturs.

7.2.1.2.   Ekonomiskās priekšrocības

Ekonomiskās priekšrocības

Vispārīgs novērtējums

| (118) | Priekšrocība LESD 107. panta 1. punkta nozīmē ir ikviens saimnieciskais labums, ko uzņēmums nebūtu guvis parastos tirgus apstākļos, t. i., bez valsts iejaukšanās (156). Svarīga ir tikai pasākuma ietekme uz uzņēmumu, nevis valsts iejaukšanās iemesls vai mērķis (157). Priekšrocība pastāv, ja valsts iejaukšanās rezultātā uzlabojas uzņēmuma finansiālais stāvoklis. |
| --- | --- |

(118)

Priekšrocība LESD 107. panta 1. punkta nozīmē ir ikviens saimnieciskais labums, ko uzņēmums nebūtu guvis parastos tirgus apstākļos, t. i., bez valsts iejaukšanās (156). Svarīga ir tikai pasākuma ietekme uz uzņēmumu, nevis valsts iejaukšanās iemesls vai mērķis (157). Priekšrocība pastāv, ja valsts iejaukšanās rezultātā uzlabojas uzņēmuma finansiālais stāvoklis.

156

157

| (119) | Šajā gadījumā jāatzīmē, ka dažādas valsts finansējuma sistēmas (kas raksturotas 2.5.1. punktā) attiecībā uz vispārīgajām un papildu slimnīcu darbībām, tostarp deficīta kompensēšanu, ļāva IRIS slimnīcām izmantot visus pasākumus, kuru mērķis bija samazināt maksas, kuras parasti sedz šāda veida pakalpojumu sniedzēji. Līdz ar to, pārskatot principus, kas minēti spriedumā lietā Altmark, kā norādīts turpmākajos apsvērumos, deficīta kompensēšanas mehānismu, kas izskatīts šajā lēmumā, var uzskatīt par tādu, kas piešķir IRIS slimnīcām ekonomiskas priekšrocības, kuras nevarētu iegūt parastos tirgus apstākļos, proti, bez valsts iejaukšanās. |
| --- | --- |

(119)

Šajā gadījumā jāatzīmē, ka dažādas valsts finansējuma sistēmas (kas raksturotas 2.5.1. punktā) attiecībā uz vispārīgajām un papildu slimnīcu darbībām, tostarp deficīta kompensēšanu, ļāva IRIS slimnīcām izmantot visus pasākumus, kuru mērķis bija samazināt maksas, kuras parasti sedz šāda veida pakalpojumu sniedzēji. Līdz ar to, pārskatot principus, kas minēti spriedumā lietā Altmark, kā norādīts turpmākajos apsvērumos, deficīta kompensēšanas mehānismu, kas izskatīts šajā lēmumā, var uzskatīt par tādu, kas piešķir IRIS slimnīcām ekonomiskas priekšrocības, kuras nevarētu iegūt parastos tirgus apstākļos, proti, bez valsts iejaukšanās.

IRIS

Altmark

IRIS

Altmark

| (120) | Komisija konstatē, ka IRIS slimnīcu valsts finansējumu varētu atzīt par tādu, kas nerada tām nekādas priekšrocības, ja šis finansējums būtu vienkārši kompensācijas piešķiršana par pakalpojumiem, ko šīs slimnīcas sniedz saskaņā ar tām uzdotiem sabiedriskas nozīmes pienākumiem, tā izpildot arī nosacījumus, kas minēti spriedumā lietā Altmark. |
| --- | --- |

(120)

Komisija konstatē, ka IRIS slimnīcu valsts finansējumu varētu atzīt par tādu, kas nerada tām nekādas priekšrocības, ja šis finansējums būtu vienkārši kompensācijas piešķiršana par pakalpojumiem, ko šīs slimnīcas sniedz saskaņā ar tām uzdotiem sabiedriskas nozīmes pienākumiem, tā izpildot arī nosacījumus, kas minēti spriedumā lietā Altmark.

IRIS

Altmark

| (121) | Šajā spriedumā Tiesa norādīja, ka to izmaksu kompensēšana no valsts līdzekļiem, kas radušās, sniedzot vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumus, nerada priekšrocības, ar nosacījumu, ka tiek ievēroti visi četri šādi nosacījumi (158):






  a) | saņēmējuzņēmumam faktiski ir jābūt uzliktām sabiedrisko pakalpojumu pildīšanas saistībām un šīm saistībām jābūt skaidri definētām; |
| --- | --- | --- |

(121)

Šajā spriedumā Tiesa norādīja, ka to izmaksu kompensēšana no valsts līdzekļiem, kas radušās, sniedzot vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumus, nerada priekšrocības, ar nosacījumu, ka tiek ievēroti visi četri šādi nosacījumi (158):

158

a)

saņēmējuzņēmumam faktiski ir jābūt uzliktām sabiedrisko pakalpojumu pildīšanas saistībām un šīm saistībām jābūt skaidri definētām;

| b) | kompensācijas aprēķināšanas kritēriji iepriekš ir jānosaka objektīvā un pārredzamā veidā; |
| --- | --- |

b)

kompensācijas aprēķināšanas kritēriji iepriekš ir jānosaka objektīvā un pārredzamā veidā;

| c) | kompensācija nevar pārsniegt summu, kas nepieciešama, lai segtu visus izdevumus vai daļu izdevumu, kas radušies, pildot sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, ņemot vērā atbilstošos ienākumus un saprātīgu peļņu saistībā ar šo pienākumu izpildi; |
| --- | --- |

c)

kompensācija nevar pārsniegt summu, kas nepieciešama, lai segtu visus izdevumus vai daļu izdevumu, kas radušies, pildot sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, ņemot vērā atbilstošos ienākumus un saprātīgu peļņu saistībā ar šo pienākumu izpildi;

| d) | ja tā uzņēmuma atlase, kas atbild par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistībām, nav veikta, izmantojot publiskā iepirkuma procedūru, kas ļauj izvēlēties kandidātu, kurš spēj sniegt šos pakalpojumus, radot vismazākās izmaksas pašvaldībai, nepieciešamās kompensācijas līmenis jānosaka, pamatojoties uz to izmaksu analīzi, kas, pildot šos pienākumus, rastos pareizi vadītam un pietiekami aprīkotam vidējam uzņēmumam. |
| --- | --- |

d)

ja tā uzņēmuma atlase, kas atbild par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistībām, nav veikta, izmantojot publiskā iepirkuma procedūru, kas ļauj izvēlēties kandidātu, kurš spēj sniegt šos pakalpojumus, radot vismazākās izmaksas pašvaldībai, nepieciešamās kompensācijas līmenis jānosaka, pamatojoties uz to izmaksu analīzi, kas, pildot šos pienākumus, rastos pareizi vadītam un pietiekami aprīkotam vidējam uzņēmumam.

| (122) | Principus un apsvērumus, kas minēti spriedumā lietā Altmark, piemēro ex tunc, proti, arī tiesiskajām attiecībām, kas eksistēja pirms attiecīgā sprieduma pieņemšanas (159). Līdz ar to novērtēšanas kritēriji, kas izklāstīti spriedumā lietā Altmark, ir pilnībā piemērojami arī ša faktiskajai un juridiskajai situācijai, arī attiecībā uz atbalstu, kas IRIS slimnīcām sniegts pirms sprieduma datuma lietā Altmark (160). |
| --- | --- |

(122)

Principus un apsvērumus, kas minēti spriedumā lietā Altmark, piemēro ex tunc, proti, arī tiesiskajām attiecībām, kas eksistēja pirms attiecīgā sprieduma pieņemšanas (159). Līdz ar to novērtēšanas kritēriji, kas izklāstīti spriedumā lietā Altmark, ir pilnībā piemērojami arī ša faktiskajai un juridiskajai situācijai, arī attiecībā uz atbalstu, kas IRIS slimnīcām sniegts pirms sprieduma datuma lietā Altmark (160).

Altmark

ex tunc

159

Altmark

IRIS

Altmark

160

| (123) | Šajā lēmumā Komisija nolēma vispirms izvērtēt ceturto Altmark kritēriju (saskaņā ar kuru jānosaka, vai uzņēmuma atlase VTNP sniegšanai ir veikta saskaņā ar publiskā iepirkuma procedūru un, ja nav, vai par šo VTNP izmaksātā kompensācija ir aprēķināta, pamatojoties uz analīzi par izmaksām, ko segtu pareizi vadīts vidējais uzņēmums). Komisija konstatē, ka IRIS slimnīcas netika atlasītas publiskā iepirkuma procedūrā, lai pildītu Beļģijas iestāžu uzticētus sabiedriskas nozīmes pienākumus. Tādēļ no tā var secināt, ka šajā gadījumā ir izpildīta attiecīgā kritērija pirmā daļa. |
| --- | --- |

(123)

Šajā lēmumā Komisija nolēma vispirms izvērtēt ceturto Altmark kritēriju (saskaņā ar kuru jānosaka, vai uzņēmuma atlase VTNP sniegšanai ir veikta saskaņā ar publiskā iepirkuma procedūru un, ja nav, vai par šo VTNP izmaksātā kompensācija ir aprēķināta, pamatojoties uz analīzi par izmaksām, ko segtu pareizi vadīts vidējais uzņēmums). Komisija konstatē, ka IRIS slimnīcas netika atlasītas publiskā iepirkuma procedūrā, lai pildītu Beļģijas iestāžu uzticētus sabiedriskas nozīmes pienākumus. Tādēļ no tā var secināt, ka šajā gadījumā ir izpildīta attiecīgā kritērija pirmā daļa.

Altmark

IRIS

| (124) | Attiecībā uz analizējamā kritērija otru daļu Komisija vispirms konstatē – Beļģijas iestādes nav apgalvojušas, ka IRIS slimnīcas būtu šajā jomā efektīvi uzņēmumi. Pēc tam Komisija konstatē, ka ar informāciju, ko iesniegušas Beļģijas iestādes un sūdzības iesniedzēji, nepietiek, lai varētu noteikt, ka kompensēšanas mehānismi par sabiedriskas nozīmes pakalpojumiem, kas uzticēti IRIS slimnīcām, atbilst efektīva operatora kritērijam ceturtā nosacījuma, kas minēts spriedumā lietā Altmark, nozīmē. Nekas neliecina, ka izmaksāto kompensāciju pamatā būtu likta izmaksu analīze vidējā uzņēmumā, kam piemīt īpašības, kuras prasa attiecīgā Savienības tiesu judikatūra. Nav arī pietiekamas informācijas, lai pierādītu, ka IRIS slimnīcas pašas var uzskatīt par vidējiem uzņēmumiem, kas tiek pareizi vadīti un ir pietiekami aprīkoti. Nešķiet, ka, nosakot piešķiramās kompensācijas apmēru, būtu ņemti vērā apsvērumi, kas saistīti ar labu pārvaldību vai aprīkojuma pietiekamību. Visbeidzot, jānorāda, ka kompensēšanas mehānisms, kas sedz IRIS slimnīcu deficītu, ko rada VTNP un saistīto darbību izpilde, neņemot vērā šo slimnīcu vadības efektivitāti, nespēj nodrošināt atbilstību ceturtajam Altmark kritērijam. |
| --- | --- |

(124)

Attiecībā uz analizējamā kritērija otru daļu Komisija vispirms konstatē – Beļģijas iestādes nav apgalvojušas, ka IRIS slimnīcas būtu šajā jomā efektīvi uzņēmumi. Pēc tam Komisija konstatē, ka ar informāciju, ko iesniegušas Beļģijas iestādes un sūdzības iesniedzēji, nepietiek, lai varētu noteikt, ka kompensēšanas mehānismi par sabiedriskas nozīmes pakalpojumiem, kas uzticēti IRIS slimnīcām, atbilst efektīva operatora kritērijam ceturtā nosacījuma, kas minēts spriedumā lietā Altmark, nozīmē. Nekas neliecina, ka izmaksāto kompensāciju pamatā būtu likta izmaksu analīze vidējā uzņēmumā, kam piemīt īpašības, kuras prasa attiecīgā Savienības tiesu judikatūra. Nav arī pietiekamas informācijas, lai pierādītu, ka IRIS slimnīcas pašas var uzskatīt par vidējiem uzņēmumiem, kas tiek pareizi vadīti un ir pietiekami aprīkoti. Nešķiet, ka, nosakot piešķiramās kompensācijas apmēru, būtu ņemti vērā apsvērumi, kas saistīti ar labu pārvaldību vai aprīkojuma pietiekamību. Visbeidzot, jānorāda, ka kompensēšanas mehānisms, kas sedz IRIS slimnīcu deficītu, ko rada VTNP un saistīto darbību izpilde, neņemot vērā šo slimnīcu vadības efektivitāti, nespēj nodrošināt atbilstību ceturtajam Altmark kritērijam.

IRIS

IRIS

Altmark

IRIS

IRIS

Altmark

| (125) | Komisija tādēļ uzskata, ka ceturtais kritērijs, kas minēts spriedumā lietā Altmark, šajā gadījumā nav izpildīts. Tā kā nosacījumi, kas minēti spriedumā lietā Altmark, ir kumulatīvi, jebkura no šiem četriem nosacījumiem neievērošana noteikti liek secināt, ka šajā lēmumā apskatītais deficīta kompensēšanas mehānisms rada ekonomiskas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(125)

Komisija tādēļ uzskata, ka ceturtais kritērijs, kas minēts spriedumā lietā Altmark, šajā gadījumā nav izpildīts. Tā kā nosacījumi, kas minēti spriedumā lietā Altmark, ir kumulatīvi, jebkura no šiem četriem nosacījumiem neievērošana noteikti liek secināt, ka šajā lēmumā apskatītais deficīta kompensēšanas mehānisms rada ekonomiskas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

Altmark

Altmark

7.2.1.3.   Selektivitāte

Selektivitāte

| (126) | Lai valsts pasākums iekļautos LESD 107. panta 1. punkta piemērošanas jomā, tam jārada labvēlīgi apstākļi “noteiktiem uzņēmumiem vai noteiktiem ražojumiem”. Tādēļ atbalsta jēdziens attiecas vienīgi uz tiem pasākumiem, kas rada labvēlīgus apstākļus uzņēmumiem, piešķirot tiem selektīvas priekšrocības. |
| --- | --- |

(126)

Lai valsts pasākums iekļautos LESD 107. panta 1. punkta piemērošanas jomā, tam jārada labvēlīgi apstākļi “noteiktiem uzņēmumiem vai noteiktiem ražojumiem”. Tādēļ atbalsta jēdziens attiecas vienīgi uz tiem pasākumiem, kas rada labvēlīgus apstākļus uzņēmumiem, piešķirot tiem selektīvas priekšrocības.

| (127) | Komisija atzīmē, ka šis kompensēšanas mehānisms, kas izveidots, lai segtu deficītu publiskām slimnīcām Briselē [skatīt 44. apsvērumu], bet ne privātām slimnīcām, jāuzskata par selektīva rakstura pasākumu, jo tas neattiecas uz privātām slimnīcām un visiem citiem veselības aprūpes pakalpojumu sniedzējiem, kā arī uzņēmējiem, kas darbojas citās uzņēmējdarbības nozarēs. |
| --- | --- |

(127)

Komisija atzīmē, ka šis kompensēšanas mehānisms, kas izveidots, lai segtu deficītu publiskām slimnīcām Briselē [skatīt 44. apsvērumu], bet ne privātām slimnīcām, jāuzskata par selektīva rakstura pasākumu, jo tas neattiecas uz privātām slimnīcām un visiem citiem veselības aprūpes pakalpojumu sniedzējiem, kā arī uzņēmējiem, kas darbojas citās uzņēmējdarbības nozarēs.

7.2.2.   Valsts līdzekļi

Valsts līdzekļi

| (128) | Lai pasākums būtu valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, tam jābūt valsts piešķirtam vai piešķirtam no valsts līdzekļiem. Valsts līdzekļi ir visi publiskā sektora līdzekļi (161), tostarp valsts iekšējo (decentralizēto, apvienoto, reģionālo un citu) struktūru līdzekļi (162). |
| --- | --- |

(128)

Lai pasākums būtu valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, tam jābūt valsts piešķirtam vai piešķirtam no valsts līdzekļiem. Valsts līdzekļi ir visi publiskā sektora līdzekļi (161), tostarp valsts iekšējo (decentralizēto, apvienoto, reģionālo un citu) struktūru līdzekļi (162).

161

162

| (129) | Šajā gadījumā deficīta kompensācijas, ko IRIS slimnīcas saņem no attiecīgajām komūnām VTNP un ar tiem saistīto darbību izpildei, tiek gūtas no valsts līdzekļiem un ir attiecināmas uz valsti. |
| --- | --- |

(129)

Šajā gadījumā deficīta kompensācijas, ko IRIS slimnīcas saņem no attiecīgajām komūnām VTNP un ar tiem saistīto darbību izpildei, tiek gūtas no valsts līdzekļiem un ir attiecināmas uz valsti.

IRIS

7.2.3.   Konkurences traucējumi un ietekme uz tirdzniecību

Konkurences traucējumi un ietekme uz tirdzniecību

| (130) | Publiskais atbalsts uzņēmumiem ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē tikai tad, kad tas “traucē vai var traucēt konkurenci”, un arī tikai tādā mērā, kādā tas “ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm”. |
| --- | --- |

(130)

Publiskais atbalsts uzņēmumiem ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē tikai tad, kad tas “traucē vai var traucēt konkurenci”, un arī tikai tādā mērā, kādā tas “ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm”.

traucē vai var traucēt konkurenci

ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm

7.2.3.1.   Konkurences traucējumi

Konkurences traucējumi

| (131) | Valsts piešķirts atbalsta pasākums ir uzskatāms par tādu, kas traucē vai var traucēt konkurenci, ja tas var nostiprināt saņēmēja konkurences pozīcijas, salīdzinot ar konkurējošiem uzņēmumiem (163). Tādējādi konkurences traucējumi praksē ir iespējami tad, kad valsts rada finansiālas priekšrocības uzņēmumam liberalizētā nozarē, kurā pastāv vai varētu pastāvēt konkurence. |
| --- | --- |

(131)

Valsts piešķirts atbalsta pasākums ir uzskatāms par tādu, kas traucē vai var traucēt konkurenci, ja tas var nostiprināt saņēmēja konkurences pozīcijas, salīdzinot ar konkurējošiem uzņēmumiem (163). Tādējādi konkurences traucējumi praksē ir iespējami tad, kad valsts rada finansiālas priekšrocības uzņēmumam liberalizētā nozarē, kurā pastāv vai varētu pastāvēt konkurence.

163

| (132) | Ņemot vērā to, ka pastāv zināma konkurence starp publiskām slimnīcām, privātām slimnīcām un citām veselības aprūpes iestādēm, valsts finansējums, kas piešķirts noteiktām veselības aprūpes iestādēm (tostarp IRIS slimnīcām), lai finansētu to veiktās slimnīcu darbības, var traucēt konkurenci. Tas pats attiecas uz IRIS slimnīcu papildu sociālajām darbībām. |
| --- | --- |

(132)

Ņemot vērā to, ka pastāv zināma konkurence starp publiskām slimnīcām, privātām slimnīcām un citām veselības aprūpes iestādēm, valsts finansējums, kas piešķirts noteiktām veselības aprūpes iestādēm (tostarp IRIS slimnīcām), lai finansētu to veiktās slimnīcu darbības, var traucēt konkurenci. Tas pats attiecas uz IRIS slimnīcu papildu sociālajām darbībām.

IRIS

IRIS

7.2.3.2.   Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm

Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm

Vispārīgi principi

| (133) | Savienības tiesas uzskata, ka, “tiklīdz kā kāds valsts piešķirts finansiāls atbalsts stiprina kāda uzņēmuma pozīciju salīdzinājumā ar citiem konkurējošiem uzņēmumiem kontaktos [ES] iekšienē, šie uzņēmumi ir jāuzskata par finansiālā atbalsta ietekmētiem” (164). |
| --- | --- |

(133)

Savienības tiesas uzskata, ka, “tiklīdz kā kāds valsts piešķirts finansiāls atbalsts stiprina kāda uzņēmuma pozīciju salīdzinājumā ar citiem konkurējošiem uzņēmumiem kontaktos [ES] iekšienē, šie uzņēmumi ir jāuzskata par finansiālā atbalsta ietekmētiem” (164).

164

| (134) | Valsts atbalstu var atzīt par tādu, kas spēj ietekmēt ES iekšējo tirdzniecību, arī tad, kad saņēmēji tieši nepiedalās pārrobežu tirdzniecībā. Piemēram, subsīdija var apgrūtināt citu dalībvalstu uzņēmēju ienākšanu tirgū, uzturot vai palielinot vietējo piedāvājumu (165), vai viņu uzņēmējdarbības veikšanas tiesību izmantošanu. |
| --- | --- |

(134)

Valsts atbalstu var atzīt par tādu, kas spēj ietekmēt ES iekšējo tirdzniecību, arī tad, kad saņēmēji tieši nepiedalās pārrobežu tirdzniecībā. Piemēram, subsīdija var apgrūtināt citu dalībvalstu uzņēmēju ienākšanu tirgū, uzturot vai palielinot vietējo piedāvājumu (165), vai viņu uzņēmējdarbības veikšanas tiesību izmantošanu.

165

| (135) | Pastāvīgā judikatūra paredz, ka Komisijai nav pienākuma veikt faktiskās situācijas ekonomisko analīzi attiecīgajos tirgos, analizēt atbalsta saņēmēju uzņēmumu tirgus daļas lielumu, konkurējošo uzņēmumu pozīcijas vai tirdzniecību starp dalībvalstīm (166). Ja valsts atbalsts ir piešķirts nelikumīgi, Komisijai nav pienākuma pierādīt šā atbalsta faktisko ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību. |
| --- | --- |

(135)

Pastāvīgā judikatūra paredz, ka Komisijai nav pienākuma veikt faktiskās situācijas ekonomisko analīzi attiecīgajos tirgos, analizēt atbalsta saņēmēju uzņēmumu tirgus daļas lielumu, konkurējošo uzņēmumu pozīcijas vai tirdzniecību starp dalībvalstīm (166). Ja valsts atbalsts ir piešķirts nelikumīgi, Komisijai nav pienākuma pierādīt šā atbalsta faktisko ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību.

166

| (136) | Tomēr ietekme uz ES iekšējo tirdzniecību nevar būt tikai hipotētiska vai kā pieņēmums. Jāpierāda, kādēļ pasākums traucē vai var traucēt konkurenci un spēj ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm, pamatojoties uz šā pasākuma paredzamo ietekmi (167). |
| --- | --- |

(136)

Tomēr ietekme uz ES iekšējo tirdzniecību nevar būt tikai hipotētiska vai kā pieņēmums. Jāpierāda, kādēļ pasākums traucē vai var traucēt konkurenci un spēj ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm, pamatojoties uz šā pasākuma paredzamo ietekmi (167).

167

| (137) | Šajā jomā Komisija vairākās lietās (168) ir atzinusi, ka noteiktām darbībām ir tikai vietēja nozīme un tās nerada minēto ietekmi. Jo īpaši šeit būtu jāpārliecinās, ka saņēmējs piegādā preces vai sniedz pakalpojumus tikai vienas dalībvalsts ierobežotā teritorijā un nespēj piesaistīt klientus no citām dalībvalstīm, un var paredzēt, ka šis pasākums radīs tikai nenozīmīgu ietekmi uz ieguldīšanas apstākļiem vai pārrobežu uzņēmumiem. |
| --- | --- |

(137)

Šajā jomā Komisija vairākās lietās (168) ir atzinusi, ka noteiktām darbībām ir tikai vietēja nozīme un tās nerada minēto ietekmi. Jo īpaši šeit būtu jāpārliecinās, ka saņēmējs piegādā preces vai sniedz pakalpojumus tikai vienas dalībvalsts ierobežotā teritorijā un nespēj piesaistīt klientus no citām dalībvalstīm, un var paredzēt, ka šis pasākums radīs tikai nenozīmīgu ietekmi uz ieguldīšanas apstākļiem vai pārrobežu uzņēmumiem.

168

Novērtējums

| (138) | Saskaņā ar iepriekš minētajiem principiem Komisija atzīmē, ka ietekmi uz tirdzniecību var noteikt, izmantojot dažādus kritērijus, galvenokārt ietekmi uz “klientu” (saistībā ar teritoriju, kurā piegādā preces un sniedz pakalpojumus, un klientu izcelsmes teritoriju) un uz “piegādātāju” (jautājumā par to, vai pasākums rada šķēršļus ieguldījumiem un pārrobežu uzņēmējdarbībai tiem pakalpojumu sniedzējiem, kas darbojas faktiskas vai potenciālas konkurences apstākļos). Lai noteiktu, vai pasākums ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, pietiek noteikt, vai tā ietekme uz tirdzniecību izriet no vismaz viena no šiem kritērijiem. |
| --- | --- |

(138)

Saskaņā ar iepriekš minētajiem principiem Komisija atzīmē, ka ietekmi uz tirdzniecību var noteikt, izmantojot dažādus kritērijus, galvenokārt ietekmi uz “klientu” (saistībā ar teritoriju, kurā piegādā preces un sniedz pakalpojumus, un klientu izcelsmes teritoriju) un uz “piegādātāju” (jautājumā par to, vai pasākums rada šķēršļus ieguldījumiem un pārrobežu uzņēmējdarbībai tiem pakalpojumu sniedzējiem, kas darbojas faktiskas vai potenciālas konkurences apstākļos). Lai noteiktu, vai pasākums ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, pietiek noteikt, vai tā ietekme uz tirdzniecību izriet no vismaz viena no šiem kritērijiem.

| (139) | Attiecībā uz pasākumu ietekmi uz “klientu” Komisija šajā gadījumā konstatē, ka uz veselības aprūpes nozari kopumā un slimnīcās sniegto veselības aprūpi konkrēti attiecas Savienības iekšējā tirdzniecība. Komisija arī atzīmē, ka palielinās pacientu pārrobežu mobilitāte. Protams, veselības aprūpe joprojām ir dalībvalstu kompetencē un uz pacientu mobilitāti attiecas stingri noteikumi, kas regulē valstu sociālā nodrošinājuma sistēmu savstarpējo mijiedarbību. Aprūpe slimnīcās faktiski lielākoties tiek nodrošināta pacienta dzīvesvietas tuvumā, kultūras vidē, kuru viņš pazīst un kura viņam ļauj izveidot uzticības pilnas attiecības ar ārstējošajiem ārstiem. Pārvietošana pāri robežām galvenokārt notiek pierobežas reģionos vai gadījumos, kad pacients vēlas saņemt augsti specializētu ārstēšanu kādai konkrētai veselības problēmai. |
| --- | --- |

(139)

Attiecībā uz pasākumu ietekmi uz “klientu” Komisija šajā gadījumā konstatē, ka uz veselības aprūpes nozari kopumā un slimnīcās sniegto veselības aprūpi konkrēti attiecas Savienības iekšējā tirdzniecība. Komisija arī atzīmē, ka palielinās pacientu pārrobežu mobilitāte. Protams, veselības aprūpe joprojām ir dalībvalstu kompetencē un uz pacientu mobilitāti attiecas stingri noteikumi, kas regulē valstu sociālā nodrošinājuma sistēmu savstarpējo mijiedarbību. Aprūpe slimnīcās faktiski lielākoties tiek nodrošināta pacienta dzīvesvietas tuvumā, kultūras vidē, kuru viņš pazīst un kura viņam ļauj izveidot uzticības pilnas attiecības ar ārstējošajiem ārstiem. Pārvietošana pāri robežām galvenokārt notiek pierobežas reģionos vai gadījumos, kad pacients vēlas saņemt augsti specializētu ārstēšanu kādai konkrētai veselības problēmai.

| (140) | Šajā gadījumā Komisija uzskata, ka attiecīgie pasākumi var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm. Jo īpaši šīs lietas īpatnības to nošķir no lietām, kurās tika atzīts, ka valsts atbalsts slimnīcām neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm (169). Komisija izdara šādu secinājumu, jo īpaši pamatojoties uz turpmāk minētajiem apsvērumiem.






  a) | Starp IRIS slimnīcām ir augsti specializētas slimnīcas ar starptautisku slavu. Universitātes Bērnu slimnīca – Reine Fabiola un Institut Bordet, kas attiecīgi specializējas pediatrijā un vēža ārstēšanā, kā arī universitātes slimnīcas CHU Saint-Pierre un CHU Brugmann, piedāvā plašu augsti specializētas aprūpes klāstu un ir starptautiski atzītas. Slimnīcas ar šādu reputāciju var piesaistīt pacientus starptautiskā līmenī, jo īpaši no citām dalībvalstīm, neatkarīgi no tā, ka IRIS slimnīcu virsuzdevums ir nodrošināt sociālo veselības aprūpi Briseles vietējiem iedzīvotājiem (skatīt 7.3.4.1. punktu). |
| --- | --- | --- |

(140)

Šajā gadījumā Komisija uzskata, ka attiecīgie pasākumi var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm. Jo īpaši šīs lietas īpatnības to nošķir no lietām, kurās tika atzīts, ka valsts atbalsts slimnīcām neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm (169). Komisija izdara šādu secinājumu, jo īpaši pamatojoties uz turpmāk minētajiem apsvērumiem.

169

a)

Starp IRIS slimnīcām ir augsti specializētas slimnīcas ar starptautisku slavu. Universitātes Bērnu slimnīca – Reine Fabiola un Institut Bordet, kas attiecīgi specializējas pediatrijā un vēža ārstēšanā, kā arī universitātes slimnīcas CHU Saint-Pierre un CHU Brugmann, piedāvā plašu augsti specializētas aprūpes klāstu un ir starptautiski atzītas. Slimnīcas ar šādu reputāciju var piesaistīt pacientus starptautiskā līmenī, jo īpaši no citām dalībvalstīm, neatkarīgi no tā, ka IRIS slimnīcu virsuzdevums ir nodrošināt sociālo veselības aprūpi Briseles vietējiem iedzīvotājiem (skatīt 7.3.4.1. punktu).

IRIS

Reine Fabiola

Institut Bordet

CHU Saint-Pierre

CHU Brugmann

IRIS

| b) | Briseles IRIS slimnīcas atrodas salīdzinoši tuvu Francijas, Nīderlandes un Vācijas lielpilsētām. Piemēram, tādas pilsētas kā Āhene (Aix-la-Chapelle), Lille, Eindhovena un Roterdama visas atrodas mazāk nekā 150 kilometru attālumā. Turklāt Briselei ir tieši savienojumi ar tādām Eiropas lielpilsētām kā Parīze, Londona, Amsterdama un Ķelne, izmantojot ātrgaitas dzelzceļa sakarus, kas nodrošina to sasniegšanu ne vairāk kā divās stundās. Visbeidzot, Briselei ir starptautiska lidosta, kas piedāvā savienojumus ar visiem lielajiem Eiropas un starptautiskajiem centriem. Pateicoties Briseles ģeogrāfiskajam stāvoklim un daudzajiem savienojumiem, starptautiskie pacienti, kurus piesaista IRIS slimnīcas, var tās viegli sasniegt, jo īpaši tad, ja dzīvo Beļģijas robežas tuvumā vai kādā no pilsētām, kam ir ātrgaitas dzelzceļa savienojums ar Briseli. |
| --- | --- |

b)

Briseles IRIS slimnīcas atrodas salīdzinoši tuvu Francijas, Nīderlandes un Vācijas lielpilsētām. Piemēram, tādas pilsētas kā Āhene (Aix-la-Chapelle), Lille, Eindhovena un Roterdama visas atrodas mazāk nekā 150 kilometru attālumā. Turklāt Briselei ir tieši savienojumi ar tādām Eiropas lielpilsētām kā Parīze, Londona, Amsterdama un Ķelne, izmantojot ātrgaitas dzelzceļa sakarus, kas nodrošina to sasniegšanu ne vairāk kā divās stundās. Visbeidzot, Briselei ir starptautiska lidosta, kas piedāvā savienojumus ar visiem lielajiem Eiropas un starptautiskajiem centriem. Pateicoties Briseles ģeogrāfiskajam stāvoklim un daudzajiem savienojumiem, starptautiskie pacienti, kurus piesaista IRIS slimnīcas, var tās viegli sasniegt, jo īpaši tad, ja dzīvo Beļģijas robežas tuvumā vai kādā no pilsētām, kam ir ātrgaitas dzelzceļa savienojums ar Briseli.

IRIS

(Aix-la-Chapelle)

IRIS

| c) | Briseles galvaspilsētas reģions kopumā un IRIS slimnīcas ir daudzvalodīgas. Franču un nīderlandiešu valoda ir oficiālās valodas, un IRIS slimnīcām ir pienākums piedāvāt pakalpojumus abās šajās valodās. Tādēļ šīs slimnīcas ir īpaši pievilcīgas Francijas un Nīderlandes iedzīvotājiem. Turklāt Briseles galvaspilsētas reģionā plaši izplatīta ir angļu valoda, un tas atvieglo pieejamību pacientiem no ļoti dažādām zemēm. |
| --- | --- |

c)

Briseles galvaspilsētas reģions kopumā un IRIS slimnīcas ir daudzvalodīgas. Franču un nīderlandiešu valoda ir oficiālās valodas, un IRIS slimnīcām ir pienākums piedāvāt pakalpojumus abās šajās valodās. Tādēļ šīs slimnīcas ir īpaši pievilcīgas Francijas un Nīderlandes iedzīvotājiem. Turklāt Briseles galvaspilsētas reģionā plaši izplatīta ir angļu valoda, un tas atvieglo pieejamību pacientiem no ļoti dažādām zemēm.

IRIS

IRIS

| d) | Briseles galvaspilsētas reģions uzņem lielu skaitu citu dalībvalstu iedzīvotāju. Tā, no 321 Eiropas pilsētas, kas iekļautas Eurostat“pilsētu auditā”, Brisele ir pilsēta ar otru augstāko rezidentu-nepilsoņu rādītāju (33,8 % 2012. gadā) un ar otru augstāko tādu rezidentu-nepilsoņu rādītāju, kuri cēlušies no citām Savienības dalībvalstīm (20,3 % 2012. gadā) (170). Rezidenti no citām Savienības dalībvalstīm bieži vien var izvēlēties vietu, kurā vēlas saņemt medicīniskos pakalpojumus, un parasti tā ir vai nu viņu izcelsmes valsts, vai dzīvesvietas valsts. |
| --- | --- |

d)

Briseles galvaspilsētas reģions uzņem lielu skaitu citu dalībvalstu iedzīvotāju. Tā, no 321 Eiropas pilsētas, kas iekļautas Eurostat“pilsētu auditā”, Brisele ir pilsēta ar otru augstāko rezidentu-nepilsoņu rādītāju (33,8 % 2012. gadā) un ar otru augstāko tādu rezidentu-nepilsoņu rādītāju, kuri cēlušies no citām Savienības dalībvalstīm (20,3 % 2012. gadā) (170). Rezidenti no citām Savienības dalībvalstīm bieži vien var izvēlēties vietu, kurā vēlas saņemt medicīniskos pakalpojumus, un parasti tā ir vai nu viņu izcelsmes valsts, vai dzīvesvietas valsts.

Eurostat

170

| (141) | Attiecībā uz IRIS slimnīcu papildu sociālajām darbībām Komisija konstatē, ka, tā kā nav iespējams izslēgt to, ka šo darbību veikšana ir saimnieciska darbība, un ņemot vērā ciešās saiknes starp tām un IRIS slimnīcu vispārīgo slimnīcu darbību, arī šai jomai var piemērot iepriekš izklāstīto pamatojumu. Tomēr, ņemot vērā turpmāk minētos apsvērumus (skatīt 7.3. punktu), Komisija uzskata, ka, pat ja valsts finansējums papildu sociālajiem pakalpojumiem ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, valsts finansējums, kas atbalsta šo darbību, ir valsts atbalsts, kas saderīgs ar iekšējo tirgu. Tādējādi procesuālās ekonomijas iemeslu dēļ nav nepieciešams noteikt, vai valsts finansējums papildu sociālajām darbībām rezultātā ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

(141)

Attiecībā uz IRIS slimnīcu papildu sociālajām darbībām Komisija konstatē, ka, tā kā nav iespējams izslēgt to, ka šo darbību veikšana ir saimnieciska darbība, un ņemot vērā ciešās saiknes starp tām un IRIS slimnīcu vispārīgo slimnīcu darbību, arī šai jomai var piemērot iepriekš izklāstīto pamatojumu. Tomēr, ņemot vērā turpmāk minētos apsvērumus (skatīt 7.3. punktu), Komisija uzskata, ka, pat ja valsts finansējums papildu sociālajiem pakalpojumiem ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, valsts finansējums, kas atbalsta šo darbību, ir valsts atbalsts, kas saderīgs ar iekšējo tirgu. Tādējādi procesuālās ekonomijas iemeslu dēļ nav nepieciešams noteikt, vai valsts finansējums papildu sociālajām darbībām rezultātā ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm.

IRIS

IRIS

| (142) | Tas pats attiecas arī uz IRIS slimnīcu saistītajām darbībām [skatīt 41., 116. un 117. apsvērumu]. Kā uzskata Komisija, ja valsts finansējums (attiecīgā gadījumā) lielākajai daļai IRIS slimnīcu veikto saistīto darbību (piemēram, bērnistaba darbinieku bērniem, palātu iznomāšana, neliels veikaliņš pacientiem un apmeklētājiem, ēdnīca un autostāvvieta, televizoru iznomāšana pacientiem) tiktu vērtēts atsevišķi, būtu iespējams apgalvot, ka šīs darbības nekādi neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm. Tomēr, tā kā saistītās darbības ir cieši saistītas ar IRIS slimnīcu pamatdarbību, var apgalvot, ka šo saistīto darbību valsts finansējums (attiecīgā gadījumā) ietekmē arī tirdzniecību starp dalībvalstīm. Jebkurā gadījumā, tā kā valsts finansējums šīm saistītajām darbībām ir valsts atbalsts, kas saderīgs ar iekšējo tirgu (skatīt 7.3. punktu), Komisija neuzskata par nepieciešamu sniegt galīgu spriedumu par šo jautājumu. |
| --- | --- |

(142)

Tas pats attiecas arī uz IRIS slimnīcu saistītajām darbībām [skatīt 41., 116. un 117. apsvērumu]. Kā uzskata Komisija, ja valsts finansējums (attiecīgā gadījumā) lielākajai daļai IRIS slimnīcu veikto saistīto darbību (piemēram, bērnistaba darbinieku bērniem, palātu iznomāšana, neliels veikaliņš pacientiem un apmeklētājiem, ēdnīca un autostāvvieta, televizoru iznomāšana pacientiem) tiktu vērtēts atsevišķi, būtu iespējams apgalvot, ka šīs darbības nekādi neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm. Tomēr, tā kā saistītās darbības ir cieši saistītas ar IRIS slimnīcu pamatdarbību, var apgalvot, ka šo saistīto darbību valsts finansējums (attiecīgā gadījumā) ietekmē arī tirdzniecību starp dalībvalstīm. Jebkurā gadījumā, tā kā valsts finansējums šīm saistītajām darbībām ir valsts atbalsts, kas saderīgs ar iekšējo tirgu (skatīt 7.3. punktu), Komisija neuzskata par nepieciešamu sniegt galīgu spriedumu par šo jautājumu.

IRIS

IRIS

IRIS

| (143) | Lai varētu veikt novērtējumu, šis lēmums turpmāk balstīsies uz pieņēmumu, ka valsts finansējums papildu sociālajām darbībām un saistītajām darbībām var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

(143)

Lai varētu veikt novērtējumu, šis lēmums turpmāk balstīsies uz pieņēmumu, ka valsts finansējums papildu sociālajām darbībām un saistītajām darbībām var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.

| (144) | Tādējādi, secinot, ka pasākumi, kas apskatīti šajā analīzē, var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm vismaz vienā aspektā (attiecībā uz “klientu”), Komisija neuzskata par nepieciešamu noteikt, vai tie var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm arī pārrobežu ieguldījumu un uzņēmējdarbības veikšanas tiesību jomā [skatīt 138. apsvērumu]. |
| --- | --- |

(144)

Tādējādi, secinot, ka pasākumi, kas apskatīti šajā analīzē, var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm vismaz vienā aspektā (attiecībā uz “klientu”), Komisija neuzskata par nepieciešamu noteikt, vai tie var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm arī pārrobežu ieguldījumu un uzņēmējdarbības veikšanas tiesību jomā [skatīt 138. apsvērumu].

7.2.4.   Secinājums

Secinājums

| (145) | Saistībā ar iepriekš minētajiem apsvērumiem Komisija uzskata, ka attiecībā uz šajā gadījumā analizētajiem pasākumiem ir izpildīti kumulatīvie nosacījumi valsts atbalsta esamībai un līdz ar to šie pasākumi ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(145)

Saistībā ar iepriekš minētajiem apsvērumiem Komisija uzskata, ka attiecībā uz šajā gadījumā analizētajiem pasākumiem ir izpildīti kumulatīvie nosacījumi valsts atbalsta esamībai un līdz ar to šie pasākumi ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

7.3.   Saderība ar iekšējo tirgu

Saderība ar iekšējo tirgu

7.3.1.   Juridiskais pamats

Juridiskais pamats

7.3.1.1.   Vispārīgi principi

Vispārīgi principi

| (146) | Ņemot vērā to, ka deficīta kompensācijas, ko saņem IRIS slimnīcas, ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, jānovērtē to saderība ar iekšējo tirgu. Iemesli, kādēļ valsts atbalsta pasākumu var vai vajag atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ir minēti LESD 106. panta 2. punktā un 107. panta 2. un 3. punktā. |
| --- | --- |

(146)

Ņemot vērā to, ka deficīta kompensācijas, ko saņem IRIS slimnīcas, ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, jānovērtē to saderība ar iekšējo tirgu. Iemesli, kādēļ valsts atbalsta pasākumu var vai vajag atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ir minēti LESD 106. panta 2. punktā un 107. panta 2. un 3. punktā.

IRIS

| (147) | Tā kā Beļģijas iestādes pastāvīgi uzsver, ka valsts finansējums IRIS slimnīcām ir kompensācija par VTNP sniegšanu, šīs deficīta kompensācijas saderība ar iekšējo tirgu lielākoties jāvērtē, pamatojoties uz LESD 106. panta 2. punktu. Tas paredz:

  “Uz uzņēmumiem, kam uzticēti sabiedriski pakalpojumi vai kas darbojas kā dalībvalstu fiskāli monopoli, attiecas Līgumos ietvertie noteikumi un jo īpaši noteikumi par konkurenci, ja šo noteikumu piemērojums de iure vai de facto netraucē veikt tiem uzticētos konkrētos uzdevumus. Tie nedrīkst ietekmēt tirdzniecības attīstību tiktāl, lai kaitētu Savienības interesēm.” |
| --- | --- |

(147)

Tā kā Beļģijas iestādes pastāvīgi uzsver, ka valsts finansējums IRIS slimnīcām ir kompensācija par VTNP sniegšanu, šīs deficīta kompensācijas saderība ar iekšējo tirgu lielākoties jāvērtē, pamatojoties uz LESD 106. panta 2. punktu. Tas paredz:

IRIS

“Uz uzņēmumiem, kam uzticēti sabiedriski pakalpojumi vai kas darbojas kā dalībvalstu fiskāli monopoli, attiecas Līgumos ietvertie noteikumi un jo īpaši noteikumi par konkurenci, ja šo noteikumu piemērojums de iure vai de facto netraucē veikt tiem uzticētos konkrētos uzdevumus. Tie nedrīkst ietekmēt tirdzniecības attīstību tiktāl, lai kaitētu Savienības interesēm.”

7.3.1.2.   LESD 106. panta 2. punkta piemērošana tajā laikā – sākotnējie apsvērumi

LESD 106. panta 2. punkta piemērošana tajā laikā – sākotnējie apsvērumi

| (148) | Komisija ir precizējusi nosacījumus LESD 106. panta 2. punkta piemērošanai vairākos juridiskos dokumentos, un, cita starpā, visjaunākie no tiem ir VTNP 2012. gada nostādnes (171) un 2012. gada VTNP lēmums (172) (turpmāk kopā tekstā – “2012. gada VTNP aktu kopums”); jau iepriekš Komisija bija publicējusi un piemēroja 2005. gada VTNP nostādnes (173) un 2005. gada VTNP lēmumu (174). Visi atbalsta pasākumi, kas atbilst 2012. gada VTNP lēmumā minētajiem kritērijiem, ir uzskatāmi par saderīgiem ar iekšējo tirgu un nav jāpaziņo. Atbalsta pasākumi, kas neietilpst 2012. gada VTNP lēmuma piemērošanas jomā, jo neatbilst visiem tajā minētajiem kritērijiem, jānovērtē saskaņā ar 2012. gada VTNP nostādnēm pēc to paziņošanas. |
| --- | --- |

(148)

Komisija ir precizējusi nosacījumus LESD 106. panta 2. punkta piemērošanai vairākos juridiskos dokumentos, un, cita starpā, visjaunākie no tiem ir VTNP 2012. gada nostādnes (171) un 2012. gada VTNP lēmums (172) (turpmāk kopā tekstā – “2012. gada VTNP aktu kopums”); jau iepriekš Komisija bija publicējusi un piemēroja 2005. gada VTNP nostādnes (173) un 2005. gada VTNP lēmumu (174). Visi atbalsta pasākumi, kas atbilst 2012. gada VTNP lēmumā minētajiem kritērijiem, ir uzskatāmi par saderīgiem ar iekšējo tirgu un nav jāpaziņo. Atbalsta pasākumi, kas neietilpst 2012. gada VTNP lēmuma piemērošanas jomā, jo neatbilst visiem tajā minētajiem kritērijiem, jānovērtē saskaņā ar 2012. gada VTNP nostādnēm pēc to paziņošanas.

171

172

173

174

| (149) | Šajā gadījumā analizējamā IRIS slimnīcu deficīta kompensēšana aizsākās 1996. gadā un tādējādi ir agrāka par 2012. gada VTNP lēmumu un nostādnēm. Tomēr 2012. gada VTNP aktu kopums paredz – 2012. gada VTNP lēmuma 10. pantā un 2012. gada VTNP nostādņu 69. punktā – noteikumus par piemērošanu arī atbalstam, kas piešķirts pirms tā stāšanās spēkā, kas notika 2012. gada 31. janvārī. Jo īpaši 2012. gada VTNP lēmuma 10. panta b) apakšpunkts paredz:

  “jebkurš atbalsts, kas piešķirts pirms šā lēmuma stāšanās spēkā [proti, pirms 2012. gada 31. janvāra] un nebija ne saderīgs ar iekšējo tirgu, ne arī atbrīvots no paziņošanas pienākuma saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2005/842/EK, bet atbilst šā lēmuma nosacījumiem, ir saderīgs ar iekšējo tirgu un atbrīvots no iepriekšējas paziņošanas pienākuma”.
  Attiecībā uz 2012. gada VTNP nostādnēm – to 68. un 69. punkts norāda, ka Komisija piemēro šajās nostādnēs minētos principus visiem atbalsta projektiem, kas tai paziņoti, neatkarīgi no tā, vai paziņošana ir notikusi pirms vai pēc šo nostādņu piemērošanas sākuma, proti, 2012. gada 31. janvāra, kā arī visam nelikumīgajam atbalstam, par ko lēmums pieņemts pēc 2012. gada 31. janvāra, pat ja šis atbalsts ir piešķirts pirms 2012. gada 31. janvāra. |
| --- | --- |

(149)

Šajā gadījumā analizējamā IRIS slimnīcu deficīta kompensēšana aizsākās 1996. gadā un tādējādi ir agrāka par 2012. gada VTNP lēmumu un nostādnēm. Tomēr 2012. gada VTNP aktu kopums paredz – 2012. gada VTNP lēmuma 10. pantā un 2012. gada VTNP nostādņu 69. punktā – noteikumus par piemērošanu arī atbalstam, kas piešķirts pirms tā stāšanās spēkā, kas notika 2012. gada 31. janvārī. Jo īpaši 2012. gada VTNP lēmuma 10. panta b) apakšpunkts paredz:

IRIS

“jebkurš atbalsts, kas piešķirts pirms šā lēmuma stāšanās spēkā [proti, pirms 2012. gada 31. janvāra] un nebija ne saderīgs ar iekšējo tirgu, ne arī atbrīvots no paziņošanas pienākuma saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2005/842/EK, bet atbilst šā lēmuma nosacījumiem, ir saderīgs ar iekšējo tirgu un atbrīvots no iepriekšējas paziņošanas pienākuma”.

Attiecībā uz 2012. gada VTNP nostādnēm – to 68. un 69. punkts norāda, ka Komisija piemēro šajās nostādnēs minētos principus visiem atbalsta projektiem, kas tai paziņoti, neatkarīgi no tā, vai paziņošana ir notikusi pirms vai pēc šo nostādņu piemērošanas sākuma, proti, 2012. gada 31. janvāra, kā arī visam nelikumīgajam atbalstam, par ko lēmums pieņemts pēc 2012. gada 31. janvāra, pat ja šis atbalsts ir piešķirts pirms 2012. gada 31. janvāra.

| (150) | Līdz ar to no iepriekš minētajiem noteikumiem par 2012. gada VTNP lēmuma un 2012. gada VTNP nostādņu piemērošanu izriet, ka valsts finansējumu IRIS slimnīcām no 1996. gada var novērtēt, pamatojoties uz 2012. gada VTNP aktu kopumu. Ja deficīta kompensēšanas mehānisms atbilst 2012. gada VTNP lēmuma vai 2012. gada VTNP nostādņu nosacījumiem, tas ir saderīgs ar iekšējo tirgu visā laikposmā no 1996. gada. |
| --- | --- |

(150)

Līdz ar to no iepriekš minētajiem noteikumiem par 2012. gada VTNP lēmuma un 2012. gada VTNP nostādņu piemērošanu izriet, ka valsts finansējumu IRIS slimnīcām no 1996. gada var novērtēt, pamatojoties uz 2012. gada VTNP aktu kopumu. Ja deficīta kompensēšanas mehānisms atbilst 2012. gada VTNP lēmuma vai 2012. gada VTNP nostādņu nosacījumiem, tas ir saderīgs ar iekšējo tirgu visā laikposmā no 1996. gada.

IRIS

| (151) | Visbeidzot, jāpievērš uzmanība pārejas noteikumam, kas iekļauts 2012. gada VTNP lēmuma 10. panta a) apakšpunktā, saskaņā ar kuru jebkura atbalsta shēma, kas piešķirta pirms minētā lēmuma stāšanās spēkā (proti, pirms 2012. gada 31. janvāra) un bija saderīga ar iekšējo tirgu un atbrīvota no paziņošanas pienākuma saskaņā ar Lēmumu 2005/842/EK, joprojām ir saderīga ar iekšējo tirgu un ir papildus atbrīvota no paziņošanas pienākuma vēl divus gadus (proti, līdz 2014. gada 30. janvārim ieskaitot). Tas nozīmē, ka atbalsts, kas piešķirts saskaņā ar attiecīgo shēmu laikā no 2005. gada VTNP lēmuma stāšanās spēkā, proti, no 2005. gada 19. decembra, līdz 2012. gada VTNP lēmuma spēkā stāšanās dienai, proti, līdz 2012. gada 31. janvārim, jāuzskata par saderīgu ar iekšējo tirgu, bet vienīgi no dienas, kad tas tika piešķirts, līdz 2014. gada 30. janvārim ieskaitot. Jebkurā gadījumā atbalstam, kas piešķirts no 2012. gada 31. janvāra, nepiemēro pārejas noteikumu, kas iekļauts 2012. gada VTNP lēmuma 10. panta a) apakšpunktā, un tā saderības novērtējums jāveic, pamatojoties uz 2012. gada VTNP lēmumu. |
| --- | --- |

(151)

Visbeidzot, jāpievērš uzmanība pārejas noteikumam, kas iekļauts 2012. gada VTNP lēmuma 10. panta a) apakšpunktā, saskaņā ar kuru jebkura atbalsta shēma, kas piešķirta pirms minētā lēmuma stāšanās spēkā (proti, pirms 2012. gada 31. janvāra) un bija saderīga ar iekšējo tirgu un atbrīvota no paziņošanas pienākuma saskaņā ar Lēmumu 2005/842/EK, joprojām ir saderīga ar iekšējo tirgu un ir papildus atbrīvota no paziņošanas pienākuma vēl divus gadus (proti, līdz 2014. gada 30. janvārim ieskaitot). Tas nozīmē, ka atbalsts, kas piešķirts saskaņā ar attiecīgo shēmu laikā no 2005. gada VTNP lēmuma stāšanās spēkā, proti, no 2005. gada 19. decembra, līdz 2012. gada VTNP lēmuma spēkā stāšanās dienai, proti, līdz 2012. gada 31. janvārim, jāuzskata par saderīgu ar iekšējo tirgu, bet vienīgi no dienas, kad tas tika piešķirts, līdz 2014. gada 30. janvārim ieskaitot. Jebkurā gadījumā atbalstam, kas piešķirts no 2012. gada 31. janvāra, nepiemēro pārejas noteikumu, kas iekļauts 2012. gada VTNP lēmuma 10. panta a) apakšpunktā, un tā saderības novērtējums jāveic, pamatojoties uz 2012. gada VTNP lēmumu.

| (152) | Līdz ar to Komisija vispirms izvērtēs, vai valsts finansējums, kas apskatīts šajā lēmumā un piešķirts IRIS slimnīcām no 1996. gada, atbilst nosacījumiem, kas minēti 2012. gada VTNP lēmumā. Tikai pretējā gadījumā Komisija izvērtēs to pašu finansējumu, pamatojoties uz 2005. gada VTNP lēmumu (par atbalstu, kas piešķirts laikā no 2005. gada 19. decembra līdz 2012. gada 31. janvārim) un 2012. gada VTNP nostādnēm. |
| --- | --- |

(152)

Līdz ar to Komisija vispirms izvērtēs, vai valsts finansējums, kas apskatīts šajā lēmumā un piešķirts IRIS slimnīcām no 1996. gada, atbilst nosacījumiem, kas minēti 2012. gada VTNP lēmumā. Tikai pretējā gadījumā Komisija izvērtēs to pašu finansējumu, pamatojoties uz 2005. gada VTNP lēmumu (par atbalstu, kas piešķirts laikā no 2005. gada 19. decembra līdz 2012. gada 31. janvārim) un 2012. gada VTNP nostādnēm.

IRIS

7.3.2.   LESD 106. panta 2. punkta piemērojamība: īsts vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums (VTNP)

LESD 106. panta 2. punkta piemērojamība: īsts vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums (VTNP)

| (153) | LESD 106. panta 2. punktu un uz to balstīto 2012. gada VTNP lēmumu piemēro tikai tādam uzņēmumam izmaksātām kompensācijām, kas atbild par “īsta vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma” vadību (175). Tiesa konstatēja, ka VTNP ir pakalpojumi, kam ir īpašas iezīmes, salīdzinot ar pakalpojumiem citās saimnieciskās dzīves jomās (176). Ir arī labi zināms, ka gadījumos, kad nav konkrētu tiesību aktu, kas Savienības līmenī definētu kritērijus VTNP esamības noteikšanai, dalībvalstīm ir plaša rīcības brīvība gan attiecībā uz definīciju, ko tās uzskata par VTNP, gan attiecībā uz kompensācijas piešķiršanu šo pakalpojumu sniedzējiem (177). Komisijas kompetence šajā jomā aprobežojas ar pārbaudi, vai dalībvalsts nav pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, kvalificējot VTNP pakalpojumu. |
| --- | --- |

(153)

LESD 106. panta 2. punktu un uz to balstīto 2012. gada VTNP lēmumu piemēro tikai tādam uzņēmumam izmaksātām kompensācijām, kas atbild par “īsta vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma” vadību (175). Tiesa konstatēja, ka VTNP ir pakalpojumi, kam ir īpašas iezīmes, salīdzinot ar pakalpojumiem citās saimnieciskās dzīves jomās (176). Ir arī labi zināms, ka gadījumos, kad nav konkrētu tiesību aktu, kas Savienības līmenī definētu kritērijus VTNP esamības noteikšanai, dalībvalstīm ir plaša rīcības brīvība gan attiecībā uz definīciju, ko tās uzskata par VTNP, gan attiecībā uz kompensācijas piešķiršanu šo pakalpojumu sniedzējiem (177). Komisijas kompetence šajā jomā aprobežojas ar pārbaudi, vai dalībvalsts nav pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, kvalificējot VTNP pakalpojumu.

175

176

177

| (154) | Komisija uzskata, ka visas IRIS slimnīcu saimnieciskās darbības, kas saņem valsts finansējumu (proti, visi sociālie un slimnīcu uzdevumi, ko pilda šīs slimnīcas), ir vai nu īsti vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi, kā to apliecina Beļģijas iestādes, vai arī tikai ar tiem saistītas darbības. Šajā gadījumā jo īpaši visiem attiecīgajiem medicīniskajiem un sociālajiem pakalpojumiem ir atšķirīgas īpašības, salīdzinot ar citām saimnieciska rakstura darbībām, proti, tie ir būtiski svarīgi sabiedrības medicīniskajai un sociālajai labklājībai. Līdz ar to Beļģijas iestādes nav pieļāvušas acīmredzamu kļūdu, kvalificējot šos pakalpojumus kā VTNP. |
| --- | --- |

(154)

Komisija uzskata, ka visas IRIS slimnīcu saimnieciskās darbības, kas saņem valsts finansējumu (proti, visi sociālie un slimnīcu uzdevumi, ko pilda šīs slimnīcas), ir vai nu īsti vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi, kā to apliecina Beļģijas iestādes, vai arī tikai ar tiem saistītas darbības. Šajā gadījumā jo īpaši visiem attiecīgajiem medicīniskajiem un sociālajiem pakalpojumiem ir atšķirīgas īpašības, salīdzinot ar citām saimnieciska rakstura darbībām, proti, tie ir būtiski svarīgi sabiedrības medicīniskajai un sociālajai labklājībai. Līdz ar to Beļģijas iestādes nav pieļāvušas acīmredzamu kļūdu, kvalificējot šos pakalpojumus kā VTNP.

IRIS

| (155) | Attiecībā uz saistītajām darbībām, kas aprakstītas 41. apsvērumā, Komisija atzīmē, ka darbību var atzīt par saistītu ar VTNP, ja tā ir tieši piesaistīta un nepieciešama šo VTNP sniegšanai vai ir ar tiem nepārprotami saistīta. Otrajā gadījumā attiecīgās darbības patērē tos pašus resursus, ko VTNP, piemēram, materiālus, iekārtas, darbaspēku un pamatkapitālu. Arī saistīto darbību apjomam jābūt ierobežotam. Komisija uzskata, ka visas darbības, kas minētas 41. apsvērumā, var atzīt par saistītām ar IRIS slimnīcu VTNP pamatdarbību. Darbības, kuras atzīst par saistītām, 1) ir tieši piesaistītas un nepieciešamas IRIS slimnīcu VTNP darbības nodrošināšanai, jo tās ir darbības, kuras modernām slimnīcām ir jānodrošina papildus medicīnisko un sociālo pakalpojumu sniegšanai, un/vai 2) ir ar šiem pakalpojumiem nepārprotami saistītas, jo izmanto slimnīcas infrastruktūru (proti, ēkas un zemi). Ņemot vērā ierobežoto ieņēmumu daļu, ko saistītās darbības nodrošina kopējos IRIS slimnīcu ieņēmumos (vidēji mazāk par 2 %), Komisija arī uzskata, ka visām šīm saistītajām darbībām ir ļoti ierobežots apjoms. |
| --- | --- |

(155)

Attiecībā uz saistītajām darbībām, kas aprakstītas 41. apsvērumā, Komisija atzīmē, ka darbību var atzīt par saistītu ar VTNP, ja tā ir tieši piesaistīta un nepieciešama šo VTNP sniegšanai vai ir ar tiem nepārprotami saistīta. Otrajā gadījumā attiecīgās darbības patērē tos pašus resursus, ko VTNP, piemēram, materiālus, iekārtas, darbaspēku un pamatkapitālu. Arī saistīto darbību apjomam jābūt ierobežotam. Komisija uzskata, ka visas darbības, kas minētas 41. apsvērumā, var atzīt par saistītām ar IRIS slimnīcu VTNP pamatdarbību. Darbības, kuras atzīst par saistītām, 1) ir tieši piesaistītas un nepieciešamas IRIS slimnīcu VTNP darbības nodrošināšanai, jo tās ir darbības, kuras modernām slimnīcām ir jānodrošina papildus medicīnisko un sociālo pakalpojumu sniegšanai, un/vai 2) ir ar šiem pakalpojumiem nepārprotami saistītas, jo izmanto slimnīcas infrastruktūru (proti, ēkas un zemi). Ņemot vērā ierobežoto ieņēmumu daļu, ko saistītās darbības nodrošina kopējos IRIS slimnīcu ieņēmumos (vidēji mazāk par 2 %), Komisija arī uzskata, ka visām šīm saistītajām darbībām ir ļoti ierobežots apjoms.

IRIS

IRIS

IRIS

7.3.3.   2012. gada VTNP lēmuma piemērojamība

2012. gada VTNP lēmuma piemērojamība

| (156) | Komisija arī uzskata, ka valsts līdzekļu piešķiršana IRIS slimnīcām VTNP īstenošanai būtiski attiecas uz 2012. gada VTNP lēmuma piemērošanas jomu, kā paredzēts tā 2. pantā. Kā norādīts 2012. gada VTNP lēmuma 2. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā, 2012. gada VTNP lēmumu piemēro valsts atbalstam, kas piešķirts kā VTNP kompensācijas tām slimnīcām, kas nodrošina medicīnisko aprūpi (tostarp saistītās darbības, kuras tieši piesaistītas pamatdarbībai, ieskaitot, bet neaprobežojoties ar pētniecības jomu), un uzņēmumiem, kas nodrošina VTNP, apmierinot sociālās vajadzības, cita starpā, attiecībā uz veselības aprūpi un neaizsargāto iedzīvotāju grupu sociālo integrāciju. Ņemot vērā to, ka VTNP un saistītās darbības, kas izmanto valsts finansējumu un ko īsteno IRIS slimnīcas, visas var iekļaut šādas darbības kategorijās, Komisija secina, ka šajā gadījumā analizētais deficīta kompensēšanas mehānisms attiecas uz 2012. gada VTNP lēmuma būtisko piemērošanas jomu. Līdz ar to izmaksas, ko rada visas IRIS slimnīcu darbības (VTNP un saistītās darbības), var segt ar kompensācijām, kas piešķirtas saskaņā ar 2012. gada VTNP lēmumu. |
| --- | --- |

(156)

Komisija arī uzskata, ka valsts līdzekļu piešķiršana IRIS slimnīcām VTNP īstenošanai būtiski attiecas uz 2012. gada VTNP lēmuma piemērošanas jomu, kā paredzēts tā 2. pantā. Kā norādīts 2012. gada VTNP lēmuma 2. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā, 2012. gada VTNP lēmumu piemēro valsts atbalstam, kas piešķirts kā VTNP kompensācijas tām slimnīcām, kas nodrošina medicīnisko aprūpi (tostarp saistītās darbības, kuras tieši piesaistītas pamatdarbībai, ieskaitot, bet neaprobežojoties ar pētniecības jomu), un uzņēmumiem, kas nodrošina VTNP, apmierinot sociālās vajadzības, cita starpā, attiecībā uz veselības aprūpi un neaizsargāto iedzīvotāju grupu sociālo integrāciju. Ņemot vērā to, ka VTNP un saistītās darbības, kas izmanto valsts finansējumu un ko īsteno IRIS slimnīcas, visas var iekļaut šādas darbības kategorijās, Komisija secina, ka šajā gadījumā analizētais deficīta kompensēšanas mehānisms attiecas uz 2012. gada VTNP lēmuma būtisko piemērošanas jomu. Līdz ar to izmaksas, ko rada visas IRIS slimnīcu darbības (VTNP un saistītās darbības), var segt ar kompensācijām, kas piešķirtas saskaņā ar 2012. gada VTNP lēmumu.

IRIS

IRIS

IRIS

7.3.4.   Pilnvarojuma akts

Pilnvarojuma akts

| (157) | Pirmais būtiskais saderības nosacījums, kas minēts 2012. gada VTNP lēmumā, ir tāds, ka VTNP vadībai jābūt uzticētai attiecīgajam uzņēmumam ar vienu vai vairākiem aktiem, kuru veidu var noteikt katra dalībvalsts pati (178). Šajos aktos nepārprotami jānorāda:






  — | sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākuma raksturs un ilgums (179), |
| --- | --- | --- |

(157)

Pirmais būtiskais saderības nosacījums, kas minēts 2012. gada VTNP lēmumā, ir tāds, ka VTNP vadībai jābūt uzticētai attiecīgajam uzņēmumam ar vienu vai vairākiem aktiem, kuru veidu var noteikt katra dalībvalsts pati (178). Šajos aktos nepārprotami jānorāda:

178

—

sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākuma raksturs un ilgums (179),

179

| — | uzņēmums, kuram uzdoti šie pienākumi, un vajadzības gadījumā – attiecīgā teritorija (180), |
| --- | --- |

—

uzņēmums, kuram uzdoti šie pienākumi, un vajadzības gadījumā – attiecīgā teritorija (180),

180

| — | jebkuru to ekskluzīvo vai īpašo tiesību raksturs, ko atbalsta piešķīrēja iestāde ir piešķīrusi konkrētajam uzņēmumam (181), |
| --- | --- |

—

jebkuru to ekskluzīvo vai īpašo tiesību raksturs, ko atbalsta piešķīrēja iestāde ir piešķīrusi konkrētajam uzņēmumam (181),

181

| — | kompensēšanas mehānisma apraksts un kompensācijas aprēķināšanas, kontroles un pārskatīšanas kritēriji (182), |
| --- | --- |

—

kompensēšanas mehānisma apraksts un kompensācijas aprēķināšanas, kontroles un pārskatīšanas kritēriji (182),

182

| — | iespējamās kompensācijas pārmaksas atgūšanas kārtība un pasākumi tās nepieļaušanai (183). |
| --- | --- |

—

iespējamās kompensācijas pārmaksas atgūšanas kārtība un pasākumi tās nepieļaušanai (183).

183

| (158) | Turklāt 2012. gada VTNP lēmums paredz, ka pilnvarojumā jāsniedz atsauce uz šo lēmumu (184). |
| --- | --- |

(158)

Turklāt 2012. gada VTNP lēmums paredz, ka pilnvarojumā jāsniedz atsauce uz šo lēmumu (184).

184

7.3.4.1.   
  IRIS slimnīcām uzdoto sabiedriskas nozīmes pienākumu raksturs un radītais noslogojums

IRIS

| (159) | Tiesa 2012. gada 7. novembra spriedumā par atcelšanu iekļāva provizorisku konstatējumu, saskaņā ar kuru, “ja valsts un privātām struktūrām, kas atbild par to pašu sabiedrisko pakalpojumu, ir uzdots pildīt dažādas prasības, kas paredz atšķirīgas izmaksas un dažāda līmeņa kompensācijas, šīs atšķirības nepārprotami jānorāda attiecīgajos pilnvarojuma aktos, jo īpaši, lai varētu pārbaudīt subsīdijas saderību ar vienlīdzīgas attieksmes principu. Būtībā valsts atbalstu, kas jebkādā veidā pārkāpj Savienības tiesību vispārīgos principus, piemēram, vienlīdzīgas attieksmes principu, Komisija nevar atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu (Tiesas 2008. gada 15. aprīļa spriedums lietā Nuova Agricast, C-390/06, krāj. I-2577. lpp., 51. punkts).” (185) |
| --- | --- |

(159)

Tiesa 2012. gada 7. novembra spriedumā par atcelšanu iekļāva provizorisku konstatējumu, saskaņā ar kuru, “ja valsts un privātām struktūrām, kas atbild par to pašu sabiedrisko pakalpojumu, ir uzdots pildīt dažādas prasības, kas paredz atšķirīgas izmaksas un dažāda līmeņa kompensācijas, šīs atšķirības nepārprotami jānorāda attiecīgajos pilnvarojuma aktos, jo īpaši, lai varētu pārbaudīt subsīdijas saderību ar vienlīdzīgas attieksmes principu. Būtībā valsts atbalstu, kas jebkādā veidā pārkāpj Savienības tiesību vispārīgos principus, piemēram, vienlīdzīgas attieksmes principu, Komisija nevar atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu (Tiesas 2008. gada 15. aprīļa spriedums lietā Nuova Agricast, C-390/06, krāj. I-2577. lpp., 51. punkts).” (185)

Nuova Agricast

185

| (160) | Sprieduma lietā Nuova Agricast (186) 66. punkts norāda, ka “vienlīdzīgas attieksmes principa ievērošana prasa, lai līdzīgas situācijas netiktu risinātas atšķirīgi, bet atšķirīgas situācijas – vienādi, vismaz gadījumos, kad šāda attieksme nav objektīvi pamatota (skatīt jo īpaši 2006. gada 26. oktobra spriedumu lietā Koninklijke Coöperatie Cosun, C-248/04, krāj. I-10211. lpp., 72. punkts, un citēto judikatūru)”. |
| --- | --- |

(160)

Sprieduma lietā Nuova Agricast (186) 66. punkts norāda, ka “vienlīdzīgas attieksmes principa ievērošana prasa, lai līdzīgas situācijas netiktu risinātas atšķirīgi, bet atšķirīgas situācijas – vienādi, vismaz gadījumos, kad šāda attieksme nav objektīvi pamatota (skatīt jo īpaši 2006. gada 26. oktobra spriedumu lietā Koninklijke Coöperatie Cosun, C-248/04, krāj. I-10211. lpp., 72. punkts, un citēto judikatūru)”.

Nuova Agricast

186

Koninklijke Coöperatie Cosun

| (161) | Tomēr Komisija konstatē, ka nediskriminācijas princips 2012. gada VTNP lēmumā nav norādīts kā saderības kritērijs. Komisija arī plāno izvērtēt, vai IRIS publiskās slimnīcas un Briseles privātās slimnīcas atrodas līdzīgā vai atšķirīgā juridiskā un faktiskā situācijā. Tādēļ, aprakstot IRIS slimnīcām uzdoto sabiedrisko pakalpojumu pienākumu raksturu, Komisija norādīs, vai Briseles privātajām slimnīcām ir uzdoti līdzīgi pienākumi. |
| --- | --- |

(161)

Tomēr Komisija konstatē, ka nediskriminācijas princips 2012. gada VTNP lēmumā nav norādīts kā saderības kritērijs. Komisija arī plāno izvērtēt, vai IRIS publiskās slimnīcas un Briseles privātās slimnīcas atrodas līdzīgā vai atšķirīgā juridiskā un faktiskā situācijā. Tādēļ, aprakstot IRIS slimnīcām uzdoto sabiedrisko pakalpojumu pienākumu raksturu, Komisija norādīs, vai Briseles privātajām slimnīcām ir uzdoti līdzīgi pienākumi.

IRIS

IRIS

| (162) | Kā skaidrots iepriekš (skatīt 2.3. punktu), uz IRIS slimnīcām attiecas tiesiskais regulējums, kas sastāv no likuma par CPAS (pamatojoties uz kuru IRIS slimnīcas tika izveidotas), LCH, vietējo slimnīcu asociāciju statūtiem un stratēģiskajiem plāniem, ko pieņēmusi IRIS jumta organizācija. Ņemot vērā to, ka valsts iestādēm (proti, komūnām un CPAS) ir vairākuma kontroles tiesības pār vietējām asociācijām, kas izriet no likuma par CPAS XII nodaļas, un pār IRIS jumta organizāciju, šie statūti un stratēģiskie plāni IRIS slimnīcām ir obligāti jāpilda, tādēļ tos var uzskatīt par derīgiem pilnvarojuma aktiem, kuru raksturs tiks precizēts turpmāk [skatīt 164., 170. un turpmākos apsvērumus]. Tādēļ ir vērts arī uzsvērt, ka valsts iestādes var tieši kontrolēt IRIS slimnīcu ikdienas darbību un vajadzības gadījumā sniegt papildu norādījumus. |
| --- | --- |

(162)

Kā skaidrots iepriekš (skatīt 2.3. punktu), uz IRIS slimnīcām attiecas tiesiskais regulējums, kas sastāv no likuma par CPAS (pamatojoties uz kuru IRIS slimnīcas tika izveidotas), LCH, vietējo slimnīcu asociāciju statūtiem un stratēģiskajiem plāniem, ko pieņēmusi IRIS jumta organizācija. Ņemot vērā to, ka valsts iestādēm (proti, komūnām un CPAS) ir vairākuma kontroles tiesības pār vietējām asociācijām, kas izriet no likuma par CPAS XII nodaļas, un pār IRIS jumta organizāciju, šie statūti un stratēģiskie plāni IRIS slimnīcām ir obligāti jāpilda, tādēļ tos var uzskatīt par derīgiem pilnvarojuma aktiem, kuru raksturs tiks precizēts turpmāk [skatīt 164., 170. un turpmākos apsvērumus]. Tādēļ ir vērts arī uzsvērt, ka valsts iestādes var tieši kontrolēt IRIS slimnīcu ikdienas darbību un vajadzības gadījumā sniegt papildu norādījumus.

IRIS

CPAS

IRIS

LCH

IRIS

CPAS

CPAS

IRIS

IRIS

IRIS

| (163) | Tika arī konstatēts [skatīt 24. apsvērumu], ka IRIS slimnīcas sākumā tiešā veidā vadīja un kontrolēja CPAS, kas tās izveidoja, lai izpildītu savu sociālās palīdzības sniegšanas pienākumu saskaņā ar likumu par CPAS. Lai nodrošinātu Briseles publisko slimnīcu ilgtspējību un dzīvotspēju [skatīt 24. apsvērumu], bija vajadzīga pārstrukturēšana un diskusijas par IRIS slimnīcu izveidi (un tās veidoja kā vietējas asociācijas saskaņā ar likuma par CPAS XII nodaļu, paredzot tām finansiālu un juridisku patstāvību). Tomēr šī pārstrukturēšana nemainīja Briseles IRIS publisko slimnīcu pamatuzdevumu (187), proti, nodrošināt medicīnisku un sociāli medicīnisku aprūpi, tādējādi palīdzot izpildīt sava radītāja CPAS sociālās palīdzības sniegšanas pienākumu. |
| --- | --- |

(163)

Tika arī konstatēts [skatīt 24. apsvērumu], ka IRIS slimnīcas sākumā tiešā veidā vadīja un kontrolēja CPAS, kas tās izveidoja, lai izpildītu savu sociālās palīdzības sniegšanas pienākumu saskaņā ar likumu par CPAS. Lai nodrošinātu Briseles publisko slimnīcu ilgtspējību un dzīvotspēju [skatīt 24. apsvērumu], bija vajadzīga pārstrukturēšana un diskusijas par IRIS slimnīcu izveidi (un tās veidoja kā vietējas asociācijas saskaņā ar likuma par CPAS XII nodaļu, paredzot tām finansiālu un juridisku patstāvību). Tomēr šī pārstrukturēšana nemainīja Briseles IRIS publisko slimnīcu pamatuzdevumu (187), proti, nodrošināt medicīnisku un sociāli medicīnisku aprūpi, tādējādi palīdzot izpildīt sava radītāja CPAS sociālās palīdzības sniegšanas pienākumu.

IRIS

CPAS

CPAS

IRIS

CPAS

IRIS

187

CPAS

| (164) | Medicīniskā aprūpe, ko nodrošina IRIS slimnīcas, ir definēta arī LCH, kas paredz attiecīgu regulējumu, ko piemēro Beļģijas slimnīcu nozares organizācijai kopumā. Pamatojoties uz to, LCH uzdod pildīt slimnīcu pamatpienākumus visām Beļģijas slimnīcām, gan publiskām, gan privātām, tostarp IRIS slimnīcām. Jo īpaši LCH 2. pants definē iestādes, kuras var uzskatīt par slimnīcām, bet tā 68.–76.e pants definē slimnīcu un slimnīcu pakalpojumu apstiprināšanas nosacījumus (kas tiek detalizēti īstenošanas dekrētos, kuri paredz nosacījumus kvalitātes jomā, prasības attiecībā uz personālu utt.). LCH 23.–45. pants nosaka prasības slimnīcu programmu izstrādes mehānismam, paredzot skaita ierobežojumus slimnīcas gultām, slimnīcas pakalpojumiem un noteiktām medicīniskām iekārtām (piemēram, skeneriem), ko var ekspluatēt un izmantot. Vienīgi tie apstiprinātie slimnīcas pakalpojumi, kas atbilst programmu izstrādes nosacījumiem, var saņemt valsts finansējumu. Kā norādīts sākšanas lēmumā (188) un kā apstiprina trešo personu apsvērumu neesamība šajā jomā, nebija un nav nekādu šaubu par LCH definētā slimnīcas pamatuzdevuma skaidrību. Ir arī skaidrs, ka IRIS slimnīcas atbilst šīm prasībām, jo tām ir visas nepieciešamās atļaujas un to darbība ir apstiprināta programmu izstrādes mehānisma ietvaros. |
| --- | --- |

(164)

Medicīniskā aprūpe, ko nodrošina IRIS slimnīcas, ir definēta arī LCH, kas paredz attiecīgu regulējumu, ko piemēro Beļģijas slimnīcu nozares organizācijai kopumā. Pamatojoties uz to, LCH uzdod pildīt slimnīcu pamatpienākumus visām Beļģijas slimnīcām, gan publiskām, gan privātām, tostarp IRIS slimnīcām. Jo īpaši LCH 2. pants definē iestādes, kuras var uzskatīt par slimnīcām, bet tā 68.–76.e pants definē slimnīcu un slimnīcu pakalpojumu apstiprināšanas nosacījumus (kas tiek detalizēti īstenošanas dekrētos, kuri paredz nosacījumus kvalitātes jomā, prasības attiecībā uz personālu utt.). LCH 23.–45. pants nosaka prasības slimnīcu programmu izstrādes mehānismam, paredzot skaita ierobežojumus slimnīcas gultām, slimnīcas pakalpojumiem un noteiktām medicīniskām iekārtām (piemēram, skeneriem), ko var ekspluatēt un izmantot. Vienīgi tie apstiprinātie slimnīcas pakalpojumi, kas atbilst programmu izstrādes nosacījumiem, var saņemt valsts finansējumu. Kā norādīts sākšanas lēmumā (188) un kā apstiprina trešo personu apsvērumu neesamība šajā jomā, nebija un nav nekādu šaubu par LCH definētā slimnīcas pamatuzdevuma skaidrību. Ir arī skaidrs, ka IRIS slimnīcas atbilst šīm prasībām, jo tām ir visas nepieciešamās atļaujas un to darbība ir apstiprināta programmu izstrādes mehānisma ietvaros.

IRIS

LCH

LCH

IRIS

LCH

LCH

188

LCH

IRIS

| (165) | Papildus slimnīcu pamatuzdevumam, kas uzdots visām Beļģijas publiskām un privātām slimnīcām, Komisijas 2009. gada 28. oktobra lēmums (skatīt iepriekš 4.1. punktu), Tiesas 2012. gada 7. novembra spriedums par atcelšanu (skatīt iepriekš 4.2. punktu) un Komisijas 2014. gada 1. oktobra sākšanas lēmums (skatīt iepriekš 4.3. punktu) atsaucas uz trim papildu (vai specifiskiem) VTNP, kas būtībā attiecas uz 1) vispārēju veselības aprūpes pieejamību; 2) pienākumu nodrošināt aprūpi vairākās vietās; un 3) papildu sociālajiem pakalpojumiem, kas uzticēti tikai un vienīgi IRIS slimnīcām. Tomēr tas neliecina, ka slimnīcas pamatuzdevums un papildu VTNP būtu noteikti jāvērtē neatkarīgi viens no otra. Šajā jomā sākšanas lēmuma 23. apsvērumā tika norādīts, ka Beļģijas iestādes apgalvo – slimnīcas pamatuzdevums iekļaujas plašākā VTNP, proti, pienākumā nodrošināt sociālo palīdzību, kā paredzēts likumā par CPAS, vai arī tas papildina šo VTNP. |
| --- | --- |

(165)

Papildus slimnīcu pamatuzdevumam, kas uzdots visām Beļģijas publiskām un privātām slimnīcām, Komisijas 2009. gada 28. oktobra lēmums (skatīt iepriekš 4.1. punktu), Tiesas 2012. gada 7. novembra spriedums par atcelšanu (skatīt iepriekš 4.2. punktu) un Komisijas 2014. gada 1. oktobra sākšanas lēmums (skatīt iepriekš 4.3. punktu) atsaucas uz trim papildu (vai specifiskiem) VTNP, kas būtībā attiecas uz 1) vispārēju veselības aprūpes pieejamību; 2) pienākumu nodrošināt aprūpi vairākās vietās; un 3) papildu sociālajiem pakalpojumiem, kas uzticēti tikai un vienīgi IRIS slimnīcām. Tomēr tas neliecina, ka slimnīcas pamatuzdevums un papildu VTNP būtu noteikti jāvērtē neatkarīgi viens no otra. Šajā jomā sākšanas lēmuma 23. apsvērumā tika norādīts, ka Beļģijas iestādes apgalvo – slimnīcas pamatuzdevums iekļaujas plašākā VTNP, proti, pienākumā nodrošināt sociālo palīdzību, kā paredzēts likumā par CPAS, vai arī tas papildina šo VTNP.

IRIS

CPAS

| (166) | Līdz ar to Komisija uzskata, ka slimnīcu pamatuzdevuma, kas uzdots visām slimnīcām saskaņā ar LCH, sasaiste ar trim papildu VTNP pienākumiem, kas uzdoti (189) vienīgi IRIS slimnīcām, de facto ir “sociālas veselības aprūpes VTNP”, kas raksturīgs IRIS slimnīcām un ko īsteno vienīgi tās. Pārbaudot realitātē visus VTNP pienākumus, kas uzdoti IRIS slimnīcām, un saistībā ar to pamatojoties uz analīzi par visu šo pienākumu raksturu un īpašībām, Komisija uzskata, ka nebūtu lietderīgi vērtēt trīs papildu VTNP pienākumus, kas uzdoti municipālā līmenī, nošķirti no slimnīcas pamatuzdevuma, kas uzticēts saskaņā ar LCH. Faktiski šie papildu VTNP pienākumi, no vienas puses, ir pamatoti ar un balstās uz slimnīcas pamatuzdevumu, kas uzdots IRIS slimnīcām saskaņā ar LCH, un, no otras puses, ievērojami pārsniedz šo pamata pienākumu, uzdodot IRIS slimnīcām 1) piedāvāt plašu veselības aprūpes pakalpojumu klāstu visiem pacientiem, neņemot vērā viņu maksātspēju (veselības aprūpes vispārēja pieejamība) [skatīt 170.–190. apsvērumu], 2) strādāt kā slimnīcai vairākās vietās (nodrošinot aprūpes tuvumu) [skatīt 191.–204. apsvērumu] un vienlaikus 3) veltīt īpašu uzmanību pacientu sociālajām vajadzībām (sniedzot papildu sociālos pakalpojumus) [skatīt 205.–214. apsvērumu]. Attiecībā uz slimnīcas pamatuzdevumu, kas noteikts saskaņā ar LCH [skatīt 164. apsvērumu], šos trīs papildu pienākumus nevar uzskatīt par patstāvīgām darbībām, kā to skaidri pierāda fakts, ka šie pienākumi nekad nebūtu uzdoti, ja nebūtu pamatpienākuma nodrošināt slimnīcas pamatuzdevumu saskaņā ar LCH. Visbeidzot, šādu nostāju noteiktā mērā atbalsta arī sūdzības iesniedzēji, apgalvojot [skatīt 71. apsvērumu], ka papildu sociālos pakalpojumus nevar nošķirt no veselības aprūpes vispārējā pakalpojuma. |
| --- | --- |

(166)

Līdz ar to Komisija uzskata, ka slimnīcu pamatuzdevuma, kas uzdots visām slimnīcām saskaņā ar LCH, sasaiste ar trim papildu VTNP pienākumiem, kas uzdoti (189) vienīgi IRIS slimnīcām, de facto ir “sociālas veselības aprūpes VTNP”, kas raksturīgs IRIS slimnīcām un ko īsteno vienīgi tās. Pārbaudot realitātē visus VTNP pienākumus, kas uzdoti IRIS slimnīcām, un saistībā ar to pamatojoties uz analīzi par visu šo pienākumu raksturu un īpašībām, Komisija uzskata, ka nebūtu lietderīgi vērtēt trīs papildu VTNP pienākumus, kas uzdoti municipālā līmenī, nošķirti no slimnīcas pamatuzdevuma, kas uzticēts saskaņā ar LCH. Faktiski šie papildu VTNP pienākumi, no vienas puses, ir pamatoti ar un balstās uz slimnīcas pamatuzdevumu, kas uzdots IRIS slimnīcām saskaņā ar LCH, un, no otras puses, ievērojami pārsniedz šo pamata pienākumu, uzdodot IRIS slimnīcām 1) piedāvāt plašu veselības aprūpes pakalpojumu klāstu visiem pacientiem, neņemot vērā viņu maksātspēju (veselības aprūpes vispārēja pieejamība) [skatīt 170.–190. apsvērumu], 2) strādāt kā slimnīcai vairākās vietās (nodrošinot aprūpes tuvumu) [skatīt 191.–204. apsvērumu] un vienlaikus 3) veltīt īpašu uzmanību pacientu sociālajām vajadzībām (sniedzot papildu sociālos pakalpojumus) [skatīt 205.–214. apsvērumu]. Attiecībā uz slimnīcas pamatuzdevumu, kas noteikts saskaņā ar LCH [skatīt 164. apsvērumu], šos trīs papildu pienākumus nevar uzskatīt par patstāvīgām darbībām, kā to skaidri pierāda fakts, ka šie pienākumi nekad nebūtu uzdoti, ja nebūtu pamatpienākuma nodrošināt slimnīcas pamatuzdevumu saskaņā ar LCH. Visbeidzot, šādu nostāju noteiktā mērā atbalsta arī sūdzības iesniedzēji, apgalvojot [skatīt 71. apsvērumu], ka papildu sociālos pakalpojumus nevar nošķirt no veselības aprūpes vispārējā pakalpojuma.

LCH

189

IRIS

de facto

IRIS

IRIS

LCH

IRIS

LCH

IRIS

LCH

LCH

| (167) | Attiecībā uz pieeju, kas izklāstīta iepriekšējos apsvērumos [skatīt 162.–166. apsvērumu], Komisijai jāuzsver šādi trīs aspekti. Pirmkārt, sociālās veselības aprūpes VTNP, ko sniedz IRIS slimnīcas, paredz ne vairāk un ne mazāk kā uzdotā slimnīcas pamatuzdevuma izpildi [skatīt 164. apsvērumu] un triju papildu VTNP pienākumu izpildi, kas šīm slimnīcām jānodrošina [skatīt 170. un turpmākos apsvērumus]. Otrkārt, kā pierādīts turpmāk, IRIS slimnīcas un Briseles privātās slimnīcas neatrodas līdzīgā situācijā, jo īpaši tādēļ, ka IRIS slimnīcas ir vienīgās, kurām jāpilda trīs papildu VTNP pienākumi [skatīt 170. un turpmākos apsvērumus], un tādējādi tās vienīgās nodrošina sociālās veselības aprūpes VTNP, kā minēts iepriekš [skatīt 166.–167. apsvērumu]. Treškārt, uz IRIS slimnīcām attiecas arī ierobežojumi, kas ietekmē sociālās veselības aprūpes VTNP sniegumu, proti, to publiskais statuss [skatīt 42. apsvērumu] un nepieciešamība nodrošināt šo VTNP sniegšanas ilgtspējību [skatīt 91. un 168. apsvērumu]. Turpmāk 2. grafiks ilustrē šos abus apsvērumus.

  2. grafiks


  Pienākumi, ierobežojumi un valsts finansēšanas mehānismi, ko piemēro IRIS publiskām slimnīcām, salīdzinājumā ar privātām slimnīcām




  Sociālās veselības aprūpes VTNP:
  Valsts uzņēmuma statuss (divvalodība, ierēdņi ...)
  Ilgtpējība (publisko silmnīcu pakalpojumi)
  Komūnu veiktais deficīta finansējums (IRIS slimnīcu statūtu 46.pants)
  Privātās slimnīcas
  Publiskās IRIS slimnīcas
  Universālās aprūpes pienākums
  Federālais finansējums (LCH)
  Slimnīcu pamatuzdevums (LCH)
  Slimnīcu pamatuzdevums (LCH)
  Pienākums darboties vairākās vietās
  Sociālais papildu pienākums |
| --- | --- |

(167)

Attiecībā uz pieeju, kas izklāstīta iepriekšējos apsvērumos [skatīt 162.–166. apsvērumu], Komisijai jāuzsver šādi trīs aspekti. Pirmkārt, sociālās veselības aprūpes VTNP, ko sniedz IRIS slimnīcas, paredz ne vairāk un ne mazāk kā uzdotā slimnīcas pamatuzdevuma izpildi [skatīt 164. apsvērumu] un triju papildu VTNP pienākumu izpildi, kas šīm slimnīcām jānodrošina [skatīt 170. un turpmākos apsvērumus]. Otrkārt, kā pierādīts turpmāk, IRIS slimnīcas un Briseles privātās slimnīcas neatrodas līdzīgā situācijā, jo īpaši tādēļ, ka IRIS slimnīcas ir vienīgās, kurām jāpilda trīs papildu VTNP pienākumi [skatīt 170. un turpmākos apsvērumus], un tādējādi tās vienīgās nodrošina sociālās veselības aprūpes VTNP, kā minēts iepriekš [skatīt 166.–167. apsvērumu]. Treškārt, uz IRIS slimnīcām attiecas arī ierobežojumi, kas ietekmē sociālās veselības aprūpes VTNP sniegumu, proti, to publiskais statuss [skatīt 42. apsvērumu] un nepieciešamība nodrošināt šo VTNP sniegšanas ilgtspējību [skatīt 91. un 168. apsvērumu]. Turpmāk 2. grafiks ilustrē šos abus apsvērumus.

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

2. grafiks

2. grafiks

Pienākumi, ierobežojumi un valsts finansēšanas mehānismi, ko piemēro IRIS publiskām slimnīcām, salīdzinājumā ar privātām slimnīcām

Pienākumi, ierobežojumi un valsts finansēšanas mehānismi, ko piemēro IRIS

Sociālās veselības aprūpes VTNP:

Valsts uzņēmuma statuss (divvalodība, ierēdņi ...)

Ilgtpējība (publisko silmnīcu pakalpojumi)

Komūnu veiktais deficīta finansējums (IRIS slimnīcu statūtu 46.pants)

Privātās slimnīcas

Publiskās IRIS slimnīcas

Universālās aprūpes pienākums

Federālais finansējums (LCH)

Slimnīcu pamatuzdevums (LCH)

Slimnīcu pamatuzdevums (LCH)

Pienākums darboties vairākās vietās

Sociālais papildu pienākums

| (168) | Ņemot vērā to, ka šie trīs papildu VTNP pienākumi būtiski pārsniedz obligātās prasības, ko piemēro visām slimnīcām (publiskajām un privātajām slimnīcām Beļģijā), tie rada izmaksas, kuras nesedz vai tikai daļēji sedz BMF (skatīt 2.5.1. punktu) un sociālā nodrošinājuma sistēma. Pieskaitot arī paaugstinātās izmaksas, ko rada šo slimnīcu valsts uzņēmuma statuss [ierēdņi, divvalodība utt., skatīt arī 42. apsvērumu], tas izskaidro, kādēļ IRIS slimnīcas ziņoja par deficītu lielākajā daļā gadu laikā no 1996. līdz 2014. gadam. Kopumā IRIS slimnīcu grāmatvedības deficīts par 1996.–2014. gadu palielinājās aptuveni līdz 250 miljoniem euro [skatīt 234. apsvērumu]. CPAS un attiecīgās Briseles komūnas vēlas un tām ir jānodrošina (190)
  IRIS slimnīcu ilgtspējība, lai rūpētos par to, ka sociālās veselības aprūpes VTNP tiek sniegts un CPAS pienākums sniegt sociālo palīdzību tiek pildīts (skatīt arī 2.2. punktu). Tādēļ tās sedz visu šo slimnīcu deficītu, un tas ļauj kompensēt sociālās veselības aprūpes VTNP atlikušās izmaksas (kas sastāv no slimnīcu pamatuzdevuma un trim papildu VTNP pienākumiem) (191) un tādējādi nodrošināt IRIS slimnīcu ilgtspējību [skatīt 91. apsvērumu]. To darot, deficīta kompensēšana neizdala atsevišķi dažādus VTNP pienākumus. Saistībā ar to jāpārbauda, vai ir iespējams vispārīgi izslēgt jebkādu kompensācijas pārmaksu (piemēram, par dažādiem VTNP, kas tiek apvienoti), kā skaidrots turpmāk (skatīt 9.–13. tabulu 7.3.5. punktā). |
| --- | --- |

(168)

Ņemot vērā to, ka šie trīs papildu VTNP pienākumi būtiski pārsniedz obligātās prasības, ko piemēro visām slimnīcām (publiskajām un privātajām slimnīcām Beļģijā), tie rada izmaksas, kuras nesedz vai tikai daļēji sedz BMF (skatīt 2.5.1. punktu) un sociālā nodrošinājuma sistēma. Pieskaitot arī paaugstinātās izmaksas, ko rada šo slimnīcu valsts uzņēmuma statuss [ierēdņi, divvalodība utt., skatīt arī 42. apsvērumu], tas izskaidro, kādēļ IRIS slimnīcas ziņoja par deficītu lielākajā daļā gadu laikā no 1996. līdz 2014. gadam. Kopumā IRIS slimnīcu grāmatvedības deficīts par 1996.–2014. gadu palielinājās aptuveni līdz 250 miljoniem euro [skatīt 234. apsvērumu]. CPAS un attiecīgās Briseles komūnas vēlas un tām ir jānodrošina (190)
  IRIS slimnīcu ilgtspējība, lai rūpētos par to, ka sociālās veselības aprūpes VTNP tiek sniegts un CPAS pienākums sniegt sociālo palīdzību tiek pildīts (skatīt arī 2.2. punktu). Tādēļ tās sedz visu šo slimnīcu deficītu, un tas ļauj kompensēt sociālās veselības aprūpes VTNP atlikušās izmaksas (kas sastāv no slimnīcu pamatuzdevuma un trim papildu VTNP pienākumiem) (191) un tādējādi nodrošināt IRIS slimnīcu ilgtspējību [skatīt 91. apsvērumu]. To darot, deficīta kompensēšana neizdala atsevišķi dažādus VTNP pienākumus. Saistībā ar to jāpārbauda, vai ir iespējams vispārīgi izslēgt jebkādu kompensācijas pārmaksu (piemēram, par dažādiem VTNP, kas tiek apvienoti), kā skaidrots turpmāk (skatīt 9.–13. tabulu 7.3.5. punktā).

BMF

IRIS

IRIS

CPAS

190

IRIS

CPAS

191

IRIS

| (169) | Kā norādīts 165.–167. apsvērumā, Komisija ir secinājusi, ka IRIS slimnīcu papildu pienākumi un slimnīcu pamatuzdevums jāizskata kopā, jo de facto tie veido sociālās veselības aprūpes VTNP. Kaut arī slimnīcu pamatuzdevums ir definēts iepriekš [skatīt 164. apsvērumu], katra papildu VTNP pienākuma konkrētais raksturs tiek definēts šīs iedaļas turpinājumā. Turklāt tur ir arī skaidrots, kā šie papildu VTNP pienākumi ir savstarpēji saistīti un kā tie iekļaujas sociālās veselības aprūpes VTNP. |
| --- | --- |

(169)

Kā norādīts 165.–167. apsvērumā, Komisija ir secinājusi, ka IRIS slimnīcu papildu pienākumi un slimnīcu pamatuzdevums jāizskata kopā, jo de facto tie veido sociālās veselības aprūpes VTNP. Kaut arī slimnīcu pamatuzdevums ir definēts iepriekš [skatīt 164. apsvērumu], katra papildu VTNP pienākuma konkrētais raksturs tiek definēts šīs iedaļas turpinājumā. Turklāt tur ir arī skaidrots, kā šie papildu VTNP pienākumi ir savstarpēji saistīti un kā tie iekļaujas sociālās veselības aprūpes VTNP.

IRIS

de facto

I.   Pienākums jebkuros apstākļos ārstēt visus pacientus neatkarīgi no viņu maksātspējas (universālais aprūpes pienākums)

| (170) | Kā apgalvo Beļģijas iestādes, IRIS slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus, pat ja viņi nespēj samaksāt un/vai nav apdrošināti, un tas jādara jebkuros apstākļos, arī tad, ja šiem pacientiem nav nepieciešama steidzama medicīniskā aprūpe. Sūdzības iesniedzēji apšauba faktu, ka šis pienākums attiecas uz IRIS slimnīcām, un apgalvo, ka Briseles privātās slimnīcas nedrīkst atteikt pacientiem un faktiski ārstē lielu skaitu tā saucamo “sociālo” pacientu. Pamatojot šādu apgalvojumu, sūdzības iesniedzēji norāda, ka LCH uzdod vienu un to pašu slimnīcu uzdevumu visām slimnīcām, un, kā minēts 2012 gada 7. novembra sprieduma par atcelšanu 150. punktā, viņi arī atsaucas uz vispārīgo nediskriminācijas principu, kas liedz slimnīcām atlasīt pacientus pēc to ideoloģiskās, filozofiskās vai reliģiskās pārliecības vai materiālā stāvokļa. Kā viņi apgalvo, publiskām un privātām slimnīcām ir viens un tas pats pienākums ārstēt pacientus gan steidzamos gadījumos, gan “pēcsteidzamības”. |
| --- | --- |

(170)

Kā apgalvo Beļģijas iestādes, IRIS slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus, pat ja viņi nespēj samaksāt un/vai nav apdrošināti, un tas jādara jebkuros apstākļos, arī tad, ja šiem pacientiem nav nepieciešama steidzama medicīniskā aprūpe. Sūdzības iesniedzēji apšauba faktu, ka šis pienākums attiecas uz IRIS slimnīcām, un apgalvo, ka Briseles privātās slimnīcas nedrīkst atteikt pacientiem un faktiski ārstē lielu skaitu tā saucamo “sociālo” pacientu. Pamatojot šādu apgalvojumu, sūdzības iesniedzēji norāda, ka LCH uzdod vienu un to pašu slimnīcu uzdevumu visām slimnīcām, un, kā minēts 2012 gada 7. novembra sprieduma par atcelšanu 150. punktā, viņi arī atsaucas uz vispārīgo nediskriminācijas principu, kas liedz slimnīcām atlasīt pacientus pēc to ideoloģiskās, filozofiskās vai reliģiskās pārliecības vai materiālā stāvokļa. Kā viņi apgalvo, publiskām un privātām slimnīcām ir viens un tas pats pienākums ārstēt pacientus gan steidzamos gadījumos, gan “pēcsteidzamības”.

IRIS

IRIS

LCH

| (171) | Vispirms Komisija konstatē, ka LCH nav nekādas norādes, kuru varētu skaidrot kā uzdevumu (publiskām vai privātām) slimnīcām ārstēt pacientus jebkuros apstākļos, neatkarīgi no to maksātspējas. Tomēr Beļģijas tiesību sistēma paredz vispārīgu pienākumu palīdzēt cilvēkiem briesmu situācijā. Kā uzsver Beļģijas iestādes, saskaņā ar Beļģijas Kriminālkodeksa 422.b pantu šis pienākums ir saistošs steidzamos gadījumos un jo īpaši medicīniskas steidzamības gadījumos, kad ir apdraudēta dzīvība. Tādējādi slimnīcām ir pienākums sniegt palīdzību medicīniskas steidzamības gadījumos, atkarībā no to organizācijas un pieejamās kompetences. Gan publiskās, gan privātās slimnīcas pilda šo pienākumu, tāpat kā jebkurš iedzīvotājs, kuram ir pienākums palīdzēt apdraudētiem cilvēkiem. Tādēļ nav šaubu, ka Briseles publiskajām un privātajām slimnīcām ir obligāti jāārstē pacienti steidzamos gadījumos, neatkarīgi no viņu maksātspējas. Tāpat rīcības kodekss, kuru piemēro ārstiem, nepārprotami ļauj viņiem noraidīt pacientus, kuri neatrodas ārkārtas situācijā (192). |
| --- | --- |

(171)

Vispirms Komisija konstatē, ka LCH nav nekādas norādes, kuru varētu skaidrot kā uzdevumu (publiskām vai privātām) slimnīcām ārstēt pacientus jebkuros apstākļos, neatkarīgi no to maksātspējas. Tomēr Beļģijas tiesību sistēma paredz vispārīgu pienākumu palīdzēt cilvēkiem briesmu situācijā. Kā uzsver Beļģijas iestādes, saskaņā ar Beļģijas Kriminālkodeksa 422.b pantu šis pienākums ir saistošs steidzamos gadījumos un jo īpaši medicīniskas steidzamības gadījumos, kad ir apdraudēta dzīvība. Tādējādi slimnīcām ir pienākums sniegt palīdzību medicīniskas steidzamības gadījumos, atkarībā no to organizācijas un pieejamās kompetences. Gan publiskās, gan privātās slimnīcas pilda šo pienākumu, tāpat kā jebkurš iedzīvotājs, kuram ir pienākums palīdzēt apdraudētiem cilvēkiem. Tādēļ nav šaubu, ka Briseles publiskajām un privātajām slimnīcām ir obligāti jāārstē pacienti steidzamos gadījumos, neatkarīgi no viņu maksātspējas. Tāpat rīcības kodekss, kuru piemēro ārstiem, nepārprotami ļauj viņiem noraidīt pacientus, kuri neatrodas ārkārtas situācijā (192).

LCH

192

| (172) | Tāpat sūdzības iesniedzēji atsaucas uz Briseles Pirmās instances tiesas spriedumu (193), lai pamatotu, ka nav nekādas atšķirības starp publiskām slimnīcām un privātām slimnīcām attiecībā uz “sociālo pacientu” ārstēšanu, neatkarīgi no tā, vai viņi atrodas “steidzamības”, vai “pēcsteidzamības” situācijā. Šis spriedums attiecas uz ļoti specifisku gadījumu, kad CPAS bija jāsniedz steidzama medicīniskā palīdzība, pamatojoties uz likuma par CPAS 57. panta 2. punktu. Briseles Pirmās instances tiesa atzīmēja, ka faktiski CPAS nekad nav sniedzis steidzamo medicīnisko palīdzību pats, bet lielākoties tikai piesaistot specializētus medicīniskos dienestus, un ka nekas neliek uzskatīt, ka būtu pamatota jebkāda atšķirība starp valsts un privātajiem pakalpojumiem šajā jomā. Tomēr Komisija konstatē, ka pienākums sniegt steidzamo medicīnisko palīdzību attiecas uz CPAS, nevis uz slimnīcām, kas nodrošina aprūpi. Konkrētajā gadījumā migrants bez dokumentiem tika steidzamības kārtā uzņemts privātā Briseles psihiatriskajā slimnīcā, kura pieprasīja CPAS samaksāt par steidzamo medicīnisko palīdzību, ņemot vērā šā migranta acīmredzamo trūkumu. Briseles tiesa atzina, ka, ja CPAS nenodrošina steidzamo medicīnisko palīdzību slimnīcā, kuru pats pārvalda, tam ir jāsedz aprūpes izmaksas privātajā slimnīcā, kura nolēma sniegt šim pacientam steidzamus pakalpojumus, ņemot vērā situācijas nopietnību. Minētais spriedums nepārprotami attiecas uz ārkārtas situāciju, kura neiekļaujas parastās sociālās palīdzības sistēmā, kad CPAS iesaista pats savas (publiskas) slimnīcas. Konkrētajā gadījumā šī atkāpe izrietēja no fakta, ka publiskas slimnīcas nenodrošina psihiatrisko aprūpi, kas bija nepieciešama šajā situācijā. Turklāt Briseles tiesa uzsvēra, ka, “ja šī palīdzība visbiežāk tiek sniegta iestādē, kura ir atkarīga no attiecīgā CPAS vai ar kuru tam ir noslēgta vienošanās, var gadīties, ka hospitalizācija notiek citā iestādē steidzamības dēļ, kas izriet no hospitalizējamās personas stāvokļa”. Tiesa arī atzīmēja, ka, ja attiecīgais CPAS (proti, šajā gadījumā centrs Uccle) būtu izveidojis pats savu psihiatrisko slimnīcu vai noslēdzis līgumu ar šādu slimnīcu, attiecīgajai privātajai slimnīcai nebūtu pienākuma nodrošināt aprūpi konkrētajam migrantam bez dokumentiem, bet tai būtu jāpieprasa viņa pārvešana uz šādu slimnīcu. Tā kā šajā gadījumā tā nenotika, nebija nekādas citas iespējas, un līdz ar to CPAS tika pieprasīts atlīdzināt privātajai slimnīcai par pacientam sniegto aprūpi. Taču Briseles tiesas spriedums, kuru citē sūdzības iesniedzēji, ļauj secināt, ka steidzamības dēļ noteiktos gadījumos privātās slimnīcas arī var nodrošināt steidzamu medicīnisko palīdzību migrantiem bez dokumentiem un CPAS ir jāatlīdzina šīm privātajām slimnīcām, ja tas šādā īpašā veidā atbrīvojas no pienākuma sniegt steidzamu medicīnisko palīdzību. Līdz ar to fakts, ka Briseles privātās slimnīcas var sniegt steidzamu medicīnisko palīdzību ierobežotā skaitā gadījumu (194), nebūtu jāizprot kā vispārīgs šo slimnīcu pienākums ārstēt visus pacientus, neatkarīgi no viņu maksātspējas. |
| --- | --- |

(172)

Tāpat sūdzības iesniedzēji atsaucas uz Briseles Pirmās instances tiesas spriedumu (193), lai pamatotu, ka nav nekādas atšķirības starp publiskām slimnīcām un privātām slimnīcām attiecībā uz “sociālo pacientu” ārstēšanu, neatkarīgi no tā, vai viņi atrodas “steidzamības”, vai “pēcsteidzamības” situācijā. Šis spriedums attiecas uz ļoti specifisku gadījumu, kad CPAS bija jāsniedz steidzama medicīniskā palīdzība, pamatojoties uz likuma par CPAS 57. panta 2. punktu. Briseles Pirmās instances tiesa atzīmēja, ka faktiski CPAS nekad nav sniedzis steidzamo medicīnisko palīdzību pats, bet lielākoties tikai piesaistot specializētus medicīniskos dienestus, un ka nekas neliek uzskatīt, ka būtu pamatota jebkāda atšķirība starp valsts un privātajiem pakalpojumiem šajā jomā. Tomēr Komisija konstatē, ka pienākums sniegt steidzamo medicīnisko palīdzību attiecas uz CPAS, nevis uz slimnīcām, kas nodrošina aprūpi. Konkrētajā gadījumā migrants bez dokumentiem tika steidzamības kārtā uzņemts privātā Briseles psihiatriskajā slimnīcā, kura pieprasīja CPAS samaksāt par steidzamo medicīnisko palīdzību, ņemot vērā šā migranta acīmredzamo trūkumu. Briseles tiesa atzina, ka, ja CPAS nenodrošina steidzamo medicīnisko palīdzību slimnīcā, kuru pats pārvalda, tam ir jāsedz aprūpes izmaksas privātajā slimnīcā, kura nolēma sniegt šim pacientam steidzamus pakalpojumus, ņemot vērā situācijas nopietnību. Minētais spriedums nepārprotami attiecas uz ārkārtas situāciju, kura neiekļaujas parastās sociālās palīdzības sistēmā, kad CPAS iesaista pats savas (publiskas) slimnīcas. Konkrētajā gadījumā šī atkāpe izrietēja no fakta, ka publiskas slimnīcas nenodrošina psihiatrisko aprūpi, kas bija nepieciešama šajā situācijā. Turklāt Briseles tiesa uzsvēra, ka, “ja šī palīdzība visbiežāk tiek sniegta iestādē, kura ir atkarīga no attiecīgā CPAS vai ar kuru tam ir noslēgta vienošanās, var gadīties, ka hospitalizācija notiek citā iestādē steidzamības dēļ, kas izriet no hospitalizējamās personas stāvokļa”. Tiesa arī atzīmēja, ka, ja attiecīgais CPAS (proti, šajā gadījumā centrs Uccle) būtu izveidojis pats savu psihiatrisko slimnīcu vai noslēdzis līgumu ar šādu slimnīcu, attiecīgajai privātajai slimnīcai nebūtu pienākuma nodrošināt aprūpi konkrētajam migrantam bez dokumentiem, bet tai būtu jāpieprasa viņa pārvešana uz šādu slimnīcu. Tā kā šajā gadījumā tā nenotika, nebija nekādas citas iespējas, un līdz ar to CPAS tika pieprasīts atlīdzināt privātajai slimnīcai par pacientam sniegto aprūpi. Taču Briseles tiesas spriedums, kuru citē sūdzības iesniedzēji, ļauj secināt, ka steidzamības dēļ noteiktos gadījumos privātās slimnīcas arī var nodrošināt steidzamu medicīnisko palīdzību migrantiem bez dokumentiem un CPAS ir jāatlīdzina šīm privātajām slimnīcām, ja tas šādā īpašā veidā atbrīvojas no pienākuma sniegt steidzamu medicīnisko palīdzību. Līdz ar to fakts, ka Briseles privātās slimnīcas var sniegt steidzamu medicīnisko palīdzību ierobežotā skaitā gadījumu (194), nebūtu jāizprot kā vispārīgs šo slimnīcu pienākums ārstēt visus pacientus, neatkarīgi no viņu maksātspējas.

193

CPAS

CPAS

CPAS

CPAS

CPAS

CPAS

CPAS

CPAS

CPAS

Uccle

CPAS

CPAS

194

| (173) | Visbeidzot, attiecībā uz nediskriminācijas principu [uz ko norāda sūdzības iesniedzēji, skatīt 170. apsvērumu] ir acīmredzami, ka nevienai slimnīcai Beļģijā nav ļauts veikt diskrimināciju, pamatojoties uz pacienta finansiālo stāvokli (un tādējādi tikai tādēļ vien, ka viņš ir bagāts vai trūcīgs) vai jebkuru citu personisku iezīmi (piemēram, etnisko izcelsmi vai reliģiju). Tomēr, ja situācija nav steidzama, nediskriminācijas princips nevar piespiest slimnīcas nodrošināt aprūpi bez maksas, kad ir skaidri redzams, ka pacients nespēs samaksāt. Ja minētie nosacījumi tiek izpildīti situācijās, kas nav steidzamas, slimnīcām ir objektīvs pamats noteikt atšķirību un noraidīt šādus pacientus (195). Kā norādīts iepriekš [skatīt 171. apsvērumu], rīcības kodekss, ko piemēro Beļģijas ārstiem, nepārprotami ļauj tiem noraidīt pacientus situācijās, kas nav steidzamas. Arī parādu konsultantu aptauja (196) liecina, ka ārsti un slimnīcas dažkārt noraida pacientus, kuriem agrāk ir bijušas grūtības samaksāt par ārstēšanu. Tomēr ir vērts uzsvērt, ka slimnīcas parasti nenoraida pacientus bez pamatojuma, taču lūdz iemaksāt depozītu, un tas ļauj atraidīt tos, kuri atrodas nelabvēlīgā situācijā. Empīriskie dati arī liecina, ka privātās slimnīcas dažkārt pārsūta pacientus uz slimnīcām, kas saistītas ar CPAS (197). Tādēļ 2013. gadā Beļģijas Senātā tika iesniegts (bet netika pieņemts) likumprojekts, kas aizliegtu atteikt veselības aprūpi pacientiem ar finansiālām grūtībām un pieprasīt depozīta iemaksu (198). Tādēļ nediskriminācijas principu nevar atzīt par tādu, kas visām (publiskām un privātām) slimnīcām Beļģijā uzdotu pienākumu ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos (proti, kad viņu stāvoklis nav steidzams), pat ja šie pacienti nespēj samaksāt par ārstēšanu. |
| --- | --- |

(173)

Visbeidzot, attiecībā uz nediskriminācijas principu [uz ko norāda sūdzības iesniedzēji, skatīt 170. apsvērumu] ir acīmredzami, ka nevienai slimnīcai Beļģijā nav ļauts veikt diskrimināciju, pamatojoties uz pacienta finansiālo stāvokli (un tādējādi tikai tādēļ vien, ka viņš ir bagāts vai trūcīgs) vai jebkuru citu personisku iezīmi (piemēram, etnisko izcelsmi vai reliģiju). Tomēr, ja situācija nav steidzama, nediskriminācijas princips nevar piespiest slimnīcas nodrošināt aprūpi bez maksas, kad ir skaidri redzams, ka pacients nespēs samaksāt. Ja minētie nosacījumi tiek izpildīti situācijās, kas nav steidzamas, slimnīcām ir objektīvs pamats noteikt atšķirību un noraidīt šādus pacientus (195). Kā norādīts iepriekš [skatīt 171. apsvērumu], rīcības kodekss, ko piemēro Beļģijas ārstiem, nepārprotami ļauj tiem noraidīt pacientus situācijās, kas nav steidzamas. Arī parādu konsultantu aptauja (196) liecina, ka ārsti un slimnīcas dažkārt noraida pacientus, kuriem agrāk ir bijušas grūtības samaksāt par ārstēšanu. Tomēr ir vērts uzsvērt, ka slimnīcas parasti nenoraida pacientus bez pamatojuma, taču lūdz iemaksāt depozītu, un tas ļauj atraidīt tos, kuri atrodas nelabvēlīgā situācijā. Empīriskie dati arī liecina, ka privātās slimnīcas dažkārt pārsūta pacientus uz slimnīcām, kas saistītas ar CPAS (197). Tādēļ 2013. gadā Beļģijas Senātā tika iesniegts (bet netika pieņemts) likumprojekts, kas aizliegtu atteikt veselības aprūpi pacientiem ar finansiālām grūtībām un pieprasīt depozīta iemaksu (198). Tādēļ nediskriminācijas principu nevar atzīt par tādu, kas visām (publiskām un privātām) slimnīcām Beļģijā uzdotu pienākumu ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos (proti, kad viņu stāvoklis nav steidzams), pat ja šie pacienti nespēj samaksāt par ārstēšanu.

195

196

CPAS

197

198

| (174) | No iepriekš teiktā Komisija secina, ka ir jānosaka atšķirība starp steidzamām situācijām un tām, kas nav steidzamas. Steidzamos gadījumos publiskām un privātām slimnīcām ir vienāds vispārējs pienākums (ko nosaka Beļģijas Kriminālkodekss) ārstēt pacientus, kuri atrodas medicīniskā ārkārtas situācijā. Tomēr nekāds juridisks pamats neliek un neuzdod kā pienākumu privātām slimnīcām ārstēt pacientus arī situācijās, kas nav steidzamas, un neatkarīgi no viņu maksātspējas. Faktiski ne LCH, ne Kriminālkodekss neparedz minēto pienākumu, un nediskriminācijas principu nevar uzskatīt par tādu, kas uzliek šādu pienākumu. Visbeidzot, pienākums sniegt steidzamu medicīnisko palīdzību migrantiem bez dokumentiem attiecas uz CPAS, nevis uz slimnīcām, kas nodrošina aprūpi. |
| --- | --- |

(174)

No iepriekš teiktā Komisija secina, ka ir jānosaka atšķirība starp steidzamām situācijām un tām, kas nav steidzamas. Steidzamos gadījumos publiskām un privātām slimnīcām ir vienāds vispārējs pienākums (ko nosaka Beļģijas Kriminālkodekss) ārstēt pacientus, kuri atrodas medicīniskā ārkārtas situācijā. Tomēr nekāds juridisks pamats neliek un neuzdod kā pienākumu privātām slimnīcām ārstēt pacientus arī situācijās, kas nav steidzamas, un neatkarīgi no viņu maksātspējas. Faktiski ne LCH, ne Kriminālkodekss neparedz minēto pienākumu, un nediskriminācijas principu nevar uzskatīt par tādu, kas uzliek šādu pienākumu. Visbeidzot, pienākums sniegt steidzamu medicīnisko palīdzību migrantiem bez dokumentiem attiecas uz CPAS, nevis uz slimnīcām, kas nodrošina aprūpi.

LCH

CPAS

Universāls aprūpes pienākums, kas jāpilda IRIS slimnīcām

Universāls aprūpes pienākums, kas jāpilda IRIS slimnīcām

| (175) | Tomēr – atšķirībā no privātām slimnīcām – IRIS slimnīcām ir pienākums (199) ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos, tostarp situācijās, kas nav steidzamas, neatkarīgi no pacientu maksātspējas un/vai viņu apdrošināšanas stāvokļa, pamatojoties uz īpašiem noteikumiem, ko piemēro tikai IRIS slimnīcām, proti, to statūtiem un IRIS stratēģiskajiem plāniem, kā norādīts turpmāk. Kā skaidrots iepriekš [skatīt 24. apsvērumu], IRIS slimnīcas ir izveidojis CPAS, lai varētu izpildīt CPAS uzdevumu, kas paredz sociālās palīdzības sniegšanu visiem, kam tā nepieciešama. CPAS ir pienākums nodrošināt šādu palīdzību (tostarp medicīnisko un sociāli medicīnisko aprūpi) visiem cilvēkiem un visām ģimenēm, kam tā nepieciešama (200). CPAS nodrošina šos pakalpojumus bez maksas un ir izveidoti jo īpaši tādēļ, lai palīdzētu cilvēkiem nelabvēlīgā situācijā. Tādēļ IRIS slimnīcu statūtu 5. pants paredz šādi:






  “1. | Neskarot IRIS jumta asociācijas un “IRIS-iepirkumi” kompetenci, kā arī citu struktūru, ko IRIS jumta asociācija var izveidot saskaņā ar 1976. gada 8. jūlija pamatlikuma par Sociālās palīdzības valsts centriem 135.k pantu, kompetenci un ievērojot normatīvo un administratīvo aktu prasības, šai asociācijai ir visplašākās pilnvaras, pildot slimnīcu pienākumus.Tā pilda šo uzdevumu, lai, no vienas puses, nodrošinātu kvalitatīvu medicīnu par pieņemamu samaksu jebkuram cilvēkam, neatkarīgi no viņa ienākumiem, apdrošinātības, izcelsmes un filozofiskās pārliecības, un, no otras puses, panāktu ilgtspējīgu asociācijas finansiālo līdzsvaru.”
   (201) |
| --- | --- | --- |

(175)

Tomēr – atšķirībā no privātām slimnīcām – IRIS slimnīcām ir pienākums (199) ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos, tostarp situācijās, kas nav steidzamas, neatkarīgi no pacientu maksātspējas un/vai viņu apdrošināšanas stāvokļa, pamatojoties uz īpašiem noteikumiem, ko piemēro tikai IRIS slimnīcām, proti, to statūtiem un IRIS stratēģiskajiem plāniem, kā norādīts turpmāk. Kā skaidrots iepriekš [skatīt 24. apsvērumu], IRIS slimnīcas ir izveidojis CPAS, lai varētu izpildīt CPAS uzdevumu, kas paredz sociālās palīdzības sniegšanu visiem, kam tā nepieciešama. CPAS ir pienākums nodrošināt šādu palīdzību (tostarp medicīnisko un sociāli medicīnisko aprūpi) visiem cilvēkiem un visām ģimenēm, kam tā nepieciešama (200). CPAS nodrošina šos pakalpojumus bez maksas un ir izveidoti jo īpaši tādēļ, lai palīdzētu cilvēkiem nelabvēlīgā situācijā. Tādēļ IRIS slimnīcu statūtu 5. pants paredz šādi:

IRIS

199

IRIS

IRIS

IRIS

CPAS

CPAS

CPAS

200

CPAS

IRIS

“1.

IRIS

IRIS

pildot slimnīcu pienākumus

Tā pilda šo uzdevumu, lai, no vienas puses, nodrošinātu kvalitatīvu medicīnu par pieņemamu samaksu jebkuram cilvēkam, neatkarīgi no viņa ienākumiem, apdrošinātības, izcelsmes un filozofiskās pārliecības, un, no otras puses, panāktu ilgtspējīgu asociācijas finansiālo līdzsvaru.”
   (201)

nodrošinātu kvalitatīvu medicīnu par pieņemamu samaksu jebkuram cilvēkam, neatkarīgi no viņa ienākumiem, apdrošinātības, izcelsmes un filozofiskās pārliecības

201

| (176) | Arī IRIS 1996.–2001. gada stratēģiskā plāna ievads paredz šādi:

  “Lai jebkurā brīdī varētu izpildīt IRIS sociālo uzdevumu, IRIS tīkla publiska slimnīca piedāvā pakalpojumu klāstu, kas ikvienam nodrošina kvalitatīvu aprūpi, kura pielāgota vispārpieņemtajiem finansiālajiem apstākļiem, un ir pieejama visiem pacientiem, neatkarīgi no ienākumiem, apdrošinātības, izcelsmes un ideoloģiskās pārliecības”
   (202). |
| --- | --- |

(176)

Arī IRIS 1996.–2001. gada stratēģiskā plāna ievads paredz šādi:

IRIS

“Lai jebkurā brīdī varētu izpildīt IRIS sociālo uzdevumu, IRIS tīkla publiska slimnīca piedāvā pakalpojumu klāstu, kas ikvienam nodrošina kvalitatīvu aprūpi, kura pielāgota vispārpieņemtajiem finansiālajiem apstākļiem, un ir pieejama visiem pacientiem, neatkarīgi no ienākumiem, apdrošinātības, izcelsmes un ideoloģiskās pārliecības”
   (202).

IRIS

IRIS

ikvienam nodrošina kvalitatīvu aprūpi, kura pielāgota vispārpieņemtajiem finansiālajiem apstākļiem

pieejama visiem pacientiem, neatkarīgi no ienākumiem, apdrošinātības

202

| (177) | Tas pats ievads turpina:

  “
  IRIS plāna pirmais mērķis ir saglabāt Briselē publisko slimnīcu tīklu, kas ir nostiprināts un pieejams ikvienam, neatkarīgi no ienākumiem, apdrošinātības, izcelsmes, ideoloģiskās un filozofiskās pārliecības.”
   (203) |
| --- | --- |

(177)

Tas pats ievads turpina:

“
  IRIS plāna pirmais mērķis ir saglabāt Briselē publisko slimnīcu tīklu, kas ir nostiprināts un pieejams ikvienam, neatkarīgi no ienākumiem, apdrošinātības, izcelsmes, ideoloģiskās un filozofiskās pārliecības.”
   (203)

IRIS

pirmais mērķis

pieejams ikvienam, neatkarīgi no ienākumiem, apdrošinātības

203

| (178) | Šā plāna citā iedaļā ir norādīts, ka IRIS Pacientu harta garantē:

  “
  pieejamību ikvienam pacientam, neatkarīgi no izcelsmes, ienākumiem, filozofiskās un ideoloģiskās pārliecības, apdrošinātības
  ”. (204) |
| --- | --- |

(178)

Šā plāna citā iedaļā ir norādīts, ka IRIS Pacientu harta garantē:

IRIS

“
  pieejamību ikvienam pacientam, neatkarīgi no izcelsmes, ienākumiem, filozofiskās un ideoloģiskās pārliecības, apdrošinātības
  ”. (204)

pieejamību ikvienam pacientam, neatkarīgi no

ienākumiem

apdrošinātības

204

| (179) | Turklāt IRIS 1996.–2001. gada stratēģiskajā plānā ir iekļauts 2.5.4. apakšpunkts “Atbildības uzņemšanās par jebkuru cilvēku, kas ierodas IRIS tīkla slimnīcās, un viņa ārstēšana”, kas paredz šādas prasības:

  “Publisko slimnīcu [proti, IRIS slimnīcu] pamatuzdevums ir sociālās medicīnas nodrošināšana; tas uzdod šīm slimnīcām izpildīt sociālo pienākumu prasības, pat tad, ja šī funkcija netiek atzīta normatīvajos un reglamentējošajos aktos, kas regulē slimnīcu nozari.
  Publisko slimnīcu uzdevums ir uzņemt un nodrošināt aprūpi jebkuram pacientam, neatkarīgi no viņa izcelsmes, stāvokļa, kultūras, pārliecības un kaitēm. Tas nozīmē, ka mūsu slimnīcām to publiskā rakstura dēļ jāatbilst tādiem principiem kā universālums, vienlīdzība, nepārtrauktība un gatavība pārmaiņām.






  1. | Universāluma princips paredz uzņemt jebkuru pacientu, lai kas viņš būtu. Tādēļ slimnīcai jānodrošina iespējami augsta līmeņa medicīna, lai spētu apmierināt jebkura cilvēka vajadzības. |
| --- | --- | --- |

(179)

Turklāt IRIS 1996.–2001. gada stratēģiskajā plānā ir iekļauts 2.5.4. apakšpunkts “Atbildības uzņemšanās par jebkuru cilvēku, kas ierodas IRIS tīkla slimnīcās, un viņa ārstēšana”, kas paredz šādas prasības:

IRIS

IRIS

“Publisko slimnīcu [proti, IRIS slimnīcu] pamatuzdevums ir sociālās medicīnas nodrošināšana; tas uzdod šīm slimnīcām izpildīt sociālo pienākumu prasības, pat tad, ja šī funkcija netiek atzīta normatīvajos un reglamentējošajos aktos, kas regulē slimnīcu nozari.

IRIS

sociālās medicīnas nodrošināšana

pat tad, ja šī funkcija netiek atzīta normatīvajos un reglamentējošajos aktos, kas regulē slimnīcu nozari

Publisko slimnīcu uzdevums ir uzņemt un nodrošināt aprūpi jebkuram pacientam, neatkarīgi no viņa izcelsmes, stāvokļa, kultūras, pārliecības un kaitēm. Tas nozīmē, ka mūsu slimnīcām to publiskā rakstura dēļ jāatbilst tādiem principiem kā universālums, vienlīdzība, nepārtrauktība un gatavība pārmaiņām.

uzņemt un nodrošināt aprūpi jebkuram pacientam

1.

Universāluma princips paredz uzņemt jebkuru pacientu, lai kas viņš būtu. Tādēļ slimnīcai jānodrošina iespējami augsta līmeņa medicīna, lai spētu apmierināt jebkura cilvēka vajadzības.

Universāluma princips paredz uzņemt jebkuru pacientu, lai kas viņš būtu. Tādēļ slimnīcai jānodrošina iespējami augsta līmeņa medicīna, lai spētu apmierināt jebkura cilvēka vajadzības.

| 2. | Vienlīdzības princips, kas paredzēts konstitucionālajās tiesībās, paredz uzņemt jebkuru cilvēku, nevienu nekādi nediskriminējot. [...]” (205) |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzības princips, kas paredzēts konstitucionālajās tiesībās, paredz uzņemt jebkuru cilvēku, nevienu nekādi nediskriminējot. [...]” (205)

205

| (180) | No iepriekš teiktā nepārprotami izriet, ka pacientu maksātspēja un viņu apdrošinātības stāvoklis netiek ņemts vērā, uzņemot viņus IRIS slimnīcās, tādējādi nodrošinot visiem veselības aprūpes pieejamību, arī situācijās, kas nav steidzamas. Vairāki elementi IRIS 1996.–2001. gada stratēģiskajā plānā pierāda arī IRIS slimnīcu nodrošinātās slimnīcu aprūpes sociālo raksturu (piemēram, “lai arī turpmāk nodrošinātu medicīnu bez jebkādas komerciālas loģikas” (206)) un stipro gribu piedāvāt kvalitatīvu aprūpi visiem Briseles iedzīvotāju slāņiem, jo īpaši tiem, kas atrodas visnelabvēlīgākajā situācijā (207). |
| --- | --- |

(180)

No iepriekš teiktā nepārprotami izriet, ka pacientu maksātspēja un viņu apdrošinātības stāvoklis netiek ņemts vērā, uzņemot viņus IRIS slimnīcās, tādējādi nodrošinot visiem veselības aprūpes pieejamību, arī situācijās, kas nav steidzamas. Vairāki elementi IRIS 1996.–2001. gada stratēģiskajā plānā pierāda arī IRIS slimnīcu nodrošinātās slimnīcu aprūpes sociālo raksturu (piemēram, “lai arī turpmāk nodrošinātu medicīnu bez jebkādas komerciālas loģikas” (206)) un stipro gribu piedāvāt kvalitatīvu aprūpi visiem Briseles iedzīvotāju slāņiem, jo īpaši tiem, kas atrodas visnelabvēlīgākajā situācijā (207).

IRIS

IRIS

IRIS

medicīnu bez jebkādas komerciālas loģikas

206

207

| (181) | IRIS stratēģiskais plāns, kas attiecas uz 2002.–2014. gadu, atkārto vairākus būtiskus principus (pieejamība visiem pacientiem, palielināta pieejamība trūcīgajiem), jo īpaši citējot IRIS slimnīcu statūtu 5. pantu (208) [skatīt arī 175. apsvērumu] un pirmo uzdevumu IRIS stratēģiskajā plānā, kas attiecas uz 1996.–2001. gadu (209) [skatīt 177. apsvērumu], kā arī atsaucoties uz IRIS Pacientu hartu (210) [skatīt 178. apsvērumu], un piebilst:

  “Sabiedriskos pakalpojumus raksturo trīs būtiski principi, proti, universālums, vienlīdzība un nepārtrauktība. Saskaņā ar šiem trim principiem un sava publiskā statusa dēļ IRIS tīkla slimnīcas:






  — | uzņem visus pacientus, lai kas viņi būtu, |
| --- | --- | --- |

(181)

IRIS stratēģiskais plāns, kas attiecas uz 2002.–2014. gadu, atkārto vairākus būtiskus principus (pieejamība visiem pacientiem, palielināta pieejamība trūcīgajiem), jo īpaši citējot IRIS slimnīcu statūtu 5. pantu (208) [skatīt arī 175. apsvērumu] un pirmo uzdevumu IRIS stratēģiskajā plānā, kas attiecas uz 1996.–2001. gadu (209) [skatīt 177. apsvērumu], kā arī atsaucoties uz IRIS Pacientu hartu (210) [skatīt 178. apsvērumu], un piebilst:

IRIS

IRIS

208

IRIS

209

IRIS

210

“Sabiedriskos pakalpojumus raksturo trīs būtiski principi, proti, universālums, vienlīdzība un nepārtrauktība. Saskaņā ar šiem trim principiem un sava publiskā statusa dēļ IRIS tīkla slimnīcas:

IRIS

—

uzņem visus pacientus, lai kas viņi būtu,

uzņem visus pacientus

| — | ārstē visus pacientus bez nekādas diskriminācijas, |
| --- | --- |

—

ārstē visus pacientus bez nekādas diskriminācijas,

ārstē visus pacientus

| — | apņemas organizēt pacientu aprūpi un nodrošināt visas viņiem nepieciešamās aprūpes iespējas.”
   (211) |
| --- | --- |

—

apņemas organizēt pacientu aprūpi un nodrošināt visas viņiem nepieciešamās aprūpes iespējas.”
   (211)

apņemas organizēt pacientu aprūpi

nodrošināt visas viņiem nepieciešamās aprūpes iespējas

211

| (182) | Pamatojoties uz iepriekš teikto, Komisija secina, ka IRIS slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos (gan steidzamos, gan tādos, kas nav steidzami), pat ja viņi nevar vai, iespējams, nevarēs samaksāt par ārstēšanu un/vai nav apdrošināti. Šis pienākums ir paredzēts un uzdots IRIS slimnīcām to statūtos un iepriekš citētajos IRIS stratēģiskajos plānos, kas ir saistoši IRIS slimnīcām un kuru pamatā ir pienākums sniegt sociālo palīdzību saskaņā ar likumu par CPAS (minēto pienākumu CPAS deleģē IRIS slimnīcām ar šo statūtu un stratēģisko plānu starpniecību). |
| --- | --- |

(182)

Pamatojoties uz iepriekš teikto, Komisija secina, ka IRIS slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos (gan steidzamos, gan tādos, kas nav steidzami), pat ja viņi nevar vai, iespējams, nevarēs samaksāt par ārstēšanu un/vai nav apdrošināti. Šis pienākums ir paredzēts un uzdots IRIS slimnīcām to statūtos un iepriekš citētajos IRIS stratēģiskajos plānos, kas ir saistoši IRIS slimnīcām un kuru pamatā ir pienākums sniegt sociālo palīdzību saskaņā ar likumu par CPAS (minēto pienākumu CPAS deleģē IRIS slimnīcām ar šo statūtu un stratēģisko plānu starpniecību).

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

CPAS

CPAS

IRIS

IRIS slimnīcu universālā aprūpes pienākuma praktiskā ietekme

IRIS slimnīcu universālā aprūpes pienākuma praktiskā ietekme

| (183) | Komisija arī atzīmē, ka iepriekš minēto secinājumu, proti, faktu, ka IRIS slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos (proti, gan steidzamos gadījumos, gan tādos, kas nav steidzami) un neatkarīgi no pacientu maksātspējas, bet privātām slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus tikai steidzamos gadījumos (proti, kad aprūpe ir nepieciešama nekavējoties, jo ir apdraudēta dzīvība), apstiprina arī atšķirīgie profili pacientiem, kurus ārstē IRIS slimnīcas un privātās slimnīcas Briseles galvaspilsētas reģionā, kā arī šo slimnīcu attiecīgās tarifu politikas. |
| --- | --- |

(183)

Komisija arī atzīmē, ka iepriekš minēto secinājumu, proti, faktu, ka IRIS slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos (proti, gan steidzamos gadījumos, gan tādos, kas nav steidzami) un neatkarīgi no pacientu maksātspējas, bet privātām slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus tikai steidzamos gadījumos (proti, kad aprūpe ir nepieciešama nekavējoties, jo ir apdraudēta dzīvība), apstiprina arī atšķirīgie profili pacientiem, kurus ārstē IRIS slimnīcas un privātās slimnīcas Briseles galvaspilsētas reģionā, kā arī šo slimnīcu attiecīgās tarifu politikas.

IRIS

IRIS

| (184) | Vispirms jāatzīmē, ka 2002.–2014. gada stratēģiskais plāns norāda uz mazākiem ienākumiem (212) un lielākām izmaksām (213), kas saistītas ar tādu pacientu ārstēšanu, kuri atrodas nedrošā stāvoklī no sociāli ekonomiskā aspekta, un tie veido lielu daļu no IRIS slimnīcu pacientiem. Līdz ar to ir vērts uzsvērt, ka IRIS slimnīcas ir vienojušās ar saviem ārstiem, ka no CPAS pacientiem un arī no pacientiem ar maziem ienākumiem (proti, no tiem, kuriem ir tiesības uz palielinātu INAMI kompensāciju) nedrīkst iekasēt papildmaksu [skatīt 46. apsvēruma c) punktu, kurā ir papildu informācija]. Turklāt vienvietīgās palātās (proti, vienīgajās palātās, par kurām var iekasēt papildmaksu) uzņemto īpatsvars ir daudz mazāks par vidējo rādītāju Briseles galvaspilsētas reģionā (214). Pieejamie dati, ko iesniegusi viena no savstarpējās palīdzības sabiedrībām (215), apliecina arī to, ka papildmaksa, kuru iekasē IRIS slimnīcas, ir daudz mazāka summa nekā vidēji reģionā (tā ir mazāka par 25–67 %). Salīdzinājumam, attiecīgajā laikposmā vairākas Briseles privātās slimnīcas iekasēja no pacientiem summas, kas vidēji par 180 % pārsniedza cenu, ko noteikusi sociālā nodrošinājuma sistēma. |
| --- | --- |

(184)

Vispirms jāatzīmē, ka 2002.–2014. gada stratēģiskais plāns norāda uz mazākiem ienākumiem (212) un lielākām izmaksām (213), kas saistītas ar tādu pacientu ārstēšanu, kuri atrodas nedrošā stāvoklī no sociāli ekonomiskā aspekta, un tie veido lielu daļu no IRIS slimnīcu pacientiem. Līdz ar to ir vērts uzsvērt, ka IRIS slimnīcas ir vienojušās ar saviem ārstiem, ka no CPAS pacientiem un arī no pacientiem ar maziem ienākumiem (proti, no tiem, kuriem ir tiesības uz palielinātu INAMI kompensāciju) nedrīkst iekasēt papildmaksu [skatīt 46. apsvēruma c) punktu, kurā ir papildu informācija]. Turklāt vienvietīgās palātās (proti, vienīgajās palātās, par kurām var iekasēt papildmaksu) uzņemto īpatsvars ir daudz mazāks par vidējo rādītāju Briseles galvaspilsētas reģionā (214). Pieejamie dati, ko iesniegusi viena no savstarpējās palīdzības sabiedrībām (215), apliecina arī to, ka papildmaksa, kuru iekasē IRIS slimnīcas, ir daudz mazāka summa nekā vidēji reģionā (tā ir mazāka par 25–67 %). Salīdzinājumam, attiecīgajā laikposmā vairākas Briseles privātās slimnīcas iekasēja no pacientiem summas, kas vidēji par 180 % pārsniedza cenu, ko noteikusi sociālā nodrošinājuma sistēma.

212

213

IRIS

IRIS

CPAS

INAMI

214

215

IRIS

| (185) | Universālais aprūpes pienākums ir uzticēts IRIS slimnīcām, lai nodrošinātu to, ka pacienti, kuri nespēj samaksāt, kuriem nav privātas apdrošināšanas un kuri nevar saņemt kompensāciju (pat ne daļēju) no sociālā nodrošinājuma sistēmas, saņem nepieciešamo medicīnisko aprūpi. No šiem pacientiem liela daļa ir iepriekš minētie migranti bez dokumentiem, jo uz viņiem neattiecas Beļģijas sociālais nodrošinājums un parasti viņi nevar samaksāt par aprūpi. 85 % gadījumu Briseles galvaspilsētas reģionā šie migranti saņem steidzamo medicīnisko palīdzību IRIS slimnīcās [skatīt 172. apsvērumu], lai gan šīs slimnīcas izmanto tikai 35 % slimnīcas gultu minētajā reģionā. Cits raksturojošs rādītājs ir sabiedrības veselības federālā valsts dienesta klasifikācija (216), kas klasificē visas Beļģijas slimnīcas, pamatojoties uz pacientu sociāli ekonomisko profilu [skatīt 1. tabulu un 40. apsvērumu]. Šī klasifikācija, cita starpā, raksturo to pacientu īpatsvaru, kuri nevar samaksāt un uz kuriem neattiecas sociālais nodrošinājums, bet par kuriem CPAS (217) var kompensēt ārstēšanas izmaksas [skatīt arī 187.–188. apsvērumu] (218). Laikā no 2007. līdz 2013. gadam un visā Beļģijā pirmās trīs vietas šajā klasifikācijā aizņem IRIS slimnīcas (Institut Bordet un HUDERF ir izņēmumi, jo tiem ir specializēts raksturs). No otras puses, tajā pašā laikposmā Briseles privātās slimnīcas neaizņem nevienu no 20 pirmajām vietām, un tas liecina, ka pacientu vidējais sociāli ekonomiskais profils tajās ir būtiski augstāks nekā pacientu profils IRIS slimnīcās. Pat ja kritēriji, kas izmantoti šai klasifikācijai, neattiecas tikai uz tiem pacientiem, kuri nevar samaksāt vai nav apdrošināti, tas ir pretrunā arī ar sūdzības iesniedzēju apgalvojumu, ka Briseles privātajām slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos un apstiprina, ka šāds pienākums ir vienīgi IRIS slimnīcām. Būtībā, ja šāds pienākums attiektos uz Briseles privātajām slimnīcām, būtu gaidāms, ka tās ieņems augstāku vietu šajā klasifikācijā.

  1. tabula


  Federālā sabiedrības veselības valsts dienesta izstrādātā slimnīcu klasifikācija atbilstoši pacientu sociāli ekonomiskajam profilam (*=
  IRIS slimnīcas, += Briseles privātās slimnīcas) | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| CHU Saint-Pierre
  - | 1. | 1. | 1. | 1. | 1. | 1. | 1. |
| CHU Brugmann* | 2. | 2. | 2. | 2. | 2. | 2. | 2. |
| IRIS Sud slimnīcas* | 5. | 3. | 3. | 3. | 3. | 3. | 3. |
| HUDERF
  - | 62. | 4. | 4. | 6. | Nav datu | 5. | Nav datu |
| Institut Bordet
  - | 23. | 16. | 31. | 34. | Nav datu | 18. | 35. |
| Klīnika Ste Anne St Rémi
  - | 52. | 42. | 52. | 62. | 40. | 32. | 28. |
| Clinique Saint Jean
  - | 25. | 21. | 44. | 59. | 39. | 27. | Nav datu |
| Cliniques de l'Europe
  - | 64. | 24. | 90. | 93. | 61. | 63. | 62. |
| CHIR Edith Cavell
  - | 110. | 103. | 108. | 105. | Nav datu | 105. | 103. |
| Erasmus universitātes klīnika+ | 49. | 41. | 48. | 58. | 51. | 41. | 36. |
| Clinique Univ. St Luc
  - | 93. | 67. | 95. | 94. | 76. | Nav datu | Nav datu |
| UZ Brussel
  - | 80. | 74. | 91. | 97. | 78. | Nav datu | Nav datu |

(185)

Universālais aprūpes pienākums ir uzticēts IRIS slimnīcām, lai nodrošinātu to, ka pacienti, kuri nespēj samaksāt, kuriem nav privātas apdrošināšanas un kuri nevar saņemt kompensāciju (pat ne daļēju) no sociālā nodrošinājuma sistēmas, saņem nepieciešamo medicīnisko aprūpi. No šiem pacientiem liela daļa ir iepriekš minētie migranti bez dokumentiem, jo uz viņiem neattiecas Beļģijas sociālais nodrošinājums un parasti viņi nevar samaksāt par aprūpi. 85 % gadījumu Briseles galvaspilsētas reģionā šie migranti saņem steidzamo medicīnisko palīdzību IRIS slimnīcās [skatīt 172. apsvērumu], lai gan šīs slimnīcas izmanto tikai 35 % slimnīcas gultu minētajā reģionā. Cits raksturojošs rādītājs ir sabiedrības veselības federālā valsts dienesta klasifikācija (216), kas klasificē visas Beļģijas slimnīcas, pamatojoties uz pacientu sociāli ekonomisko profilu [skatīt 1. tabulu un 40. apsvērumu]. Šī klasifikācija, cita starpā, raksturo to pacientu īpatsvaru, kuri nevar samaksāt un uz kuriem neattiecas sociālais nodrošinājums, bet par kuriem CPAS (217) var kompensēt ārstēšanas izmaksas [skatīt arī 187.–188. apsvērumu] (218). Laikā no 2007. līdz 2013. gadam un visā Beļģijā pirmās trīs vietas šajā klasifikācijā aizņem IRIS slimnīcas (Institut Bordet un HUDERF ir izņēmumi, jo tiem ir specializēts raksturs). No otras puses, tajā pašā laikposmā Briseles privātās slimnīcas neaizņem nevienu no 20 pirmajām vietām, un tas liecina, ka pacientu vidējais sociāli ekonomiskais profils tajās ir būtiski augstāks nekā pacientu profils IRIS slimnīcās. Pat ja kritēriji, kas izmantoti šai klasifikācijai, neattiecas tikai uz tiem pacientiem, kuri nevar samaksāt vai nav apdrošināti, tas ir pretrunā arī ar sūdzības iesniedzēju apgalvojumu, ka Briseles privātajām slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos un apstiprina, ka šāds pienākums ir vienīgi IRIS slimnīcām. Būtībā, ja šāds pienākums attiektos uz Briseles privātajām slimnīcām, būtu gaidāms, ka tās ieņems augstāku vietu šajā klasifikācijā.

IRIS

IRIS

216

CPAS

217

218

IRIS

Institut Bordet

HUDERF

IRIS

IRIS

1. tabula

1. tabula

Federālā sabiedrības veselības valsts dienesta izstrādātā slimnīcu klasifikācija atbilstoši pacientu sociāli ekonomiskajam profilam (*=
  IRIS slimnīcas, += Briseles privātās slimnīcas)

Federālā sabiedrības veselības valsts dienesta izstrādātā slimnīcu klasifikācija atbilstoši pacientu sociāli ekonomiskajam profilam (*=

IRIS

+=

2007

2008

2009

2010

2011

2012

2013

CHU Saint-Pierre
  *

CHU Saint-Pierre

*

1.

1.

1.

1.

1.

1.

1.

CHU Brugmann*

*

2.

2.

2.

2.

2.

2.

2.

IRIS Sud slimnīcas*

IRIS Sud

*

5.

3.

3.

3.

3.

3.

3.

HUDERF
  *

HUDERF

*

62.

4.

4.

6.

Nav datu

5.

Nav datu

Institut Bordet
  *

Institut Bordet

*

23.

16.

31.

34.

Nav datu

18.

35.

Klīnika Ste Anne St Rémi
  +

Ste Anne St Rémi

+

52.

42.

52.

62.

40.

32.

28.

Clinique Saint Jean
  +

Clinique Saint Jean

+

25.

21.

44.

59.

39.

27.

Nav datu

Cliniques de l'Europe
  +

Cliniques de l'Europe

+

64.

24.

90.

93.

61.

63.

62.

CHIR Edith Cavell
  +

CHIR Edith Cavell

+

110.

103.

108.

105.

Nav datu

105.

103.

Erasmus universitātes klīnika+

Erasmus

+

49.

41.

48.

58.

51.

41.

36.

Clinique Univ. St Luc
  +

Clinique Univ. St Luc

+

93.

67.

95.

94.

76.

Nav datu

Nav datu

UZ Brussel
  +

UZ Brussel

+

80.

74.

91.

97.

78.

Nav datu

Nav datu

| (186) | Šajā jomā jāizmaina sūdzības iesniedzēju atsauce uz Kristīgās savstarpējās sabiedrības 2004. gada februāra publikāciju [skatīt 72. apsvērumu], kas attiecas tikai uz 2001. gadu un liecina, ka privātās slimnīcas ārstē vairāk nekā 60 % “sociālo pacientu” Briseles galvaspilsētas reģionā. Termins “sociālie pacienti” var radīt iespaidu, ka attiecas uz pacientiem, kuri nespēj samaksāt par ārstēšanu un uz kuriem tādēļ attiecas visi universālās aprūpes pienākumi. Tomēr tas tā nav turpmāk minēto iemeslu dēļ.






  — | Pirmkārt, publikācijā minētā “sociālo pacientu” definīcija (219) attiecas tikai uz cilvēkiem, kuri ir apdrošināti Beļģijas sociālā nodrošinājuma sistēmā (220), un tādējādi neietver pacientus, kuri nespēj samaksāt un kuriem nav sociālā nodrošinājuma. Tomēr tieši šī pēdējā grupa visbiežāk izmanto universālās aprūpes pienākumu un rada vislielāko finansiālo slogu IRIS slimnīcām [skatīt arī 187.–188. apsvērumu]. Pamatojoties uz šajā publikācijā sniegto plašo definīciju, gandrīz 20 % Briseles privātajās slimnīcās uzņemto pacientu (salīdzinot ar aptuveni 26 % publiskajās slimnīcās) būtu jāuzskata par “sociāliem pacientiem” un tādā gadījumā privātās slimnīcas 2001. gadā būtu ārstējušas gandrīz 66 % no šo pacientu kopskaita. |
| --- | --- | --- |

(186)

Šajā jomā jāizmaina sūdzības iesniedzēju atsauce uz Kristīgās savstarpējās sabiedrības 2004. gada februāra publikāciju [skatīt 72. apsvērumu], kas attiecas tikai uz 2001. gadu un liecina, ka privātās slimnīcas ārstē vairāk nekā 60 % “sociālo pacientu” Briseles galvaspilsētas reģionā. Termins “sociālie pacienti” var radīt iespaidu, ka attiecas uz pacientiem, kuri nespēj samaksāt par ārstēšanu un uz kuriem tādēļ attiecas visi universālās aprūpes pienākumi. Tomēr tas tā nav turpmāk minēto iemeslu dēļ.

—

Pirmkārt, publikācijā minētā “sociālo pacientu” definīcija (219) attiecas tikai uz cilvēkiem, kuri ir apdrošināti Beļģijas sociālā nodrošinājuma sistēmā (220), un tādējādi neietver pacientus, kuri nespēj samaksāt un kuriem nav sociālā nodrošinājuma. Tomēr tieši šī pēdējā grupa visbiežāk izmanto universālās aprūpes pienākumu un rada vislielāko finansiālo slogu IRIS slimnīcām [skatīt arī 187.–188. apsvērumu]. Pamatojoties uz šajā publikācijā sniegto plašo definīciju, gandrīz 20 % Briseles privātajās slimnīcās uzņemto pacientu (salīdzinot ar aptuveni 26 % publiskajās slimnīcās) būtu jāuzskata par “sociāliem pacientiem” un tādā gadījumā privātās slimnīcas 2001. gadā būtu ārstējušas gandrīz 66 % no šo pacientu kopskaita.

219

220

| — | Otrkārt, arī uz “nedrošajiem pacientiem”
   (221), kurus šī publikācija definē kā “sociālo pacientu” apakšgrupu, attiecas sociālais nodrošinājums, un nav nekāda iemesla uzskatīt, ka viņi nespēj samaksāt summu, kas paliek viņu atbildībā. Tomēr var pieņemt, ka šie “nedrošie pacienti” varētu arī nespēt samaksāt slimnīcai viņu atbildībā palikušo summu. Publikācija liecina, ka publiskajās slimnīcās ārstē aptuveni 48 % “nedrošo pacientu”, salīdzinot ar 52 % Briseles privātajās slimnīcās. Līdz ar to publiskās slimnīcas proporcionāli ārstē daudz lielāku šo pacientu skaitu, un tas neraksturo šo slimnīcu tirgus daļu (attiecībā uz gultu un uzņemto pacientu skaitu). Faktiski “nedrošie pacienti” veido 9,5 % no uzņemto skaita publiskajās slimnīcās un tikai 4,1 % privātajās slimnīcās. |
| --- | --- |

—

Otrkārt, arī uz “nedrošajiem pacientiem”
   (221), kurus šī publikācija definē kā “sociālo pacientu” apakšgrupu, attiecas sociālais nodrošinājums, un nav nekāda iemesla uzskatīt, ka viņi nespēj samaksāt summu, kas paliek viņu atbildībā. Tomēr var pieņemt, ka šie “nedrošie pacienti” varētu arī nespēt samaksāt slimnīcai viņu atbildībā palikušo summu. Publikācija liecina, ka publiskajās slimnīcās ārstē aptuveni 48 % “nedrošo pacientu”, salīdzinot ar 52 % Briseles privātajās slimnīcās. Līdz ar to publiskās slimnīcas proporcionāli ārstē daudz lielāku šo pacientu skaitu, un tas neraksturo šo slimnīcu tirgus daļu (attiecībā uz gultu un uzņemto pacientu skaitu). Faktiski “nedrošie pacienti” veido 9,5 % no uzņemto skaita publiskajās slimnīcās un tikai 4,1 % privātajās slimnīcās.

221

| — | Treškārt, lai kā arī būtu, konstatējums, ka 2001. gadā Briseles privātās slimnīcas ārstēja 52 % “nedrošo” pacientu (salīdzinot ar 66 % “sociālo” pacientu), nevar izmainīt secinājumu, ka vienīgi IRIS slimnīcām ir universālās aprūpes pienākums. Faktiski bez jebkāda juridiska pienākuma privātajām slimnīcām ārstēt visus pacientus, neatkarīgi no viņu maksātspējas un situācijas apdrošināšanas jomā, privātās slimnīcas varēja brīvi izlemt, vai nodrošināt aprūpi “nedrošiem” vai “sociāliem” pacientiem situācijās, kas nav steidzamas, un tādējādi tās jebkurā brīdī varēja mainīt savu lēmumu. Turklāt visneaizsargātāko pacientu grupa, proti, tie, kuriem nav sociālā nodrošinājuma un nekādas citas apdrošināšanas, nebija iekļauta minētās publikācijas statistikā. Tas izskaidro arī acīmredzamo atšķirību starp publikācijas datiem par 2001. gadu un Federālā sabiedrības veselības valsts dienesta klasifikāciju [skatīt 185. apsvērumu] par 2007.–2013. gadu. Kaut arī federālā valsts dienesta klasifikācijā ir ņemts vērā to pacientu īpatsvars, kuriem nav sociālā nodrošinājuma, publikācijas statistika attiecas vienīgi uz pacientiem, kuriem tāds ir. |
| --- | --- |

—

Treškārt, lai kā arī būtu, konstatējums, ka 2001. gadā Briseles privātās slimnīcas ārstēja 52 % “nedrošo” pacientu (salīdzinot ar 66 % “sociālo” pacientu), nevar izmainīt secinājumu, ka vienīgi IRIS slimnīcām ir universālās aprūpes pienākums. Faktiski bez jebkāda juridiska pienākuma privātajām slimnīcām ārstēt visus pacientus, neatkarīgi no viņu maksātspējas un situācijas apdrošināšanas jomā, privātās slimnīcas varēja brīvi izlemt, vai nodrošināt aprūpi “nedrošiem” vai “sociāliem” pacientiem situācijās, kas nav steidzamas, un tādējādi tās jebkurā brīdī varēja mainīt savu lēmumu. Turklāt visneaizsargātāko pacientu grupa, proti, tie, kuriem nav sociālā nodrošinājuma un nekādas citas apdrošināšanas, nebija iekļauta minētās publikācijas statistikā. Tas izskaidro arī acīmredzamo atšķirību starp publikācijas datiem par 2001. gadu un Federālā sabiedrības veselības valsts dienesta klasifikāciju [skatīt 185. apsvērumu] par 2007.–2013. gadu. Kaut arī federālā valsts dienesta klasifikācijā ir ņemts vērā to pacientu īpatsvars, kuriem nav sociālā nodrošinājuma, publikācijas statistika attiecas vienīgi uz pacientiem, kuriem tāds ir.

Visu šo iemeslu dēļ Komisija uzskata, ka Kristīgās savstarpējās sabiedrības publikācija, kas sniedz statistikas datus par 2001. gadu, nespēj pierādīt, ka IRIS slimnīcām nebūtu universālās aprūpes pienākuma vai ka Briseles privātajām slimnīcām būtu līdzīgs pienākums.

IRIS

| (187) | Universālās aprūpes pienākums, kas uzdots IRIS slimnīcām, nodrošina, ka pacienti, kuriem ir lielas finansiālās grūtības, politiskie bēgļi, nelikumīgie imigranti utt. saņem ārstēšanu jebkuros apstākļos. Ja šie pacienti nespēj samaksāt par ārstēšanu un viņiem nav nekādas apdrošināšanas (proti, ne sociālā nodrošinājuma, ne arī privātas slimības apdrošināšanas), CPAS sedz šo pacientu izmaksas, ja tiek ievēroti vairāki nosacījumi. Lai noteiktu, kādi noteikumi piemērojami šādām kompensācijām, IRIS slimnīcas un 17 no 19 CPAS Briseles galvaspilsētas reģionā ir noslēguši daudzpusējus nolīgumus par tā saukto “patvēruma sniegšanu”. Ja aprūpe nav steidzama, CPAS nosūta attiecīgos cilvēkus uz IRIS slimnīcām un rakstveidā apņemas (aizpildot “pieprasījumu”) segt ārstēšanas izmaksas. Ja pacienti uzrāda šādu pieprasījumu, IRIS slimnīcas nosūta rēķinu tieši CPAS. Steidzamas aprūpes gadījumos šādu procedūru, protams, nevar ievērot. Tās vietā CPAS izmaksā kompensāciju, i) ja tiek uzrādīta medicīniska izziņa, ka ir bijusi nepieciešama pacienta steidzama uzņemšana vai nekavējoša ārstēšana, un ii) trūcīga cilvēka gadījumā, par ko CPAS pārliecinās, izmantojot sociālās situācijas izpētei slimnīcas savākto informāciju. Nepieciešamās informācijas savākšana ir IRIS slimnīcu sociālo pakalpojumu nodaļu svarīgs uzdevums [skatīt arī 210.–211. apsvērumu] (222). |
| --- | --- |

(187)

Universālās aprūpes pienākums, kas uzdots IRIS slimnīcām, nodrošina, ka pacienti, kuriem ir lielas finansiālās grūtības, politiskie bēgļi, nelikumīgie imigranti utt. saņem ārstēšanu jebkuros apstākļos. Ja šie pacienti nespēj samaksāt par ārstēšanu un viņiem nav nekādas apdrošināšanas (proti, ne sociālā nodrošinājuma, ne arī privātas slimības apdrošināšanas), CPAS sedz šo pacientu izmaksas, ja tiek ievēroti vairāki nosacījumi. Lai noteiktu, kādi noteikumi piemērojami šādām kompensācijām, IRIS slimnīcas un 17 no 19 CPAS Briseles galvaspilsētas reģionā ir noslēguši daudzpusējus nolīgumus par tā saukto “patvēruma sniegšanu”. Ja aprūpe nav steidzama, CPAS nosūta attiecīgos cilvēkus uz IRIS slimnīcām un rakstveidā apņemas (aizpildot “pieprasījumu”) segt ārstēšanas izmaksas. Ja pacienti uzrāda šādu pieprasījumu, IRIS slimnīcas nosūta rēķinu tieši CPAS. Steidzamas aprūpes gadījumos šādu procedūru, protams, nevar ievērot. Tās vietā CPAS izmaksā kompensāciju, i) ja tiek uzrādīta medicīniska izziņa, ka ir bijusi nepieciešama pacienta steidzama uzņemšana vai nekavējoša ārstēšana, un ii) trūcīga cilvēka gadījumā, par ko CPAS pārliecinās, izmantojot sociālās situācijas izpētei slimnīcas savākto informāciju. Nepieciešamās informācijas savākšana ir IRIS slimnīcu sociālo pakalpojumu nodaļu svarīgs uzdevums [skatīt arī 210.–211. apsvērumu] (222).

IRIS

CPAS

IRIS

CPAS

CPAS

IRIS

IRIS

CPAS

CPAS

CPAS

IRIS

222

| (188) | Ja ir izpildīti iepriekš minētie nosacījumi (proti, ir iesniegts pieprasījums par aprūpi, kas nav steidzama, un medicīniskā izziņa un sociālās situācijas raksturojums steidzamos gadījumos), CPAS kompensē IRIS slimnīcām izmaksas, kas saistītas ar to pacientu ārstēšanu, kuri nespēj samaksāt par ārstēšanu un kuriem nav apdrošināšanas. Tomēr šī kompensācija nesedz visas IRIS slimnīcu izmaksas, ko rada universālās aprūpes pienākums. Būtībā, lai saņemtu CPAS kompensāciju, IRIS slimnīcām jāsavāc sociālās izpētes informācija (un 2012. gadā šīs slimnīcas to darīja 25 749 gadījumos). Tas, piemēram, ir viens no iemesliem, kādēļ IRIS slimnīcas nodarbina vairāk nekā divas reizes vairāk sociālo darbinieku nekā universitāšu slimnīcas [skatīt 213. apsvērumu]. Tomēr CPAS nekompensē IRIS slimnīcām izdevumus, ko rada informācijas vākšana sociālajai izpētei (223). Turklāt CPAS ir daudz ilgāki maksājumu termiņi (dažkārt pārsniedzot gadu) nekā savstarpējās palīdzības sabiedrībām un apdrošināšanas sabiedrībām (kuras samaksā viena vai divu mēnešu laikā pēc rēķina saņemšanas). Līdz ar to IRIS slimnīcām jāveic šo izmaksu priekšfinansēšana uz daudz ilgāku laikposmu nekā “parastajiem” pacientiem. Briseles CPAS2010. gada 31. decembrī bija parādā IRIS slimnīcām gandrīz 35 miljonus euro (no tiem aptuveni 71 % attiecās uz 2010. gada rēķiniem, 12 % uz 2009. gada rēķiniem un aptuveni 13 % uz iepriekšējo gadu rēķiniem). Piemērojot gada nominālo procentu likmi 2 %, IRIS slimnīcas lēsa, ka izmaksas, ko radīja pārāk ilgie maksājuma termiņi, šajā datumā sasniedza gandrīz EUR 700 000 (224). Visbeidzot, ne visi cilvēki, kas var pierādīt rēķina samaksas grūtības, ir piemēroti CPAS kompensācijām (225). Tomēr, pamatojoties uz universālās aprūpes pienākumu, IRIS slimnīcas ārstē arī tos pacientus, par kuriem CPAS neapņemas segt viņu izmaksas. Šādos gadījumos IRIS slimnīcas nosūta rēķinus pacientiem, kuri bieži vien nespēj tos samaksāt. No tā izriet, ka IRIS slimnīcu bezcerīgo parādu līmenis ir daudz augstāks nekā citām publiskajām slimnīcām un privātajām slimnīcām Beļģijā (226). IRIS slimnīcas lēš, ka 2010. gadā to anulēto parādu summa pārsniedza vidējo rādītāju Beļģijas publiskajās slimnīcās par aptuveni [...] miljoniem euro. |
| --- | --- |

(188)

Ja ir izpildīti iepriekš minētie nosacījumi (proti, ir iesniegts pieprasījums par aprūpi, kas nav steidzama, un medicīniskā izziņa un sociālās situācijas raksturojums steidzamos gadījumos), CPAS kompensē IRIS slimnīcām izmaksas, kas saistītas ar to pacientu ārstēšanu, kuri nespēj samaksāt par ārstēšanu un kuriem nav apdrošināšanas. Tomēr šī kompensācija nesedz visas IRIS slimnīcu izmaksas, ko rada universālās aprūpes pienākums. Būtībā, lai saņemtu CPAS kompensāciju, IRIS slimnīcām jāsavāc sociālās izpētes informācija (un 2012. gadā šīs slimnīcas to darīja 25 749 gadījumos). Tas, piemēram, ir viens no iemesliem, kādēļ IRIS slimnīcas nodarbina vairāk nekā divas reizes vairāk sociālo darbinieku nekā universitāšu slimnīcas [skatīt 213. apsvērumu]. Tomēr CPAS nekompensē IRIS slimnīcām izdevumus, ko rada informācijas vākšana sociālajai izpētei (223). Turklāt CPAS ir daudz ilgāki maksājumu termiņi (dažkārt pārsniedzot gadu) nekā savstarpējās palīdzības sabiedrībām un apdrošināšanas sabiedrībām (kuras samaksā viena vai divu mēnešu laikā pēc rēķina saņemšanas). Līdz ar to IRIS slimnīcām jāveic šo izmaksu priekšfinansēšana uz daudz ilgāku laikposmu nekā “parastajiem” pacientiem. Briseles CPAS2010. gada 31. decembrī bija parādā IRIS slimnīcām gandrīz 35 miljonus euro (no tiem aptuveni 71 % attiecās uz 2010. gada rēķiniem, 12 % uz 2009. gada rēķiniem un aptuveni 13 % uz iepriekšējo gadu rēķiniem). Piemērojot gada nominālo procentu likmi 2 %, IRIS slimnīcas lēsa, ka izmaksas, ko radīja pārāk ilgie maksājuma termiņi, šajā datumā sasniedza gandrīz EUR 700 000 (224). Visbeidzot, ne visi cilvēki, kas var pierādīt rēķina samaksas grūtības, ir piemēroti CPAS kompensācijām (225). Tomēr, pamatojoties uz universālās aprūpes pienākumu, IRIS slimnīcas ārstē arī tos pacientus, par kuriem CPAS neapņemas segt viņu izmaksas. Šādos gadījumos IRIS slimnīcas nosūta rēķinus pacientiem, kuri bieži vien nespēj tos samaksāt. No tā izriet, ka IRIS slimnīcu bezcerīgo parādu līmenis ir daudz augstāks nekā citām publiskajām slimnīcām un privātajām slimnīcām Beļģijā (226). IRIS slimnīcas lēš, ka 2010. gadā to anulēto parādu summa pārsniedza vidējo rādītāju Beļģijas publiskajās slimnīcās par aptuveni [...] miljoniem euro.

CPAS

IRIS

IRIS

CPAS

IRIS

IRIS

CPAS

IRIS

223

CPAS

IRIS

CPAS

IRIS

IRIS

224

CPAS

225

IRIS

CPAS

IRIS

IRIS

226

IRIS

| (189) | Visbeidzot, šajā jomā ir svarīgi mainīt finansējumu, kas paredzēts BMF sadaļā B8 un ko piešķir slimnīcām, kuru pacientiem ir nelabvēlīgs sociāli ekonomiskais profils. Šis ierobežotais federālais finansējums ir paredzēts daļējai to izmaksu segšanai, kas saistītas ar “sociālajiem pacientiem” (piemēram, tādēļ, ka šie pacienti vidēji paliek slimnīcā ilgāk nekā citi pacienti), bet tā nav kompensācija par universālās aprūpes pienākumu. Finansējums saskaņā ar B8 sadaļu nekompensē faktiskās izmaksas, ko sedz slimnīcas, ārstējot sociālos pacientus (piemēram, sociālo pacientu nesamaksātos rēķinus un nepieciešamību nodarbināt lielāku skaitu sociālo darbinieku). Savukārt budžeta nemainīgo daļu (proti, uz visu Beļģiju aptuveni 25 miljonus euro gadā) piešķir, pamatojoties uz slimnīcu klasifikāciju, kas izstrādāta saistībā ar pacientu sociāli ekonomisko profilu [skatīt 185. apsvērumu]. Ņemot vērā to, ka trīs pirmās vietas šajā klasifikācijā ieņem IRIS slimnīcas, tās arī saņem daudz lielāku daļu finansējuma saskaņā ar B8 sadaļu nekā slimnīcas, kas klasificētas zemāk (piemēram, Briseles privātās slimnīcas). Iemesls, kura dēļ gan publiskās, gan privātās slimnīcas principā ir piemērotas šā finansējuma saņemšanai, ir tāds, ka, pat bez universālās aprūpes pienākuma, kas jāpilda IRIS slimnīcām, slimnīcas var brīvi izvēlēties ārstēt sociālos pacientus. Tās var veikt šādu izvēli tādēļ, ka noteikti sociālie pacienti spēj samaksāt vai ir apdrošināti. Faktiski attiecībā uz sociālajiem pacientiem, kuriem ir sociālais nodrošinājums, bieži vien piemēro zemākus tarifus un INAMI sedz lielāko daļu izmaksu, samazinot slimnīcas finansiālo risku. Izrādās arī, ka visi Beļģijas CPAS nav izvēlējušies izveidot paši savu slimnīcu. Līdz ar to, lai izpildītu sociālās palīdzības pienākumu, šie CPAS var iesaistīt privātās slimnīcas. Tādos gadījumos ir loģiski, ka privātā slimnīca ārstē noteiktu skaitu sociālo pacientu un var saņemt arī finansējumu, kas paredzēts BMF B8 sadaļā. Tomēr Briseles galvaspilsētas reģionā CPAS var rēķināties ar IRIS publiskajām slimnīcām, un tas izskaidro, kādēļ klasifikācija, kas minēta 185. apsvērumā, apliecina, ka Briseles privāto slimnīcu pacientu vidējais sociāli ekonomiskais profils kopumā ir labāks nekā IRIS slimnīcu pacientiem. Visu šo iemeslu dēļ finansējumu saskaņā ar BMF B8 sadaļu nevar uzskatīt par rādītāju, ka universālais aprūpes pienākums attiecas uz visām Beļģijas slimnīcām. |
| --- | --- |

(189)

Visbeidzot, šajā jomā ir svarīgi mainīt finansējumu, kas paredzēts BMF sadaļā B8 un ko piešķir slimnīcām, kuru pacientiem ir nelabvēlīgs sociāli ekonomiskais profils. Šis ierobežotais federālais finansējums ir paredzēts daļējai to izmaksu segšanai, kas saistītas ar “sociālajiem pacientiem” (piemēram, tādēļ, ka šie pacienti vidēji paliek slimnīcā ilgāk nekā citi pacienti), bet tā nav kompensācija par universālās aprūpes pienākumu. Finansējums saskaņā ar B8 sadaļu nekompensē faktiskās izmaksas, ko sedz slimnīcas, ārstējot sociālos pacientus (piemēram, sociālo pacientu nesamaksātos rēķinus un nepieciešamību nodarbināt lielāku skaitu sociālo darbinieku). Savukārt budžeta nemainīgo daļu (proti, uz visu Beļģiju aptuveni 25 miljonus euro gadā) piešķir, pamatojoties uz slimnīcu klasifikāciju, kas izstrādāta saistībā ar pacientu sociāli ekonomisko profilu [skatīt 185. apsvērumu]. Ņemot vērā to, ka trīs pirmās vietas šajā klasifikācijā ieņem IRIS slimnīcas, tās arī saņem daudz lielāku daļu finansējuma saskaņā ar B8 sadaļu nekā slimnīcas, kas klasificētas zemāk (piemēram, Briseles privātās slimnīcas). Iemesls, kura dēļ gan publiskās, gan privātās slimnīcas principā ir piemērotas šā finansējuma saņemšanai, ir tāds, ka, pat bez universālās aprūpes pienākuma, kas jāpilda IRIS slimnīcām, slimnīcas var brīvi izvēlēties ārstēt sociālos pacientus. Tās var veikt šādu izvēli tādēļ, ka noteikti sociālie pacienti spēj samaksāt vai ir apdrošināti. Faktiski attiecībā uz sociālajiem pacientiem, kuriem ir sociālais nodrošinājums, bieži vien piemēro zemākus tarifus un INAMI sedz lielāko daļu izmaksu, samazinot slimnīcas finansiālo risku. Izrādās arī, ka visi Beļģijas CPAS nav izvēlējušies izveidot paši savu slimnīcu. Līdz ar to, lai izpildītu sociālās palīdzības pienākumu, šie CPAS var iesaistīt privātās slimnīcas. Tādos gadījumos ir loģiski, ka privātā slimnīca ārstē noteiktu skaitu sociālo pacientu un var saņemt arī finansējumu, kas paredzēts BMF B8 sadaļā. Tomēr Briseles galvaspilsētas reģionā CPAS var rēķināties ar IRIS publiskajām slimnīcām, un tas izskaidro, kādēļ klasifikācija, kas minēta 185. apsvērumā, apliecina, ka Briseles privāto slimnīcu pacientu vidējais sociāli ekonomiskais profils kopumā ir labāks nekā IRIS slimnīcu pacientiem. Visu šo iemeslu dēļ finansējumu saskaņā ar BMF B8 sadaļu nevar uzskatīt par rādītāju, ka universālais aprūpes pienākums attiecas uz visām Beļģijas slimnīcām.

BMF

IRIS

IRIS

INAMI

CPAS

CPAS

BMF

CPAS

IRIS

IRIS

BMF

Secinājums par IRIS slimnīcu universālo aprūpes pienākumu

Secinājums par IRIS slimnīcu universālo aprūpes pienākumu

| (190) | Pamatojoties uz iepriekš teikto, Komisija secina, ka universālais aprūpes pienākums attiecas tikai uz IRIS slimnīcām, kuru pilnvarojums ir nepārprotami noteikts un definēts IRIS slimnīcu statūtos, kā arī IRIS stratēģiskajos plānos, saskaņā ar likuma par CPAS prasībām [skatīt 29.–30. apsvērumu]. Tas arī izriet no slimnīcu klasifikācijas, kas izstrādāta, pamatojoties uz pacientu sociāli ekonomisko profilu [skatīt 185. apsvērumu]. Šis pienākums nodrošina, ka trūcīgi cilvēki Briseles galvaspilsētas reģionā saņem pietiekamu medicīnisko ārstēšanu, pat ja nespēj par to samaksāt, tostarp situācijās, kas nav steidzamas. IRIS slimnīcas nodrošina arī sociālo veselības aprūpi, kas atbilst vietējo iedzīvotāju vajadzībām. Kā skaidrots iepriekšējā apsvērumā, vienīgi tā izmaksu daļa, kas saistīta ar šo pienākumu, tiek samaksāta tiešā veidā (piemēram, CPAS kompensējot ārstēšanas izdevumus). Tādēļ pārējo izmaksu daļu sedz, kompensējot deficītu, kas ir šā lēmuma priekšmets. |
| --- | --- |

(190)

Pamatojoties uz iepriekš teikto, Komisija secina, ka universālais aprūpes pienākums attiecas tikai uz IRIS slimnīcām, kuru pilnvarojums ir nepārprotami noteikts un definēts IRIS slimnīcu statūtos, kā arī IRIS stratēģiskajos plānos, saskaņā ar likuma par CPAS prasībām [skatīt 29.–30. apsvērumu]. Tas arī izriet no slimnīcu klasifikācijas, kas izstrādāta, pamatojoties uz pacientu sociāli ekonomisko profilu [skatīt 185. apsvērumu]. Šis pienākums nodrošina, ka trūcīgi cilvēki Briseles galvaspilsētas reģionā saņem pietiekamu medicīnisko ārstēšanu, pat ja nespēj par to samaksāt, tostarp situācijās, kas nav steidzamas. IRIS slimnīcas nodrošina arī sociālo veselības aprūpi, kas atbilst vietējo iedzīvotāju vajadzībām. Kā skaidrots iepriekšējā apsvērumā, vienīgi tā izmaksu daļa, kas saistīta ar šo pienākumu, tiek samaksāta tiešā veidā (piemēram, CPAS kompensējot ārstēšanas izdevumus). Tādēļ pārējo izmaksu daļu sedz, kompensējot deficītu, kas ir šā lēmuma priekšmets.

IRIS

IRIS

IRIS

CPAS

IRIS

CPAS

II.   Pienākums nodrošināt stacionārās pamata aprūpes pilnu piedāvājumu vairākās vietās

| (191) | Beļģijas iestādes uzskata, ka IRIS slimnīcām ir arī īpašs pienākums nodrošināt stacionārās pamata aprūpes pilnu piedāvājumu vairākās vietās jeb “vairāku vietu” pienākums Briseles galvaspilsētas reģionā. Kā apgalvo sūdzības iesniedzēji, tomēr nav skaidrs, uz ko šis pienākums “nodrošināt stacionārās pamata aprūpes pilnu piedāvājumu vairākās vietās” attiecas, ne arī tas, kādā mērā šis pienākums rada papildu slogu IRIS slimnīcām. Tomēr sūdzības iesniedzēji neapgalvo, ka Briseles privātajām slimnīcām arī būtu šāds pienākums. |
| --- | --- |

(191)

Beļģijas iestādes uzskata, ka IRIS slimnīcām ir arī īpašs pienākums nodrošināt stacionārās pamata aprūpes pilnu piedāvājumu vairākās vietās jeb “vairāku vietu” pienākums Briseles galvaspilsētas reģionā. Kā apgalvo sūdzības iesniedzēji, tomēr nav skaidrs, uz ko šis pienākums “nodrošināt stacionārās pamata aprūpes pilnu piedāvājumu vairākās vietās” attiecas, ne arī tas, kādā mērā šis pienākums rada papildu slogu IRIS slimnīcām. Tomēr sūdzības iesniedzēji neapgalvo, ka Briseles privātajām slimnīcām arī būtu šāds pienākums.

IRIS

IRIS

| (192) | Komisija konstatē, ka LCH neuzdod slimnīcām (ne publiskām, ne privātām) darboties vairākās vietās. Gluži otrādi, slimnīcu programmu izstrādes mehānisms nosaka maksimālo slimnīcas gultu skaitu, ko drīkst darīt pieejamu katrā Beļģijas reģionā. Briseles galvaspilsētas reģionā slimnīcas gultu (vispārējais) skaits ir ierobežots ar aptuveni 7 260, un katrai Briseles slimnīcai ir atļauts darīt pieejamu noteiktu gultu skaitu šā ierobežojuma ietvaros. Principā, ja slimnīcas ietilpība ir apstiprināta programmu izstrādes sistēmā, slimnīca var brīvi izlemt, vai izvietot šīs gultas vienuviet, vai sadalīt tās pa vairākām vietām konkrētā reģionā, un darīt to tādā mērā, kā pati vēlas. Tāpat slimnīca var izlemt, vai dublēt kādus pakalpojumus, vai arī piedāvāt katrā šādā vietā tikai atšķirīgus aprūpes veidus. Tādējādi vairākas Briseles privātās slimnīcas ir brīvi izvēlējušās darboties vairākās vietās, bet citas darbojas tikai vienā vietā (227). Taču privātās slimnīcas jebkurā brīdī var izlemt pārvietot šīs gultas un pakalpojumus uz vienu vietu (228). Jāatzīmē arī, ka ietvaros, ko nosaka programmu izstrādes mehānisms (229), privātās slimnīcas var brīvi izvēlēties arī piedāvājamos aprūpes veidus, un tas šīm slimnīcām dod iespēju specializēties visizdevīgākajos veselības aprūpes veidos (230). |
| --- | --- |

(192)

Komisija konstatē, ka LCH neuzdod slimnīcām (ne publiskām, ne privātām) darboties vairākās vietās. Gluži otrādi, slimnīcu programmu izstrādes mehānisms nosaka maksimālo slimnīcas gultu skaitu, ko drīkst darīt pieejamu katrā Beļģijas reģionā. Briseles galvaspilsētas reģionā slimnīcas gultu (vispārējais) skaits ir ierobežots ar aptuveni 7 260, un katrai Briseles slimnīcai ir atļauts darīt pieejamu noteiktu gultu skaitu šā ierobežojuma ietvaros. Principā, ja slimnīcas ietilpība ir apstiprināta programmu izstrādes sistēmā, slimnīca var brīvi izlemt, vai izvietot šīs gultas vienuviet, vai sadalīt tās pa vairākām vietām konkrētā reģionā, un darīt to tādā mērā, kā pati vēlas. Tāpat slimnīca var izlemt, vai dublēt kādus pakalpojumus, vai arī piedāvāt katrā šādā vietā tikai atšķirīgus aprūpes veidus. Tādējādi vairākas Briseles privātās slimnīcas ir brīvi izvēlējušās darboties vairākās vietās, bet citas darbojas tikai vienā vietā (227). Taču privātās slimnīcas jebkurā brīdī var izlemt pārvietot šīs gultas un pakalpojumus uz vienu vietu (228). Jāatzīmē arī, ka ietvaros, ko nosaka programmu izstrādes mehānisms (229), privātās slimnīcas var brīvi izvēlēties arī piedāvājamos aprūpes veidus, un tas šīm slimnīcām dod iespēju specializēties visizdevīgākajos veselības aprūpes veidos (230).

LCH

227

228

229

230

Pienākums darboties vairākās vietās, kas jāpilda IRIS slimnīcām

Pienākums darboties vairākās vietās, kas jāpilda IRIS slimnīcām

| (193) | Attiecībā uz IRIS slimnīcām komūnas un CPAS dot priekšroku vietējās veselības aprūpes saglabāšanai, nevis slimnīcas gultu koncentrēšanai vienuviet. Tie ir nepārprotami izvēlējušies nodrošināt pilnu pamata aprūpes piedāvājumu visās vietās, tādējādi radot papildu izmaksas, jo nepieciešams dublēt infrastruktūras, iekārtas un darbības. Tādēļ, pārstrukturējot Briseles slimnīcas 1995. gadā, CPAS un komūnas apzināti izvēlējās saglabāt vietējos slimnīcu pakalpojumus daudzās esošajās vietās, nodrošinot pilnu aprūpes piedāvājumu un ņemot vērā iedzīvotāju vajadzības. Tika atzīts, ka nedrīkst pārtraukt apmierināt vietējās medicīniski sociālās vajadzības, kuru dēļ tika izveidotas publiskās slimnīcas. Līdz ar to jāatzīmē, ka lielākā daļa IRIS slimnīcu objektu atrodas Briseles galvaspilsētas reģiona vistrūcīgākajās komūnās [skatīt arī 202. apsvērumu]. Tādēļ valsts iestādes ir brīvprātīgi atteikušās no efektivitātes, kaitējot savām tīri finansiālajām interesēm, un ir izvēlējušās saglabāt visus esošos slimnīcu objektus, kaut arī apzinājās, ka federālie slimnīcu finansēšanas pasākumi nesegs visas izmaksas [ko radīs, piemēram, infrastruktūru un ekspluatācijas izdevumu dublēšana, skatīt arī 203. apsvērumu]. Šo izvēli apstiprina arī IRIS stratēģiskie plāni, tādējādi uzdodot IRIS slimnīcām saglabāt visus slimnīcu objektus, lai pacienti varētu saņemt visus aprūpes pamatpakalpojumus iespējami tuvu dzīvesvietai. |
| --- | --- |

(193)

Attiecībā uz IRIS slimnīcām komūnas un CPAS dot priekšroku vietējās veselības aprūpes saglabāšanai, nevis slimnīcas gultu koncentrēšanai vienuviet. Tie ir nepārprotami izvēlējušies nodrošināt pilnu pamata aprūpes piedāvājumu visās vietās, tādējādi radot papildu izmaksas, jo nepieciešams dublēt infrastruktūras, iekārtas un darbības. Tādēļ, pārstrukturējot Briseles slimnīcas 1995. gadā, CPAS un komūnas apzināti izvēlējās saglabāt vietējos slimnīcu pakalpojumus daudzās esošajās vietās, nodrošinot pilnu aprūpes piedāvājumu un ņemot vērā iedzīvotāju vajadzības. Tika atzīts, ka nedrīkst pārtraukt apmierināt vietējās medicīniski sociālās vajadzības, kuru dēļ tika izveidotas publiskās slimnīcas. Līdz ar to jāatzīmē, ka lielākā daļa IRIS slimnīcu objektu atrodas Briseles galvaspilsētas reģiona vistrūcīgākajās komūnās [skatīt arī 202. apsvērumu]. Tādēļ valsts iestādes ir brīvprātīgi atteikušās no efektivitātes, kaitējot savām tīri finansiālajām interesēm, un ir izvēlējušās saglabāt visus esošos slimnīcu objektus, kaut arī apzinājās, ka federālie slimnīcu finansēšanas pasākumi nesegs visas izmaksas [ko radīs, piemēram, infrastruktūru un ekspluatācijas izdevumu dublēšana, skatīt arī 203. apsvērumu]. Šo izvēli apstiprina arī IRIS stratēģiskie plāni, tādējādi uzdodot IRIS slimnīcām saglabāt visus slimnīcu objektus, lai pacienti varētu saņemt visus aprūpes pamatpakalpojumus iespējami tuvu dzīvesvietai.

IRIS

CPAS

CPAS

IRIS

IRIS

IRIS

| (194) | Jo īpaši 1996.–2001. gada IRIS stratēģiskā plāna iedaļa “Strukturālās asis” paredz:

  “
  Decentralizētas stacionārās aprūpes saglabāšana un plašs ambulatorais aptvērums. Darbība tiks saglabāta deviņās vietās
   (231).”
   (232)

  [...]

  “
  Pamatdarbības saglabāšana dažādās vietās. Pacienti, jo īpaši vecāka gadagājuma pacienti, tādējādi varētu arī turpmāk saņemt slimnīcas aprūpi saprātīgā attālumā no dzīvesvietas.”
   (233) |
| --- | --- |

(194)

Jo īpaši 1996.–2001. gada IRIS stratēģiskā plāna iedaļa “Strukturālās asis” paredz:

IRIS

“
  Decentralizētas stacionārās aprūpes saglabāšana un plašs ambulatorais aptvērums. Darbība tiks saglabāta deviņās vietās
   (231).”
   (232)

Decentralizētas stacionārās aprūpes saglabāšana

Darbība tiks saglabāta deviņās vietās

231

232

[...]

“
  Pamatdarbības saglabāšana dažādās vietās. Pacienti, jo īpaši vecāka gadagājuma pacienti, tādējādi varētu arī turpmāk saņemt slimnīcas aprūpi saprātīgā attālumā no dzīvesvietas.”
   (233)

Pamatdarbības saglabāšana dažādās vietās

arī turpmāk saņemt slimnīcas aprūpi saprātīgā attālumā no dzīvesvietas

233

| (195) | 1996.–2001. gada stratēģiskais plāns arī uzsver, ka IRIS slimnīcas būtībā ārstē tos pacientus, kuri dzīvo tuvākajā apkārtnē, tādēļ klasificē tās kā “tuvās slimnīcas” (234). Turklāt IRIS slimnīcas vēlas “uzlabot [savu] pakalpojumu atbilstību Briseles iedzīvotāju vajadzībām [...] un paplašināt [savu] pieejamību visiem iedzīvotāju slāņiem, jo īpaši mazāk labvēlīgajiem” (235). |
| --- | --- |

(195)

1996.–2001. gada stratēģiskais plāns arī uzsver, ka IRIS slimnīcas būtībā ārstē tos pacientus, kuri dzīvo tuvākajā apkārtnē, tādēļ klasificē tās kā “tuvās slimnīcas” (234). Turklāt IRIS slimnīcas vēlas “uzlabot [savu] pakalpojumu atbilstību Briseles iedzīvotāju vajadzībām [...] un paplašināt [savu] pieejamību visiem iedzīvotāju slāņiem, jo īpaši mazāk labvēlīgajiem” (235).

IRIS

tuvās slimnīcas

234

IRIS

Briseles iedzīvotāju vajadzībām

paplašināt

pieejamību

jo īpaši mazāk labvēlīgajiem

235

| (196) | 2002.–2014. gada stratēģiskais plāns papildina:

  “
  IRIS atzīst principu, ka organizācijai ir jākalpo pacientiem, uz kā balstīts iestāžu savstarpējās sadarbības publiskais tīkls ar mērķi nodrošināt specializētu tuvās aprūpes piedāvājumu
   (236).” |
| --- | --- |

(196)

2002.–2014. gada stratēģiskais plāns papildina:

“
  IRIS atzīst principu, ka organizācijai ir jākalpo pacientiem, uz kā balstīts iestāžu savstarpējās sadarbības publiskais tīkls ar mērķi nodrošināt specializētu tuvās aprūpes piedāvājumu
   (236).”

IRIS

organizācijai ir jākalpo pacientiem

specializētu tuvās aprūpes piedāvājumu

236

| (197) | Attiecībā uz tuvo aprūpi šis stratēģiskais plāns piebilst:

  “Ņemot vērā
  IRIS objektu ģeogrāfisko sadalījumu, to ietekmi uz plašas sabiedrības aptvērumu, dažkārt saistībā ar sociālām ciešanām, pirmais izstrādātais mērķis ir nodrošināt visās vietās tuvo medicīnu, kas ir kvalitatīva, kompetenta un pieejama.

  IRIS slimnīcām – izņemot Institut Bordet un Hôpital des Enfants [HUDERF] (237), kas ir standarta monospecializētas slimnīcas – pirmais uzdevums ir nodrošināt tuvo medicīnu atbilstoši vietējam pieprasījumam, kuru veido kaimiņu komūnās dzīvojošie pacienti
   (238).” |
| --- | --- |

(197)

Attiecībā uz tuvo aprūpi šis stratēģiskais plāns piebilst:

“Ņemot vērā
  IRIS objektu ģeogrāfisko sadalījumu, to ietekmi uz plašas sabiedrības aptvērumu, dažkārt saistībā ar sociālām ciešanām, pirmais izstrādātais mērķis ir nodrošināt visās vietās tuvo medicīnu, kas ir kvalitatīva, kompetenta un pieejama.

IRIS

nodrošināt visās vietās tuvo medicīnu, kas ir kvalitatīva, kompetenta un pieejama

IRIS slimnīcām – izņemot Institut Bordet un Hôpital des Enfants [HUDERF] (237), kas ir standarta monospecializētas slimnīcas – pirmais uzdevums ir nodrošināt tuvo medicīnu atbilstoši vietējam pieprasījumam, kuru veido kaimiņu komūnās dzīvojošie pacienti
   (238).”

IRIS

Institut Bordet

Hôpital des Enfants

HUDERF

237

nodrošināt tuvo medicīnu atbilstoši vietējam pieprasījumam, kuru veido kaimiņu komūnās dzīvojošie pacienti

238

| (198) | IRIS 2002.–2014. gada stratēģiskais plāns paredz arī, ka, papildus tuvajai medicīnai, kas attiecas uz pamata aprūpi, IRIS slimnīcas nodrošina specializētu aprūpi (citiem vārdiem, plašāku un izvērstāku aprūpes pakalpojumu klāstu (239)). Tomēr šāda aprūpe netiek nodrošināta visās vietās (kaut arī parasti tā ir vairākās no šīm vietām) un tiek plānota IRIS tīkla līmenī (240). Mērķis vienmēr ir nodrošināt Briseles iedzīvotājiem universālu piekļuvi optimālam aprūpes piedāvājumam (nodrošinot tuvo medicīnu vai specializētu aprūpi) (241). Šajā stratēģiskajā plānā ir iekļautas arī detalizētas tabulas, kurās norādīts pamata aprūpes un specializētās aprūpes veids, ko piedāvā katrā IRIS slimnīcu objektā. Pamata aprūpes darbības ir apzīmētas kā “1. līmenis – tuvais līmenis”, bet specializētās aprūpes darbības ir apzīmētas kā “2. līmenis – specializācijas līmenis” un “3. līmenis – standarta līmenis” (242). Tādējādi IRIS slimnīcas ļoti skaidri zina, kāda veida aprūpe tām jānodrošina katrā vietā. |
| --- | --- |

(198)

IRIS 2002.–2014. gada stratēģiskais plāns paredz arī, ka, papildus tuvajai medicīnai, kas attiecas uz pamata aprūpi, IRIS slimnīcas nodrošina specializētu aprūpi (citiem vārdiem, plašāku un izvērstāku aprūpes pakalpojumu klāstu (239)). Tomēr šāda aprūpe netiek nodrošināta visās vietās (kaut arī parasti tā ir vairākās no šīm vietām) un tiek plānota IRIS tīkla līmenī (240). Mērķis vienmēr ir nodrošināt Briseles iedzīvotājiem universālu piekļuvi optimālam aprūpes piedāvājumam (nodrošinot tuvo medicīnu vai specializētu aprūpi) (241). Šajā stratēģiskajā plānā ir iekļautas arī detalizētas tabulas, kurās norādīts pamata aprūpes un specializētās aprūpes veids, ko piedāvā katrā IRIS slimnīcu objektā. Pamata aprūpes darbības ir apzīmētas kā “1. līmenis – tuvais līmenis”, bet specializētās aprūpes darbības ir apzīmētas kā “2. līmenis – specializācijas līmenis” un “3. līmenis – standarta līmenis” (242). Tādējādi IRIS slimnīcas ļoti skaidri zina, kāda veida aprūpe tām jānodrošina katrā vietā.

IRIS

IRIS

239

IRIS

240

241

IRIS

242

IRIS

| (199) | Lai nodrošinātu, ka katra IRIS slimnīca pilnībā apzinās vietējo iedzīvotāju medicīniski sociālās vajadzības un tiek konsekventi pārvaldīta, IRIS slimnīcu izveide arī tiek nepārprotami saistīta ar “vietējās bāzes” saglabāšanu, lai sniegtu publisko slimnīcu pakalpojumus. To apliecina vienošanās par pārstrukturēšanu, kas apstiprināta ar 1994. gada 19. maija sadarbības līgumu (243), kā arī IRIS slimnīcu vadības struktūru sastāvs (244). Konkrētāk, saskaņā ar statūtu 11. pantu IRIS slimnīcu asociāciju pilnsapulces dalībnieku lielākā daļa tiek ievēlēta komūnas padomes sanāksmē un sociālo pakalpojumu padomes sanāksmē (kas organizēta komūnas līmenī), bet pilsētas domes priekšsēdētājs un CPAS priekšsēdētājs ir pilnsapulces dalībnieki ex-officio. Tāpat 10 no 14 valdes locekļiem izraugās valsts iestāžu deleģētie pārstāvji pilnsapulcē (kā paredzēts statūtu 27. pantā). |
| --- | --- |

(199)

Lai nodrošinātu, ka katra IRIS slimnīca pilnībā apzinās vietējo iedzīvotāju medicīniski sociālās vajadzības un tiek konsekventi pārvaldīta, IRIS slimnīcu izveide arī tiek nepārprotami saistīta ar “vietējās bāzes” saglabāšanu, lai sniegtu publisko slimnīcu pakalpojumus. To apliecina vienošanās par pārstrukturēšanu, kas apstiprināta ar 1994. gada 19. maija sadarbības līgumu (243), kā arī IRIS slimnīcu vadības struktūru sastāvs (244). Konkrētāk, saskaņā ar statūtu 11. pantu IRIS slimnīcu asociāciju pilnsapulces dalībnieku lielākā daļa tiek ievēlēta komūnas padomes sanāksmē un sociālo pakalpojumu padomes sanāksmē (kas organizēta komūnas līmenī), bet pilsētas domes priekšsēdētājs un CPAS priekšsēdētājs ir pilnsapulces dalībnieki ex-officio. Tāpat 10 no 14 valdes locekļiem izraugās valsts iestāžu deleģētie pārstāvji pilnsapulcē (kā paredzēts statūtu 27. pantā).

IRIS

IRIS

243

IRIS

244

IRIS

CPAS

ex-officio

| (200) | Nodoms pārvaldīt IRIS slimnīcas atbilstoši vietējo iedzīvotāju medicīniski sociālajām vajadzībām tika apstiprināts IRIS tīkla 1996. gada 20. novembra valdes sanāksmē, kurā tika pieņemts grozījums 1996.–2001. gada stratēģiskajā plānā, un tas šajā jomā skaidri apliecina:

  “Šis ierobežojumu kopums, kuram nepieciešama pārstrukturēšana, jāskata plašākā kontekstā ar mūsu stratēģiskajiem mērķiem. Tos var apkopot šādi:






  — | IRIS publisko slimnīcu tīklam jātiecas kļūt par Briseles veselības aprūpes sistēmas pamatu, |
| --- | --- | --- |

(200)

Nodoms pārvaldīt IRIS slimnīcas atbilstoši vietējo iedzīvotāju medicīniski sociālajām vajadzībām tika apstiprināts IRIS tīkla 1996. gada 20. novembra valdes sanāksmē, kurā tika pieņemts grozījums 1996.–2001. gada stratēģiskajā plānā, un tas šajā jomā skaidri apliecina:

IRIS

IRIS

“Šis ierobežojumu kopums, kuram nepieciešama pārstrukturēšana, jāskata plašākā kontekstā ar mūsu stratēģiskajiem mērķiem. Tos var apkopot šādi:

—

IRIS publisko slimnīcu tīklam jātiecas kļūt par Briseles veselības aprūpes sistēmas pamatu,

| — | mūsu slimnīcām jāpielāgojas mainīgajām Briseles iedzīvotāju vajadzībām, |
| --- | --- |

—

mūsu slimnīcām jāpielāgojas mainīgajām Briseles iedzīvotāju vajadzībām,

Briseles iedzīvotāju vajadzībām

| — | tīkla pārstrukturēšanas pamatā jāliek pacients un viņa vajadzības, |
| --- | --- |

—

tīkla pārstrukturēšanas pamatā jāliek pacients un viņa vajadzības,

tīkla pārstrukturēšanas pamatā jāliek pacients un viņa vajadzības

| — | tīkla modernizācijai jābalstās uz jaunu impulsu slimnīcu sistēmā kopumā un jo īpaši medicīnas darbinieku aprindās.” |
| --- | --- |

—

tīkla modernizācijai jābalstās uz jaunu impulsu slimnīcu sistēmā kopumā un jo īpaši medicīnas darbinieku aprindās.”

| (201) | Šis grozījums arī piebilst:

  “Tādējādi pārstrukturēšanai jānodrošina:






  — | medicīniskās darbības un aprūpes turpināšana katrā slimnīcu objektā saskaņā ar mūsu virsuzdevumu veidot tuvo medicīnu, |
| --- | --- | --- |

(201)

Šis grozījums arī piebilst:

“Tādējādi pārstrukturēšanai jānodrošina:

—

medicīniskās darbības un aprūpes turpināšana katrā slimnīcu objektā saskaņā ar mūsu virsuzdevumu veidot tuvo medicīnu,

medicīniskās darbības un aprūpes turpināšana katrā slimnīcu objektā saskaņā ar mūsu virsuzdevumu veidot tuvo medicīnu

| — | finanšu līdzsvara mērķu sasniegšana, |
| --- | --- |

—

finanšu līdzsvara mērķu sasniegšana,

| — | tīkla saskanīga attīstība, līdzsvarojot sabiedrības intereses ar katras struktūras īpašajām interesēm, |
| --- | --- |

—

tīkla saskanīga attīstība, līdzsvarojot sabiedrības intereses ar katras struktūras īpašajām interesēm,

| — | koordinācijas un sadarbības pastiprināšana starp tīkla struktūrām, |
| --- | --- |

—

koordinācijas un sadarbības pastiprināšana starp tīkla struktūrām,

| — | tīkla pieejamība un publiskā rakstura saglabāšana, |
| --- | --- |

—

tīkla pieejamība un publiskā rakstura saglabāšana,

tīkla pieejamība un publiskā rakstura saglabāšana

| — | [...].”
   (245) |
| --- | --- |

—

[...].”
   (245)

245

IRIS slimnīcu pienākums darboties vairākās vietās, īsts sabiedrisko pakalpojumu pienākums (VTNP)

IRIS slimnīcu pienākums darboties vairākās vietās, īsts sabiedrisko pakalpojumu pienākums (VTNP)

| (202) | Komisija izvērtēja arī sūdzības iesniedzēju apgalvojumu saistībā ar lietu, kuru izskatīja Tiesa (skatīt 4.2. punktu), pasludinot spriedumu, ka vajadzības tuvās aprūpes jomā jāvērtē attiecībā uz lielu skaitu publisko un privāto slimnīcu, kas darbojas Briseles galvaspilsētas reģionā. Kā iepriekš skaidrots, slimnīcu programmu izstrādes mehānisms paredz maksimālo slimnīcas gultu kopskaitu Briseles galvaspilsētas reģionā – 7 260, lai novērstu medicīnisko pakalpojumu pārmērīgu piedāvājumu. Šo gultu skaitu dara pieejamu kopīgi gan publiskās, gan privātās slimnīcas, lai apmierinātu slimnīcu aprūpes vajadzības Briseles galvaspilsētas reģionā. Tomēr šis programmu izstrādes mehānisms ņem vērā tikai medicīniskās vajadzības reģiona līmenī, bet ne konkrētu iedzīvotāju grupu sociālās vajadzības, ne arī sociālo situāciju konkrētos ģeogrāfiskos apgabalos. Šīs sociālās vajadzības tiek izvērtētas saistībā ar CPAS sociālās palīdzības politiku (citiem vārdiem, komūnas līmenī). IRIS slimnīcu priekšgājēji tika izveidoti, lai apmierinātu sociālās vajadzības, un pēc pārstrukturēšanas dažādi IRIS objekti tika saglabāti tādēļ, ka joprojām apmierināja īstas sociālās vajadzības [skatīt 82.–84. un 91. apsvērumu]. Būtībā tas notika tādēļ, ka IRIS slimnīcas nodrošina sociālās veselības aprūpes VTNP, kas ir arī nepieciešams un ko ir pienākums nodrošināt vairākās vietās. Briseles galvaspilsētas reģiona trūcīgajiem iedzīvotājiem ne tikai ir svarīgi, ka viņi var izmantot slimnīcu, kura atrodas tuvu dzīvesvietai, bet viņiem ir jābūt arī drošiem, ka saņems tādu pašu aprūpi, pat ja nespēs par to samaksāt, kā arī varēs pieprasīt sociālo dienestu palīdzību. Uzdodot IRIS slimnīcām saglabāt darbību dažādās vietās, Briseles galvaspilsētas reģions un CPAS vēlas nodrošināt, lai sociālā veselības aprūpe tiktu sniegta iespējami tuvu vietai, kurā tā ir nepieciešama. Līdz ar to jāuzsver, ka desmit no vienpadsmit IRIS slimnīcu objektiem atrodas komūnās, kuru vidējie ieņēmumi nepārsniedz Briseles galvaspilsētas reģiona vidējo rādītāju (246). Savukārt pieci no vienpadsmit privāto slimnīcu objektiem atrodas komūnās, kuru vidējie ieņēmumi pārsniedz minēto mediānu (247). Kā apliecina turpmāk pievienotā karte (248) (skatīt 3. grafiku), nešķiet, ka Briseles galvaspilsētas reģionā būtu kāda būtiska ģeogrāfiska pārklāšanās starp publiskām slimnīcām (apļi ar punktotu līniju) un privātām vispārējām un universitāšu slimnīcām (apļi ar nepārtrauktu līniju). Tas ļauj pieņemt, ka tikai ar to faktu vien, ka Briseles galvaspilsētas reģionā darbojas liels slimnīcu skaits, nepietiek, lai varētu nodrošināt slimnīcas aprūpes pieejamību visiem iedzīvotājiem. Tāpat, kā iepriekš skaidrots, IRIS slimnīcas ir vienīgās slimnīcas Briseles galvaspilsētas reģionā, kas nodrošina sociālās veselības aprūpes VTNP, tādēļ privātās slimnīcas nevar uzskatīt par līdzvērtīgām, ja ir runa par vietējo iedzīvotāju sociālo vajadzību apmierināšanu. Attiecībā uz iepriekšējiem apsvērumiem Komisija secina, ka vairāku privāto slimnīcu klātbūtne Briseles galvaspilsētas reģionā nav pietiekams iemesls, lai varētu apšaubīt sabiedrisko pakalpojumu (VTNP) pienākuma īstumu, nodrošinot to vairākās vietās, kā ir uzdots IRIS slimnīcām, bet ne Briseles privātajām slimnīcām, jo īpaši ņemot vērā sociālās veselības aprūpes VTNP.

  3. grafiks


  Slimnīcu objektu karte Briseles galvaspilsētas reģionā




  Hôpitaux généraux
  Hôpitaux à caractère universitaire
  Hôpitaux universitaires
  Hôpitaux gériatriques et spécialisés
  Hôpitaux spécialisés
  Hôpitaux psihiatriques
  Implantations hospitalières |
| --- | --- |

(202)

Komisija izvērtēja arī sūdzības iesniedzēju apgalvojumu saistībā ar lietu, kuru izskatīja Tiesa (skatīt 4.2. punktu), pasludinot spriedumu, ka vajadzības tuvās aprūpes jomā jāvērtē attiecībā uz lielu skaitu publisko un privāto slimnīcu, kas darbojas Briseles galvaspilsētas reģionā. Kā iepriekš skaidrots, slimnīcu programmu izstrādes mehānisms paredz maksimālo slimnīcas gultu kopskaitu Briseles galvaspilsētas reģionā – 7 260, lai novērstu medicīnisko pakalpojumu pārmērīgu piedāvājumu. Šo gultu skaitu dara pieejamu kopīgi gan publiskās, gan privātās slimnīcas, lai apmierinātu slimnīcu aprūpes vajadzības Briseles galvaspilsētas reģionā. Tomēr šis programmu izstrādes mehānisms ņem vērā tikai medicīniskās vajadzības reģiona līmenī, bet ne konkrētu iedzīvotāju grupu sociālās vajadzības, ne arī sociālo situāciju konkrētos ģeogrāfiskos apgabalos. Šīs sociālās vajadzības tiek izvērtētas saistībā ar CPAS sociālās palīdzības politiku (citiem vārdiem, komūnas līmenī). IRIS slimnīcu priekšgājēji tika izveidoti, lai apmierinātu sociālās vajadzības, un pēc pārstrukturēšanas dažādi IRIS objekti tika saglabāti tādēļ, ka joprojām apmierināja īstas sociālās vajadzības [skatīt 82.–84. un 91. apsvērumu]. Būtībā tas notika tādēļ, ka IRIS slimnīcas nodrošina sociālās veselības aprūpes VTNP, kas ir arī nepieciešams un ko ir pienākums nodrošināt vairākās vietās. Briseles galvaspilsētas reģiona trūcīgajiem iedzīvotājiem ne tikai ir svarīgi, ka viņi var izmantot slimnīcu, kura atrodas tuvu dzīvesvietai, bet viņiem ir jābūt arī drošiem, ka saņems tādu pašu aprūpi, pat ja nespēs par to samaksāt, kā arī varēs pieprasīt sociālo dienestu palīdzību. Uzdodot IRIS slimnīcām saglabāt darbību dažādās vietās, Briseles galvaspilsētas reģions un CPAS vēlas nodrošināt, lai sociālā veselības aprūpe tiktu sniegta iespējami tuvu vietai, kurā tā ir nepieciešama. Līdz ar to jāuzsver, ka desmit no vienpadsmit IRIS slimnīcu objektiem atrodas komūnās, kuru vidējie ieņēmumi nepārsniedz Briseles galvaspilsētas reģiona vidējo rādītāju (246). Savukārt pieci no vienpadsmit privāto slimnīcu objektiem atrodas komūnās, kuru vidējie ieņēmumi pārsniedz minēto mediānu (247). Kā apliecina turpmāk pievienotā karte (248) (skatīt 3. grafiku), nešķiet, ka Briseles galvaspilsētas reģionā būtu kāda būtiska ģeogrāfiska pārklāšanās starp publiskām slimnīcām (apļi ar punktotu līniju) un privātām vispārējām un universitāšu slimnīcām (apļi ar nepārtrauktu līniju). Tas ļauj pieņemt, ka tikai ar to faktu vien, ka Briseles galvaspilsētas reģionā darbojas liels slimnīcu skaits, nepietiek, lai varētu nodrošināt slimnīcas aprūpes pieejamību visiem iedzīvotājiem. Tāpat, kā iepriekš skaidrots, IRIS slimnīcas ir vienīgās slimnīcas Briseles galvaspilsētas reģionā, kas nodrošina sociālās veselības aprūpes VTNP, tādēļ privātās slimnīcas nevar uzskatīt par līdzvērtīgām, ja ir runa par vietējo iedzīvotāju sociālo vajadzību apmierināšanu. Attiecībā uz iepriekšējiem apsvērumiem Komisija secina, ka vairāku privāto slimnīcu klātbūtne Briseles galvaspilsētas reģionā nav pietiekams iemesls, lai varētu apšaubīt sabiedrisko pakalpojumu (VTNP) pienākuma īstumu, nodrošinot to vairākās vietās, kā ir uzdots IRIS slimnīcām, bet ne Briseles privātajām slimnīcām, jo īpaši ņemot vērā sociālās veselības aprūpes VTNP.

CPAS

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

CPAS

IRIS

246

247

248

IRIS

IRIS

3. grafiks

3. grafiks

Slimnīcu objektu karte Briseles galvaspilsētas reģionā

Slimnīcu objektu karte Briseles galvaspilsētas reģionā

Hôpitaux généraux

Hôpitaux à caractère universitaire

Hôpitaux universitaires

Hôpitaux gériatriques et spécialisés

Hôpitaux spécialisés

Hôpitaux psihiatriques

Implantations hospitalières

IRIS slimnīcu pienākuma nodrošināt aprūpi vairākās vietās praktiskā ietekme

IRIS slimnīcu pienākuma nodrošināt aprūpi vairākās vietās praktiskā ietekme

| (203) | Pienākumu nodrošināt aprūpi vairākās vietās arī var uzskatīt par slogu, kas uzlikts IRIS slimnīcām, jo tas prasa dublēt vairākas infrastruktūras un palielina ekspluatācijas izmaksas. Šīs izmaksas lielākoties ir saistītas ar nepieciešamību nodrošināt katrā vietā tādus pakalpojumus kā neatliekamās palīdzības pakalpojums, sterilizācijas pakalpojums un novērošanas un drošības pakalpojums, kā arī atsevišķu administrāciju. Faktiski BMF finansējums [skatīt 46. apsvēruma a) punktu] tiek piešķirts tikai vienam šādam pakalpojumam uz katru slimnīcu, neatkarīgi no vietu skaita, kurās tā izvietota. Ekspluatācijas izmaksas, kas saistītas ar dažādām pozīcijām (uzturēšanu, apkuri, uzkopšanu utt.), papildina infrastruktūras un iekārtu izmaksas. Pētījums, kuru 2009. gadā veica IRIS jumta asociācija, konstatēja, ka izmaksas, ko radīja pienākums nodrošināt aprūpi vairākās vietās un nesedza BMF finansējums, sasniedza [...] miljonus euro 2008. gadā un [...] miljonus euro 2009. gadā attiecībā uz piecām IRIS slimnīcām kopā. |
| --- | --- |

(203)

Pienākumu nodrošināt aprūpi vairākās vietās arī var uzskatīt par slogu, kas uzlikts IRIS slimnīcām, jo tas prasa dublēt vairākas infrastruktūras un palielina ekspluatācijas izmaksas. Šīs izmaksas lielākoties ir saistītas ar nepieciešamību nodrošināt katrā vietā tādus pakalpojumus kā neatliekamās palīdzības pakalpojums, sterilizācijas pakalpojums un novērošanas un drošības pakalpojums, kā arī atsevišķu administrāciju. Faktiski BMF finansējums [skatīt 46. apsvēruma a) punktu] tiek piešķirts tikai vienam šādam pakalpojumam uz katru slimnīcu, neatkarīgi no vietu skaita, kurās tā izvietota. Ekspluatācijas izmaksas, kas saistītas ar dažādām pozīcijām (uzturēšanu, apkuri, uzkopšanu utt.), papildina infrastruktūras un iekārtu izmaksas. Pētījums, kuru 2009. gadā veica IRIS jumta asociācija, konstatēja, ka izmaksas, ko radīja pienākums nodrošināt aprūpi vairākās vietās un nesedza BMF finansējums, sasniedza [...] miljonus euro 2008. gadā un [...] miljonus euro 2009. gadā attiecībā uz piecām IRIS slimnīcām kopā.

IRIS

BMF

IRIS

BMF

IRIS

Secinājums par IRIS slimnīcu pienākumu darboties vairākās vietās

Secinājums par IRIS slimnīcu pienākumu darboties vairākās vietās

| (204) | Komisija secina, ka saskaņā ar IRIS stratēģiskajiem plāniem IRIS slimnīcām ir nepārprotams pienākums 1) uzturēt visus slimnīcu objektus, lai apmierinātu vietējo iedzīvotāju attiecīgās medicīniski sociālās vajadzības, un 2) nodrošināt aprūpes pamatdarbību pilnu piedāvājumu visos šajos objektos. Jo īpaši IRIS stratēģiskais plāns definē darbības, kas uzskatāmas par pamataprūpi un specializētu aprūpi, un norāda attiecībā uz katru IRIS slimnīcu objektu, kāda veida aprūpe tajā jāpiedāvā. Turklāt IRIS slimnīcu statūtu un likuma par CPAS noteikumi garantē, ka IRIS slimnīcas pilnībā apzinās vietējo iedzīvotāju medicīniski sociālās vajadzības un tiek attiecīgi pārvaldītas. Pienākums nodrošināt aprūpi vairākās vietās arī pārsniedz LCH un programmu izstrādes mehānisma prasības, jo tajās netiek ņemtas vērā konkrētu iedzīvotāju grupu sociālās vajadzības un sociālā situācija konkrētajā ģeogrāfiskajā apgabalā. Tādējādi privātajām slimnīcām nav pienākuma darboties vairākās vietās, ne arī nodrošināt pamataprūpes pilnu piedāvājumu katrā šādā vietā (ja tās izvēlas darboties vairākās vietās). Visbeidzot, kā skaidrots iepriekšējā apsvērumā, pienākums darboties vairākās vietās rada izmaksas, kas IRIS slimnīcām nav nenozīmīgas un ko nesedz BMF, tādējādi palielinot IRIS slimnīcu deficītu. |
| --- | --- |

(204)

Komisija secina, ka saskaņā ar IRIS stratēģiskajiem plāniem IRIS slimnīcām ir nepārprotams pienākums 1) uzturēt visus slimnīcu objektus, lai apmierinātu vietējo iedzīvotāju attiecīgās medicīniski sociālās vajadzības, un 2) nodrošināt aprūpes pamatdarbību pilnu piedāvājumu visos šajos objektos. Jo īpaši IRIS stratēģiskais plāns definē darbības, kas uzskatāmas par pamataprūpi un specializētu aprūpi, un norāda attiecībā uz katru IRIS slimnīcu objektu, kāda veida aprūpe tajā jāpiedāvā. Turklāt IRIS slimnīcu statūtu un likuma par CPAS noteikumi garantē, ka IRIS slimnīcas pilnībā apzinās vietējo iedzīvotāju medicīniski sociālās vajadzības un tiek attiecīgi pārvaldītas. Pienākums nodrošināt aprūpi vairākās vietās arī pārsniedz LCH un programmu izstrādes mehānisma prasības, jo tajās netiek ņemtas vērā konkrētu iedzīvotāju grupu sociālās vajadzības un sociālā situācija konkrētajā ģeogrāfiskajā apgabalā. Tādējādi privātajām slimnīcām nav pienākuma darboties vairākās vietās, ne arī nodrošināt pamataprūpes pilnu piedāvājumu katrā šādā vietā (ja tās izvēlas darboties vairākās vietās). Visbeidzot, kā skaidrots iepriekšējā apsvērumā, pienākums darboties vairākās vietās rada izmaksas, kas IRIS slimnīcām nav nenozīmīgas un ko nesedz BMF, tādējādi palielinot IRIS slimnīcu deficītu.

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

CPAS

IRIS

LCH

IRIS

BMF

IRIS

III.   Pienākums nodrošināt sociālos papildu pakalpojumus

| (205) | Visbeidzot, Beļģijas iestādes uzskata, ka IRIS slimnīcām ir pienākums nodrošināt sociālus papildu pakalpojumus pacientiem un viņu ģimenēm. Kā apgalvo sūdzības iesniedzēji, šķiet, ka šis pienākums paredz tikai lielāku sociālo pakalpojumu apjomu nekā piedāvā citas slimnīcas. Šajā jomā jāuzsver, ka ne LCH, ne slimnīcu apstiprināšanas noteikumi (pamatojoties uz 1964. gada 23. oktobra karaļa rīkojumu) neparedz vispārēju pienākumu nodrošināt sociālos pakalpojumus slimnīcā. Vienīgi daži atsevišķi noteikumi par konkrētiem slimnīcu pakalpojumiem (geriatrijas un psihiatrijas pakalpojumiem (249)) paredz sociālo darbinieku iesaistīšanos. Turklāt universitāšu slimnīcu iekšējie noteikumi paredz sociālā darbinieka klātbūtni tikai, uzņemot 2 000 pacientu (250). Izņemot šīs konkrētās situācijas, privātajām slimnīcām nav nekāda pienākuma nodrošināt sociālus pakalpojumus visiem saviem pacientiem. Savukārt IRIS slimnīcām saskaņā ar IRIS stratēģisko plānu ir uzdots sniegt sociālos pakalpojumus, palīdzot visiem pacientiem, kuriem šāda palīdzība nepieciešama. |
| --- | --- |

(205)

Visbeidzot, Beļģijas iestādes uzskata, ka IRIS slimnīcām ir pienākums nodrošināt sociālus papildu pakalpojumus pacientiem un viņu ģimenēm. Kā apgalvo sūdzības iesniedzēji, šķiet, ka šis pienākums paredz tikai lielāku sociālo pakalpojumu apjomu nekā piedāvā citas slimnīcas. Šajā jomā jāuzsver, ka ne LCH, ne slimnīcu apstiprināšanas noteikumi (pamatojoties uz 1964. gada 23. oktobra karaļa rīkojumu) neparedz vispārēju pienākumu nodrošināt sociālos pakalpojumus slimnīcā. Vienīgi daži atsevišķi noteikumi par konkrētiem slimnīcu pakalpojumiem (geriatrijas un psihiatrijas pakalpojumiem (249)) paredz sociālo darbinieku iesaistīšanos. Turklāt universitāšu slimnīcu iekšējie noteikumi paredz sociālā darbinieka klātbūtni tikai, uzņemot 2 000 pacientu (250). Izņemot šīs konkrētās situācijas, privātajām slimnīcām nav nekāda pienākuma nodrošināt sociālus pakalpojumus visiem saviem pacientiem. Savukārt IRIS slimnīcām saskaņā ar IRIS stratēģisko plānu ir uzdots sniegt sociālos pakalpojumus, palīdzot visiem pacientiem, kuriem šāda palīdzība nepieciešama.

IRIS

LCH

249

250

IRIS

IRIS

IRIS slimnīcu pienākums nodrošināt sociālus papildu pakalpojumus

IRIS slimnīcu pienākums nodrošināt sociālus papildu pakalpojumus

| (206) | IRIS 1996.–2001. gada stratēģiskais plāns raksturo vispārīgo situāciju, kādā IRIS slimnīcas uzņemas vispārēju atbildību par pacientiem, tostarp attiecībā uz psihosociāliem un vides aspektiem:

  “Vispārējas atbildības uzņemšanās par pacientiem – pacientu nedrīkst izprast tikai kā kaiti, kuras dēļ viņam nepieciešama aprūpe. Vairākām pacientu kategorijām ir īpaši nepieciešama vispārēja atbildības uzņemšanās, gan tīri medicīniskā aspektā, gan arī psihosociālā un vides aspektā – tie ir geriatrijas pacienti, pediatrijas pacienti, pacienti pēdējā dzīves posmā, psihiatrijas pacienti, sociāli nelabvēlīgie pacienti utt.”
   (251) |
| --- | --- |

(206)

IRIS 1996.–2001. gada stratēģiskais plāns raksturo vispārīgo situāciju, kādā IRIS slimnīcas uzņemas vispārēju atbildību par pacientiem, tostarp attiecībā uz psihosociāliem un vides aspektiem:

IRIS

IRIS

“Vispārējas atbildības uzņemšanās par pacientiem – pacientu nedrīkst izprast tikai kā kaiti, kuras dēļ viņam nepieciešama aprūpe. Vairākām pacientu kategorijām ir īpaši nepieciešama vispārēja atbildības uzņemšanās, gan tīri medicīniskā aspektā, gan arī psihosociālā un vides aspektā – tie ir geriatrijas pacienti, pediatrijas pacienti, pacienti pēdējā dzīves posmā, psihiatrijas pacienti, sociāli nelabvēlīgie pacienti utt.”
   (251)

vispārēja atbildības uzņemšanās

psihosociālā un vides aspektā

sociāli nelabvēlīgie pacienti

251

| (207) | Šajā plānā sociālo dienestu funkcijas un galvenie uzdevumi ir aprakstīti sīkāk:

  “
  [IRIS] slimnīcām nepieciešami sociālie dienesti, kuru galvenā funkcija ir veicināt pacientu labklājību, medicīnas kvalitāti un iestādes optimālu darbību. Sociālais dienests sadarbojas ar izpilddirektoru un veido partnerības ar visiem slimnīcas dienestiem. Tas atbild par cilvēka cienīgiem [slimnīcas pacientu] uzturēšanās apstākļiem. Tam jārisina pacientu sociāla rakstura grūtības, ideālā gadījumā – pirms hospitalizācijas, bet arī uzturēšanās un izrakstīšanās laikā. Tam ir īpaši cieša saikne ar pacientu, slimnīcu, pacienta ģimenes locekļiem un vidi. Šim nolūkam sociālajam dienestam ir nepieciešams:






  — | laiks, profesionāla spēja novērtēt pacienta vajadzības, apspriežoties ar viņu, tuviniekiem un aprūpes komandām, un izstrādāt kopā ar viņu atbilstošus risinājumus, |
| --- | --- | --- |

(207)

Šajā plānā sociālo dienestu funkcijas un galvenie uzdevumi ir aprakstīti sīkāk:

“
  [IRIS] slimnīcām nepieciešami sociālie dienesti, kuru galvenā funkcija ir veicināt pacientu labklājību, medicīnas kvalitāti un iestādes optimālu darbību. Sociālais dienests sadarbojas ar izpilddirektoru un veido partnerības ar visiem slimnīcas dienestiem. Tas atbild par cilvēka cienīgiem [slimnīcas pacientu] uzturēšanās apstākļiem. Tam jārisina pacientu sociāla rakstura grūtības, ideālā gadījumā – pirms hospitalizācijas, bet arī uzturēšanās un izrakstīšanās laikā. Tam ir īpaši cieša saikne ar pacientu, slimnīcu, pacienta ģimenes locekļiem un vidi. Šim nolūkam sociālajam dienestam ir nepieciešams:

[IRIS

jārisina pacientu sociāla rakstura grūtības, ideālā gadījumā – pirms hospitalizācijas, bet arī uzturēšanās un izrakstīšanās laikā

—

laiks, profesionāla spēja novērtēt pacienta vajadzības, apspriežoties ar viņu, tuviniekiem un aprūpes komandām, un izstrādāt kopā ar viņu atbilstošus risinājumus,

| — | piekļuve pacienta uzņemšanas un medicīniskajiem dokumentiem, kuros var norādīt sociālos datus, kas var uzlabot aprūpes kvalitāti, |
| --- | --- |

—

piekļuve pacienta uzņemšanas un medicīniskajiem dokumentiem, kuros var norādīt sociālos datus, kas var uzlabot aprūpes kvalitāti,

| — | laikus saņemt informāciju par pārvešanas vai izrakstīšanas datumu, lai varētu veikt nepieciešamo sagatavošanos, |
| --- | --- |

—

laikus saņemt informāciju par pārvešanas vai izrakstīšanas datumu, lai varētu veikt nepieciešamo sagatavošanos,

| — | sniegt atzinumus par pacientiem ar sarežģītiem profiliem un kaitēm, |
| --- | --- |

—

sniegt atzinumus par pacientiem ar sarežģītiem profiliem un kaitēm,

| — | kopā ar finanšu dienestu izstrādāt juridiskus mehānismus, ievērojot to, ka jebkuru iejaukšanos ierobežo profesionālā attiecību ētika, kuras pamatā ir dažādi pacienta sociālie aspekti, |
| --- | --- |

—

kopā ar finanšu dienestu izstrādāt juridiskus mehānismus, ievērojot to, ka jebkuru iejaukšanos ierobežo profesionālā attiecību ētika, kuras pamatā ir dažādi pacienta sociālie aspekti,

| — | nodrošināt koordināciju ar CPAS
  , |
| --- | --- |

—

nodrošināt koordināciju ar CPAS
  ,

nodrošināt koordināciju ar CPAS

| — | pārzināt esošos sociālos un medicīniskos tīklus, |
| --- | --- |

—

pārzināt esošos sociālos un medicīniskos tīklus,

| — | piedāvāt uzlabojumus slimnīcas darbībā, |
| --- | --- |

—

piedāvāt uzlabojumus slimnīcas darbībā,

| — | nodrošināt infrastruktūru, kas garantē informācijas un datu konfidencialitāti. |
| --- | --- |

—

nodrošināt infrastruktūru, kas garantē informācijas un datu konfidencialitāti.

Sociālās medicīnas virsuzdevums, kas ir publisko slimnīcu pienākums, paredz, ka tās īsteno veselības aizsardzības dalībnieku koordinācijas funkciju, piedalās medicīniskos un sociālos tīklos vai pat tos izveido un tieši piedalās ar IRIS saistītu pakalpojumu izstrādē, kas nepieciešami, lai varētu apmierināt iedzīvotāju vajadzības (viesnīcu pakalpojumi, ģimenes viesnīcas, mājas paliatīvā aprūpe, toksikomānu un bezpajumtnieku aprūpes centri, aprūpes mājās pakalpojumi...). Tās akreditē struktūras, ar kurām sadarbojas (252).”

Sociālās medicīnas virsuzdevums

IRIS

nepieciešami, lai varētu apmierināt iedzīvotāju vajadzības

252

| (208) | Saskaņā ar šo stratēģisko plānu sociālajam dienestam var būt arī liela nozīme pacientu uzņemšanas laikā:

  “Uzņemšana jāplāno dažādos veidos, atkarībā no tā, vai pacients tiek ievests neatliekamā situācijā, ierodas uz konsultāciju vai uzņemšanu; jebkurā gadījumā uzņemšana jānodrošina pacientiem pieņemamā un ērtā veidā, cenšoties maksimāli kliedēt viņu un viņu ģimenes locekļu bažas. Šajā jomā mūsu slimnīcu sociālajiem dienestiem ir galvenā nozīme
   (253).” |
| --- | --- |

(208)

Saskaņā ar šo stratēģisko plānu sociālajam dienestam var būt arī liela nozīme pacientu uzņemšanas laikā:

“Uzņemšana jāplāno dažādos veidos, atkarībā no tā, vai pacients tiek ievests neatliekamā situācijā, ierodas uz konsultāciju vai uzņemšanu; jebkurā gadījumā uzņemšana jānodrošina pacientiem pieņemamā un ērtā veidā, cenšoties maksimāli kliedēt viņu un viņu ģimenes locekļu bažas. Šajā jomā mūsu slimnīcu sociālajiem dienestiem ir galvenā nozīme
   (253).”

Šajā jomā mūsu slimnīcu sociālajiem dienestiem ir galvenā nozīme

253

| (209) | IRIS 2002.–2014. gada stratēģiskais plāns papildina:

  “
  Bez sociālā dienesta publiska slimnīca nav iedomājama, un tas palīdz gan ambulatorajiem, gan stacionārajiem pacientiem. Tā uzdevums ir palīdzēt pacientiem un viņu ģimenēm risināt un pārvaldīt problēmas un grūtības administratīvā, finansiālā, attiecību un sociālā jomā saistībā ar slimības gaitu, uzturēšanos un ārstēšanu slimnīcā, kā arī jaunajām izredzēm un situāciju.
  Sociālais dienests:






  — | palīdz pacientiem, ievērojot viņu patstāvību un neatkarību, |
| --- | --- | --- |

(209)

IRIS 2002.–2014. gada stratēģiskais plāns papildina:

IRIS

“
  Bez sociālā dienesta publiska slimnīca nav iedomājama, un tas palīdz gan ambulatorajiem, gan stacionārajiem pacientiem. Tā uzdevums ir palīdzēt pacientiem un viņu ģimenēm risināt un pārvaldīt problēmas un grūtības administratīvā, finansiālā, attiecību un sociālā jomā saistībā ar slimības gaitu, uzturēšanos un ārstēšanu slimnīcā, kā arī jaunajām izredzēm un situāciju.

Bez sociālā dienesta publiska slimnīca nav iedomājama

palīdzēt pacientiem un viņu ģimenēm risināt un pārvaldīt problēmas un grūtības administratīvā, finansiālā, attiecību un sociālā jomā saistībā ar slimības gaitu, uzturēšanos un ārstēšanu slimnīcā

Sociālais dienests:

—

palīdz pacientiem, ievērojot viņu patstāvību un neatkarību,

| — | cenšas integrēt vispārējā aprūpē pacienta standartus, vērtības un kultūru, tādēļ tas ir saistīts ar administratīvu palīdzību, psihosociālu atbalstu, informēšanu, profilaksi, aizstāvību, sadarbību un koordināciju. Tādējādi sociālais dienests darbojas dažādos līmeņos, atkarībā no pacienta vajadzībām pēc sociāli materiāla, sociāli administratīva vai psihosociāla atbalsta, |
| --- | --- |

—

cenšas integrēt vispārējā aprūpē pacienta standartus, vērtības un kultūru, tādēļ tas ir saistīts ar administratīvu palīdzību, psihosociālu atbalstu, informēšanu, profilaksi, aizstāvību, sadarbību un koordināciju. Tādējādi sociālais dienests darbojas dažādos līmeņos, atkarībā no pacienta vajadzībām pēc sociāli materiāla, sociāli administratīva vai psihosociāla atbalsta,

Tādējādi sociālais dienests darbojas dažādos līmeņos, atkarībā no pacienta vajadzībām pēc sociāli materiāla, sociāli administratīva vai psihosociāla atbalsta

| — | prasa iemaņas “zināšanu” un “prasmju” jomā, gan teorētiskas, gan tehniskas, kā arī atbilstošas personiskās īpašības un attiecību iemaņas. |
| --- | --- |

—

prasa iemaņas “zināšanu” un “prasmju” jomā, gan teorētiskas, gan tehniskas, kā arī atbilstošas personiskās īpašības un attiecību iemaņas.

[...]

Kopumā sociālajam dienestam ir vairāki uzdevumi:

sociālajam dienestam ir vairāki uzdevumi

| — | nodrošināt pacienta ievietošanu slimnīcā un sagatavot viņa izrakstīšanu vislabākajos apstākļos, dodoties uz piemērotu dzīvesvietu, |
| --- | --- |

—

nodrošināt pacienta ievietošanu slimnīcā un sagatavot viņa izrakstīšanu vislabākajos apstākļos, dodoties uz piemērotu dzīvesvietu,

pacienta ievietošanu slimnīcā

viņa izrakstīšanu vislabākajos apstākļos, dodoties uz piemērotu dzīvesvietu

| — | palīdzēt pacientam atgūt sociālo nodrošinājumu, kas ļautu segt veselības aprūpes izdevumus. |
| --- | --- |

—

palīdzēt pacientam atgūt sociālo nodrošinājumu, kas ļautu segt veselības aprūpes izdevumus.

palīdzēt pacientam atgūt sociālo nodrošinājumu, kas ļautu segt veselības aprūpes izdevumus

To darot, sociālajam dienestam un visiem sociālajiem darbiniekiem ir tādi paši mērķi un intereses kā slimnīcai, un viņu konkrētās darbības ietekmē uzturēšanās laika slimnīcā samazināšanu un ļauj slimnīcai atgūt saistītos izdevumus
   (254).”

ietekmē uzturēšanās laika slimnīcā samazināšanu un ļauj slimnīcai atgūt saistītos izdevumus

254

| (210) | Sociālā dienesta nozīmi ārstēšanas izdevumu atgūšanā no CPAS [skatīt arī 187. apsvērumu] apstiprina arī IRIS 2002.–2014. gada stratēģiskā plāna formulējumi. Šis plāns jo īpaši uzsver, ka sociālā dienesta uzdevumu lokā ietilpst arī pacientu maksātspējas izpētes sagatavošana:

  “Sociālais dienests sagatavo datorizētu sociālo dokumentāciju, kas nodrošina pacientu izsekošanu [IRIS] tīklā. Tas veic maksātspējas izpēti [attiecībā uz pacientiem], aizpilda RCM kodus “V”
   (255) un ieraksta citus reģistrācijas datus, kas paredzēti normatīvajos aktos. Šī [sociālā] dokumentācija iespēju robežās tiek saistīta ar medicīnisko dokumentāciju un centralizētajām datorsistēmām. Minētā sociālās dokumentācijas reģistrēšana nodrošina sociālo uzdevumu informatīvā grafika izstrādi publiskajā [IRIS] slimnīcā.”
   (256) |
| --- | --- |

(210)

Sociālā dienesta nozīmi ārstēšanas izdevumu atgūšanā no CPAS [skatīt arī 187. apsvērumu] apstiprina arī IRIS 2002.–2014. gada stratēģiskā plāna formulējumi. Šis plāns jo īpaši uzsver, ka sociālā dienesta uzdevumu lokā ietilpst arī pacientu maksātspējas izpētes sagatavošana:

CPAS

IRIS

“Sociālais dienests sagatavo datorizētu sociālo dokumentāciju, kas nodrošina pacientu izsekošanu [IRIS] tīklā. Tas veic maksātspējas izpēti [attiecībā uz pacientiem], aizpilda RCM kodus “V”
   (255) un ieraksta citus reģistrācijas datus, kas paredzēti normatīvajos aktos. Šī [sociālā] dokumentācija iespēju robežās tiek saistīta ar medicīnisko dokumentāciju un centralizētajām datorsistēmām. Minētā sociālās dokumentācijas reģistrēšana nodrošina sociālo uzdevumu informatīvā grafika izstrādi publiskajā [IRIS] slimnīcā.”
   (256)

IRIS

veic maksātspējas izpēti

RCM

255

IRIS

256

| (211) | Šie uzdevumi attiecas uz nepieciešamās informācijas vākšanu “sociālajai izpētei”, kas nepieciešama, lai varētu noteikt, vai pacienti atbilst nosacījumiem, uz kuriem CPAS atlīdzina viņu medicīniskos izdevumus [skatīt arī 187.–188. apsvērumu]. Konkrētāk, slimnīcas sociālie darbinieki vāc noderīgu informāciju (257), lai CPAS saskaņā ar saviem juridiskajiem pienākumiem (258) varētu pārbaudīt, vai pacients ir trūcīgs, un tādējādi izlemt, vai CPAS kompensācija būtu pamatota. |
| --- | --- |

(211)

Šie uzdevumi attiecas uz nepieciešamās informācijas vākšanu “sociālajai izpētei”, kas nepieciešama, lai varētu noteikt, vai pacienti atbilst nosacījumiem, uz kuriem CPAS atlīdzina viņu medicīniskos izdevumus [skatīt arī 187.–188. apsvērumu]. Konkrētāk, slimnīcas sociālie darbinieki vāc noderīgu informāciju (257), lai CPAS saskaņā ar saviem juridiskajiem pienākumiem (258) varētu pārbaudīt, vai pacients ir trūcīgs, un tādējādi izlemt, vai CPAS kompensācija būtu pamatota.

CPAS

257

CPAS

258

CPAS

IRIS slimnīcu pienākuma nodrošināt sociālus papildu pakalpojumus praktiskā ietekme

IRIS slimnīcu pienākuma nodrošināt sociālus papildu pakalpojumus praktiskā ietekme

| (212) | IRIS slimnīcu sociālo dienestu darbinieki tika īpaši apmācīti un ievēro profesionālās ētikas kodeksu, ņemot vērā viņu starpnieka funkciju starp dažādiem dienestiem slimnīcā (jo īpaši ārstiem, medmāsām, rēķinu izrakstīšanas un uzņemšanas darbiniekiem) vai ārpus tās (piemēram, par sociālā nodrošinājuma aptvērumu, aprūpi un palīdzību mājās, valodas un kultūras aspektiem). |
| --- | --- |

(212)

IRIS slimnīcu sociālo dienestu darbinieki tika īpaši apmācīti un ievēro profesionālās ētikas kodeksu, ņemot vērā viņu starpnieka funkciju starp dažādiem dienestiem slimnīcā (jo īpaši ārstiem, medmāsām, rēķinu izrakstīšanas un uzņemšanas darbiniekiem) vai ārpus tās (piemēram, par sociālā nodrošinājuma aptvērumu, aprūpi un palīdzību mājās, valodas un kultūras aspektiem).

IRIS

| (213) | Lai novērtētu šo sociālo dienestu izmaksas, IRIS tīkls salīdzināja to sociālo darbinieku faktiskās izmaksas, kuri tiek nodarbināti IRIS slimnīcās, ar saprātīgu līmeni, kas atbilstu sociālajam darbiniekam 2 000 uzņemšanas gadījumos (jeb pienākumu, kas jāpilda universitāšu slimnīcās). Šī analīze pierādīja, ka piecas IRIS slimnīcas nodarbina 81,1 sociālo darbinieku (259), lai gan saskaņā ar minēto saprātīgo līmeni tās nodarbinātu tikai 36,7. Tādējādi atšķirība ir 44,4, un tas liecina, ka IRIS slimnīcas nodarbina vairāk nekā divreiz vairāk sociālo darbinieku nekā paredzēts noteikumos, ko piemēro universitāšu slimnīcām. Tas labi ilustrē to, ka stratēģisko plānu prasības uzdod IRIS slimnīcām nodrošināt daudz plašāku sociālo pakalpojumu klāstu nekā paredzēts minimālajās prasībās (piemēram, geriatrijas un psihiatrijas pakalpojumu jomā), ko piemēro citām slimnīcām, kuras nav universitāšu slimnīcas (gan publiskām, gan privātām). Faktu, ka Briseles privātās slimnīcas, kas nav universitāšu slimnīcas, arī nodarbina sociālos darbiniekus, var izskaidrot drīzāk ar šīm minimālajām prasībām, nevis ar vispārēju pienākumu nodrošināt pacientiem sociālos pakalpojumus. Tāpat, kā iepriekš pierādīts, IRIS slimnīcas tālu pārsniedz pamatprasību par vienu sociālo darbinieku uz 2 000 uzņemtiem pacientiem, ko piemēro universitāšu slimnīcām Beļģijā. Līdz ar to IRIS slimnīcu nefinansētās sociālo dienestu izmaksas 2010. gadā sasniedza EUR [...] miljonus (260). Tādēļ pienākums nodrošināt sociālus papildu pakalpojumus rada būtisku slogu IRIS slimnīcām, bet Briseles privātajām slimnīcām tāds nav jāuzņemas. |
| --- | --- |

(213)

Lai novērtētu šo sociālo dienestu izmaksas, IRIS tīkls salīdzināja to sociālo darbinieku faktiskās izmaksas, kuri tiek nodarbināti IRIS slimnīcās, ar saprātīgu līmeni, kas atbilstu sociālajam darbiniekam 2 000 uzņemšanas gadījumos (jeb pienākumu, kas jāpilda universitāšu slimnīcās). Šī analīze pierādīja, ka piecas IRIS slimnīcas nodarbina 81,1 sociālo darbinieku (259), lai gan saskaņā ar minēto saprātīgo līmeni tās nodarbinātu tikai 36,7. Tādējādi atšķirība ir 44,4, un tas liecina, ka IRIS slimnīcas nodarbina vairāk nekā divreiz vairāk sociālo darbinieku nekā paredzēts noteikumos, ko piemēro universitāšu slimnīcām. Tas labi ilustrē to, ka stratēģisko plānu prasības uzdod IRIS slimnīcām nodrošināt daudz plašāku sociālo pakalpojumu klāstu nekā paredzēts minimālajās prasībās (piemēram, geriatrijas un psihiatrijas pakalpojumu jomā), ko piemēro citām slimnīcām, kuras nav universitāšu slimnīcas (gan publiskām, gan privātām). Faktu, ka Briseles privātās slimnīcas, kas nav universitāšu slimnīcas, arī nodarbina sociālos darbiniekus, var izskaidrot drīzāk ar šīm minimālajām prasībām, nevis ar vispārēju pienākumu nodrošināt pacientiem sociālos pakalpojumus. Tāpat, kā iepriekš pierādīts, IRIS slimnīcas tālu pārsniedz pamatprasību par vienu sociālo darbinieku uz 2 000 uzņemtiem pacientiem, ko piemēro universitāšu slimnīcām Beļģijā. Līdz ar to IRIS slimnīcu nefinansētās sociālo dienestu izmaksas 2010. gadā sasniedza EUR [...] miljonus (260). Tādēļ pienākums nodrošināt sociālus papildu pakalpojumus rada būtisku slogu IRIS slimnīcām, bet Briseles privātajām slimnīcām tāds nav jāuzņemas.

IRIS

IRIS

IRIS

259

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

260

IRIS

Secinājums par IRIS slimnīcu pienākumu nodrošināt sociālus papildu pakalpojumus

Secinājums par IRIS slimnīcu pienākumu nodrošināt sociālus papildu pakalpojumus

| (214) | Attiecībā uz iepriekšējiem apsvērumiem Komisija secina, ka, atšķirībā no Briseles privātajām slimnīcām, IRIS slimnīcām ir pienākums nodrošināt papildu sociālos pakalpojumus, kas palīdz pacientiem un viņu ģimenes locekļiem risināt un pārvaldīt administratīvas, finansiālas, attiecību un sociālas problēmas. Šis pienākums ir definēts IRIS stratēģiskajos plānos, kas to uzdod pildīt IRIS slimnīcām. Saistībā ar pienākumu nodrošināt sociālus papildu pakalpojumus IRIS slimnīcas nodarbina lielu sociālo darbinieku skaitu, kas ievērojami pārsniedz šādu darbinieku skaitu citās Beļģijas slimnīcās. IRIS slimnīcu sociālo pakalpojumu uzdevumi jo īpaši ir uzņemties risināt iepriekš minētās problēmas, ar kurām pacienti saskaras ne tikai uzturēšanās laikā, bet arī izrakstoties no slimnīcas, palīdzēt pacientiem iegūt sociālo nodrošinājumu, lai viņi varētu samaksāt medicīniskos izdevumus, veikt sociālo izpēti un apmainīties ar informāciju ar citiem slimnīcas dienestiem, kā arī ar CPAS. Šis pienākums un tā radītais slogs ir cieši saistīts ar citiem pienākumiem, kas ietilpst sociālās veselības aprūpes VTNP [skatīt 167. apsvērumu]. Būtībā tieši tādēļ, ka IRIS slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos un neatkarīgi no viņu maksātspējas, tām rodas lielāka vajadzība pēc sociālajiem darbiniekiem. Tieši trūcīgajiem pacientiem un viņu ģimenēm ir nepieciešami sociālie papildu pakalpojumi, un to dēļ ir jāveic sociālā izpēte. Turklāt arī tieši tādēļ, ka IRIS slimnīcām ir pienākums uzturēt vairākus objektus, sociālo darbinieku skaits tajās pārsniedz pamatoti gaidāmo skaitu [proti, viens sociālais darbinieks uz 2 000 uzņemtiem pacientiem, skatīt 213. apsvērumu]. |
| --- | --- |

(214)

Attiecībā uz iepriekšējiem apsvērumiem Komisija secina, ka, atšķirībā no Briseles privātajām slimnīcām, IRIS slimnīcām ir pienākums nodrošināt papildu sociālos pakalpojumus, kas palīdz pacientiem un viņu ģimenes locekļiem risināt un pārvaldīt administratīvas, finansiālas, attiecību un sociālas problēmas. Šis pienākums ir definēts IRIS stratēģiskajos plānos, kas to uzdod pildīt IRIS slimnīcām. Saistībā ar pienākumu nodrošināt sociālus papildu pakalpojumus IRIS slimnīcas nodarbina lielu sociālo darbinieku skaitu, kas ievērojami pārsniedz šādu darbinieku skaitu citās Beļģijas slimnīcās. IRIS slimnīcu sociālo pakalpojumu uzdevumi jo īpaši ir uzņemties risināt iepriekš minētās problēmas, ar kurām pacienti saskaras ne tikai uzturēšanās laikā, bet arī izrakstoties no slimnīcas, palīdzēt pacientiem iegūt sociālo nodrošinājumu, lai viņi varētu samaksāt medicīniskos izdevumus, veikt sociālo izpēti un apmainīties ar informāciju ar citiem slimnīcas dienestiem, kā arī ar CPAS. Šis pienākums un tā radītais slogs ir cieši saistīts ar citiem pienākumiem, kas ietilpst sociālās veselības aprūpes VTNP [skatīt 167. apsvērumu]. Būtībā tieši tādēļ, ka IRIS slimnīcām ir pienākums ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos un neatkarīgi no viņu maksātspējas, tām rodas lielāka vajadzība pēc sociālajiem darbiniekiem. Tieši trūcīgajiem pacientiem un viņu ģimenēm ir nepieciešami sociālie papildu pakalpojumi, un to dēļ ir jāveic sociālā izpēte. Turklāt arī tieši tādēļ, ka IRIS slimnīcām ir pienākums uzturēt vairākus objektus, sociālo darbinieku skaits tajās pārsniedz pamatoti gaidāmo skaitu [proti, viens sociālais darbinieks uz 2 000 uzņemtiem pacientiem, skatīt 213. apsvērumu].

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

CPAS

IRIS

IRIS

IV.   Secinājums par papildu pienākumiem

| (215) | Komisija secina, ka IRIS slimnīcas nodrošina VTNP sociālās veselības aprūpes jomā, un tas, papildus slimnīcu pamatuzdevumam, ietver pienākumu 1) ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos (arī gadījumos, kas nav steidzami), neatkarīgi no pacientu maksātspējas, 2) nodrošināt slimnīcu pamataprūpes pilnu piedāvājumu vairākās vietās un 3) papildināt medicīnisko aprūpi ar papildu palīdzību, ko nodrošina paplašināts sociālais dienests. Šāds pienākumu komplekts garantē, ka Briseles iedzīvotāju īpašās sociālās vajadzības attiecībā uz slimnīcu pakalpojumiem tiek apmierinātas, un nodrošina kvalitatīvas slimnīcu aprūpes pieejamību visiem un jo īpaši vistrūcīgākajiem. Nekāds šāda veida papildu pienākums neattiecas uz Briseles privātajām slimnīcām, kurām ir uzdots vienīgi slimnīcu pamatpienākums, kas definēts LCH. Sociālās veselības aprūpes VTNP tādēļ nodrošina vienīgi IRIS slimnīcas, jo tās ir vienīgās, kurām jāpilda stingrāki un plašāki noteikumi, papildus minimālajām prasībām (proti, slimnīcu pamatpienākumam), ko piemēro visām slimnīcām Beļģijā saskaņā ar LCH. Minētā sociālās veselības aprūpes VTNP izpilde rada ievērojamas izmaksas IRIS slimnīcām, un tās nesedz vai tikai daļēji sedz finansējuma avoti, kas ir kopīgi publiskajām un privātajām slimnīcām, un tādēļ veidojas deficīts, kuru deklarē IRIS slimnīcas. Lai nodrošinātu savu publisko slimnīcu darbības nepārtrauktību, CPAS un attiecīgajām Briseles komūnām tādējādi jākompensē IRIS slimnīcu deficīts, kā turpmāk izklāstīts 7.3.4.4. un 7.3.5. punktā. |
| --- | --- |

(215)

Komisija secina, ka IRIS slimnīcas nodrošina VTNP sociālās veselības aprūpes jomā, un tas, papildus slimnīcu pamatuzdevumam, ietver pienākumu 1) ārstēt visus pacientus jebkuros apstākļos (arī gadījumos, kas nav steidzami), neatkarīgi no pacientu maksātspējas, 2) nodrošināt slimnīcu pamataprūpes pilnu piedāvājumu vairākās vietās un 3) papildināt medicīnisko aprūpi ar papildu palīdzību, ko nodrošina paplašināts sociālais dienests. Šāds pienākumu komplekts garantē, ka Briseles iedzīvotāju īpašās sociālās vajadzības attiecībā uz slimnīcu pakalpojumiem tiek apmierinātas, un nodrošina kvalitatīvas slimnīcu aprūpes pieejamību visiem un jo īpaši vistrūcīgākajiem. Nekāds šāda veida papildu pienākums neattiecas uz Briseles privātajām slimnīcām, kurām ir uzdots vienīgi slimnīcu pamatpienākums, kas definēts LCH. Sociālās veselības aprūpes VTNP tādēļ nodrošina vienīgi IRIS slimnīcas, jo tās ir vienīgās, kurām jāpilda stingrāki un plašāki noteikumi, papildus minimālajām prasībām (proti, slimnīcu pamatpienākumam), ko piemēro visām slimnīcām Beļģijā saskaņā ar LCH. Minētā sociālās veselības aprūpes VTNP izpilde rada ievērojamas izmaksas IRIS slimnīcām, un tās nesedz vai tikai daļēji sedz finansējuma avoti, kas ir kopīgi publiskajām un privātajām slimnīcām, un tādēļ veidojas deficīts, kuru deklarē IRIS slimnīcas. Lai nodrošinātu savu publisko slimnīcu darbības nepārtrauktību, CPAS un attiecīgajām Briseles komūnām tādējādi jākompensē IRIS slimnīcu deficīts, kā turpmāk izklāstīts 7.3.4.4. un 7.3.5. punktā.

IRIS

LCH

IRIS

LCH

IRIS

IRIS

CPAS

IRIS

7.3.4.2.   Pilnvarotais uzņēmums un vajadzības gadījumā – attiecīgā teritorija

Pilnvarotais uzņēmums un vajadzības gadījumā – attiecīgā teritorija

| (216) | Katrai IRIS slimnīcai ir pašai savi statūti, kuros norādīts tās darbības mērķis, un IRIS stratēģiskos plānus piemēro visām piecām IRIS slimnīcām. Turklāt, tāpat kā visas Beļģijas slimnīcas, arī IRIS slimnīcas saņem individuālu licenci, kas tām nepieciešama, lai varētu pretendēt uz citiem valsts finansējuma veidiem (piemēram, BMF). Šajās pilnvarās nenorāda teritoriju, kurā jānodrošina VTNP. |
| --- | --- |

(216)

Katrai IRIS slimnīcai ir pašai savi statūti, kuros norādīts tās darbības mērķis, un IRIS stratēģiskos plānus piemēro visām piecām IRIS slimnīcām. Turklāt, tāpat kā visas Beļģijas slimnīcas, arī IRIS slimnīcas saņem individuālu licenci, kas tām nepieciešama, lai varētu pretendēt uz citiem valsts finansējuma veidiem (piemēram, BMF). Šajās pilnvarās nenorāda teritoriju, kurā jānodrošina VTNP.

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

BMF

7.3.4.3.   Ekskluzīvas vai īpašas tiesības

Ekskluzīvas vai īpašas tiesības

| (217) | IRIS slimnīcām nav nekādu ekskluzīvu vai īpašu tiesību. |
| --- | --- |

(217)

IRIS slimnīcām nav nekādu ekskluzīvu vai īpašu tiesību.

IRIS

7.3.4.4.   Kompensēšanas mehānisms

Kompensēšanas mehānisms

| (218) | Deficīta kompensēšanas mehānisms ir norādīts visu piecu IRIS slimnīcu statūtu 46. pantā. Minētais pants pašlaik ir izteikts šādā redakcijā (skatīt arī 48. zemsvītras piezīmi):

  “Neskarot [LCH] 109. pantu, pārskata gada peļņa tiek sadalīta starp partneriem, kuriem ir vismaz piektdaļa balsu kopskaita pilnsapulcē, pieņemot pilnsapulces lēmumu.” |
| --- | --- |

(218)

Deficīta kompensēšanas mehānisms ir norādīts visu piecu IRIS slimnīcu statūtu 46. pantā. Minētais pants pašlaik ir izteikts šādā redakcijā (skatīt arī 48. zemsvītras piezīmi):

IRIS

“Neskarot [LCH] 109. pantu, pārskata gada peļņa tiek sadalīta starp partneriem, kuriem ir vismaz piektdaļa balsu kopskaita pilnsapulcē, pieņemot pilnsapulces lēmumu.”

LCH

| (219) | No IRIS slimnīcu statūtu 46. panta nepārprotami izriet, ka:






  — | šī deficīta kompensēšana neattiecas uz mehānismu, kas paredzēts LCH 109. pantā (pašreizējā LCH 125. pantā minētā likuma 2008. gada 10. jūlija redakcijā), kas prasa, lai komūnas sedz savu publisko slimnīcu deficītu, izņemot noteiktas darbības (261). Tomēr, kā skaidrots turpmāk [skatīt 235. apsvērumu], 109. pantā minētajai deficīta kompensācijai nav faktiskas ietekmes uz šo gadījumu, jo, tiklīdz IRIS slimnīcas saņem maksājumus, tās uzreiz atmaksā šīs summas komūnai, |
| --- | --- | --- |

(219)

No IRIS slimnīcu statūtu 46. panta nepārprotami izriet, ka:

IRIS

—

šī deficīta kompensēšana neattiecas uz mehānismu, kas paredzēts LCH 109. pantā (pašreizējā LCH 125. pantā minētā likuma 2008. gada 10. jūlija redakcijā), kas prasa, lai komūnas sedz savu publisko slimnīcu deficītu, izņemot noteiktas darbības (261). Tomēr, kā skaidrots turpmāk [skatīt 235. apsvērumu], 109. pantā minētajai deficīta kompensācijai nav faktiskas ietekmes uz šo gadījumu, jo, tiklīdz IRIS slimnīcas saņem maksājumus, tās uzreiz atmaksā šīs summas komūnai,

LCH

LCH

261

IRIS

| — | sedzamā summa ir tā, kas minēta slimnīcas pārskatā [tā attiecas uz slimnīcas grāmatvedības deficītu kopumā un tādēļ ietver arī IRIS slimnīcu saistīto darbību rezultātu, skatīt arī 41. apsvērumu]. Atšķirībā no LCH 109. panta, IRIS slimnīcu statūtu 46. pants neizslēdz noteiktas darbības no deficīta. Tomēr ir arī skaidrs, ka kompensācija nedrīkst pārsniegt grāmatvedības deficīta summu, ņemot vērā to, ka šo summu ierobežo finanšu gada rezultāts, |
| --- | --- |

—

sedzamā summa ir tā, kas minēta slimnīcas pārskatā [tā attiecas uz slimnīcas grāmatvedības deficītu kopumā un tādēļ ietver arī IRIS slimnīcu saistīto darbību rezultātu, skatīt arī 41. apsvērumu]. Atšķirībā no LCH 109. panta, IRIS slimnīcu statūtu 46. pants neizslēdz noteiktas darbības no deficīta. Tomēr ir arī skaidrs, ka kompensācija nedrīkst pārsniegt grāmatvedības deficīta summu, ņemot vērā to, ka šo summu ierobežo finanšu gada rezultāts,

IRIS

LCH

IRIS

| — | vienīgi tiem partneriem, kuriem ir piektdaļa balsu pilnsapulcē, ir pienākums piedalīties deficīta segšanā. Praksē, tas apliecina, ka vienīgi komūnām un CPAS jānodrošina deficīta segšana (262). |
| --- | --- |

—

vienīgi tiem partneriem, kuriem ir piektdaļa balsu pilnsapulcē, ir pienākums piedalīties deficīta segšanā. Praksē, tas apliecina, ka vienīgi komūnām un CPAS jānodrošina deficīta segšana (262).

CPAS

262

| (220) | Ņemot vērā to, ka IRIS slimnīcas nodrošina tikai VTNP un ar to saistītās darbības, katras IRIS slimnīcas statūtu 46. pants paredz skaidru kompensēšanas mehānismu, norādot, ka finanšu gada rezultāts (bez jebkāda izņēmuma) ir jāsedz. Šo rezultātu nosaka, pamatojoties uz skaidriem grāmatvedības principiem, kurus vienādā veidā piemēro Beļģijas publiskajām un privātajām slimnīcām. Turklāt katrai slimnīcai ir pienākums (saskaņā ar LCH 80.–85. pantu) iecelt amatā neatkarīgu revidentu, kas pārbauda tās finanšu pārskatus un rezultātus [skatīt 49. apsvērumu]. |
| --- | --- |

(220)

Ņemot vērā to, ka IRIS slimnīcas nodrošina tikai VTNP un ar to saistītās darbības, katras IRIS slimnīcas statūtu 46. pants paredz skaidru kompensēšanas mehānismu, norādot, ka finanšu gada rezultāts (bez jebkāda izņēmuma) ir jāsedz. Šo rezultātu nosaka, pamatojoties uz skaidriem grāmatvedības principiem, kurus vienādā veidā piemēro Beļģijas publiskajām un privātajām slimnīcām. Turklāt katrai slimnīcai ir pienākums (saskaņā ar LCH 80.–85. pantu) iecelt amatā neatkarīgu revidentu, kas pārbauda tās finanšu pārskatus un rezultātus [skatīt 49. apsvērumu].

IRIS

IRIS

LCH

| (221) | Prasot, lai viss IRIS slimnīcu deficīts tiktu segts, statūtu 46. pants pārsniedz minimālo prasību, kas paredzēta LCH 109. pantā. Šāda pilnīga deficīta seguma iemesls attiecībā uz VTNP un ar to saistīto darbību izpildi (263) ir tāds, ka Briseles vietējās iestādes vēlas visu laiku garantēt IRIS slimnīcu darbības nepārtrauktību un dzīvotspēju [skatīt 91. apsvērumu]. Šis 46. pants atbilst arī likuma par CPAS 61. panta loģikai, kas izteikta šādā redakcijā:

  “Centrs var iesaistīt sadarbībā personas, iestādes vai dienestus, kurus izveidojušas valsts iestādes vai kuri izveidoti pēc privātas iniciatīvas, un kuriem ir nepieciešamie līdzekļi dažādiem risinājumiem, kas centram jānodrošina, ievērojot ieinteresēto personu brīvo izvēli.
  Centrs var segt šādas sadarbības iespējamos izdevumus, ja tie netiek segti saskaņā ar kādu citu likumu, noteikumiem, līgumu vai tiesas lēmumu.” |
| --- | --- |

(221)

Prasot, lai viss IRIS slimnīcu deficīts tiktu segts, statūtu 46. pants pārsniedz minimālo prasību, kas paredzēta LCH 109. pantā. Šāda pilnīga deficīta seguma iemesls attiecībā uz VTNP un ar to saistīto darbību izpildi (263) ir tāds, ka Briseles vietējās iestādes vēlas visu laiku garantēt IRIS slimnīcu darbības nepārtrauktību un dzīvotspēju [skatīt 91. apsvērumu]. Šis 46. pants atbilst arī likuma par CPAS 61. panta loģikai, kas izteikta šādā redakcijā:

IRIS

LCH

263

IRIS

CPAS

“Centrs var iesaistīt sadarbībā personas, iestādes vai dienestus, kurus izveidojušas valsts iestādes vai kuri izveidoti pēc privātas iniciatīvas, un kuriem ir nepieciešamie līdzekļi dažādiem risinājumiem, kas centram jānodrošina, ievērojot ieinteresēto personu brīvo izvēli.

Centrs var segt šādas sadarbības iespējamos izdevumus, ja tie netiek segti saskaņā ar kādu citu likumu, noteikumiem, līgumu vai tiesas lēmumu.”

| (222) | Visbeidzot, kā iepriekš norādīts [skatīt 22. un 44. apsvērumu], komūnām ir pienākums segt attiecīgo CPAS deficītu. Līdz ar to komūnai ir galīgā atbildība par tās teritorijā esošās publiskās slimnīcas visa deficīta segšanu. |
| --- | --- |

(222)

Visbeidzot, kā iepriekš norādīts [skatīt 22. un 44. apsvērumu], komūnām ir pienākums segt attiecīgo CPAS deficītu. Līdz ar to komūnai ir galīgā atbildība par tās teritorijā esošās publiskās slimnīcas visa deficīta segšanu.

CPAS

7.3.4.5.   Iespējamās kompensācijas pārmaksas atgūšanas kārtība un novēršanas līdzekļi

Iespējamās kompensācijas pārmaksas atgūšanas kārtība un novēršanas līdzekļi

| (223) | Kā iepriekš skaidrots, deficīta kompensēšanas mehānisms darbojas tā, ka kompensācijas pārmaksas risks jau ir ļoti ierobežots līdz minimumam [skatīt 247. apsvērumu]. Turklāt 1983. gada 14. novembra likums [skatīt 248.–250. apsvērumu] un likums par CPAS [skatīt 251. un 252. apsvērumu] nodrošina komūnām juridiskus līdzekļus, kas nepieciešami kompensācijas pārmaksas kontrolēšanai un vajadzības gadījumā – tās atgūšanai. |
| --- | --- |

(223)

Kā iepriekš skaidrots, deficīta kompensēšanas mehānisms darbojas tā, ka kompensācijas pārmaksas risks jau ir ļoti ierobežots līdz minimumam [skatīt 247. apsvērumu]. Turklāt 1983. gada 14. novembra likums [skatīt 248.–250. apsvērumu] un likums par CPAS [skatīt 251. un 252. apsvērumu] nodrošina komūnām juridiskus līdzekļus, kas nepieciešami kompensācijas pārmaksas kontrolēšanai un vajadzības gadījumā – tās atgūšanai.

CPAS

7.3.4.6.   Atsauce uz 2012. gada VTNP lēmumu

Atsauce uz 2012. gada VTNP lēmumu

| (224) | 2012. gada VTNP lēmuma 4. panta f) punkts paredz, ka pilnvarojumā jo īpaši jāsniedz atsauce uz šo lēmumu. Tā paša lēmuma 10. panta a) punkts paredz divu gadu pārejas periodu atbalsta shēmām, kas īstenotas līdz 2012. gada 31. janvārim un bija saderīgas ar iekšējo tirgu saskaņā ar 2005. gada VTNP lēmumu. Tādēļ šajā gadījumā atsauce uz 2012. gada VTNP lēmumu tika ieviesta tikai 2014. gadā. Jo īpaši no 2014. gada visos Briseles komūnu lēmumos par maksājumiem IRIS slimnīcām saskaņā ar IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu tiek iekļauta arī atsauce uz 2012. gada VTNP lēmumu. Turklāt jāpiebilst, ka atsauce uz 2012. gada VTNP lēmumu tika iekļauta LCH pašreizējās redakcijas 108. pantā ar 2014. gada 10. aprīļa likumu (264). Konkrētāk, šis pants paredz, ka visos lēmumos par BMF summu, kas jāpiešķir slimnīcai, iekļauj nepārprotamu atsauci uz 2012. gada VTNP lēmumu. Tādēļ Komisija secina, ka šis formālais nosacījums ir izpildīts. |
| --- | --- |

(224)

2012. gada VTNP lēmuma 4. panta f) punkts paredz, ka pilnvarojumā jo īpaši jāsniedz atsauce uz šo lēmumu. Tā paša lēmuma 10. panta a) punkts paredz divu gadu pārejas periodu atbalsta shēmām, kas īstenotas līdz 2012. gada 31. janvārim un bija saderīgas ar iekšējo tirgu saskaņā ar 2005. gada VTNP lēmumu. Tādēļ šajā gadījumā atsauce uz 2012. gada VTNP lēmumu tika ieviesta tikai 2014. gadā. Jo īpaši no 2014. gada visos Briseles komūnu lēmumos par maksājumiem IRIS slimnīcām saskaņā ar IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu tiek iekļauta arī atsauce uz 2012. gada VTNP lēmumu. Turklāt jāpiebilst, ka atsauce uz 2012. gada VTNP lēmumu tika iekļauta LCH pašreizējās redakcijas 108. pantā ar 2014. gada 10. aprīļa likumu (264). Konkrētāk, šis pants paredz, ka visos lēmumos par BMF summu, kas jāpiešķir slimnīcai, iekļauj nepārprotamu atsauci uz 2012. gada VTNP lēmumu. Tādēļ Komisija secina, ka šis formālais nosacījums ir izpildīts.

IRIS

IRIS

LCH

264

BMF

7.3.5.   Kompensācija

Kompensācija

| (225) | Otrs būtisks saderības nosacījums, kas paredzēts 2012. gada VTNP lēmumā, ir tāds, ka kompensācijas summa, kuru izmaksā par VTNP sniegšanu, nepārsniedz neto izmaksu segšanai nepieciešamo summu saistībā ar sabiedrisko pakalpojumu izpildi, tostarp paredzot saprātīgu peļņu (265). 2012. gada VTNP lēmums definē arī to, kā šīs neto izmaksas aprēķina (proti, definējot izmaksas un ieņēmumus, kurus var ņemt vērā), norāda, kā nosaka saprātīgo peļņu, un paredz, ka uzņēmumam, kas veic darbības vienlaikus gan VTNP ietvaros, gan ārpus tā, ir atsevišķa iekšējā grāmatvedības uzskaite par darbībām, kas saistītas ar VTNP, un citām darbībām (266). |
| --- | --- |

(225)

Otrs būtisks saderības nosacījums, kas paredzēts 2012. gada VTNP lēmumā, ir tāds, ka kompensācijas summa, kuru izmaksā par VTNP sniegšanu, nepārsniedz neto izmaksu segšanai nepieciešamo summu saistībā ar sabiedrisko pakalpojumu izpildi, tostarp paredzot saprātīgu peļņu (265). 2012. gada VTNP lēmums definē arī to, kā šīs neto izmaksas aprēķina (proti, definējot izmaksas un ieņēmumus, kurus var ņemt vērā), norāda, kā nosaka saprātīgo peļņu, un paredz, ka uzņēmumam, kas veic darbības vienlaikus gan VTNP ietvaros, gan ārpus tā, ir atsevišķa iekšējā grāmatvedības uzskaite par darbībām, kas saistītas ar VTNP, un citām darbībām (266).

265

266

| (226) | Šajā gadījumā IRIS slimnīcas nodrošina tikai VTNP un ierobežotu apjomu saistīto darbību VTNP kontekstā, kā minēts iepriekš [skatīt 41. un 155. apsvērumu]. Veicot visas šīs darbības (VTNP un ierobežotas saistītās darbības), IRIS slimnīcas uzņemas izmaksas, kuras lielā mērā (267) sedz dažādi valsts un privāti finansējuma avoti, kas minēti iepriekš [skatīt 46. apsvērumu]. Tomēr, kā skaidrots turpmāk (skatīt 3.–7. tabulu), lielākajā daļā gadu no 1996. gada šo darbību veikšana IRIS slimnīcām radīja deficītu. Komisija uzskata, ka šis deficīts ir atlikušās neto izmaksas [citiem vārdiem, neto izmaksu daļa, kuru nesedz finansējuma avoti, kas minēti 46. apsvērumā], ko rada VTNP un ierobežotās saistītās darbības, kuras īsteno IRIS slimnīcas. Kompensējot šo deficītu, komūnas sedz tikai atlikušās neto izmaksas, kas radušās IRIS slimnīcām, pildot VTNP un ar to saistītās darbības, bet nepiešķir nekādu saprātīgu peļņu. Līdz ar to IRIS slimnīcu reģistrētā deficīta kompensēšana jau pēc definīcijas nevar radīt un nekad nav radījusi faktisku kompensācijas pārmaksu [skatīt arī turpmāk 234.–245. apsvērumu]. |
| --- | --- |

(226)

Šajā gadījumā IRIS slimnīcas nodrošina tikai VTNP un ierobežotu apjomu saistīto darbību VTNP kontekstā, kā minēts iepriekš [skatīt 41. un 155. apsvērumu]. Veicot visas šīs darbības (VTNP un ierobežotas saistītās darbības), IRIS slimnīcas uzņemas izmaksas, kuras lielā mērā (267) sedz dažādi valsts un privāti finansējuma avoti, kas minēti iepriekš [skatīt 46. apsvērumu]. Tomēr, kā skaidrots turpmāk (skatīt 3.–7. tabulu), lielākajā daļā gadu no 1996. gada šo darbību veikšana IRIS slimnīcām radīja deficītu. Komisija uzskata, ka šis deficīts ir atlikušās neto izmaksas [citiem vārdiem, neto izmaksu daļa, kuru nesedz finansējuma avoti, kas minēti 46. apsvērumā], ko rada VTNP un ierobežotās saistītās darbības, kuras īsteno IRIS slimnīcas. Kompensējot šo deficītu, komūnas sedz tikai atlikušās neto izmaksas, kas radušās IRIS slimnīcām, pildot VTNP un ar to saistītās darbības, bet nepiešķir nekādu saprātīgu peļņu. Līdz ar to IRIS slimnīcu reģistrētā deficīta kompensēšana jau pēc definīcijas nevar radīt un nekad nav radījusi faktisku kompensācijas pārmaksu [skatīt arī turpmāk 234.–245. apsvērumu].

IRIS

IRIS

267

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

| (227) | Saskaņā ar LCH 77. pantu visām slimnīcām ir pienākums veikt atsevišķu grāmatvedības uzskaiti, pierādot katra pakalpojuma izmaksas. Grāmatvedības principi, ko piemēro publiskajām un privātajām slimnīcām, ir definēti ar 2007. gada 19. jūnija karaļa rīkojumu (268). Saskaņā ar šo karaļa rīkojumu darbības, kas nav slimnīcu darbības [citiem vārdiem, šajā gadījumā tās ir saistītās darbības, kas iepriekš minētas 41. un 155. apsvērumā], jāreģistrē atsevišķi [konkrētāk, tās jāuzskaita ar grāmatvedības kodiem no 900 līdz 999, skatīt arī 49. apsvērumu]. Komisija ir saņēmusi slēdzienus no katras IRIS slimnīcas neatkarīgajiem revidentiem, kas apliecina, ka grāmatvedības uzskaites nodalīšana ir ievērota saskaņā ar Beļģijas tiesību aktu prasībām (269). Līdz ar to Komisija secina, ka pienākums veikt atsevišķu grāmatvedības uzskaiti saskaņā ar 2012. gada VTNP lēmuma 5. panta 9. punktu ir izpildīts. |
| --- | --- |

(227)

Saskaņā ar LCH 77. pantu visām slimnīcām ir pienākums veikt atsevišķu grāmatvedības uzskaiti, pierādot katra pakalpojuma izmaksas. Grāmatvedības principi, ko piemēro publiskajām un privātajām slimnīcām, ir definēti ar 2007. gada 19. jūnija karaļa rīkojumu (268). Saskaņā ar šo karaļa rīkojumu darbības, kas nav slimnīcu darbības [citiem vārdiem, šajā gadījumā tās ir saistītās darbības, kas iepriekš minētas 41. un 155. apsvērumā], jāreģistrē atsevišķi [konkrētāk, tās jāuzskaita ar grāmatvedības kodiem no 900 līdz 999, skatīt arī 49. apsvērumu]. Komisija ir saņēmusi slēdzienus no katras IRIS slimnīcas neatkarīgajiem revidentiem, kas apliecina, ka grāmatvedības uzskaites nodalīšana ir ievērota saskaņā ar Beļģijas tiesību aktu prasībām (269). Līdz ar to Komisija secina, ka pienākums veikt atsevišķu grāmatvedības uzskaiti saskaņā ar 2012. gada VTNP lēmuma 5. panta 9. punktu ir izpildīts.

LCH

268

IRIS

269

| (228) | Kā iepriekš skaidrots [skatīt 44. apsvērumu], saskaņā ar IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu Briseles komūnām un CPAS ir jāsedz viss šo slimnīcu grāmatvedības deficīts. Šis pienākums, kas ir spēkā no IRIS slimnīcu izveides brīža, pārsniedz deficīta daļējas kompensēšanas mehānismu, kas paredzēts LCH 109. pantā [skatīt 47. apsvērumu]. Tomēr kompensācija, kas piešķirta, pamatojoties uz IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu, nekad nedrīkst pārsniegt finanšu gada grāmatvedības deficītu. Visbeidzot, 46. pants, paredzot nepārprotamu pienākumu kompensēt deficītu, skaidri neprecizē, kurā brīdī komūnām un CPAS ir faktiski jāpārskaita līdzekļi (270). |
| --- | --- |

(228)

Kā iepriekš skaidrots [skatīt 44. apsvērumu], saskaņā ar IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu Briseles komūnām un CPAS ir jāsedz viss šo slimnīcu grāmatvedības deficīts. Šis pienākums, kas ir spēkā no IRIS slimnīcu izveides brīža, pārsniedz deficīta daļējas kompensēšanas mehānismu, kas paredzēts LCH 109. pantā [skatīt 47. apsvērumu]. Tomēr kompensācija, kas piešķirta, pamatojoties uz IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu, nekad nedrīkst pārsniegt finanšu gada grāmatvedības deficītu. Visbeidzot, 46. pants, paredzot nepārprotamu pienākumu kompensēt deficītu, skaidri neprecizē, kurā brīdī komūnām un CPAS ir faktiski jāpārskaita līdzekļi (270).

IRIS

CPAS

IRIS

LCH

IRIS

CPAS

270

| (229) | Faktiski brīdis, kad jāveic komūnu maksājumi IRIS slimnīcām, vienmēr ir atkarīgs no līdzekļiem, kuri pieejami komūnas kasē. Ņemot vērā to, ka pieejamie līdzekļi parasti ir nepietiekami, komūnām rodas vēlme atlikt slimnīcu deficīta kompensācijas izmaksu. Teorētiski, tās var turpināt šo atlikšanu līdz brīdim, kad Federālais sabiedrības veselības valsts dienests nosaka deficītu saskaņā ar LCH 109. pantu, jo šis likums tām uzdod veikt slimnīcu deficīta (daļējas) kompensācijas izmaksu. Tomēr šis process var ieilgt (dažkārt pat desmit gadus) no brīža, kad kļūst zināms grāmatvedības deficīts, līdz brīdim, kad tiek aprēķināts deficīts saskaņā ar LCH 109. pantu. Tas nozīmē, ka laikā no 1996. līdz 2002. gadam IRIS slimnīcas uzkrāja lielu deficītu (vairāk nekā 50 miljonus euro). Lai segtu šo finansējuma iztrūkumu, IRIS slimnīcas ir spiestas ņemt banku aizdevumus, kuru izmaksas tikai palielina minēto deficītu. |
| --- | --- |

(229)

Faktiski brīdis, kad jāveic komūnu maksājumi IRIS slimnīcām, vienmēr ir atkarīgs no līdzekļiem, kuri pieejami komūnas kasē. Ņemot vērā to, ka pieejamie līdzekļi parasti ir nepietiekami, komūnām rodas vēlme atlikt slimnīcu deficīta kompensācijas izmaksu. Teorētiski, tās var turpināt šo atlikšanu līdz brīdim, kad Federālais sabiedrības veselības valsts dienests nosaka deficītu saskaņā ar LCH 109. pantu, jo šis likums tām uzdod veikt slimnīcu deficīta (daļējas) kompensācijas izmaksu. Tomēr šis process var ieilgt (dažkārt pat desmit gadus) no brīža, kad kļūst zināms grāmatvedības deficīts, līdz brīdim, kad tiek aprēķināts deficīts saskaņā ar LCH 109. pantu. Tas nozīmē, ka laikā no 1996. līdz 2002. gadam IRIS slimnīcas uzkrāja lielu deficītu (vairāk nekā 50 miljonus euro). Lai segtu šo finansējuma iztrūkumu, IRIS slimnīcas ir spiestas ņemt banku aizdevumus, kuru izmaksas tikai palielina minēto deficītu.

IRIS

LCH

LCH

IRIS

IRIS

| (230) | Komūnas ir sapratušas, ka tas nav viņām izdevīgi, jo galu galā komūnām ir jāsamaksā šo aizdevumu procenti, sedzot deficītu; tādēļ tās vēlējas samaksāt IRIS slimnīcām ātrāk, nevis gaidīt brīdi, kad Federālais sabiedrības veselības valsts dienests tās piespiedīs segt šo deficītu saskaņā ar LCH 109. pantu. Ņemot vērā finanšu līdzekļu nepietiekamību komūnu līmenī, Briseles galvaspilsētas reģionam bija jāiejaucas, lai šāda iespēja rastos. Reģions jo īpaši piešķīra finansējumu attiecīgajām komūnām 1) netiešā veidā, ar FRBRTC starpniecību [skatīt 231. apsvērumu], un 2) no 2003. gada arī tiešā veidā, piešķirot īpašas subsīdijas [skatīt 232. un 233. apsvērumu]. Tas ļāva komūnām ātrāk, kaut arī tikai daļēji (271), izpildīt pienākumu kompensēt deficītu IRIS slimnīcām. Kā iepriekš skaidrots (skatīt 7.1. punktu), Briseles galvaspilsētas reģions piešķīra un joprojām piešķir valsts finansējumu tikai attiecīgajām Briseles komūnām, nevis IRIS slimnīcām. |
| --- | --- |

(230)

Komūnas ir sapratušas, ka tas nav viņām izdevīgi, jo galu galā komūnām ir jāsamaksā šo aizdevumu procenti, sedzot deficītu; tādēļ tās vēlējas samaksāt IRIS slimnīcām ātrāk, nevis gaidīt brīdi, kad Federālais sabiedrības veselības valsts dienests tās piespiedīs segt šo deficītu saskaņā ar LCH 109. pantu. Ņemot vērā finanšu līdzekļu nepietiekamību komūnu līmenī, Briseles galvaspilsētas reģionam bija jāiejaucas, lai šāda iespēja rastos. Reģions jo īpaši piešķīra finansējumu attiecīgajām komūnām 1) netiešā veidā, ar FRBRTC starpniecību [skatīt 231. apsvērumu], un 2) no 2003. gada arī tiešā veidā, piešķirot īpašas subsīdijas [skatīt 232. un 233. apsvērumu]. Tas ļāva komūnām ātrāk, kaut arī tikai daļēji (271), izpildīt pienākumu kompensēt deficītu IRIS slimnīcām. Kā iepriekš skaidrots (skatīt 7.1. punktu), Briseles galvaspilsētas reģions piešķīra un joprojām piešķir valsts finansējumu tikai attiecīgajām Briseles komūnām, nevis IRIS slimnīcām.

IRIS

LCH

FRBRTC

271

IRIS

IRIS

| (231) | IRIS slimnīcu deficītu par 1996.–2002. finanšu gadu komūnas sāka kompensēt tikai no 2002. gada, izmantojot no FRBRTC saņemto finansējumu. Šajā periodā uzkrātais deficīts tika galīgi kompensēts tikai 2008. gadā. Lai kompensētu deficītu, kas reģistrēts no 2003. gada, komūnas vairs nevarēja izmantot FRBRTC finansējumu. |
| --- | --- |

(231)

IRIS slimnīcu deficītu par 1996.–2002. finanšu gadu komūnas sāka kompensēt tikai no 2002. gada, izmantojot no FRBRTC saņemto finansējumu. Šajā periodā uzkrātais deficīts tika galīgi kompensēts tikai 2008. gadā. Lai kompensētu deficītu, kas reģistrēts no 2003. gada, komūnas vairs nevarēja izmantot FRBRTC finansējumu.

IRIS

FRBRTC

FRBRTC

| (232) | No 2003. finanšu gada Briseles galvaspilsētas reģions sāka piešķirt komūnām vidēji desmit miljonus euro gadā (precīzas summas skatīt turpmāk 2. tabulā) kā īpašas subsīdijas. Savukārt katra komūna samaksā savu daļu no šīs īpašās subsīdijas, parasti nākamā gada sākumā, pamatojoties uz slimnīcas deficīta aplēsēm (piemēram, 2015. gada sākumā par 2014. finanšu gadu). Šis deficīts tiek aplēsts, pamatojoties uz slimnīcas darbības revīziju un provizorisko rezultātu par gada pirmajiem deviņiem mēnešiem. Sešu mēnešu laikā no finanšu gada beigām (citiem vārdiem, līdz jūnija beigām) katras IRIS slimnīcas pilnsapulce apstiprina slimnīcas finanšu pārskatu un galīgo grāmatvedības deficītu. Grāmatvedības deficīta summa, kas paliek pēc īpašās subsīdijas daļas samaksāšanas, tiek likvidēta, atkarībā no līdzekļiem, kas pieejami komūnu kasēs. Šis likvidācijas process var ilgt vēl vairākus gadus, un visā pārskata periodā (no 1996. līdz 2014. gadam) IRIS slimnīcas pastāvīgi gaidīja šos komūnu maksājumus [skatīt papildu informāciju par nesamaksātajiem atlikumiem 234. apsvēruma tabulās].

  2. tabula


  Komūnu maksājumi IRIS slimnīcām (kurus finansē no īpašās subsīdijas)












  (EUR) |
| --- | --- |
| Gads | CHU St. Pierre | CHU Brugmann | HIS | HUDERF | Institut Bordet | Kopā |
| 2003 | 1 620 000 | 1 770 000 | 3 765 000 | 820 000 | 2 025 000 | 10 000 000 |
| 2004 | 1 541 775 | 1 457 000 | 3 765 000 | 781 981 | 1 321 316 | 8 867 072 |
| 2005 | 2 132 928 | 3 657 000 | 3 765 000 | 778 000 | 800 000 | 11 132 928 |
| 2006 | — | 3 657 000 | 3 765 000 | 778 000 | 1 800 000 | 10 000 000 |
| 2007 | 278 330 | 4 125 610 | 3 765 000 | 622 529 | 1 208 531 | 10 000 000 |
| 2008 | 308 367 | 3 999 767 | 3 765 000 | 871 350 | 1 055 516 | 10 000 000 |
| 2009 | 490 002 | 3 231 504 | 3 765 000 | 1 246 998 | 1 266 496 | 10 000 000 |
| 2010 | 565 440 | 3 644 432 | 3 388 500 | 1 401 628 | — | 9 000 000 |
| 2011 | 654 580 | 3 206 932 | 3 576 750 | 1 220 232 | 841 506 | 9 500 000 |
| 2012 | 1 091 761 | 3 380 656 | 3 765 000 | 945 316 | 817 267 | 10 000 000 |
| 2013 | 1 826 753 | 2 500 348 | 3 765 000 | 635 966 | 1 271 933 | 10 000 000 |
| 2014 | 1 390 000 | 2 847 000 | 3 765 000 | 618 000 | 1 380 000 | 10 000 000 |
| Kopā | 11 899 936 | 37 477 249 | 44 615 250 | 10 720 000 | 13 787 565 | 118 500 000 |

(232)

No 2003. finanšu gada Briseles galvaspilsētas reģions sāka piešķirt komūnām vidēji desmit miljonus euro gadā (precīzas summas skatīt turpmāk 2. tabulā) kā īpašas subsīdijas. Savukārt katra komūna samaksā savu daļu no šīs īpašās subsīdijas, parasti nākamā gada sākumā, pamatojoties uz slimnīcas deficīta aplēsēm (piemēram, 2015. gada sākumā par 2014. finanšu gadu). Šis deficīts tiek aplēsts, pamatojoties uz slimnīcas darbības revīziju un provizorisko rezultātu par gada pirmajiem deviņiem mēnešiem. Sešu mēnešu laikā no finanšu gada beigām (citiem vārdiem, līdz jūnija beigām) katras IRIS slimnīcas pilnsapulce apstiprina slimnīcas finanšu pārskatu un galīgo grāmatvedības deficītu. Grāmatvedības deficīta summa, kas paliek pēc īpašās subsīdijas daļas samaksāšanas, tiek likvidēta, atkarībā no līdzekļiem, kas pieejami komūnu kasēs. Šis likvidācijas process var ilgt vēl vairākus gadus, un visā pārskata periodā (no 1996. līdz 2014. gadam) IRIS slimnīcas pastāvīgi gaidīja šos komūnu maksājumus [skatīt papildu informāciju par nesamaksātajiem atlikumiem 234. apsvēruma tabulās].

IRIS

IRIS

2. tabula

2. tabula

Komūnu maksājumi IRIS slimnīcām (kurus finansē no īpašās subsīdijas)

Komūnu maksājumi IRIS

(EUR)

Gads

CHU St. Pierre

CHU Brugmann

HIS

HUDERF

Institut Bordet

Kopā

2003

2003

1 620 000

1 770 000

3 765 000

820 000

2 025 000

10 000 000

10 000 000

2004

2004

1 541 775

1 457 000

3 765 000

781 981

1 321 316

8 867 072

8 867 072

2005

2005

2 132 928

3 657 000

3 765 000

778 000

800 000

11 132 928

11 132 928

2006

2006

—

3 657 000

3 765 000

778 000

1 800 000

10 000 000

10 000 000

2007

2007

278 330

4 125 610

3 765 000

622 529

1 208 531

10 000 000

10 000 000

2008

2008

308 367

3 999 767

3 765 000

871 350

1 055 516

10 000 000

10 000 000

2009

2009

490 002

3 231 504

3 765 000

1 246 998

1 266 496

10 000 000

10 000 000

2010

2010

565 440

3 644 432

3 388 500

1 401 628

—

9 000 000

9 000 000

2011

2011

654 580

3 206 932

3 576 750

1 220 232

841 506

9 500 000

9 500 000

2012

2012

1 091 761

3 380 656

3 765 000

945 316

817 267

10 000 000

10 000 000

2013

2013

1 826 753

2 500 348

3 765 000

635 966

1 271 933

10 000 000

10 000 000

2014

2014

1 390 000

2 847 000

3 765 000

618 000

1 380 000

10 000 000

10 000 000

Kopā

Kopā

11 899 936

11 899 936

37 477 249

37 477 249

44 615 250

44 615 250

10 720 000

10 720 000

13 787 565

13 787 565

118 500 000

118 500 000

| (233) | Grāmatvedības aspektā šī īpašās subsīdijas daļa dažus gadus tika tieši ieskaitīta slimnīcas rezultātā (tādējādi samazinot atlikušo deficītu), bet citus gadus šī summa tika ņemta vērā kā deficīta kompensācija (citiem vārdiem, rezultāta sadalījumā). Turklāt CHU Saint-Pierre tika pārmests grāmatvedības kavējums 2004. gadā, jo tai piešķirtā īpašās subsīdijas daļa tika reģistrēta tikai nākamā gada uzskaitē. Tas izskaidro, kādēļ īpašās subsīdijas kopsumma piecām IRIS slimnīcām 2004. gadā sasniedza tikai EUR 8 867 072, bet 2005. gadā – EUR 11 132 928, proti, kopā 20 miljonus euro (jeb 10 miljonus euro gadā, kā bija paredzēts). Neraugoties uz atšķirībām grāmatvedības uzskaitē, šiem maksājumiem pamatā vienmēr bija princips par ātru (un parasti daļēju) deficīta kompensācijas nodrošināšanu, neradot kompensācijas pārmaksu (skatīt šīs iedaļas turpmāko daļu). |
| --- | --- |

(233)

Grāmatvedības aspektā šī īpašās subsīdijas daļa dažus gadus tika tieši ieskaitīta slimnīcas rezultātā (tādējādi samazinot atlikušo deficītu), bet citus gadus šī summa tika ņemta vērā kā deficīta kompensācija (citiem vārdiem, rezultāta sadalījumā). Turklāt CHU Saint-Pierre tika pārmests grāmatvedības kavējums 2004. gadā, jo tai piešķirtā īpašās subsīdijas daļa tika reģistrēta tikai nākamā gada uzskaitē. Tas izskaidro, kādēļ īpašās subsīdijas kopsumma piecām IRIS slimnīcām 2004. gadā sasniedza tikai EUR 8 867 072, bet 2005. gadā – EUR 11 132 928, proti, kopā 20 miljonus euro (jeb 10 miljonus euro gadā, kā bija paredzēts). Neraugoties uz atšķirībām grāmatvedības uzskaitē, šiem maksājumiem pamatā vienmēr bija princips par ātru (un parasti daļēju) deficīta kompensācijas nodrošināšanu, neradot kompensācijas pārmaksu (skatīt šīs iedaļas turpmāko daļu).

CHU Saint-Pierre

IRIS

| (234) | Turpmāk 3.–7. tabula par katru no piecām IRIS slimnīcām raksturo katrā gadā reģistrēto grāmatvedības deficītu (kopā šis deficīts par 1996.–2014. gadu sasniedza gandrīz 250 miljonus euro) un maksājumus, ko katrā gadā veica komūnas (šie maksājumi var attiekties uz iepriekšējo gadu deficītu). 3.–7. tabula norāda datumus (proti, gadus), kuros komūnas veica maksājumus ar mērķi kompensēt dažādu IRIS slimnīcu deficītu, bet nenorāda gadus, uz kuriem minētie maksājumi attiecas (272). Tādējādi šīs tabulas ilustrē deficīta uzkrāšanos laikā no 1996. līdz 2002. gadam un komūnu maksājumu kavēšanos. Turklāt ir skaidrs, ka 1996.–2014. gadā dažādas attiecīgās komūnas regulāri bija parādā IRIS slimnīcām ievērojamas summas kā deficīta kompensācijas. Atlikums, kas piecām IRIS slimnīcām kopumā palika nesamaksāts līdz 2014. gada beigām, pārsniedza 15 miljonus euro. Tādējādi jāuzsver, ka gadījumos, kad IRIS slimnīcas strādāja ar peļņu, tā netika sadalīta un tika izmantota iepriekšējā vai nākamā deficīta segšanai, tā samazinot komūnu maksājamās summas. Visbeidzot, no šīm tabulām arī skaidri izriet, kā apgalvo Beļģijas iestādes [skatīt 89. apsvērumu] un atšķirībā no sūdzības iesniedzēju sacītā, ka neeksistē nekāds avansu maksājumu mehānisms [skatīt 55. apsvērums]. Faktiski komūnu maksājumi tika veikti ar ievērojamu aizkavēšanos, salīdzinot ar brīdi, kad šis deficīts tika reģistrēts un kļuva piemērojams pienākums, kas paredzēts IRIS slimnīcu statūtu 46. pantā. Līdz ar to nevar uzskatīt, ka deficīta kompensācijas par VTNP un saistīto darbību izpildi izmaksāšanas datums būtu radījis priekšrocības IRIS slimnīcām.

  3. tabula


  Deficīta maksājumu datumi un nesamaksātie atlikumi par slimnīcu CHU Saint-Pierre










  (EUR) |
| --- | --- |
| CHU Saint-Pierre | Grāmatvedības deficīts | Komūnas maksājumi | Nesamaksātais atlikums |
| 1996 | – 5 737 856 | 0 | – 5 737 856 |
| 1997 | – 6 754 920 | 0 | – 12 492 776 |
| 1998 | – 3 696 235 | 0 | – 16 189 011 |
| 1999 | – 752 234 | 0 | – 16 941 245 |
| 2000 | – 1 072 993 | 0 | – 18 014 238 |
| 2001 | – 1 416 937 | 0 | – 19 431 174 |
| 2002 | – 2 914 245 | 3 368 351 | – 18 977 068 |
| 2003 | – 2 629 012 | 4 925 162 | – 16 680 918 |
| 2004 | – 1 541 775 | 11 571 300 | – 6 651 393 |
| 2005 | – 2 248 399 | 1 000 000 | – 7 899 792 |
| 2006 | 98 114 | 2 886 635 | – 4 915 043 |
| 2007 | – 774 755 | 2 217 900 | – 3 471 897 |
| 2008 | – 1 054 119 | 2 356 333 | – 2 169 683 |
| 2009 | – 1 000 933 | 490 002 | – 2 680 614 |
| 2010 | – 1 576 429 | 565 440 | – 3 691 602 |
| 2011 | – 949 668 | 654 580 | – 3 986 690 |
| 2012 | – 1 079 200 | 1 091 761 | – 3 974 129 |
| 2013 | – 1 880 205 | 1 826 753 | – 4 027 580 |
| 2014 | – 1 441 778 | 1 900 931 | – 3 568 427 |
| Kopā | – 38 423 575 | 34 855 148 | – 3 568 427 |

(234)

Turpmāk 3.–7. tabula par katru no piecām IRIS slimnīcām raksturo katrā gadā reģistrēto grāmatvedības deficītu (kopā šis deficīts par 1996.–2014. gadu sasniedza gandrīz 250 miljonus euro) un maksājumus, ko katrā gadā veica komūnas (šie maksājumi var attiekties uz iepriekšējo gadu deficītu). 3.–7. tabula norāda datumus (proti, gadus), kuros komūnas veica maksājumus ar mērķi kompensēt dažādu IRIS slimnīcu deficītu, bet nenorāda gadus, uz kuriem minētie maksājumi attiecas (272). Tādējādi šīs tabulas ilustrē deficīta uzkrāšanos laikā no 1996. līdz 2002. gadam un komūnu maksājumu kavēšanos. Turklāt ir skaidrs, ka 1996.–2014. gadā dažādas attiecīgās komūnas regulāri bija parādā IRIS slimnīcām ievērojamas summas kā deficīta kompensācijas. Atlikums, kas piecām IRIS slimnīcām kopumā palika nesamaksāts līdz 2014. gada beigām, pārsniedza 15 miljonus euro. Tādējādi jāuzsver, ka gadījumos, kad IRIS slimnīcas strādāja ar peļņu, tā netika sadalīta un tika izmantota iepriekšējā vai nākamā deficīta segšanai, tā samazinot komūnu maksājamās summas. Visbeidzot, no šīm tabulām arī skaidri izriet, kā apgalvo Beļģijas iestādes [skatīt 89. apsvērumu] un atšķirībā no sūdzības iesniedzēju sacītā, ka neeksistē nekāds avansu maksājumu mehānisms [skatīt 55. apsvērums]. Faktiski komūnu maksājumi tika veikti ar ievērojamu aizkavēšanos, salīdzinot ar brīdi, kad šis deficīts tika reģistrēts un kļuva piemērojams pienākums, kas paredzēts IRIS slimnīcu statūtu 46. pantā. Līdz ar to nevar uzskatīt, ka deficīta kompensācijas par VTNP un saistīto darbību izpildi izmaksāšanas datums būtu radījis priekšrocības IRIS slimnīcām.

IRIS

IRIS

272

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

3. tabula

3. tabula

Deficīta maksājumu datumi un nesamaksātie atlikumi par slimnīcu CHU Saint-Pierre

Deficīta maksājumu datumi un nesamaksātie atlikumi par slimnīcu CHU Saint-Pierre

(EUR)

CHU Saint-Pierre

Grāmatvedības deficīts

Komūnas maksājumi

Nesamaksātais atlikums

1996

1996

– 5 737 856

0

– 5 737 856

1997

1997

– 6 754 920

0

– 12 492 776

1998

1998

– 3 696 235

0

– 16 189 011

1999

1999

– 752 234

0

– 16 941 245

2000

2000

– 1 072 993

0

– 18 014 238

2001

2001

– 1 416 937

0

– 19 431 174

2002

2002

– 2 914 245

3 368 351

– 18 977 068

2003

2003

– 2 629 012

4 925 162

– 16 680 918

2004

2004

– 1 541 775

11 571 300

– 6 651 393

2005

2005

– 2 248 399

1 000 000

– 7 899 792

2006

2006

98 114

2 886 635

– 4 915 043

2007

2007

– 774 755

2 217 900

– 3 471 897

2008

2008

– 1 054 119

2 356 333

– 2 169 683

2009

2009

– 1 000 933

490 002

– 2 680 614

2010

2010

– 1 576 429

565 440

– 3 691 602

2011

2011

– 949 668

654 580

– 3 986 690

2012

2012

– 1 079 200

1 091 761

– 3 974 129

2013

2013

– 1 880 205

1 826 753

– 4 027 580

2014

2014

– 1 441 778

1 900 931

– 3 568 427

Kopā

Kopā

– 38 423 575

– 38 423 575

34 855 148

34 855 148

– 3 568 427

– 3 568 427

4. tabula

4. tabula

Deficīta maksājumu datumi un nesamaksātie atlikumi par slimnīcu

  CHU Brugmann

   (273)

Deficīta maksājumu datumi un nesamaksātie atlikumi par slimnīcu

CHU Brugmann

273

| (EUR) |
| --- |
| CHU Brugmann | Grāmatvedības deficīts | Komūnas maksājumi | Nesamaksātais atlikums |
| 1996 | Nepiemēro | Nepiemēro | Nepiemēro |
| 1997 | Nepiemēro | Nepiemēro | Nepiemēro |
| 1998 | Nepiemēro | Nepiemēro | Nepiemēro |
| 1999 | – 508 171 | 0 | – 508 171 |
| 2000 | – 3 755 229 | 0 | – 4 263 399 |
| 2001 | – 5 440 039 | 0 | – 9 703 438 |
| 2002 | – 1 976 934 | 0 | – 11 680 371 |
| 2003 | – 1 697 238 | 1 770 000 | – 11 607 609 |
| 2004 | – 1 442 292 | 1 457 000 | – 11 592 901 |
| 2005 | – 7 413 186 | 4 404 420 | – 14 601 667 |
| 2006 | – 14 180 725 | 10 893 584 | – 17 888 808 |
| 2007 | – 6 954 466 | 10 151 330 | – 14 691 944 |
| 2008 | – 6 308 290 | 6 699 647 | – 14 300 587 |
| 2009 | – 6 228 859 | 3 231 504 | – 17 297 942 |
| 2010 | – 5 011 208 | 3 644 432 | – 18 664 719 |
| 2011 | – 2 982 442 | 3 224 315 | – 18 422 846 |
| 2012 | – 2 945 806 | 16 219 985 | – 5 148 666 |
| 2013 | – 2 799 788 | 7 090 156 | – 858 298 |
| 2014 | – 2 923 714 | 2 847 000 | – 935 012 |
| Kopā | – 72 568 385 | 71 633 373 | – 935 012 |

(EUR)

CHU Brugmann

Grāmatvedības deficīts

Komūnas maksājumi

Nesamaksātais atlikums

1996

1996

Nepiemēro

Nepiemēro

Nepiemēro

1997

1997

Nepiemēro

Nepiemēro

Nepiemēro

1998

1998

Nepiemēro

Nepiemēro

Nepiemēro

1999

1999

– 508 171

0

– 508 171

2000

2000

– 3 755 229

0

– 4 263 399

2001

2001

– 5 440 039

0

– 9 703 438

2002

2002

– 1 976 934

0

– 11 680 371

2003

2003

– 1 697 238

1 770 000

– 11 607 609

2004

2004

– 1 442 292

1 457 000

– 11 592 901

2005

2005

– 7 413 186

4 404 420

– 14 601 667

2006

2006

– 14 180 725

10 893 584

– 17 888 808

2007

2007

– 6 954 466

10 151 330

– 14 691 944

2008

2008

– 6 308 290

6 699 647

– 14 300 587

2009

2009

– 6 228 859

3 231 504

– 17 297 942

2010

2010

– 5 011 208

3 644 432

– 18 664 719

2011

2011

– 2 982 442

3 224 315

– 18 422 846

2012

2012

– 2 945 806

16 219 985

– 5 148 666

2013

2013

– 2 799 788

7 090 156

– 858 298

2014

2014

– 2 923 714

2 847 000

– 935 012

Kopā

Kopā

– 72 568 385

– 72 568 385

71 633 373

71 633 373

– 935 012

– 935 012

5. tabula

5. tabula

Deficīta maksājumu datumi un nesamaksātie atlikumi par slimnīcu HUDERF

Deficīta maksājumu datumi un nesamaksātie atlikumi par slimnīcu HUDERF

| (EUR) |
| --- |
| HUDERF | Grāmatvedības deficīts | Komūnas maksājumi | Nesamaksātais atlikums |
| 1996 | – 1 505 830 | 0 | – 1 505 830 |
| 1997 | – 1 026 881 | 0 | – 2 532 711 |
| 1998 | – 245 113 | 0 | – 2 777 825 |
| 1999 | 1 642 | 0 | – 2 776 183 |
| 2000 | – 484 951 | 0 | – 3 261 134 |
| 2001 | – 1 218 954 | 0 | – 4 480 088 |
| 2002 | – 479 490 | 883 192 | – 4 076 386 |
| 2003 | – 1 117 778 | 1 583 539 | – 3 610 625 |
| 2004 | – 781 981 | 1 863 863 | – 2 528 742 |
| 2005 | – 1 279 230 | 778 000 | – 3 029 973 |
| 2006 | – 2 494 074 | 1 605 532 | – 3 918 515 |
| 2007 | – 2 687 621 | 1 688 424 | – 4 917 712 |
| 2008 | – 2 314 050 | 1 208 667 | – 6 023 095 |
| 2009 | – 1 868 670 | 1 246 998 | – 6 644 767 |
| 2010 | – 1 823 049 | 1 401 628 | – 7 066 187 |
| 2011 | – 1 620 663 | 1 220 232 | – 7 466 618 |
| 2012 | – 945 316 | 5 525 711 | – 2 886 223 |
| 2013 | – 528 779 | 635 966 | – 2 779 036 |
| 2014 | – 618 000 | 2 682 372 | – 714 664 |
| Kopā | – 23 038 788 | 22 324 124 | – 714 664 |

(EUR)

HUDERF

Grāmatvedības deficīts

Komūnas maksājumi

Nesamaksātais atlikums

1996

1996

– 1 505 830

0

– 1 505 830

1997

1997

– 1 026 881

0

– 2 532 711

1998

1998

– 245 113

0

– 2 777 825

1999

1999

1 642

0

– 2 776 183

2000

2000

– 484 951

0

– 3 261 134

2001

2001

– 1 218 954

0

– 4 480 088

2002

2002

– 479 490

883 192

– 4 076 386

2003

2003

– 1 117 778

1 583 539

– 3 610 625

2004

2004

– 781 981

1 863 863

– 2 528 742

2005

2005

– 1 279 230

778 000

– 3 029 973

2006

2006

– 2 494 074

1 605 532

– 3 918 515

2007

2007

– 2 687 621

1 688 424

– 4 917 712

2008

2008

– 2 314 050

1 208 667

– 6 023 095

2009

2009

– 1 868 670

1 246 998

– 6 644 767

2010

2010

– 1 823 049

1 401 628

– 7 066 187

2011

2011

– 1 620 663

1 220 232

– 7 466 618

2012

2012

– 945 316

5 525 711

– 2 886 223

2013

2013

– 528 779

635 966

– 2 779 036

2014

2014

– 618 000

2 682 372

– 714 664

Kopā

Kopā

– 23 038 788

– 23 038 788

22 324 124

22 324 124

– 714 664

– 714 664

6. tabula

6. tabula

Deficīta maksājumu datumi un nesamaksātie atlikumi par slimnīcu Institut Bordet

Deficīta maksājumu datumi un nesamaksātie atlikumi par slimnīcu Institut Bordet

| (EUR) |
| --- |
| Institut Bordet | Grāmatvedības deficīts | Komūnu maksājumi | Nesamaksātais atlikums |
| 1996 | 752 505 | 0 | 752 505 |
| 1997 | 170 241 | 0 | 922 745 |
| 1998 | 41 349 | 0 | 964 094 |
| 1999 | 44 371 | 0 | 1 008 465 |
| 2000 | 5 439 | 0 | 1 013 904 |
| 2001 | 154 518 | 0 | 1 168 423 |
| 2002 | – 4 929 106 | 0 | – 3 760 683 |
| 2003 | – 4 916 506 | 2 025 000 | – 6 652 189 |
| 2004 | – 2 001 995 | 1 321 316 | – 7 332 868 |
| 2005 | – 771 467 | 800 000 | – 7 304 335 |
| 2006 | – 1 817 630 | 1 800 000 | – 7 321 966 |
| 2007 | – 1 874 162 | 2 673 741 | – 6 522 386 |
| 2008 | – 1 624 347 | 4 519 412 | – 3 627 322 |
| 2009 | – 688 005 | 1 266 496 | – 3 048 830 |
| 2010 | – 655 634 | 0 | – 3 704 465 |
| 2011 | – 838 644 | 841 506 | – 3 701 602 |
| 2012 | – 833 460 | 4 465 110 | – 69 952 |
| 2013 | – 2 551 468 | 1 271 933 | – 1 349 487 |
| 2014 | – 1 943 857 | 2 023 112 | – 1 270 232 |
| Kopā | – 24 277 858 | 23 007 626 | – 1 270 232 |

(EUR)

Institut Bordet

Grāmatvedības deficīts

Komūnu maksājumi

Nesamaksātais atlikums

1996

1996

752 505

0

752 505

1997

1997

170 241

0

922 745

1998

1998

41 349

0

964 094

1999

1999

44 371

0

1 008 465

2000

2000

5 439

0

1 013 904

2001

2001

154 518

0

1 168 423

2002

2002

– 4 929 106

0

– 3 760 683

2003

2003

– 4 916 506

2 025 000

– 6 652 189

2004

2004

– 2 001 995

1 321 316

– 7 332 868

2005

2005

– 771 467

800 000

– 7 304 335

2006

2006

– 1 817 630

1 800 000

– 7 321 966

2007

2007

– 1 874 162

2 673 741

– 6 522 386

2008

2008

– 1 624 347

4 519 412

– 3 627 322

2009

2009

– 688 005

1 266 496

– 3 048 830

2010

2010

– 655 634

0

– 3 704 465

2011

2011

– 838 644

841 506

– 3 701 602

2012

2012

– 833 460

4 465 110

– 69 952

2013

2013

– 2 551 468

1 271 933

– 1 349 487

2014

2014

– 1 943 857

2 023 112

– 1 270 232

Kopā

Kopā

– 24 277 858

– 24 277 858

23 007 626

23 007 626

– 1 270 232

– 1 270 232

7. tabula

7. tabula

Deficīta maksājumu datumi un nesamaksātie atlikumi par slimnīcu

  HIS

   (274)

Deficīta maksājumu datumi un nesamaksātie atlikumi par slimnīcu

HIS

274

| (EUR) |
| --- |
| HIS | Grāmatvedības deficīts | Komūnas maksājumi | Nesamaksātais atlikums |
| 1996 | Nepiemēro | Nepiemēro | Nepiemēro |
| 1997 | Nepiemēro | Nepiemēro | Nepiemēro |
| 1998 | Nepiemēro | Nepiemēro | Nepiemēro |
| 1999 | – 1 248 404 | 0 | – 1 248 404 |
| 2000 | – 7 220 971 | 0 | – 8 469 375 |
| 2001 | – 14 782 680 | 0 | – 23 252 055 |
| 2002 | – 12 978 574 | 416 079 | – 35 814 550 |
| 2003 | – 7 990 196 | 6 018 822 | – 37 785 924 |
| 2004 | – 5 941 987 | 13 425 604 | – 30 302 307 |
| 2005 | – 4 440 896 | 3 765 000 | – 30 978 203 |
| 2006 | – 5 022 247 | 12 622 542 | – 23 377 907 |
| 2007 | – 3 882 170 | 10 885 280 | – 16 374 797 |
| 2008 | – 3 779 570 | 10 885 190 | – 9 269 178 |
| 2009 | – 3 774 545 | 3 765 000 | – 9 278 722 |
| 2010 | – 3 387 655 | 3 388 500 | – 9 277 877 |
| 2011 | – 3 572 694 | 3 576 750 | – 9 273 821 |
| 2012 | – 3 767 190 | 3 765 000 | – 9 276 011 |
| 2013 | – 3 761 761 | 3 765 000 | – 9 272 772 |
| 2014 | – 3 760 497 | 3 765 000 | – 9 268 269 |
| Kopā | – 89 312 036 | 80 043 767 | – 9 268 269 |

(EUR)

HIS

Grāmatvedības deficīts

Komūnas maksājumi

Nesamaksātais atlikums

1996

1996

Nepiemēro

Nepiemēro

Nepiemēro

1997

1997

Nepiemēro

Nepiemēro

Nepiemēro

1998

1998

Nepiemēro

Nepiemēro

Nepiemēro

1999

1999

– 1 248 404

0

– 1 248 404

2000

2000

– 7 220 971

0

– 8 469 375

2001

2001

– 14 782 680

0

– 23 252 055

2002

2002

– 12 978 574

416 079

– 35 814 550

2003

2003

– 7 990 196

6 018 822

– 37 785 924

2004

2004

– 5 941 987

13 425 604

– 30 302 307

2005

2005

– 4 440 896

3 765 000

– 30 978 203

2006

2006

– 5 022 247

12 622 542

– 23 377 907

2007

2007

– 3 882 170

10 885 280

– 16 374 797

2008

2008

– 3 779 570

10 885 190

– 9 269 178

2009

2009

– 3 774 545

3 765 000

– 9 278 722

2010

2010

– 3 387 655

3 388 500

– 9 277 877

2011

2011

– 3 572 694

3 576 750

– 9 273 821

2012

2012

– 3 767 190

3 765 000

– 9 276 011

2013

2013

– 3 761 761

3 765 000

– 9 272 772

2014

2014

– 3 760 497

3 765 000

– 9 268 269

Kopā

Kopā

– 89 312 036

– 89 312 036

80 043 767

80 043 767

– 9 268 269

– 9 268 269

| (235) | Praksē deficīta kompensēšana saskaņā ar IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu ir primāra, salīdzinot ar deficīta kompensēšanu saskaņā ar LCH 109. pantu. Faktiski pēc tam, kad federālais sabiedrības veselības ministrs ir noteicis deficītu saskaņā ar LCH 109. pantu [skatīt 47. apsvērumu], komūnai tiek nosūtīta vēstule un tās banka saņem rīkojumu nekavējoties izmaksāt šo summu attiecīgai slimnīcai, ņemot vērā iespējamos deficīta kompensācijas maksājumus, kurus attiecīgā komūna jau samaksājusi šai slimnīcai saskaņā ar tās statūtu 46. pantu. Turklāt komūnas un IRIS slimnīcas ir vienojušās, ka slimnīcas nekavējoties atmaksās komūnām summas, kas tām izmaksātas saskaņā ar LCH 109. pantu, lai novērstu jebkādu dubultu minētā deficīta samaksu. Šajā jomā Komisija ir saņēmusi no Belfius, komūnu bankas, vēstuli un tabulu, kas apstiprina, ka šīs kompensācijas par katru gadu un par visām piecām IRIS slimnīcām ir veiktas nekavējoties, tādēļ ir izslēgta jebkāda dubulta deficīta samaksa. Turpmāk 8. tabula sniedz pilnīgu pārskatu par visām summām, kas kompensē “deficītu saskaņā ar LCH 109. pantu” un ko komūnas izmaksājušas IRIS slimnīcām, bet kas nekavējoties atmaksātas, tādējādi neitralizējot šīs transakcijas. Tādējādi IRIS slimnīcas nav guvušas nekādas priekšrocības no šiem maksājumiem saskaņā ar LCH 109. pantu, un vienīgi deficīta kompensācija saskaņā ar IRIS statūtu 46. pantu ir būtiska turpmākā novērtējumā šā lēmuma kontekstā. 8. tabulā ir iekļauti tikai maksājumi līdz 2006. finanšu gadam, jo tas pašlaik ir pēdējais gads, par kuru deficītu saskaņā ar LCH 109. pantu ir noteicis Federālais sabiedrības veselības valsts dienests. Tā ilustrē lielo kavēšanos, kas praksē raksturīga šā deficīta kompensācijas maksājumiem saskaņā ar LCH 109. panta mehānismu, un arī izskaidro, kādēļ IRIS slimnīcas to neizmanto (toties nekavējoties atmaksā minēto kompensāciju pēc tās saņemšanas). Būtībā kompensēšana saskaņā ar IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu ir daudz ātrāks mehānisms [jo īpaši pēc tam, kad tika ieviestas īpašās subsīdijas komūnām, skatīt 232. apsvērumu] nekā LCH 109. panta mehānisms. Turklāt deficīta segšana saskaņā ar IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu ir nozīmīgāka nekā daļējā deficīta segšana, kas paredzēta LCH 109. pantā [skatīt 47. un 48. apsvērumu], jo kompensē visu grāmatvedības deficītu, ko reģistrējušas IRIS slimnīcas. Visu šo iemeslu dēļ novērtējums saistībā ar šo lēmumu pievēršas tikai kompensēšanas mehānismam saskaņā ar 46. pantu un netiecas papildus novērtēt arī deficīta kompensēšanas mehānismu saskaņā ar LCH 109. pantu, atšķirībā no atceltā Komisijas 2009. gada lēmuma, kas vērtēja LCH 109. panta mehānismu.

  8. tabula


  Pilnīgs pārskats par deficīta summām saskaņā ar

  LCH

  109. pantu
   (275)
  , kas izmaksātas un nekavējoties atmaksātas (situācija 2015. gada 9. novembrī)











  (EUR) |
| --- | --- |
| | CHU St. Pierre | CHU Brugmann | HIS | HUDERF | Institut Bordet |
| 1996 | 560 322,61 | 0 | 2 727 844,19 | 0 | 0 |
| 1997 | 0 | 0 | 3 051 321,12 | 0 | 0 |
| 1998 | 0 | 0 | 553 331 | 0 | 0 |
| 1999 | 0 | 781 686,52 | 345 176,04 | 0 | 0 |
| 2000 | 1 019 647,97 | 0 | 0 | 0 | 2 483 585,21 |
| 2001 | 0 | 2 511 189,37 | 126 193,12 | 263 390,41 | 4 681 594,58 |
| 2002 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2003 | 0 | 0 | 3 658 304,97 | 0 | 1 699 065,20 |
| 2004 | 0 | 0 | 0 | 0 | 705 798,98 |
| 2005 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2006 | 0 | 5 727 775,67 | 0 | 384 527,59 | 0 |

(235)

Praksē deficīta kompensēšana saskaņā ar IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu ir primāra, salīdzinot ar deficīta kompensēšanu saskaņā ar LCH 109. pantu. Faktiski pēc tam, kad federālais sabiedrības veselības ministrs ir noteicis deficītu saskaņā ar LCH 109. pantu [skatīt 47. apsvērumu], komūnai tiek nosūtīta vēstule un tās banka saņem rīkojumu nekavējoties izmaksāt šo summu attiecīgai slimnīcai, ņemot vērā iespējamos deficīta kompensācijas maksājumus, kurus attiecīgā komūna jau samaksājusi šai slimnīcai saskaņā ar tās statūtu 46. pantu. Turklāt komūnas un IRIS slimnīcas ir vienojušās, ka slimnīcas nekavējoties atmaksās komūnām summas, kas tām izmaksātas saskaņā ar LCH 109. pantu, lai novērstu jebkādu dubultu minētā deficīta samaksu. Šajā jomā Komisija ir saņēmusi no Belfius, komūnu bankas, vēstuli un tabulu, kas apstiprina, ka šīs kompensācijas par katru gadu un par visām piecām IRIS slimnīcām ir veiktas nekavējoties, tādēļ ir izslēgta jebkāda dubulta deficīta samaksa. Turpmāk 8. tabula sniedz pilnīgu pārskatu par visām summām, kas kompensē “deficītu saskaņā ar LCH 109. pantu” un ko komūnas izmaksājušas IRIS slimnīcām, bet kas nekavējoties atmaksātas, tādējādi neitralizējot šīs transakcijas. Tādējādi IRIS slimnīcas nav guvušas nekādas priekšrocības no šiem maksājumiem saskaņā ar LCH 109. pantu, un vienīgi deficīta kompensācija saskaņā ar IRIS statūtu 46. pantu ir būtiska turpmākā novērtējumā šā lēmuma kontekstā. 8. tabulā ir iekļauti tikai maksājumi līdz 2006. finanšu gadam, jo tas pašlaik ir pēdējais gads, par kuru deficītu saskaņā ar LCH 109. pantu ir noteicis Federālais sabiedrības veselības valsts dienests. Tā ilustrē lielo kavēšanos, kas praksē raksturīga šā deficīta kompensācijas maksājumiem saskaņā ar LCH 109. panta mehānismu, un arī izskaidro, kādēļ IRIS slimnīcas to neizmanto (toties nekavējoties atmaksā minēto kompensāciju pēc tās saņemšanas). Būtībā kompensēšana saskaņā ar IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu ir daudz ātrāks mehānisms [jo īpaši pēc tam, kad tika ieviestas īpašās subsīdijas komūnām, skatīt 232. apsvērumu] nekā LCH 109. panta mehānisms. Turklāt deficīta segšana saskaņā ar IRIS slimnīcu statūtu 46. pantu ir nozīmīgāka nekā daļējā deficīta segšana, kas paredzēta LCH 109. pantā [skatīt 47. un 48. apsvērumu], jo kompensē visu grāmatvedības deficītu, ko reģistrējušas IRIS slimnīcas. Visu šo iemeslu dēļ novērtējums saistībā ar šo lēmumu pievēršas tikai kompensēšanas mehānismam saskaņā ar 46. pantu un netiecas papildus novērtēt arī deficīta kompensēšanas mehānismu saskaņā ar LCH 109. pantu, atšķirībā no atceltā Komisijas 2009. gada lēmuma, kas vērtēja LCH 109. panta mehānismu.

IRIS

LCH

LCH

IRIS

LCH

Belfius

IRIS

LCH

IRIS

IRIS

LCH

IRIS

LCH

LCH

IRIS

IRIS

LCH

IRIS

LCH

IRIS

LCH

LCH

8. tabula

8. tabula

Pilnīgs pārskats par deficīta summām saskaņā ar

  LCH

  109. pantu
   (275)
  , kas izmaksātas un nekavējoties atmaksātas (situācija 2015. gada 9. novembrī)

Pilnīgs pārskats par deficīta summām saskaņā ar

LCH

109. pantu

275

, kas izmaksātas un nekavējoties atmaksātas (situācija 2015. gada 9. novembrī)

(EUR)

CHU St. Pierre

CHU Brugmann

HIS

HUDERF

Institut Bordet

1996

1996

560 322,61

0

2 727 844,19

0

0

1997

1997

0

0

3 051 321,12

0

0

1998

1998

0

0

553 331

0

0

1999

1999

0

781 686,52

345 176,04

0

0

2000

2000

1 019 647,97

0

0

0

2 483 585,21

2001

2001

0

2 511 189,37

126 193,12

263 390,41

4 681 594,58

2002

2002

0

0

0

0

0

2003

2003

0

0

3 658 304,97

0

1 699 065,20

2004

2004

0

0

0

0

705 798,98

2005

2005

0

0

0

0

0

2006

2006

0

5 727 775,67

0

384 527,59

0

| (236) | Komisija arī vērtēja, vai 1996.–2014. gadā (276)
  IRIS slimnīcas faktiski saņēma kompensācijas pārmaksu. Saistībā ar apvienošanos, kas notika 1999. gada 1. jūlijā [skatīt arī 28. apsvērumu], un ilgo laikposmu, kas ir pagājis, kompensācijas pārmaksas analīzē nav iespējams iekļaut 1996.–1998. gadu attiecībā uz CHU Brugmann, jo attiecīgie arhīvi nav atrodami. Tā paša iemesla dēļ attiecībā uz HIS šādu analīzi par 1996.–1998. gadu ir iespējams veikt tikai apkopotā veidā. Saistībā ar to jāuzsver arī, ka Beļģijas iestādes ir iesniegušas visu noderīgo grāmatvedības informāciju par IRIS slimnīcām, kā arī par komūnu veiktajiem deficīta maksājumiem, ciktāl šie dati bija pieejami. Būtībā līdz 2005. gada VTNP lēmuma spēkā stāšanās dienai 2005. gada 19. decembrī, dalībvalstīm bija tikai pienākums saglabāt šo informāciju Komisijai pieejamu piecus gadus (277) (nevis desmit gadus, kā paredz 2005. un 2012. gada VTNP lēmumi (278)). Kaut arī pirmais Komisijas informācijas pieprasījums tika nosūtīts tikai 2006. gada 22. martā, Beļģijas iestādes tomēr spēja iesniegt datus, sākot no 1996. gada attiecībā uz CHU Saint-Pierre, HUDERF un Institut Bordet un sākot no 1999. gada attiecībā uz HIS (un apkopotus datus par 1996.–1998. gadu) un CHU Brugmann. |
| --- | --- |

(236)

Komisija arī vērtēja, vai 1996.–2014. gadā (276)
  IRIS slimnīcas faktiski saņēma kompensācijas pārmaksu. Saistībā ar apvienošanos, kas notika 1999. gada 1. jūlijā [skatīt arī 28. apsvērumu], un ilgo laikposmu, kas ir pagājis, kompensācijas pārmaksas analīzē nav iespējams iekļaut 1996.–1998. gadu attiecībā uz CHU Brugmann, jo attiecīgie arhīvi nav atrodami. Tā paša iemesla dēļ attiecībā uz HIS šādu analīzi par 1996.–1998. gadu ir iespējams veikt tikai apkopotā veidā. Saistībā ar to jāuzsver arī, ka Beļģijas iestādes ir iesniegušas visu noderīgo grāmatvedības informāciju par IRIS slimnīcām, kā arī par komūnu veiktajiem deficīta maksājumiem, ciktāl šie dati bija pieejami. Būtībā līdz 2005. gada VTNP lēmuma spēkā stāšanās dienai 2005. gada 19. decembrī, dalībvalstīm bija tikai pienākums saglabāt šo informāciju Komisijai pieejamu piecus gadus (277) (nevis desmit gadus, kā paredz 2005. un 2012. gada VTNP lēmumi (278)). Kaut arī pirmais Komisijas informācijas pieprasījums tika nosūtīts tikai 2006. gada 22. martā, Beļģijas iestādes tomēr spēja iesniegt datus, sākot no 1996. gada attiecībā uz CHU Saint-Pierre, HUDERF un Institut Bordet un sākot no 1999. gada attiecībā uz HIS (un apkopotus datus par 1996.–1998. gadu) un CHU Brugmann.

276

IRIS

CHU Brugmann

HIS

IRIS

277

278

CHU Saint-Pierre, HUDERF

Institut Bordet

HIS

CHU Brugmann

| (237) | Komisija vērtēja, vai komūnu veiktie deficīta kompensēšanas maksājumi par attiecīgo gadu (izmantojot FRBRTC finansējumu un Briseles galvaspilsētas reģiona īpašās subsīdijas, kā arī pašu līdzekļus) pārsniedza konkrētā gada grāmatvedības deficītu. Saistībā ar to Komisija atgādina, ka IRIS slimnīcas saņēma kompensāciju tikai par deficītu, kas reģistrēts, izpildot VTNP un vairākas ierobežotas saistītās darbības. Turpmāk 9.–13. tabulā ir izklāstīti dati par katru IRIS slimnīcu. Tomēr ir svarīgi paturēt prātā, ka šīs tabulas nesniedz priekšstatu par to, kurā brīdī komūna (daļēji) kompensēja deficītu. Būtībā iepriekšējā 3.–7. tabulā [skatīt 234. apsvērumu] ir norādīti gadi, kuros komūnas veica maksājumus, lai IRIS slimnīcām kompensētu deficītu. 9.–13. tabula raksturo tikai summas, kuras komūnas izmaksāja IRIS slimnīcām (parasti vairākos maksājumos), lai kompensētu kāda konkrēta gada deficītu, nenorādot, kurā brīdī šīs summas tika faktiski samaksātas. Ja 9.–13. tabula tika sagatavota tā, lai varētu noteikt, vai bija kāda iespējama kompensācijas pārmaksa par konkrēto gadu, praksē neviena no IRIS slimnīcām atsevišķi nekad nesaņēma faktisku kompensācijas pārmaksu, kā turpmāk skaidrots [skatīt 238. apsvērumu]. |
| --- | --- |

(237)

Komisija vērtēja, vai komūnu veiktie deficīta kompensēšanas maksājumi par attiecīgo gadu (izmantojot FRBRTC finansējumu un Briseles galvaspilsētas reģiona īpašās subsīdijas, kā arī pašu līdzekļus) pārsniedza konkrētā gada grāmatvedības deficītu. Saistībā ar to Komisija atgādina, ka IRIS slimnīcas saņēma kompensāciju tikai par deficītu, kas reģistrēts, izpildot VTNP un vairākas ierobežotas saistītās darbības. Turpmāk 9.–13. tabulā ir izklāstīti dati par katru IRIS slimnīcu. Tomēr ir svarīgi paturēt prātā, ka šīs tabulas nesniedz priekšstatu par to, kurā brīdī komūna (daļēji) kompensēja deficītu. Būtībā iepriekšējā 3.–7. tabulā [skatīt 234. apsvērumu] ir norādīti gadi, kuros komūnas veica maksājumus, lai IRIS slimnīcām kompensētu deficītu. 9.–13. tabula raksturo tikai summas, kuras komūnas izmaksāja IRIS slimnīcām (parasti vairākos maksājumos), lai kompensētu kāda konkrēta gada deficītu, nenorādot, kurā brīdī šīs summas tika faktiski samaksātas. Ja 9.–13. tabula tika sagatavota tā, lai varētu noteikt, vai bija kāda iespējama kompensācijas pārmaksa par konkrēto gadu, praksē neviena no IRIS slimnīcām atsevišķi nekad nesaņēma faktisku kompensācijas pārmaksu, kā turpmāk skaidrots [skatīt 238. apsvērumu].

FRBRTC

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

| (238) | Kā turpmāk skaidrots šajās tabulās, grāmatvedības deficīta salīdzinājums ar kompensāciju, kas izmaksāta par konkrēto gadu, liecina ne vairāk kā tikai par dažiem (279) tehniskas kompensācijas pārmaksas gadījumiem, apskatot attiecīgo gadu atsevišķi. Tomēr no 234. apsvēruma 3.–7. tabulas nepārprotami izriet, ka praksē neviena IRIS slimnīca nekad nesaņēma faktisku kompensācijas pārmaksu, ņemot vērā to, ka analizējamā periodā (1996.–2014. gadā) municipalitātes regulāri bija parādā IRIS slimnīcām ievērojamas summas kā deficīta kompensāciju. Tehniskās kompensācijas pārmaksas varēja izskaidrot ar komūnas vēlmi konkrētā gadā ne tikai segt grāmatvedības deficītu par minēto gadu, bet arī panākt nokavēto attiecībā uz iepriekšējo gadu deficīta segšanu. Pat ja šī motivācija nav pierādāma, ir tiesa, ka katrā gadā, kad IRIS slimnīcas saņēma maksājumus, kas, apskatot minēto gadu atsevišķi, tehniski bija līdzvērtīgi kompensācijas pārmaksai par VTNP un ierobežotām saistītām darbībām, kas veiktas attiecīgajā gadā, vispārīgi vērtējot, saņēmēja IRIS slimnīca faktiski saņēma nepietiekamu kompensāciju par to pašu VTNP un ierobežotajām saistītajām darbībām, ko tā īstenoja iepriekšējos gados un kārtējā gadā (280). |
| --- | --- |

(238)

Kā turpmāk skaidrots šajās tabulās, grāmatvedības deficīta salīdzinājums ar kompensāciju, kas izmaksāta par konkrēto gadu, liecina ne vairāk kā tikai par dažiem (279) tehniskas kompensācijas pārmaksas gadījumiem, apskatot attiecīgo gadu atsevišķi. Tomēr no 234. apsvēruma 3.–7. tabulas nepārprotami izriet, ka praksē neviena IRIS slimnīca nekad nesaņēma faktisku kompensācijas pārmaksu, ņemot vērā to, ka analizējamā periodā (1996.–2014. gadā) municipalitātes regulāri bija parādā IRIS slimnīcām ievērojamas summas kā deficīta kompensāciju. Tehniskās kompensācijas pārmaksas varēja izskaidrot ar komūnas vēlmi konkrētā gadā ne tikai segt grāmatvedības deficītu par minēto gadu, bet arī panākt nokavēto attiecībā uz iepriekšējo gadu deficīta segšanu. Pat ja šī motivācija nav pierādāma, ir tiesa, ka katrā gadā, kad IRIS slimnīcas saņēma maksājumus, kas, apskatot minēto gadu atsevišķi, tehniski bija līdzvērtīgi kompensācijas pārmaksai par VTNP un ierobežotām saistītām darbībām, kas veiktas attiecīgajā gadā, vispārīgi vērtējot, saņēmēja IRIS slimnīca faktiski saņēma nepietiekamu kompensāciju par to pašu VTNP un ierobežotajām saistītajām darbībām, ko tā īstenoja iepriekšējos gados un kārtējā gadā (280).

279

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

280

| (239) | Attiecībā uz CHU Saint-Pierre no turpmākās 9. tabulas izriet, ka, apskatot katru gadu atsevišķi, tehniskā kompensācijas pārmaksa 1996., 1997. un 2012. gadā bija ierobežota. Jebkurā gadījumā šīs kompensācijas pārmaksas bija mazākas par 1,5 % no kompensācijas, kuru piešķīra par attiecīgo gadu, tādēļ tās varēja pārcelt uz nākamo gadu, kā paredzēts VTNP lēmumā (281). Tomēr praksē, kā iepriekš apliecināja 3. tabula [skatīt 3. tabulu 234. apsvērumā], CHU Saint-Pierre 1996.–2014. gadā regulāri saņēma nepietiekamu kompensāciju un komūna tai visu laiku bija parādā. 1996.–2014. gadā šis kompensācijas iztrūkums veidoja EUR 3 666 541. Izpildot pienākumu, kuru attiecīgajām komūnām uzdeva IRIS slimnīcu statūtu 46. pants, vēlāk tām tomēr bija jākompensē šis atlikušais grāmatvedības deficīts (282).

  9. tabula


  Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta CHU Saint-Pierre













  (EUR) |
| --- | --- |
| CHU St. Pierre | Grāmatvedības deficīts | Finansēts ar FRBRTC starpniecību vai reģiona īpašo subsīdiju (283) | Komūnu veiktās papildu iemaksas | Kopējā piešķirtā kompensācija | Kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) par attiecīgo gadu | Kopējā kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) |
| 1996 | – 5 737 856 | 5 738 735 | 0 | 5 738 735 | 879 | 879 |
| 1997 | – 6 754 920 | 6 855 099 | 0 | 6 855 099 | 100 179 | 101 058 |
| 1998 | – 3 696 235 | 3 696 092 | 0 | 3 696 092 | – 143 | 100 915 |
| 1999 | – 752 234 | 751 117 | 0 | 751 117 | – 1 117 | 99 798 |
| 2000 | – 1 072 993 | 1 072 993 | 0 | 1 072 993 | 0 | 99 798 |
| 2001 | – 1 416 937 | 1 416 000 | 0 | 1 416 000 | – 937 | 98 862 |
| 2002 | – 2 914 245 | 2 914 245 | 0 | 2 914 245 | 0 | 98 862 |
| 2003 | – 2 629 012 | 1 620 000 | 0 | 1 620 000 | – 1 009 012 | – 910 150 |
| 2004 | – 1 541 775 | 1 541 775 | 0 | 1 541 775 | 0 | – 910 150 |
| 2005 | – 2 248 399 | 2 132 928 | 0 | 2 132 928 | – 115 471 | – 1 025 621 |
| 2006 | 98 114 | 0 | 0 | 0 | 0 | – 1 025 621 |
| 2007 | – 774 755 | 278 330 | 0 | 278 330 | – 496 425 | – 1 522 045 |
| 2008 | – 1 054 119 | 308 367 | 0 | 308 367 | – 745 752 | – 2 267 797 |
| 2009 | – 1 000 933 | 490 002 | 510 931 | 1 000 933 | 0 | – 2 267 797 |
| 2010 | – 1 576 429 | 565 440 | 0 | 565 440 | – 1 010 989 | – 3 278 785 |
| 2011 | – 949 668 | 654 580 | 0 | 654 580 | – 295 088 | – 3 573 873 |
| 2012 | – 1 079 200 | 1 091 761 | 0 | 1 091 761 | 12 561 | – 3 561 312 |
| 2013 | – 1 880 205 | 1 826 753 | 0 | 1 826 753 | – 53 452 | – 3 614 763 |
| 2014 | – 1 441 778 | 1 390 000 | 0 | 1 390 000 | – 51 778 | – 3 666 541 |
| | – 38 423 575 | 34 344 217 | 510 931 | 34 855 148 | – 3 666 541 | |

(239)

Attiecībā uz CHU Saint-Pierre no turpmākās 9. tabulas izriet, ka, apskatot katru gadu atsevišķi, tehniskā kompensācijas pārmaksa 1996., 1997. un 2012. gadā bija ierobežota. Jebkurā gadījumā šīs kompensācijas pārmaksas bija mazākas par 1,5 % no kompensācijas, kuru piešķīra par attiecīgo gadu, tādēļ tās varēja pārcelt uz nākamo gadu, kā paredzēts VTNP lēmumā (281). Tomēr praksē, kā iepriekš apliecināja 3. tabula [skatīt 3. tabulu 234. apsvērumā], CHU Saint-Pierre 1996.–2014. gadā regulāri saņēma nepietiekamu kompensāciju un komūna tai visu laiku bija parādā. 1996.–2014. gadā šis kompensācijas iztrūkums veidoja EUR 3 666 541. Izpildot pienākumu, kuru attiecīgajām komūnām uzdeva IRIS slimnīcu statūtu 46. pants, vēlāk tām tomēr bija jākompensē šis atlikušais grāmatvedības deficīts (282).

CHU Saint-Pierre

281

CHU Saint-Pierre

IRIS

282

9. tabula

9. tabula

Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta CHU Saint-Pierre

Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta CHU Saint-Pierre

(EUR)

CHU St. Pierre

Grāmatvedības deficīts

Finansēts ar FRBRTC starpniecību vai reģiona īpašo subsīdiju (283)

FRBRTC

283

Komūnu veiktās papildu iemaksas

Kopējā piešķirtā kompensācija

Kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) par attiecīgo gadu

Kopējā kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–)

1996

1996

– 5 737 856

5 738 735

0

5 738 735

879

879

1997

1997

– 6 754 920

6 855 099

0

6 855 099

100 179

101 058

1998

1998

– 3 696 235

3 696 092

0

3 696 092

– 143

100 915

1999

1999

– 752 234

751 117

0

751 117

– 1 117

99 798

2000

2000

– 1 072 993

1 072 993

0

1 072 993

0

99 798

2001

2001

– 1 416 937

1 416 000

0

1 416 000

– 937

98 862

2002

2002

– 2 914 245

2 914 245

0

2 914 245

0

98 862

2003

2003

– 2 629 012

1 620 000

0

1 620 000

– 1 009 012

– 910 150

2004

2004

– 1 541 775

1 541 775

0

1 541 775

0

– 910 150

2005

2005

– 2 248 399

2 132 928

0

2 132 928

– 115 471

– 1 025 621

2006

2006

98 114

0

0

0

0

– 1 025 621

2007

2007

– 774 755

278 330

0

278 330

– 496 425

– 1 522 045

2008

2008

– 1 054 119

308 367

0

308 367

– 745 752

– 2 267 797

2009

2009

– 1 000 933

490 002

510 931

1 000 933

0

– 2 267 797

2010

2010

– 1 576 429

565 440

0

565 440

– 1 010 989

– 3 278 785

2011

2011

– 949 668

654 580

0

654 580

– 295 088

– 3 573 873

2012

2012

– 1 079 200

1 091 761

0

1 091 761

12 561

– 3 561 312

2013

2013

– 1 880 205

1 826 753

0

1 826 753

– 53 452

– 3 614 763

2014

2014

– 1 441 778

1 390 000

0

1 390 000

– 51 778

– 3 666 541

– 38 423 575

– 38 423 575

34 344 217

34 344 217

510 931

510 931

34 855 148

34 855 148

– 3 666 541

– 3 666 541

| (240) | Kā iepriekš skaidrots [skatīt 236. apsvērumu], kompensācijas pārmaksas esamības analīzi par 1996.–1998. gadu attiecībā uz Iris Sud (HIS) slimnīcām nebija iespējams veikt atsevišķi, jo trūka nepieciešamo datu. Tomēr Beļģijas iestādes spēja atrast apkopotās summas par šo periodu, kura laikā HIS vēl sastāvēja no četrām patstāvīgām slimnīcām. Minēto trīs gadu laikā vairākas HIS slimnīcas cieta zaudējumus, kopsummā par EUR 2 622 714, bet citas slimnīcas guva peļņu, kas kopā sasniedza EUR 703 624. Zaudējumus pilnībā sedza atbalsts no FRBRTC līdzekļiem, kas tika piešķirti komūnai. Peļņa tika pārcelta uz nākamo gadu, un tas izskaidro, kādēļ 1999. gadā reģistrētā deficīta kompensācija tikai daļēji sedza šo deficītu. Atlikušais deficīts tika kompensēts no nesadalītās peļņas par 1996.–1998. gadu. 10 tabula parāda arī to, ka, izņemot ļoti nelielas tehniskas kompensācijas pārmaksas 2000., 2010., 2011., 2013. un 2014. gadā (katrā no šiem gadījumiem ne vairāk par 0,12 % kompensācijas, kas piešķirta par šiem gadiem), HIS katru gadu saņēma nepietiekamu kompensāciju. Minētais kompensācijas iztrūkums kopā sasniedza vairāk nekā 9 miljonus euro par 1999.–2014. gadu.

  10. tabula


  Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta HIS













  (EUR) |
| --- | --- |
| HIS | Grāmatvedības deficīts | Finansēts ar FRBRTC starpniecību vai reģiona īpašo subsīdiju | Komūnu veiktās papildu iemaksas | Kopējā piešķirtā kompensācija | Kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) par attiecīgo gadu | Kopējā kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) |
| 1999 | – 1 248 404 | 446 209 | 0 | 446 209 | – 802 195 | – 98 571  (*1) |
| 2000 | – 7 220 971 | 7 221 056 | 0 | 7 221 056 | 85 | – 98 486 |
| 2001 | – 14 782 680 | 14 782 680 | 0 | 14 782 680 | 0 | – 98 486 |
| 2002 | – 12 978 574 | 12 978 572 | 0 | 12 978 572 | – 2 | – 98 488 |
| 2003 | – 7 990 196 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 4 225 196 | – 4 323 684 |
| 2004 | – 5 941 987 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 2 176 987 | – 6 500 671 |
| 2005 | – 4 440 896 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 675 896 | – 7 176 566 |
| 2006 | – 5 022 247 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 1 257 247 | – 8 433 813 |
| 2007 | – 3 882 170 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 117 170 | – 8 550 983 |
| 2008 | – 3 779 570 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 14 570 | – 8 565 553 |
| 2009 | – 3 774 545 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 9 545 | – 8 575 098 |
| 2010 | – 3 387 655 | 3 388 500 | 0 | 3 388 500 | 845 | – 8 574 253 |
| 2011 | – 3 572 694 | 3 576 750 | 0 | 3 576 750 | 4 056 | – 8 570 197 |
| 2012 | – 3 767 190 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | – 2 190 | – 8 572 387 |
| 2013 | – 3 761 761 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | 3 239 | – 8 569 148 |
| 2014 | – 3 760 497 | 3 765 000 | 0 | 3 765 000 | 4 503 | – 8 564 645 |
| | – 89 312 036 | 80 043 767 | 0 | 80 043 767 | – 9 268 269 | |

(240)

Kā iepriekš skaidrots [skatīt 236. apsvērumu], kompensācijas pārmaksas esamības analīzi par 1996.–1998. gadu attiecībā uz Iris Sud (HIS) slimnīcām nebija iespējams veikt atsevišķi, jo trūka nepieciešamo datu. Tomēr Beļģijas iestādes spēja atrast apkopotās summas par šo periodu, kura laikā HIS vēl sastāvēja no četrām patstāvīgām slimnīcām. Minēto trīs gadu laikā vairākas HIS slimnīcas cieta zaudējumus, kopsummā par EUR 2 622 714, bet citas slimnīcas guva peļņu, kas kopā sasniedza EUR 703 624. Zaudējumus pilnībā sedza atbalsts no FRBRTC līdzekļiem, kas tika piešķirti komūnai. Peļņa tika pārcelta uz nākamo gadu, un tas izskaidro, kādēļ 1999. gadā reģistrētā deficīta kompensācija tikai daļēji sedza šo deficītu. Atlikušais deficīts tika kompensēts no nesadalītās peļņas par 1996.–1998. gadu. 10 tabula parāda arī to, ka, izņemot ļoti nelielas tehniskas kompensācijas pārmaksas 2000., 2010., 2011., 2013. un 2014. gadā (katrā no šiem gadījumiem ne vairāk par 0,12 % kompensācijas, kas piešķirta par šiem gadiem), HIS katru gadu saņēma nepietiekamu kompensāciju. Minētais kompensācijas iztrūkums kopā sasniedza vairāk nekā 9 miljonus euro par 1999.–2014. gadu.

Iris Sud (HIS)

HIS

HIS

FRBRTC

HIS

10. tabula

10. tabula

Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta HIS

Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta HIS

(EUR)

HIS

Grāmatvedības deficīts

Finansēts ar FRBRTC starpniecību vai reģiona īpašo subsīdiju

FRBRTC

Komūnu veiktās papildu iemaksas

Kopējā piešķirtā kompensācija

Kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) par attiecīgo gadu

Kopējā kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–)

1999

1999

– 1 248 404

446 209

0

446 209

– 802 195

– 98 571  (*1)

*1

2000

2000

– 7 220 971

7 221 056

0

7 221 056

85

– 98 486

2001

2001

– 14 782 680

14 782 680

0

14 782 680

0

– 98 486

2002

2002

– 12 978 574

12 978 572

0

12 978 572

– 2

– 98 488

2003

2003

– 7 990 196

3 765 000

0

3 765 000

– 4 225 196

– 4 323 684

2004

2004

– 5 941 987

3 765 000

0

3 765 000

– 2 176 987

– 6 500 671

2005

2005

– 4 440 896

3 765 000

0

3 765 000

– 675 896

– 7 176 566

2006

2006

– 5 022 247

3 765 000

0

3 765 000

– 1 257 247

– 8 433 813

2007

2007

– 3 882 170

3 765 000

0

3 765 000

– 117 170

– 8 550 983

2008

2008

– 3 779 570

3 765 000

0

3 765 000

– 14 570

– 8 565 553

2009

2009

– 3 774 545

3 765 000

0

3 765 000

– 9 545

– 8 575 098

2010

2010

– 3 387 655

3 388 500

0

3 388 500

845

– 8 574 253

2011

2011

– 3 572 694

3 576 750

0

3 576 750

4 056

– 8 570 197

2012

2012

– 3 767 190

3 765 000

0

3 765 000

– 2 190

– 8 572 387

2013

2013

– 3 761 761

3 765 000

0

3 765 000

3 239

– 8 569 148

2014

2014

– 3 760 497

3 765 000

0

3 765 000

4 503

– 8 564 645

– 89 312 036

– 89 312 036

80 043 767

80 043 767

0

0

80 043 767

80 043 767

– 9 268 269

– 9 268 269

| (241) | Attiecībā uz HUDERF turpmāk 11. tabula liecina par ļoti nelielām tehniskām kompensācijas pārmaksām 1998., 2002. un 2007. gadā (katrā no šiem gadījumiem mazāk par 0,15 % kompensācijas, kas piešķirta par attiecīgo gadu). 2013. gadā tika reģistrēta nedaudz lielāka tehniska kompensācijas pārmaksa (gandrīz 17 % kompensācijas, kas piešķirta par attiecīgo gadu). Tomēr, kaut arī saņemtā kompensācija jau 2010. un 2011. gadā bija kopumā nepietiekama, HUDERF vispārīgi nonāca tādā pašā situācijā arī 2013. gadā attiecībā uz VTNP un saistītajām darbībām, kuras bija veiktas līdz tam. Attiecībā uz visu 1996.–2014. gada periodu kopējais faktiskais kompensācijas iztrūkums pārsniedza EUR 700 000. Turklāt, kā iepriekš tika pierādīts [skatīt 5. tabulu 234. apsvērumā], praksē HUDERF nevienā brīdī neatradās faktiskas kompensācijas pārmaksas stāvoklī, kad tam būtu pienākums (daļēji) atmaksāt deficīta kompensāciju. Faktiski tas pastāvīgi atradās nepietiekamas kompensētības stāvoklī, un komūna tam visu laiku bija parādā visā 1996.–2014. gada periodā.

  11. tabula


  Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta HUDERF













  (EUR) |
| --- | --- |
| HUDERF | Grāmatvedības deficīts | Finansēts ar FRBRTC starpniecību vai reģiona īpašo subsīdiju | Komūnu veiktās papildu iemaksas | Kopējā piešķirtā kompensācija | Kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) par attiecīgo gadu | Kopējā kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) |
| 1996 | – 1 505 830 | 1 504 714 | 0 | 1 504 714 | – 1 116 | – 1 116 |
| 1997 | – 1 026 881 | 1 026 279 | 0 | 1 026 279 | – 602 | – 1 718 |
| 1998 | – 245 113 | 245 415 | 0 | 245 415 | 302 | – 1 417 |
| 1999 | 1 642 | 0 | 0 | 0 | 0 | – 1 417 |
| 2000 | – 484 951 | 484 949 | 0 | 484 949 | – 2 | – 1 419 |
| 2001 | – 1 218 954 | 1 218 000 | 0 | 1 218 000 | – 954 | – 2 373 |
| 2002 | – 479 490 | 480 000 | 0 | 480 000 | 510 | – 1 863 |
| 2003 | – 1 117 778 | 820 000 | 297 778 | 1 117 778 | 0 | – 1 862 |
| 2004 | – 781 981 | 781 981 | 0 | 781 981 | 0 | – 1 862 |
| 2005 | – 1 279 230 | 778 000 | 501 230 | 1 279 230 | 0 | – 1 863 |
| 2006 | – 2 494 074 | 778 000 | 1 716 074 | 2 494 074 | 0 | – 1 863 |
| 2007 | – 2 687 621 | 622 529 | 2 065 313 | 2 687 842 | 221 | – 1 642 |
| 2008 | – 2 314 050 | 871 350 | 1 442 700 | 2 314 050 | 0 | – 1 642 |
| 2009 | – 1 868 670 | 1 246 998 | 621 672 | 1 868 670 | 0 | – 1 642 |
| 2010 | – 1 823 049 | 1 401 628 | 0 | 1 401 628 | – 421 421 | – 423 062 |
| 2011 | – 1 620 663 | 1 220 232 | 0 | 1 220 232 | – 400 431 | – 823 493 |
| 2012 | – 945 316 | 945 316 | 0 | 945 316 | 0 | – 823 493 |
| 2013 | – 528 779 | 635 966 | 0 | 635 966 | 107 187 | – 716 306 |
| 2014 | – 618 000 | 618 000 | 0 | 618 000 | 0 | – 716 306 |
| | – 23 038 788 | 15 679 357 | 6 644 767 | 22 324 124 | – 716 306 | |

(241)

Attiecībā uz HUDERF turpmāk 11. tabula liecina par ļoti nelielām tehniskām kompensācijas pārmaksām 1998., 2002. un 2007. gadā (katrā no šiem gadījumiem mazāk par 0,15 % kompensācijas, kas piešķirta par attiecīgo gadu). 2013. gadā tika reģistrēta nedaudz lielāka tehniska kompensācijas pārmaksa (gandrīz 17 % kompensācijas, kas piešķirta par attiecīgo gadu). Tomēr, kaut arī saņemtā kompensācija jau 2010. un 2011. gadā bija kopumā nepietiekama, HUDERF vispārīgi nonāca tādā pašā situācijā arī 2013. gadā attiecībā uz VTNP un saistītajām darbībām, kuras bija veiktas līdz tam. Attiecībā uz visu 1996.–2014. gada periodu kopējais faktiskais kompensācijas iztrūkums pārsniedza EUR 700 000. Turklāt, kā iepriekš tika pierādīts [skatīt 5. tabulu 234. apsvērumā], praksē HUDERF nevienā brīdī neatradās faktiskas kompensācijas pārmaksas stāvoklī, kad tam būtu pienākums (daļēji) atmaksāt deficīta kompensāciju. Faktiski tas pastāvīgi atradās nepietiekamas kompensētības stāvoklī, un komūna tam visu laiku bija parādā visā 1996.–2014. gada periodā.

HUDERF

HUDERF

HUDERF

11. tabula

11. tabula

Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta HUDERF

Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta HUDERF

(EUR)

HUDERF

Grāmatvedības deficīts

Finansēts ar FRBRTC starpniecību vai reģiona īpašo subsīdiju

FRBRTC

Komūnu veiktās papildu iemaksas

Kopējā piešķirtā kompensācija

Kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) par attiecīgo gadu

Kopējā kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–)

1996

1996

– 1 505 830

1 504 714

0

1 504 714

– 1 116

– 1 116

1997

1997

– 1 026 881

1 026 279

0

1 026 279

– 602

– 1 718

1998

1998

– 245 113

245 415

0

245 415

302

– 1 417

1999

1999

1 642

0

0

0

0

– 1 417

2000

2000

– 484 951

484 949

0

484 949

– 2

– 1 419

2001

2001

– 1 218 954

1 218 000

0

1 218 000

– 954

– 2 373

2002

2002

– 479 490

480 000

0

480 000

510

– 1 863

2003

2003

– 1 117 778

820 000

297 778

1 117 778

0

– 1 862

2004

2004

– 781 981

781 981

0

781 981

0

– 1 862

2005

2005

– 1 279 230

778 000

501 230

1 279 230

0

– 1 863

2006

2006

– 2 494 074

778 000

1 716 074

2 494 074

0

– 1 863

2007

2007

– 2 687 621

622 529

2 065 313

2 687 842

221

– 1 642

2008

2008

– 2 314 050

871 350

1 442 700

2 314 050

0

– 1 642

2009

2009

– 1 868 670

1 246 998

621 672

1 868 670

0

– 1 642

2010

2010

– 1 823 049

1 401 628

0

1 401 628

– 421 421

– 423 062

2011

2011

– 1 620 663

1 220 232

0

1 220 232

– 400 431

– 823 493

2012

2012

– 945 316

945 316

0

945 316

0

– 823 493

2013

2013

– 528 779

635 966

0

635 966

107 187

– 716 306

2014

2014

– 618 000

618 000

0

618 000

0

– 716 306

– 23 038 788

– 23 038 788

15 679 357

15 679 357

6 644 767

6 644 767

22 324 124

22 324 124

– 716 306

– 716 306

| (242) | Attiecībā uz Institut Bordet grāmatvedības rezultāti laikā no 1996. līdz 2001. gadam bija pozitīvi, un tādēļ attiecībā uz šiem gadiem komūna nekādi neiejaucās. Tomēr no 2002. gada grāmatvedības rezultāts kļuva negatīvs, tādēļ tika veikti maksājumi, lai kompensētu deficītu. Turpmāk 12. tabula liecina par nelielu tehnisku kompensācijas pārmaksu 2005. un 2011. gadā (proti, attiecīgi mazāk par 4 % un 0,5 % no kompensācijas, kas piešķirta par šiem gadiem). Šķiet, ka 2009. gadā radās būtiska tehniska kompensācijas pārmaksa aptuveni EUR 580 000 apmērā (proti, gandrīz 46 % no kompensācijas, kas piešķirta par attiecīgo gadu). Tomēr 2008. gadā tika reģistrēta nepietiekama kompensācija aptuveni EUR 533 000apmērā (apkopotā veidā gandrīz EUR 505 000). Tas radīja tikai apkopotu tehnisku kompensācijas pārmaksu kopumā EUR 73 702 apmērā (mazāk par 6 % no kompensācijas, kas piešķirta par 2009. gadu), un to varēja pārcelt uz 2010. gadu (284) (toties par 2010. gadu vēl joprojām nav piešķirta nekāda kompensācija). Turklāt visos izvērtētajos gados Institut Bordet visu laiku gaidīja reģistrētā deficīta kompensāciju [skatīt 6. tabulu 234. apsvērumā]. 2009. gadā komūna bija parādā Institut Bordet aptuveni 3 miljonus euro. Attiecībā uz visu 1996.–2014. gada periodu kopējais faktiskais kompensācijas iztrūkums pārsniedza 2,4 miljonus euro. Kā skaidrots 234. apsvērumā, 1996.–2001. gadā gūtā peļņa samazināja atlikumu, kas pienācās no komūnas, jo šis atlikums tika atskaitīts no peļņas pirms tās iegrāmatošanas.

  12. tabula


  Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta Institut Bordet













  (EUR) |
| --- | --- |
| Institut Bordet | Grāmatvedības deficīts | Finansēts ar FRBRTC starpniecību vai reģiona īpašo subsīdiju | Komūnu veiktās papildu iemaksas | Kopējā piešķirtā kompensācija | Kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) par attiecīgo gadu | Kopējā kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) |
| 1996 | 752 505 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1997 | 170 241 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1998 | 41 349 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1999 | 44 371 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2000 | 5 439 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2001 | 154 518 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 2002 | – 4 929 105 | 4 929 106 | 0 | 4 929 106 | 1 | 1 |
| 2003 | – 4 916 506 | 2 025 000 | 2 891 506 | 4 916 506 | 0 | 1 |
| 2004 | – 2 001 995 | 1 321 316 | 680 679 | 2 001 995 | 0 | 1 |
| 2005 | – 771 467 | 800 000 | 0 | 800 000 | 28 533 | 28 534 |
| 2006 | – 1 817 630 | 1 800 000 | 17 630 | 1 817 630 | 0 | 28 533 |
| 2007 | – 1 874 162 | 1 208 531 | 665 631 | 1 874 162 | 0 | 28 533 |
| 2008 | – 1 624 347 | 1 055 516 | 35 509 | 1 091 025 | – 533 322 | – 504 789 |
| 2009 | – 688 005 | 1 266 496 | 0 | 1 266 496 | 578 491 | 73 702 |
| 2010 | – 655 634 | 0 | 0 | 0 | – 655 634 | – 581 932 |
| 2011 | – 838 644 | 841 506 | 0 | 841 506 | 2 862 | – 579 070 |
| 2012 | – 833 460 | 817 267 | 0 | 817 267 | – 16 193 | – 595 263 |
| 2013 | – 2 551 468 | 1 271 933 | 0 | 1 271 933 | – 1 279 535 | – 1 874 798 |
| 2014 | – 1 943 857 | 1 380 000 | 0 | 1 380 000 | – 563 857 | – 2 438 654 |
| | – 24 277 858 | 18 716 671 | 4 290 955 | 23 007 626 | – 2 438 654 | |

(242)

Attiecībā uz Institut Bordet grāmatvedības rezultāti laikā no 1996. līdz 2001. gadam bija pozitīvi, un tādēļ attiecībā uz šiem gadiem komūna nekādi neiejaucās. Tomēr no 2002. gada grāmatvedības rezultāts kļuva negatīvs, tādēļ tika veikti maksājumi, lai kompensētu deficītu. Turpmāk 12. tabula liecina par nelielu tehnisku kompensācijas pārmaksu 2005. un 2011. gadā (proti, attiecīgi mazāk par 4 % un 0,5 % no kompensācijas, kas piešķirta par šiem gadiem). Šķiet, ka 2009. gadā radās būtiska tehniska kompensācijas pārmaksa aptuveni EUR 580 000 apmērā (proti, gandrīz 46 % no kompensācijas, kas piešķirta par attiecīgo gadu). Tomēr 2008. gadā tika reģistrēta nepietiekama kompensācija aptuveni EUR 533 000apmērā (apkopotā veidā gandrīz EUR 505 000). Tas radīja tikai apkopotu tehnisku kompensācijas pārmaksu kopumā EUR 73 702 apmērā (mazāk par 6 % no kompensācijas, kas piešķirta par 2009. gadu), un to varēja pārcelt uz 2010. gadu (284) (toties par 2010. gadu vēl joprojām nav piešķirta nekāda kompensācija). Turklāt visos izvērtētajos gados Institut Bordet visu laiku gaidīja reģistrētā deficīta kompensāciju [skatīt 6. tabulu 234. apsvērumā]. 2009. gadā komūna bija parādā Institut Bordet aptuveni 3 miljonus euro. Attiecībā uz visu 1996.–2014. gada periodu kopējais faktiskais kompensācijas iztrūkums pārsniedza 2,4 miljonus euro. Kā skaidrots 234. apsvērumā, 1996.–2001. gadā gūtā peļņa samazināja atlikumu, kas pienācās no komūnas, jo šis atlikums tika atskaitīts no peļņas pirms tās iegrāmatošanas.

Institut Bordet

284

Institut Bordet

Institut Bordet

12. tabula

12. tabula

Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta Institut Bordet

Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta Institut Bordet

(EUR)

Institut Bordet

Grāmatvedības deficīts

Finansēts ar FRBRTC starpniecību vai reģiona īpašo subsīdiju

FRBRTC

Komūnu veiktās papildu iemaksas

Kopējā piešķirtā kompensācija

Kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) par attiecīgo gadu

Kopējā kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–)

1996

1996

752 505

0

0

0

0

0

1997

1997

170 241

0

0

0

0

0

1998

1998

41 349

0

0

0

0

0

1999

1999

44 371

0

0

0

0

0

2000

2000

5 439

0

0

0

0

0

2001

2001

154 518

0

0

0

0

0

2002

2002

– 4 929 105

4 929 106

0

4 929 106

1

1

2003

2003

– 4 916 506

2 025 000

2 891 506

4 916 506

0

1

2004

2004

– 2 001 995

1 321 316

680 679

2 001 995

0

1

2005

2005

– 771 467

800 000

0

800 000

28 533

28 534

2006

2006

– 1 817 630

1 800 000

17 630

1 817 630

0

28 533

2007

2007

– 1 874 162

1 208 531

665 631

1 874 162

0

28 533

2008

2008

– 1 624 347

1 055 516

35 509

1 091 025

– 533 322

– 504 789

2009

2009

– 688 005

1 266 496

0

1 266 496

578 491

73 702

2010

2010

– 655 634

0

0

0

– 655 634

– 581 932

2011

2011

– 838 644

841 506

0

841 506

2 862

– 579 070

2012

2012

– 833 460

817 267

0

817 267

– 16 193

– 595 263

2013

2013

– 2 551 468

1 271 933

0

1 271 933

– 1 279 535

– 1 874 798

2014

2014

– 1 943 857

1 380 000

0

1 380 000

– 563 857

– 2 438 654

– 24 277 858

– 24 277 858

18 716 671

18 716 671

4 290 955

4 290 955

23 007 626

23 007 626

– 2 438 654

– 2 438 654

| (243) | Kā iepriekš skaidrots [skatīt 236. apsvērumu], analīzi par CHU Brugmann izmaksātās kompensācijas pārmaksas esamību par 1996.–1998. gadu nebija iespējams veikt, jo nebija skaitlisko datu. Turpmāk 13. tabula liecina par nelielām tehniskām kompensācijas pārmaksām 2000., 2003., 2004., 2008. un 2011. gadā (proti, katrā no šiem gadījumiem ne vairāk par 7 % no kompensācijas, kas piešķirta par attiecīgo gadu). Divus gadus, proti, 1999. un 2012. gadā, šī tehniskā kompensācijas pārmaksa pārsniedza 10 % no kompensācijas, kas piešķirta par attiecīgo gadu (proti, attiecīgi 15,3 % un 12,9 %). Tomēr 2012. gadā CHU Brugmann kopumā atradās nepietiekamas kompensētības stāvoklī pēc tam, kad jau bija saņēmis neto nepietiekamas kompensācijas 2009. un 2010. gadā (proti, kompensācijas iztrūkums bija EUR 558 858). Attiecībā uz 1999. gadu nav skaitlisku datu par iepriekšējiem gadiem, kurus varētu ņemt vērā, novērtējot kopējo situāciju attiecībā uz kompensāciju CHU Brugmann 1999. gadā. Tomēr ir svarīgi atzīmēt, ka pirmie maksājumi, kurus veica komūna (pamatojoties uz FRBRTC finansējumu), sākās tikai 2003. gadā un, kā liecina 4. tabula 234. apsvērumā, CHU Brugmann nevienu brīdi neatradās kompensācijas pārmaksas stāvoklī, kas liktu (daļēji) atmaksāt deficīta kompensāciju komūnai. Faktiski visu laiku 1996.–2014. gadā CHU Brugmann kopumā atradās nepietiekamas kompensētības stāvoklī, un komūna tam bija parādā, lai varētu segt iepriekšējo deficītu. Par šo periodu faktiskais kompensācijas iztrūkums kopumā sasniedza aptuveni EUR 935 000.

  13. tabula


  Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta CHU Brugmann













  (EUR) |
| --- | --- |
| CHU Brugmann | Grāmatvedības deficīts | Finansēts ar FRBRTC starpniecību vai reģiona īpašo subsīdiju | Komūnu veiktās papildu iemaksas | Kopējā piešķirtā kompensācija | Kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) par attiecīgo gadu | Kopējā kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) |
| 1999 | – 508 171 | 600 000 | 0 | 600 000 | 91 829 | 91 829 |
| 2000 | – 3 755 229 | 3 755 587 | 0 | 3 755 587 | 358 | 92 188 |
| 2001 | – 5 440 039 | 5 440 000 | 0 | 5 440 000 | – 39 | 92 149 |
| 2002 | – 1 976 934 | 1 976 933 | 0 | 1 976 933 | – 1 | 92 149 |
| 2003 | – 1 697 238 | 1 770 000 | 0 | 1 770 000 | 72 762 | 164 911 |
| 2004 | – 1 442 292 | 1 457 000 | 0 | 1 457 000 | 14 708 | 179 619 |
| 2005 | – 7 413 186 | 3 657 000 | 3 756 186 | 7 413 186 | 0 | 179 619 |
| 2006 | – 14 180 725 | 3 657 000 | 10 523 725 | 14 180 725 | 0 | 179 619 |
| 2007 | – 6 954 466 | 4 125 610 | 2 828 856 | 6 954 466 | 0 | 179 619 |
| 2008 | – 6 308 290 | 3 999 767 | 2 505 046 | 6 504 813 | 196 523 | 376 142 |
| 2009 | – 6 228 859 | 3 231 504 | 2 600 612 | 5 832 116 | – 396 743 | – 20 601 |
| 2010 | – 5 011 208 | 3 644 432 | 169 179 | 3 813 611 | – 1 197 597 | – 1 218 198 |
| 2011 | – 2 982 442 | 3 206 932 | 0 | 3 206 932 | 224 490 | – 993 708 |
| 2012 | – 2 945 806 | 3 380 656 | 0 | 3 380 656 | 434 850 | – 558 858 |
| 2013 | – 2 799 788 | 2 500 348 | 0 | 2 500 348 | – 299 440 | – 858 298 |
| 2014 | – 2 923 714 | 2 847 000 | 0 | 2 847 000 | – 76 714 | – 935 011 |
| | – 72 568 384 | 49 249 769 | 22 383 604 | 71 633 373 | – 935 011 | |

(243)

Kā iepriekš skaidrots [skatīt 236. apsvērumu], analīzi par CHU Brugmann izmaksātās kompensācijas pārmaksas esamību par 1996.–1998. gadu nebija iespējams veikt, jo nebija skaitlisko datu. Turpmāk 13. tabula liecina par nelielām tehniskām kompensācijas pārmaksām 2000., 2003., 2004., 2008. un 2011. gadā (proti, katrā no šiem gadījumiem ne vairāk par 7 % no kompensācijas, kas piešķirta par attiecīgo gadu). Divus gadus, proti, 1999. un 2012. gadā, šī tehniskā kompensācijas pārmaksa pārsniedza 10 % no kompensācijas, kas piešķirta par attiecīgo gadu (proti, attiecīgi 15,3 % un 12,9 %). Tomēr 2012. gadā CHU Brugmann kopumā atradās nepietiekamas kompensētības stāvoklī pēc tam, kad jau bija saņēmis neto nepietiekamas kompensācijas 2009. un 2010. gadā (proti, kompensācijas iztrūkums bija EUR 558 858). Attiecībā uz 1999. gadu nav skaitlisku datu par iepriekšējiem gadiem, kurus varētu ņemt vērā, novērtējot kopējo situāciju attiecībā uz kompensāciju CHU Brugmann 1999. gadā. Tomēr ir svarīgi atzīmēt, ka pirmie maksājumi, kurus veica komūna (pamatojoties uz FRBRTC finansējumu), sākās tikai 2003. gadā un, kā liecina 4. tabula 234. apsvērumā, CHU Brugmann nevienu brīdi neatradās kompensācijas pārmaksas stāvoklī, kas liktu (daļēji) atmaksāt deficīta kompensāciju komūnai. Faktiski visu laiku 1996.–2014. gadā CHU Brugmann kopumā atradās nepietiekamas kompensētības stāvoklī, un komūna tam bija parādā, lai varētu segt iepriekšējo deficītu. Par šo periodu faktiskais kompensācijas iztrūkums kopumā sasniedza aptuveni EUR 935 000.

CHU Brugmann

CHU Brugmann

CHU Brugmann

FRBRTC

CHU Brugmann

CHU Brugmann

13. tabula

13. tabula

Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta CHU Brugmann

Grāmatvedības deficīts un kompensācija, kas piešķirta CHU Brugmann

(EUR)

CHU Brugmann

Grāmatvedības deficīts

Finansēts ar FRBRTC starpniecību vai reģiona īpašo subsīdiju

FRBRTC

Komūnu veiktās papildu iemaksas

Kopējā piešķirtā kompensācija

Kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–) par attiecīgo gadu

Kopējā kompensācijas pārmaksa (+) vai nepietiekamība (–)

1999

1999

– 508 171

600 000

0

600 000

91 829

91 829

2000

2000

– 3 755 229

3 755 587

0

3 755 587

358

92 188

2001

2001

– 5 440 039

5 440 000

0

5 440 000

– 39

92 149

2002

2002

– 1 976 934

1 976 933

0

1 976 933

– 1

92 149

2003

2003

– 1 697 238

1 770 000

0

1 770 000

72 762

164 911

2004

2004

– 1 442 292

1 457 000

0

1 457 000

14 708

179 619

2005

2005

– 7 413 186

3 657 000

3 756 186

7 413 186

0

179 619

2006

2006

– 14 180 725

3 657 000

10 523 725

14 180 725

0

179 619

2007

2007

– 6 954 466

4 125 610

2 828 856

6 954 466

0

179 619

2008

2008

– 6 308 290

3 999 767

2 505 046

6 504 813

196 523

376 142

2009

2009

– 6 228 859

3 231 504

2 600 612

5 832 116

– 396 743

– 20 601

2010

2010

– 5 011 208

3 644 432

169 179

3 813 611

– 1 197 597

– 1 218 198

2011

2011

– 2 982 442

3 206 932

0

3 206 932

224 490

– 993 708

2012

2012

– 2 945 806

3 380 656

0

3 380 656

434 850

– 558 858

2013

2013

– 2 799 788

2 500 348

0

2 500 348

– 299 440

– 858 298

2014

2014

– 2 923 714

2 847 000

0

2 847 000

– 76 714

– 935 011

– 72 568 384

– 72 568 384

49 249 769

49 249 769

22 383 604

22 383 604

71 633 373

71 633 373

– 935 011

– 935 011

| (244) | Visbeidzot, ierobežotā peļņa, kuru deklarēja vairākas IRIS slimnīcas (proti, CHU Saint-Pierre 2006. gadā, HUDERF 1999. gadā un Institut Bordet no 1996. līdz 2001. gadam) nav uzskatāma par kompensācijas pārmaksas apliecinājumu. Būtībā, pamatojoties uz spēkā esošo grāmatvedības uzskaites nodalījumu [skatīt 226. apsvērumu] šajās IRIS slimnīcās, Komisija secina, ka peļņa visos gadījumos, izņemot vienu, izriet no peļņas, ko radīja saistītās darbības [skatīt 41., 116. un 117. apsvērumu], kuras īstenoja minētās IRIS slimnīcas. Darbības, kas saistītas ar Institut Bordet nodrošinātajiem VTNP, radīja ierobežotu peļņu 1996. gadā, aptuveni 1 % no slimnīcas kopējiem ieņēmumiem attiecīgajā gadā. Komisija uzskata, ka jebkurā gadījumā šādi ierobežotā peļņa bija saprātīga un tādēļ neradīja kompensācijas pārmaksu. Turklāt, kā iepriekš skaidrots [skatīt 234. apsvērumu], visa šī peļņa (gan tā, ko radīja VTNP, gan saistītās darbības) tika saglabāta un izmantota turpmākā deficīta (vai iepriekšējā nesamaksātā deficīta) kompensēšanai, tādējādi samazinot komūnu iemaksas. |
| --- | --- |

(244)

Visbeidzot, ierobežotā peļņa, kuru deklarēja vairākas IRIS slimnīcas (proti, CHU Saint-Pierre 2006. gadā, HUDERF 1999. gadā un Institut Bordet no 1996. līdz 2001. gadam) nav uzskatāma par kompensācijas pārmaksas apliecinājumu. Būtībā, pamatojoties uz spēkā esošo grāmatvedības uzskaites nodalījumu [skatīt 226. apsvērumu] šajās IRIS slimnīcās, Komisija secina, ka peļņa visos gadījumos, izņemot vienu, izriet no peļņas, ko radīja saistītās darbības [skatīt 41., 116. un 117. apsvērumu], kuras īstenoja minētās IRIS slimnīcas. Darbības, kas saistītas ar Institut Bordet nodrošinātajiem VTNP, radīja ierobežotu peļņu 1996. gadā, aptuveni 1 % no slimnīcas kopējiem ieņēmumiem attiecīgajā gadā. Komisija uzskata, ka jebkurā gadījumā šādi ierobežotā peļņa bija saprātīga un tādēļ neradīja kompensācijas pārmaksu. Turklāt, kā iepriekš skaidrots [skatīt 234. apsvērumu], visa šī peļņa (gan tā, ko radīja VTNP, gan saistītās darbības) tika saglabāta un izmantota turpmākā deficīta (vai iepriekšējā nesamaksātā deficīta) kompensēšanai, tādējādi samazinot komūnu iemaksas.

IRIS

CHU Saint-Pierre

HUDERF

Institut Bordet

IRIS

IRIS

Institut Bordet

| (245) | Attiecībā uz iepriekšējiem apsvērumiem Komisija secina, ka, ņemot vērā deficīta kompensēšanas maksājumu kavēšanos, faktu, ka jebkurā brīdī 1996.–2014. gadā attiecīgās komūnas bija parādā katrai IRIS slimnīcai ievērojamas summas kā deficīta kompensācijas, un faktu, ka visas IRIS slimnīcas kopumā atradās nepietiekamas kompensētības stāvoklī, neviena IRIS slimnīca praksē nesaņēma kompensācijas pārmaksu. |
| --- | --- |

(245)

Attiecībā uz iepriekšējiem apsvērumiem Komisija secina, ka, ņemot vērā deficīta kompensēšanas maksājumu kavēšanos, faktu, ka jebkurā brīdī 1996.–2014. gadā attiecīgās komūnas bija parādā katrai IRIS slimnīcai ievērojamas summas kā deficīta kompensācijas, un faktu, ka visas IRIS slimnīcas kopumā atradās nepietiekamas kompensētības stāvoklī, neviena IRIS slimnīca praksē nesaņēma kompensācijas pārmaksu.

IRIS

IRIS

IRIS

7.3.6.   Kompensācijas pārmaksas kontrole

Kompensācijas pārmaksas kontrole

| (246) | Trešais būtiskais saderības nosacījums, kas paredzēts 2012. gada VTNP lēmumā, uzdod dalībvalstīm veikt pasākumus, nodrošinot, lai uzņēmumi, kas atbild par VTNP sniegšanu, nesaņemtu nekādu kompensācijas pārmaksu, un uzdod dalībvalstīm veikt vai nodrošināt regulārus kontroles pasākumus vismaz šos trīs gadus (285). Turklāt, ja uzņēmums ir faktiski saņēmis kompensācijas pārmaksu, dalībvalstīm ir pienākums prasīt attiecīgajam uzņēmumam to atmaksāt (286). |
| --- | --- |

(246)

Trešais būtiskais saderības nosacījums, kas paredzēts 2012. gada VTNP lēmumā, uzdod dalībvalstīm veikt pasākumus, nodrošinot, lai uzņēmumi, kas atbild par VTNP sniegšanu, nesaņemtu nekādu kompensācijas pārmaksu, un uzdod dalībvalstīm veikt vai nodrošināt regulārus kontroles pasākumus vismaz šos trīs gadus (285). Turklāt, ja uzņēmums ir faktiski saņēmis kompensācijas pārmaksu, dalībvalstīm ir pienākums prasīt attiecīgajam uzņēmumam to atmaksāt (286).

285

286

| (247) | Vispirms jāatzīmē, ka saistībā ar attiecīgā deficīta segšanu jau pats šā kompensācijas mehānisma raksturs būtiski samazina kompensācijas pārmaksas risku un tādējādi ir pasākums, kas palīdz kompensācijas pārmaksas novēršanā. Būtībā komūnas var segt tikai to faktisko deficītu, ko IRIS slimnīcas reģistrējušas pēc tam, kad ir sniegušas vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumus un veikušas ierobežotas saistītās darbības. Kompensācija tādēļ sedz tikai atlikušās neto izmaksas [skatīt 226. apsvērumu], kas radušās, sniedzot šos VTNP un saistītās darbības, un pat nenodrošina saprātīgu peļņu. Visi maksājumi tiek veikti ex post, citiem vārdiem, pēc šā deficīta reģistrēšanas [skatīt šajā jomā tabulas 234. apsvērumā]. Maksājumi tiek veikti vairākās daļās [kā to ilustrē tabulas 234. apsvērumā], un tas garantē, ka komūnas var aizturēt maksājumus, kad jebkura pazīme liecina par kompensācijas pārmaksas risku. Tādēļ komūnas pārbauda nesamaksātā deficīta apkopotās summas, pirms tās veic maksājumus IRIS slimnīcām. Kā iepriekš skaidrots [skatīt 235. apsvērumu], komūnas un IRIS slimnīcas ir arī vienojušās nekavējoties atmaksāt deficīta kompensācijas saskaņā ar LCH 109. pantu, lai novērstu jebkuru dubultu tā paša deficīta samaksu. Tādēļ paliek tikai ierobežots un teorētisks risks, ka tiks konstatēta tehniska kompensācijas pārmaksa, analizējot šo kompensāciju atsevišķi un katru gadu [skatīt 237. un 238. apsvērumu]. Tomēr praksē neviena IRIS slimnīca kopumā nekad nav saņēmusi faktisku kompensācijas pārmaksu, jo 1996.–2014. gadā komūnas visu laiku bija parādā IRIS slimnīcām ievērojamas nesamaksātās deficīta kompensācijas summas [kā apliecina tabulas 234. apsvērumā]. |
| --- | --- |

(247)

Vispirms jāatzīmē, ka saistībā ar attiecīgā deficīta segšanu jau pats šā kompensācijas mehānisma raksturs būtiski samazina kompensācijas pārmaksas risku un tādējādi ir pasākums, kas palīdz kompensācijas pārmaksas novēršanā. Būtībā komūnas var segt tikai to faktisko deficītu, ko IRIS slimnīcas reģistrējušas pēc tam, kad ir sniegušas vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumus un veikušas ierobežotas saistītās darbības. Kompensācija tādēļ sedz tikai atlikušās neto izmaksas [skatīt 226. apsvērumu], kas radušās, sniedzot šos VTNP un saistītās darbības, un pat nenodrošina saprātīgu peļņu. Visi maksājumi tiek veikti ex post, citiem vārdiem, pēc šā deficīta reģistrēšanas [skatīt šajā jomā tabulas 234. apsvērumā]. Maksājumi tiek veikti vairākās daļās [kā to ilustrē tabulas 234. apsvērumā], un tas garantē, ka komūnas var aizturēt maksājumus, kad jebkura pazīme liecina par kompensācijas pārmaksas risku. Tādēļ komūnas pārbauda nesamaksātā deficīta apkopotās summas, pirms tās veic maksājumus IRIS slimnīcām. Kā iepriekš skaidrots [skatīt 235. apsvērumu], komūnas un IRIS slimnīcas ir arī vienojušās nekavējoties atmaksāt deficīta kompensācijas saskaņā ar LCH 109. pantu, lai novērstu jebkuru dubultu tā paša deficīta samaksu. Tādēļ paliek tikai ierobežots un teorētisks risks, ka tiks konstatēta tehniska kompensācijas pārmaksa, analizējot šo kompensāciju atsevišķi un katru gadu [skatīt 237. un 238. apsvērumu]. Tomēr praksē neviena IRIS slimnīca kopumā nekad nav saņēmusi faktisku kompensācijas pārmaksu, jo 1996.–2014. gadā komūnas visu laiku bija parādā IRIS slimnīcām ievērojamas nesamaksātās deficīta kompensācijas summas [kā apliecina tabulas 234. apsvērumā].

IRIS

ex post

IRIS

IRIS

LCH

IRIS

IRIS

| (248) | Otrkārt, 1983. gada 14. novembra likums (287) par vairāku subsīdiju piešķiršanas un izmantošanas kontroli definē noteikumus, ko piemēro piešķirto subsīdiju kontrolei, jo īpaši pašvaldību veiktajai kontrolei. Tas paredz tos pašus noteikumus, ko 2006. gada 23. februāra Briseles pamata rīkojums, kas definē prasības budžetam, grāmatvedības uzskaitei un revīzijai, (288) kurā pašā attiecībā uz Briseles galvaspilsētas reģionu ir iekļauti vispārīgi noteikumi, kas definēti 2003. gada 16. maija likumā, ar ko nosaka vispārīgas prasības pašvaldību un reģionu budžetam, subsīdiju kontrolei un grāmatvedībai, kā arī Beļģijas Revīzijas palātas kontroles organizācijai (289). 1983. gada 14. novembra likuma 1. pants paredz, ka:

  “Šo likumu piemēro visām subsīdijām, ko piešķir:






  1. | provinces, komūnas, provinču vai komūnu nozīmes iestādes, kas ir juridiskas personas, aglomerācijas, komūnu federācijas, kultūras komisijas, provinču asociācijas un komūnu asociācijas; |
| --- | --- | --- |

(248)

Otrkārt, 1983. gada 14. novembra likums (287) par vairāku subsīdiju piešķiršanas un izmantošanas kontroli definē noteikumus, ko piemēro piešķirto subsīdiju kontrolei, jo īpaši pašvaldību veiktajai kontrolei. Tas paredz tos pašus noteikumus, ko 2006. gada 23. februāra Briseles pamata rīkojums, kas definē prasības budžetam, grāmatvedības uzskaitei un revīzijai, (288) kurā pašā attiecībā uz Briseles galvaspilsētas reģionu ir iekļauti vispārīgi noteikumi, kas definēti 2003. gada 16. maija likumā, ar ko nosaka vispārīgas prasības pašvaldību un reģionu budžetam, subsīdiju kontrolei un grāmatvedībai, kā arī Beļģijas Revīzijas palātas kontroles organizācijai (289). 1983. gada 14. novembra likuma 1. pants paredz, ka:

287

288

289

“Šo likumu piemēro visām subsīdijām, ko piešķir:

1.

provinces, komūnas, provinču vai komūnu nozīmes iestādes, kas ir juridiskas personas, aglomerācijas, komūnu federācijas, kultūras komisijas, provinču asociācijas un komūnu asociācijas;

| 2. | juridiskas vai fiziskas personas, kuras tieši vai netieši subsidē viens no 1. punktā minētajiem subsīdijas piešķīrējiem.” |
| --- | --- |

2.

juridiskas vai fiziskas personas, kuras tieši vai netieši subsidē viens no 1. punktā minētajiem subsīdijas piešķīrējiem.”

Šā likuma 2. pants definē arī ļoti plašu piemērošanas jomu un paredz, ka:

“Subsīdija ir [...] jebkurš maksājums, priekšrocība vai atbalsts, neatkarīgi no veida vai nosaukuma, tostarp atmaksājami avansēti aizdevumi, kas piešķirti bez procentiem, ja tie ir piešķirti, lai veicinātu noderīgas sabiedriskas nozīmes darbības [...]”.

No iepriekš minētiem pantiem nepārprotami izriet, ka deficīta kompensācijas, ko Briseles komūnas piešķīrušas IRIS slimnīcām par VTNP un saistīto darbību izpildi, attiecas uz šā likuma piemērošanas jomu.

IRIS

| (249) | 1983. gada 14. novembra likuma 3. pants paredz principu, ka subsīdija ir jāizmanto tikai mērķiem, kam tā piešķirta, un saņēmējam jāspēj pamatot tās izmantošanu. 4. un 5. pants definē citus noteikumus par minēto subsīdiju piešķiršanu un saņēmējam uzliktos pārredzamības pienākumus. 6. un 7. pants definē noteikumus par subsīdiju izmantošanas kontroli, ko īsteno paši subsīdiju piešķīrēji vai ko īsteno viņu vārdā. Jo īpaši 6. pants nosaka:

  “Jebkuram [subsīdijas] piešķīrējam ir tiesības veikt uzraudzību uz vietas, kā tiek izmantota piešķirtā subsīdija.”

  7. pants paredz subsīdiju atmaksāšanas un atgūšanas pienākumus. Šis pants ir izteikts šādā redakcijā:

  “Neskarot atcelšanas noteikumus, kas attiecas uz subsīdiju, saņēmējam ir pienākums to atmaksāt šādos gadījumos:






  1. | ja subsīdija netiek izmantota nolūkiem, kam tā piešķirta; |
| --- | --- | --- |

(249)

1983. gada 14. novembra likuma 3. pants paredz principu, ka subsīdija ir jāizmanto tikai mērķiem, kam tā piešķirta, un saņēmējam jāspēj pamatot tās izmantošanu. 4. un 5. pants definē citus noteikumus par minēto subsīdiju piešķiršanu un saņēmējam uzliktos pārredzamības pienākumus. 6. un 7. pants definē noteikumus par subsīdiju izmantošanas kontroli, ko īsteno paši subsīdiju piešķīrēji vai ko īsteno viņu vārdā. Jo īpaši 6. pants nosaka:

“Jebkuram [subsīdijas] piešķīrējam ir tiesības veikt uzraudzību uz vietas, kā tiek izmantota piešķirtā subsīdija.”

7. pants paredz subsīdiju atmaksāšanas un atgūšanas pienākumus. Šis pants ir izteikts šādā redakcijā:

“Neskarot atcelšanas noteikumus, kas attiecas uz subsīdiju, saņēmējam ir pienākums to atmaksāt šādos gadījumos:

1.

ja subsīdija netiek izmantota nolūkiem, kam tā piešķirta;

| 2. | ja saņēmējs neiesniedz kādu no apliecinošajiem dokumentiem, kas minēti 4. un 5. pantā; |
| --- | --- |

2.

ja saņēmējs neiesniedz kādu no apliecinošajiem dokumentiem, kas minēti 4. un 5. pantā;

| 3. | ja saņēmējs traucē veikt kontroli, kas minēta 6. pantā. |
| --- | --- |

3.

ja saņēmējs traucē veikt kontroli, kas minēta 6. pantā.

Tomēr gadījumā, kas paredzēts pirmās daļas 2. punktā, saņēmējam jāatmaksā tikai tā subsīdijas daļa, kas nav pamatota.

Juridiskām personām, kuras ir publisko tiesību subjekti un kurām ir tiesības noteikt tiešos nodokļus, ir atļauts piespiedu kārtā atgūt subsīdijas, kuras jāatmaksā. Piespiedu līdzekli nosaka par atmaksāšanu atbildīgā amatpersona. To īsteno administratīvā iestāde, kas pilnvarota īstenot attiecīgos tiešos noteikumus, ko izdevušas minētās juridiskās personas – publisko tiesību subjekti.”

| (250) | Tādējādi likums atļauj komūnām nodrošināt, ka subsīdijas tiek piešķirtas saskaņā ar nepieciešamajiem nosacījumiem, un kontrolēt to izmantošanu un neizlietoto summu atgūšanu. Tādēļ uz komūnu veiktajiem deficīta kompensācijas maksājumiem attiecas ļoti stingri noteikumi. Ja attiecīgās slimnīcas tos pieņem, tas nozīmē, ka neatkarīgai iestādei ir inspekcijas tiesības, lai varētu nodrošināt, ka subsīdija tiek faktiski novirzīta mērķiem, kuriem tā piešķirta. Pretējā gadījumā slimnīcai ir pienākums nekavējoties to atmaksāt, tādējādi nodrošinot jebkuras kompensācijas pārmaksas atgūšanu no IRIS slimnīcām. |
| --- | --- |

(250)

Tādējādi likums atļauj komūnām nodrošināt, ka subsīdijas tiek piešķirtas saskaņā ar nepieciešamajiem nosacījumiem, un kontrolēt to izmantošanu un neizlietoto summu atgūšanu. Tādēļ uz komūnu veiktajiem deficīta kompensācijas maksājumiem attiecas ļoti stingri noteikumi. Ja attiecīgās slimnīcas tos pieņem, tas nozīmē, ka neatkarīgai iestādei ir inspekcijas tiesības, lai varētu nodrošināt, ka subsīdija tiek faktiski novirzīta mērķiem, kuriem tā piešķirta. Pretējā gadījumā slimnīcai ir pienākums nekavējoties to atmaksāt, tādējādi nodrošinot jebkuras kompensācijas pārmaksas atgūšanu no IRIS slimnīcām.

IRIS

| (251) | To apstiprina arī likums par CPAS, kura 60. panta 6. punkts paredz, ka:

  “Lēmumu par tādu struktūru vai dienestu izveidi vai paplašināšanu, kuri var saņemt subsīdijas vai nu ieguldījumu, vai darbības līmenī, var pieņemt tikai, pamatojoties uz dokumentāciju, kas apliecina, ka ir ievēroti nosacījumi, kuri paredzēti normatīvajos vai administratīvajos pamata aktos par šādu subsīdiju piešķiršanu.”

  Ja CPAS sniedz atbalstu publiskai slimnīcai, jāpierāda, ka tiek ievēroti noteikumi par finansējuma piešķiršanu. |
| --- | --- |

(251)

To apstiprina arī likums par CPAS, kura 60. panta 6. punkts paredz, ka:

CPAS

“Lēmumu par tādu struktūru vai dienestu izveidi vai paplašināšanu, kuri var saņemt subsīdijas vai nu ieguldījumu, vai darbības līmenī, var pieņemt tikai, pamatojoties uz dokumentāciju, kas apliecina, ka ir ievēroti nosacījumi, kuri paredzēti normatīvajos vai administratīvajos pamata aktos par šādu subsīdiju piešķiršanu.”

Ja CPAS sniedz atbalstu publiskai slimnīcai, jāpierāda, ka tiek ievēroti noteikumi par finansējuma piešķiršanu.

CPAS

| (252) | Tāpat likuma par CPAS 135.g pants definē kārtību, kādā jumta asociācija (šajā gadījumā IRIS) katru ceturksni uzrauga vietējās asociācijas, uz ko attiecas XII nodaļa (šajā gadījumā IRIS slimnīcas). Jo īpaši tas nozīmē, ka IRIS uzrauga IRIS slimnīcu pieņemto lēmumu atbilstību:






  “1. | vispārīgajam un slimnīcu darbības izveides stratēģiskajam plānam un saskaņā ar to pieņemtajiem lēmumiem; |
| --- | --- | --- |

(252)

Tāpat likuma par CPAS 135.g pants definē kārtību, kādā jumta asociācija (šajā gadījumā IRIS) katru ceturksni uzrauga vietējās asociācijas, uz ko attiecas XII nodaļa (šajā gadījumā IRIS slimnīcas). Jo īpaši tas nozīmē, ka IRIS uzrauga IRIS slimnīcu pieņemto lēmumu atbilstību:

CPAS

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

“1.

vispārīgajam un slimnīcu darbības izveides stratēģiskajam plānam un saskaņā ar to pieņemtajiem lēmumiem;

| 2. | uzņēmējdarbības plānam un finanšu plānam, ko pieņēmusi vietējā asociācija, pamatojoties uz pamatnostādnēm, kuras izstrādāja jumta asociācija, kā arī ar to saistītajām korekcijām un atjauninājumiem; |
| --- | --- |

2.

uzņēmējdarbības plānam un finanšu plānam, ko pieņēmusi vietējā asociācija, pamatojoties uz pamatnostādnēm, kuras izstrādāja jumta asociācija, kā arī ar to saistītajām korekcijām un atjauninājumiem;

| 3. | gada budžetam, ko pieņēmusi vietējā asociācija, pamatojoties uz pamatnostādnēm, kuras izstrādāja jumta asociācija. |
| --- | --- |

3.

gada budžetam, ko pieņēmusi vietējā asociācija, pamatojoties uz pamatnostādnēm, kuras izstrādāja jumta asociācija.

Neatbilstības gadījumā jumta asociācija veic visus pasākumus, ko uzskata par lietderīgu, lai izbeigtu šo neatbilstību, un nosūta tos izpildei attiecīgajai vietējai asociācijai termiņā, kuru pati nosaka.

Ja attiecīgā vietējā asociācija neizpilda šos pasākumus noteiktajā termiņā, jumta asociācija var nekavējoties uzdot komisāram, kas minēts 135.h pantā, aizstāt vietējās asociācijas kļūmīgo struktūru.”

| (253) | No iepriekš minētajiem noteikumiem izriet, ka gan likums par CPAS, gan 1983. gada 14. novembra likums atļauj Briseles komūnām nodrošināt, lai subsīdijas, kas piešķirtas IRIS slimnīcām, tiek pareizi izmantotas un nerada kompensācijas pārmaksu. Šo prasību kopīga piemērošana atvieglo kompensācijas pārmaksas kontroli un paredz tās atgūšanu. Turklāt neatbilstības gadījumā aizstāšanas tiesības tiek piešķirtas trešām personām, lai nodrošinātu, ka tiek izpildīti šie IRIS slimnīcām uzdotie pienākumi, jo īpaši budžeta jomā. Komūnām, CPAS un IRIS jumta asociācijai tādējādi ir plašas kontroles pilnvaras, pat ja nav praktiski nekāda kompensācijas pārmaksas riska saskaņā ar attiecīgo deficīta kompensēšanas mehānismu, kas minēts šajā lēmumā. |
| --- | --- |

(253)

No iepriekš minētajiem noteikumiem izriet, ka gan likums par CPAS, gan 1983. gada 14. novembra likums atļauj Briseles komūnām nodrošināt, lai subsīdijas, kas piešķirtas IRIS slimnīcām, tiek pareizi izmantotas un nerada kompensācijas pārmaksu. Šo prasību kopīga piemērošana atvieglo kompensācijas pārmaksas kontroli un paredz tās atgūšanu. Turklāt neatbilstības gadījumā aizstāšanas tiesības tiek piešķirtas trešām personām, lai nodrošinātu, ka tiek izpildīti šie IRIS slimnīcām uzdotie pienākumi, jo īpaši budžeta jomā. Komūnām, CPAS un IRIS jumta asociācijai tādējādi ir plašas kontroles pilnvaras, pat ja nav praktiski nekāda kompensācijas pārmaksas riska saskaņā ar attiecīgo deficīta kompensēšanas mehānismu, kas minēts šajā lēmumā.

CPAS

IRIS

IRIS

CPAS

IRIS

| (254) | Turklāt, ja publiskās slimnīcas ekspluatācijas ieraksti liecina par deficītu, mēru un viņu vietnieku kolēģija saskaņā ar likuma par CPAS 111. panta 2. punktu un 126. pantu var apturēt izpildi “jebkuram CPAS lēmumam, kas neatbilst komūnas interesēm un jo īpaši komūnas finansiālajām interesēm”. |
| --- | --- |

(254)

Turklāt, ja publiskās slimnīcas ekspluatācijas ieraksti liecina par deficītu, mēru un viņu vietnieku kolēģija saskaņā ar likuma par CPAS 111. panta 2. punktu un 126. pantu var apturēt izpildi “jebkuram CPAS lēmumam, kas neatbilst komūnas interesēm un jo īpaši komūnas finansiālajām interesēm”.

CPAS

CPAS

| (255) | Visbeidzot, jāuzsver, ka iestādes, kas piešķir attiecīgo atbalsta pasākumu (proti, komūnas un CPAS), tieši kontrolē saņēmējus. Jo īpaši šīm iestādēm ir balsu vairākums IRIS slimnīcu valdēs, kas, cita starpā, izraugās attiecīgās slimnīcas ģenerāldirektoru. Maz ticamā gadījumā, ka IRIS slimnīca atteiktos atmaksāt kompensācijas pārmaksu, valsts iestādes varētu viegli nomainīt ģenerāldirektoru, lai labotu šo situāciju. Turklāt, kā paredz katras IRIS slimnīcas statūti, valdes sanāksmes notiek vismaz astoņas reizes gadā, un tas ļauj iestādēm, kuras piešķīrušas atbalstu, stingri uzraudzīt IRIS slimnīcu finansiālo stāvokli (jo īpaši izmantojot ceturkšņa atskaites par šo tematu, kā paredzēts statūtos). |
| --- | --- |

(255)

Visbeidzot, jāuzsver, ka iestādes, kas piešķir attiecīgo atbalsta pasākumu (proti, komūnas un CPAS), tieši kontrolē saņēmējus. Jo īpaši šīm iestādēm ir balsu vairākums IRIS slimnīcu valdēs, kas, cita starpā, izraugās attiecīgās slimnīcas ģenerāldirektoru. Maz ticamā gadījumā, ka IRIS slimnīca atteiktos atmaksāt kompensācijas pārmaksu, valsts iestādes varētu viegli nomainīt ģenerāldirektoru, lai labotu šo situāciju. Turklāt, kā paredz katras IRIS slimnīcas statūti, valdes sanāksmes notiek vismaz astoņas reizes gadā, un tas ļauj iestādēm, kuras piešķīrušas atbalstu, stingri uzraudzīt IRIS slimnīcu finansiālo stāvokli (jo īpaši izmantojot ceturkšņa atskaites par šo tematu, kā paredzēts statūtos).

CPAS

IRIS

IRIS

IRIS

IRIS

| (256) | Attiecībā uz iepriekšējiem apsvērumiem Komisija secina, ka eksistē pietiekama kārtība, lai novērstu, atklātu un atmaksātu kompensācijas pārmaksas, bet faktiskais kompensācijas pārmaksas risks šķiet ļoti neliels, ņemot vērā attiecīgā atbalsta pasākuma raksturu. |
| --- | --- |

(256)

Attiecībā uz iepriekšējiem apsvērumiem Komisija secina, ka eksistē pietiekama kārtība, lai novērstu, atklātu un atmaksātu kompensācijas pārmaksas, bet faktiskais kompensācijas pārmaksas risks šķiet ļoti neliels, ņemot vērā attiecīgā atbalsta pasākuma raksturu.

7.3.7.   Pilnvarojuma termiņš

Pilnvarojuma termiņš

| (257) | 2012. gada VTNP lēmuma 2. panta 2. punkts paredz, ka šo lēmumu piemēro tikai pilnvarām, kuru termiņš nepārsniedz desmit gadus, ja vien ilgāku termiņu nevar pamatot ar nepieciešamību pilnvarotajam uzņēmumam amortizēt lielus ieguldījumus ilgākā laikposmā, ievērojot vispārpieņemtos grāmatvedības principus. |
| --- | --- |

(257)

2012. gada VTNP lēmuma 2. panta 2. punkts paredz, ka šo lēmumu piemēro tikai pilnvarām, kuru termiņš nepārsniedz desmit gadus, ja vien ilgāku termiņu nevar pamatot ar nepieciešamību pilnvarotajam uzņēmumam amortizēt lielus ieguldījumus ilgākā laikposmā, ievērojot vispārpieņemtos grāmatvedības principus.

| (258) | IRIS slimnīcu statūtu termiņš, kas šajā gadījumā ir būtisks komūnu līmenī, ir noteikts 30 gadu garumā. Komisija uzskata, ka tik ilgu termiņu pamato nepieciešamība IRIS slimnīcām veikt lielus ieguldījumus kā pilnvarotiem VTNP nodrošinātājiem. Konkrētāk, IRIS slimnīcu nozīmīgākie aktīvi ir to ēkas (kas veido vairāk nekā 60 % aktīvu vērtības), un tās tiek amortizētas 30 gadu laikā saskaņā ar vispārpieņemtiem grāmatvedības principiem (290). Turklāt IRIS stratēģiskajiem plāniem, kas precizē papildu pienākumus IRIS slimnīcām, arī ir ierobežots termiņš, kas ir vēl īsāks. Pirmais stratēģiskais plāns attiecās uz 1996.–2001. gadu. Otrais stratēģiskais plāns sākotnēji attiecās uz 2002.–2006. gadu, bet pēc tam tika grozīts un pagarināts līdz 2014. gada beigām. Jauns stratēģiskais plāns 2015.–2018. gadam tika pieņemts 2015. gada janvārī. |
| --- | --- |

(258)

IRIS slimnīcu statūtu termiņš, kas šajā gadījumā ir būtisks komūnu līmenī, ir noteikts 30 gadu garumā. Komisija uzskata, ka tik ilgu termiņu pamato nepieciešamība IRIS slimnīcām veikt lielus ieguldījumus kā pilnvarotiem VTNP nodrošinātājiem. Konkrētāk, IRIS slimnīcu nozīmīgākie aktīvi ir to ēkas (kas veido vairāk nekā 60 % aktīvu vērtības), un tās tiek amortizētas 30 gadu laikā saskaņā ar vispārpieņemtiem grāmatvedības principiem (290). Turklāt IRIS stratēģiskajiem plāniem, kas precizē papildu pienākumus IRIS slimnīcām, arī ir ierobežots termiņš, kas ir vēl īsāks. Pirmais stratēģiskais plāns attiecās uz 1996.–2001. gadu. Otrais stratēģiskais plāns sākotnēji attiecās uz 2002.–2006. gadu, bet pēc tam tika grozīts un pagarināts līdz 2014. gada beigām. Jauns stratēģiskais plāns 2015.–2018. gadam tika pieņemts 2015. gada janvārī.

IRIS

IRIS

IRIS

290

IRIS

IRIS

| (259) | Turklāt 2014. gada 10. aprīļa likums (291) ierobežoja federālā pilnvarojuma laiku attiecībā uz slimnīcu pamatuzdevumu (292), grozot LCH pašreizējās redakcijas 105. pantu (293). Jo īpaši 105. pants pašlaik paredz, ka laikposms, uz kuru piešķir BMF, nepārsniedz desmit gadus, izņemot tos BMF elementus, kas attiecas uz izmaksām, ko rada lieli slimnīcu ieguldījumi, kam nepieciešama ilgāka amortizācija saskaņā ar vispārpieņemtiem grāmatvedības principiem. Visbeidzot, individuālā atļauja, kas nepieciešama slimnīcām, lai varētu pretendēt uz BMF finansējumu, arī ir ierobežota laikā (atkarībā no reģiona, bet parasti tie ir aptuveni pieci gadi un jebkurā gadījumā ne vairāk kā desmit gadi). |
| --- | --- |

(259)

Turklāt 2014. gada 10. aprīļa likums (291) ierobežoja federālā pilnvarojuma laiku attiecībā uz slimnīcu pamatuzdevumu (292), grozot LCH pašreizējās redakcijas 105. pantu (293). Jo īpaši 105. pants pašlaik paredz, ka laikposms, uz kuru piešķir BMF, nepārsniedz desmit gadus, izņemot tos BMF elementus, kas attiecas uz izmaksām, ko rada lieli slimnīcu ieguldījumi, kam nepieciešama ilgāka amortizācija saskaņā ar vispārpieņemtiem grāmatvedības principiem. Visbeidzot, individuālā atļauja, kas nepieciešama slimnīcām, lai varētu pretendēt uz BMF finansējumu, arī ir ierobežota laikā (atkarībā no reģiona, bet parasti tie ir aptuveni pieci gadi un jebkurā gadījumā ne vairāk kā desmit gadi).

291

292

LCH

293

BMF

BMF

BMF

| (260) | Tādējādi Komisija uzskata, ka pienākums saskaņā ar 2012. gada VTNP lēmuma 2. panta 2. punktu ierobežot pilnvaru laiku un pamatot šo termiņu ir izpildīts. |
| --- | --- |

(260)

Tādējādi Komisija uzskata, ka pienākums saskaņā ar 2012. gada VTNP lēmuma 2. panta 2. punktu ierobežot pilnvaru laiku un pamatot šo termiņu ir izpildīts.

7.3.8.   Pārredzamība

Pārredzamība

| (261) | Visbeidzot, 2012. gada VTNP lēmums paredz, ka dalībvalstis publicē noteiktu informāciju. Konkrētāk, attiecībā uz kompensācijām, kas pārsniedz 15 miljonus euro un piešķirtas uzņēmumam, kurš darbojas arī ārpus vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu jomas, 2012. gada VTNP lēmuma 7. pants paredz, ka dalībvalstis publicē internetā vai citos piemērotos plašsaziņas līdzekļos šo pilnvarojumu (vai kopsavilkumu, tostarp informāciju, kas norādīta minētā lēmuma 4. pantā) un ikgadējās summas atbilstoši atbalstam, kas piešķirts uzņēmumam. |
| --- | --- |

(261)

Visbeidzot, 2012. gada VTNP lēmums paredz, ka dalībvalstis publicē noteiktu informāciju. Konkrētāk, attiecībā uz kompensācijām, kas pārsniedz 15 miljonus euro un piešķirtas uzņēmumam, kurš darbojas arī ārpus vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu jomas, 2012. gada VTNP lēmuma 7. pants paredz, ka dalībvalstis publicē internetā vai citos piemērotos plašsaziņas līdzekļos šo pilnvarojumu (vai kopsavilkumu, tostarp informāciju, kas norādīta minētā lēmuma 4. pantā) un ikgadējās summas atbilstoši atbalstam, kas piešķirts uzņēmumam.

| (262) | 2012. gada VTNP lēmuma pārredzamības pienākumu piemēro “kompensācijām, kas pārsniedz 15 miljonus euro un piešķirtas uzņēmumam, kurš darbojas arī ārpus vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu jomas”. Kā norādīts 9.–13. tabulā, IRIS slimnīcas deficīta kompensācijas summa komūnai nekad nevienā gadā nav pārsniegusi 15 miljonu euro robežu. Komisija tādēļ uzskata, ka pārredzamības pienākums saskaņā ar 2012. gada VTNP lēmuma 7. pantu šajā gadījumā nav piemērojams. |
| --- | --- |

(262)

2012. gada VTNP lēmuma pārredzamības pienākumu piemēro “kompensācijām, kas pārsniedz 15 miljonus euro un piešķirtas uzņēmumam, kurš darbojas arī ārpus vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu jomas”. Kā norādīts 9.–13. tabulā, IRIS slimnīcas deficīta kompensācijas summa komūnai nekad nevienā gadā nav pārsniegusi 15 miljonu euro robežu. Komisija tādēļ uzskata, ka pārredzamības pienākums saskaņā ar 2012. gada VTNP lēmuma 7. pantu šajā gadījumā nav piemērojams.

IRIS

7.3.9.   Secinājumu kopsavilkums par atbalsta saderību ar iekšējo tirgu

Secinājumu kopsavilkums par atbalsta saderību ar iekšējo tirgu

| (263) | Attiecībā uz iepriekšējiem apsvērumiem Komisija secina, ka Briseles IRIS publisko slimnīcu deficīta kompensēšana, ko Briseles komūnas īsteno no 1996. gada un kas apskatīta šajā lēmumā, atbilst 2012. gada VTNP lēmuma prasībām un tādēļ ir saderīga ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 106. panta 2. punktu. |
| --- | --- |

(263)

Attiecībā uz iepriekšējiem apsvērumiem Komisija secina, ka Briseles IRIS publisko slimnīcu deficīta kompensēšana, ko Briseles komūnas īsteno no 1996. gada un kas apskatīta šajā lēmumā, atbilst 2012. gada VTNP lēmuma prasībām un tādēļ ir saderīga ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 106. panta 2. punktu.

IRIS

| (264) | No iepriekšējā secinājuma un paskaidrojumiem, kas sniegti 148.–152. apsvērumā, izriet, ka Komisijai nav vajadzības novērtēt, vai Briseles IRIS publisko slimnīcu deficīta kompensēšana, ko īsteno Briseles komūnas, arī ir saderīga ar iekšējo tirgu saskaņā ar 2005. gada VTNP lēmumu (attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts no 2005. gada 19. decembra līdz 2012. gada 31. janvārim) vai 2012. gada VTNP nostādnēm. |
| --- | --- |

(264)

No iepriekšējā secinājuma un paskaidrojumiem, kas sniegti 148.–152. apsvērumā, izriet, ka Komisijai nav vajadzības novērtēt, vai Briseles IRIS publisko slimnīcu deficīta kompensēšana, ko īsteno Briseles komūnas, arī ir saderīga ar iekšējo tirgu saskaņā ar 2005. gada VTNP lēmumu (attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts no 2005. gada 19. decembra līdz 2012. gada 31. janvārim) vai 2012. gada VTNP nostādnēm.

IRIS

7.4.   Nobeiguma apsvērumi

Nobeiguma apsvērumi

| (265) | Kā iepriekš skaidrots [skatīt 159. apsvērumu], Tiesa 2012. gada 7. novembra spriedumā par atcelšanu atsaucās uz vienlīdzīgas attieksmes principu. Tādēļ Komisija atgādina, ka nediskriminācijas / vienlīdzīgas attieksmes princips nav minēts starp 2012. gada VTNP lēmuma saderības kritērijiem. Tomēr šajā gadījumā Komisija secina, ka jebkurā gadījumā šis princips ir ievērots, jo IRIS slimnīcas un Briseles privātās slimnīcas juridiski un faktiski atrodas atšķirīgā situācijā tādēļ, ka VTNP uzdevumu izpilde IRIS publiskajās slimnīcās notiek plašākā mērogā nekā privātajās slimnīcās un to izpilde ir dārgāka (kā iepriekš skaidrots, skatīt 7.3.4.1. punktu). Papildus Komisija konstatē, ka IRIS publiskajām slimnīcām ir noteikti vairāki ierobežojumi, kā arī rodas papildu izmaksas [skatīt 42. un 43. apsvērumu], kad tās izpilda uzdoto VTNP. |
| --- | --- |

(265)

Kā iepriekš skaidrots [skatīt 159. apsvērumu], Tiesa 2012. gada 7. novembra spriedumā par atcelšanu atsaucās uz vienlīdzīgas attieksmes principu. Tādēļ Komisija atgādina, ka nediskriminācijas / vienlīdzīgas attieksmes princips nav minēts starp 2012. gada VTNP lēmuma saderības kritērijiem. Tomēr šajā gadījumā Komisija secina, ka jebkurā gadījumā šis princips ir ievērots, jo IRIS slimnīcas un Briseles privātās slimnīcas juridiski un faktiski atrodas atšķirīgā situācijā tādēļ, ka VTNP uzdevumu izpilde IRIS publiskajās slimnīcās notiek plašākā mērogā nekā privātajās slimnīcās un to izpilde ir dārgāka (kā iepriekš skaidrots, skatīt 7.3.4.1. punktu). Papildus Komisija konstatē, ka IRIS publiskajām slimnīcām ir noteikti vairāki ierobežojumi, kā arī rodas papildu izmaksas [skatīt 42. un 43. apsvērumu], kad tās izpilda uzdoto VTNP.

IRIS

IRIS

IRIS

| (266) | Tā kā IRIS slimnīcas un Briseles privātās slimnīcas atrodas dažādās/nesalīdzināmās situācijās, IRIS slimnīcu deficīta kompensēšana nav uzskatāma par vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu. |
| --- | --- |

(266)

Tā kā IRIS slimnīcas un Briseles privātās slimnīcas atrodas dažādās/nesalīdzināmās situācijās, IRIS slimnīcu deficīta kompensēšana nav uzskatāma par vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu.

IRIS

IRIS

8.   SECINĀJUMS

SECINĀJUMS

| (267) | Attiecībā uz iepriekš sniegto novērtējumu Komisija nolemj, ka šajā gadījumā attiecīgais valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 106. panta 2. punktu, |
| --- | --- |

(267)

Attiecībā uz iepriekš sniegto novērtējumu Komisija nolemj, ka šajā gadījumā attiecīgais valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 106. panta 2. punktu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Valsts atbalsts, kuru Briseles komūnas no 1996. gada piešķir kā Briseles IRIS publisko slimnīcu deficīta kompensāciju, ir saderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 106. panta 2. punktu.

2. pants

Šis lēmums ir adresēts Beļģijas Karalistei.

Briselē, 2016. gada 5. jūlijā

Komisijas vārdā –

Komisijas locekle

Margrethe VESTAGER

---

(1)  No 2009. gada 1. decembra EK līguma 87. un 88. pants attiecīgi kļuva par Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 107. un 108. pantu. Abi noteikumu kopumi pēc būtības ir identiski. Šajā lēmumā atsauces uz LESD 107. un 108. pantu vajadzības gadījumā jāsaprot kā atsauces uz EK līguma 87. un 88. pantu. LESD arī ieviesa vairākas izmaiņas terminoloģijā, piemēram, aizstājot “Kopienu” ar “Savienību”, “kopējo tirgu” ar “iekšējo tirgu” un “Pirmās instances tiesu” ar “Tiesu”. Šajā lēmumā ir izmantoti LESD termini.

1

(2)  
  OV C 437, 5.12.2014., 10. lpp.

2

(3)  Šīs piecas publiskās slimnīcas kopumā apsaimnieko aptuveni 2 425 no 7 260 gultām, aptverot Briseles galvaspilsētas reģiona vispārējās slimnīcas un universitāšu slimnīcas (izņemot psihiatriskās, geriatriskās un citas specializētās slimnīcas). Tās nodarbina aptuveni 10 000 cilvēku. Šīs slimnīcas gadā nodrošina vairāk nekā vienu miljonu medicīnisko konsultāciju. Datus par apstiprināto slimnīcas gultu skaitu iesniedza Beļģijas iestādes (kas konsultēja kopīgo Kopienas Komisiju un Federālo valsts dienestu “Sabiedrības veselība”), un tie attiecas uz 2015. gadu. Papildu informācija ir pieejama IRIS tīmekļa vietnē (skatīt http://www.iris-hopitaux.be).

3

IRIS

(4)  Skatīt 2.2. un 2.4. punktu, kur atrodama plašāka informācija par šīm publiskajām slimnīcām un to darbību.

4

(5)  Saīsinājums IRIS apzīmē Interhospitalière régionale des infrastructures de soins (Reģiona slimnīcu apvienotā aprūpes infrastruktūra).

5

IRIS

Interhospitalière régionale des infrastructures de soins

(6)  Sūdzības iesniedzēji pieprasīja, lai to attiecīgā identitāte netiktu izpausta. Tomēr, tā kā šīs personas bija iesniegušas atcelšanas prasību un Tiesa lietā T-137/10 pieņēma 2012. gada 7. novembra spriedumu par atcelšanu, minētās identitātes pašlaik ir publiski zināmas [skatīt 4. un 6. apsvērumu]. Jāpiebilst arī, ka ABISP un tās locekles sūdzību atsauca.

6

ABISP

(7)  Sūdzības iesniedzēji šo pēdējo argumentu pirmo reizi minēja 2008. gada 15. decembra vēstulē.

7

(8)  Būtībā Komisijas dienesti provizoriski atzina, ka IRIS slimnīcām acīmredzami bija uzdots pildīt sabiedriskas nozīmes uzdevumus, par tiem saņemamā kompensācija bija nepārprotami noteikta un šī kompensācija nebija pārmērīga. Līdz ar to Komisijas dienesti secināja, ka nerodas nekādas problēmas saistībā ar noteikumiem par valsts atbalstu. Tāpat tie konstatēja, ka, šķiet, arī prasības pārredzamības jomā tika ievērotas. Tādēļ Komisijas dienesti secināja, ka nav pietiekamu iemeslu turpināt izmeklēšanu, ja sūdzības iesniedzēji neiesniegs jaunu informāciju.

8

IRIS

(9)  Lieta T-128/08, vēl nav publicēta.

9

(10)  Lieta T-241/08, vēl nav publicēta.

10

(11)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus līguma par Eiropas savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.).

11

(12)  
  OV C 74, 24.3.2010., 1. lpp.

12

(13)  Komisijas 2005. gada 28. novembra Lēmums 2005/842/EK par EK Līguma 86. panta 2. punkta noteikumu piemērošanu valsts atbalstam, kas izpaužas kā kompensācijas par sabiedriskas nozīmes pakalpojumiem, kuras piešķirtas vairākiem uzņēmumiem, kas atbild par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu pārvaldību (OV L 312, 29.11.2005., 67. lpp.).

13

(14)  Lieta T-137/10, CBI/ Komisija, ECLI:EU:T:2012:584.

14

CBI

(15)  Turpat, 313. punkts.

15

(16)  Skatīt 2. zemsvītras piezīmi.

16

(17)  
  1976. gada 5. augusta
  Moniteur belge, 9876. lpp.

17

Moniteur belge

(18)  No 19 komūnām, kas veido Briseles galvaspilsētas reģionu, sešas attiecīgās komūnas ir: Anderlecht, Ville de Bruxelles, Etterbeek, Ixelles, Schaerbeek un Saint-Gilles.

18

Anderlecht, Ville de Bruxelles, Etterbeek, Ixelles, Schaerbeek

Saint-Gilles

(19)  Konkrētāk, runa ir par šādām slimnīcām: CHU Brugmann-Huderf (atsevišķa vienība līdz 1997. gada 1. janvārim), CHU Saint-Pierre, Institut Bordet, Centre Hospitalier Baron Lambert, Centre Hospitalier Bracops, Centre Hospitalier Molière, Centre Hospitalier Brien un Centre Hospitalier Etterbeek-Ixelles.

19

CHU Brugmann-Huderf

CHU Saint-Pierre, Institut Bordet, Centre Hospitalier Baron Lambert, Centre Hospitalier Bracops, Centre Hospitalier Molière, Centre Hospitalier Brien

Centre Hospitalier Etterbeek-Ixelles

(20)  Izcēlums treknrakstā pievienots.

20

(21)  Izcēlums treknrakstā pievienots.

21

(22)  1995.–1996. gada parastā sesija. Komūnu kopīgās komisijas Apvienotās sapulces dokumenti. – Rīkojuma projekts: B-10/1. – Ziņojums: B-10/2. Pilns ziņojuma teksts. – Apspriešana un pieņemšana: 1995. gada 22. decembra sanāksme.

22

(23)  Sagatavošanas darbā jo īpaši tika precizēts, ka 1994. gada 19. maija sadarbības nolīgums tika noslēgts, “lai nodrošinātu Briseles publisko slimnīcu ilgtspējību, cita starpā mudinot izveidot koordinācijas un sadarbības mehānismus starp atbildīgajiem dažādās publisko slimnīcu iestādēs, kas atrodas Briseles galvaspilsētas reģiona teritorijā, proti, komūnās, [CPAS] un asociācijās, kas izveidotas saskaņā ar [likuma par CPAS] XII nodaļu.”

23

(24)  Likuma par CPAS 121. pants precizē, ka asociācijas, kas saistītas ar XII nodaļu, ir juridiskas personas.

24

CPAS

(25)  Dažas IRIS slimnīcas veic darbību vairākās vietās. Tā, patlaban CHU-B darbojas trijās vietās (Victor Horta, Paul Brien un Reine Astrid), CHU-SP – divās vietās (Porte de Hal un César de Paepe), bet HIS – četrās vietās (Etterbeek-Ixelles, J. Bracops, Molière-Longchamp un Baron Lambert).

25

IRIS

CHU-B

Victor Horta, Paul Brien

Reine Astrid

CHU-SP

Porte de Hal

César de Paepe

HIS

Etterbeek-Ixelles, J. Bracops, Molière-Longchamp

Baron Lambert

(26)  Uz IRIS veikto kontroli attiecas nosacījumi, kas minēti (Briseles galvaspilsētas reģiona) 1995. gada 22. decembra rīkojumā (Moniteur belge, 1996. gada 7. februāris, 2737. lpp.).

26

IRIS

Moniteur belge

(27)  Likuma par CPAS 120. pants precizē obligātās prasības CPAS izveidoto asociāciju statūtiem, pamatojoties uz likuma par CPAS XII nodaļu.

27

CPAS

CPAS

CPAS

(28)  Likuma par CPAS 125. pants paredz, ka: “Neatkarīgi no dažādu partneru daļas īpatsvara publisko tiesību subjektiem vienmēr ir balsu vairākums dažādās asociācijas pārvaldes un vadības struktūrās.”

28

CPAS

(29)  
  FRBRTC tika izveidoti ar 1993. gada 8. aprīļa rīkojumu, Moniteur belge, 1993. gada 12. maijs, 10889. lpp. (grozīts ar 2002. gada 2. maija rīkojumu).

29

FRBRTC

Moniteur belge

(30)  Summa 100 miljonu euro apmērā nebija pietiekama šo slimnīcu kopējo finansiālo saistību segšanai, kādas tās bija 1995. gada beigās, kad kumulatīvais iztrūkums tika lēsts gandrīz 200 miljonu euro apmērā.

30

(31)  
  Moniteur belge, 1987. gada 7. oktobris, 14652. lpp. Aizstāts ar 2008. gada 10. jūlija koordinēto likumu par slimnīcām un citām aprūpes iestādēm (Moniteur belge, 2008. gada 7. novembris, 58624. lpp.).

31

Moniteur belge

Moniteur belge

(32)  Lai atvieglotu atsauces, šis lēmums atsaucas vienkārši uz LCH 147. pantu, ar to saprotot, ka šī atsauce attiecas uz LCH 163. pantu no brīža, kad stājās spēkā 2008. gada 10. jūlija likums.

32

LCH

LCH

(33)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 2.–7. pantu.

33

(34)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 10.–17. pantu.

34

(35)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 23.–45. pantu. Programmu izstrādes mehānisms, pamatojoties uz federālo iestāžu novērtētajām medicīniskajām vajadzībām, nosaka maksimālo slimnīcas gultu skaitu katrā reģionā. No tā izriet, ka, ja vien pieprasījums pēc slimnīcas gultām nepalielinās, jebkura gultasvietu izveide (vai jebkura slimnīcu izveide) tiek atļauta tikai, gultu skaitu arī samazinot.

35

(36)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 68.–76.e pantu.

36

(37)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 130.–142. pantu.

37

(38)  Skatīt http://www.iris-hopitaux.be/fr (vietne apskatīta 2015. gada 19. augustā).

38

(39)  Vidējo ienākumu mediānu skatīt 246. zemsvītras piezīmē.

39

(40)  Šā pienākuma pamatā jo īpaši ir 1966. gada 18. jūlija likums, likuma par CPAS 42. panta 5. punkts, 1988. gada 24. jūnija likums, Briseles galvaspilsētas reģiona izpilddirektora 1991. gada 25. jūlija rīkojums un Briseles galvaspilsētas reģiona valdības 1999. gada 6. maija rīkojums.

40

CPAS

(41)  Aplēses par visām izmaksām, kas minētas šajā un nākamajā apsvērumā, attiecas uz 2010. gadu un raksturo atlikušās izmaksas, kas IRIS slimnīcām jāsedz pēc valsts finansējuma atskaitīšanas, ko attiecīgi piešķīris Briseles galvaspilsētas reģions vai federālā valdība.

41

IRIS

(42)  Uz informāciju attiecas profesionālais noslēpums.

42

(43)  Šā pienākuma pamatā jo īpaši ir 1988. gada 24. jūnija likuma 156. pants un 161. panta 1. un 2. punkts, likuma par CPAS 42. panta 5. punkts un 1995. gada 27. oktobra arodbiedrību protokola 95/3 3.4. punkts.

43

CPAS

(44)  Šā pienākuma pamatā jo īpaši ir 1961. gada 14. februāra likums, likuma par CPAS 42. panta 5. punkts, 1988. gada 24. jūnija likums un Briseles galvaspilsētas reģiona valdības 1999. gada 6. maija rīkojums.

44

CPAS

(45)  Šie apjoma palielinājumi ir definēti, noslēdzot vienošanos 2003/1, 2004/10, 2007/1 un 2009/1.

45

(46)  Briseles galvaspilsētas reģions ir izveidojis jumta struktūru, kas atbild par IRIS slimnīcu slimnīcas darbību koordinēšanu un uzraudzību saskaņā ar likuma par CPAS XII.a nodaļu.

46

IRIS

CPAS

(47)  Jāņem vērā, ka attiecībā uz dažām IRIS slimnīcām šis princips sākotnēji bija paredzēts 44. vai 47. pantā. Jebkurā gadījumā šis princips būtībā jau bija minēts katrā sākotnējo statūtu variantā.

47

IRIS

(48)  
  IRIS slimnīcu izveides laikā šis princips tika ierakstīts statūtu 44. pantā šādā redakcijā: “Ekspluatācijas peļņa tiek sadalīta starp partneriem, kuriem ir vismaz piektdaļa balsu pilnsapulcē, pieņemot pilnsapulces lēmumu un proporcionāli pārstāvībai tajā.”

48

IRIS

(49)  Kristīgā savstarpējās palīdzības sabiedrība, viena no lielākajām Beļģijas savstarpējās palīdzības sabiedrībām (tās ir privātas bezpeļņas organizācijas, kas atbild par to medicīnisko izdevumu kompensēšanu, kurus sedz sociālā apdrošināšana) 2013. gada septembrī publicēja rakstu, no kura izriet, ka 2011. gadā Beļģijas slimnīcu ieņēmumu vidējais sadalījums starp šiem trim finansējuma avotiem bija šāds: 1) BMF – 49 %, 2) INAMI – 42 % un 3) pacienti (vai viņu privātie apdrošinātāji) – 9 %.

49

BMF

INAMI

(50)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 87. un turpmākos pantus.

50

(51)  Skatīt 2002. gada 25. aprīļa karaļa rīkojuma 24.–87. pantu (Moniteur belge, 2002. gada 5. jūlijs, 30290. lpp.).

51

Moniteur belge

(52)  Skatīt grozīto 1963. gada 9. augusta likumu (Moniteur belge, 1963. gada 1. novembris, 10555. lpp.).

52

Moniteur belge

(53)  
  Moniteur belge, 1994. gada 27. augusts, 21524. lpp.

53

Moniteur belge

(54)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 133.–135. pantu.

54

(55)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 140. pantu.

55

(56)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 46. un turpmākos pantus.

56

(57)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 47. pantu.

57

(58)  Lai atvieglotu atsauces, šis lēmums atsaucas vienkārši uz LCH 109. pantu, ar to saprotot, ka šī atsauce attiecas uz LCH 125. pantu no brīža, kad stājās spēkā 2008. gada 10. jūlija likums.

58

LCH

LCH

(59)  
  Moniteur belge, 1964. gada 1. janvāris, 2. lpp. Šis likums paredz, ka 10 % deficīta jāsedz komūnai, kurā atrodas slimnīca, un atlikušie 90 % jāsedz Beļģijas komūnām, kurās atrodas pacientu dzīvesvietas.

59

Moniteur belge

(60)  
  Moniteur belge, 1973. gada 29. decembris, 15027. lpp.

60

Moniteur belge

(61)  Sākotnēji tie bija iekļauti 1986. gada 8. decembra karaļa rīkojumā (Moniteur belge, 1986. gada 12. decembris, 17023. lpp.), kas grozīts ar 1989. gada 10. novembra karaļa rīkojumu un pēc tam aizstāts ar 2006. gada 8. marta karaļa rīkojumu (Moniteur belge, 2006. gada 12. aprīlis, 20232. lpp.).

61

Moniteur belge

Moniteur belge

(62)  Citi elementi, kas svītroti no LCH 109. pantā minētā deficīta, ir jo īpaši aplēses par koriģējošajiem maksājumiem saistībā ar BMF, vairākas rezerves un vairāki amortizācijas veidi.

62

LCH

BMF

(63)  Deficītu, kas minēts LCH 109. pantā, aprēķina, pamatojoties uz grāmatvedības deficītu un izslēdzot no tā vairākus elementus.

63

LCH

(64)  
  Moniteur belge, 1975. gada 4. septembris, 10847. lpp.

64

Moniteur belge

(65)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 77. un 78. pantu.

65

(66)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 80.–85. pantu.

66

(67)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 86.–86.b pantu.

67

(68)  Skatīt 1987. gada 7. augusta likuma 115. pantu.

68

(69)  Skatīt 29. zemsvītras piezīmi.

69

(70)  Šīs īpašās subsīdijas tika piešķirtas, pamatojoties uz 2003. gada 13. februāra rīkojumu (Moniteur belge, 2003. gada 5. maijs, 24098. lpp.).

70

Moniteur belge

(71)  Komisijas lēmums lietā SA.19864 (ex NN 54/2009) (OV C 74, 24.3.2010., 1. lpp.).

71

(72)  Turpat, 140.–145. apsvērums.

72

(73)  Turpat, 146.–150. apsvērums.

73

(74)  Turpat, apsvērumi.

74

(75)  Turpat, 151.–155. apsvērums.

75

(76)  Turpat, 156. apsvērums.

76

(77)  Turpat, 175.–181. apsvērums.

77

(78)  Turpat, 182.–193. apsvērums.

78

(79)  Turpat, 204.–205. apsvērums.

79

(80)  Turpat, 206. apsvērums.

80

(81)  Turpat, 198. apsvērums.

81

(82)  Turpat, 199. apsvērums.

82

(83)  Turpat, 201. apsvērums.

83

(84)  Skatīt 14. zemsvītras piezīmi.

84

(85)  Turpat, 70. punkts.

85

(86)  Turpat, 313. punkts.

86

(87)  Turpat, 97.–188. punkts.

87

(88)  Turpat, 119.–120. punkts.

88

(89)  Turpat, 104. punkts.

89

(90)  Turpat, 123.–151. punkts.

90

(91)  Turpat, 152.–159. punkts.

91

(92)  Turpat, 174.–188. punkts.

92

(93)  Turpat, 159. punkts.

93

(94)  Turpat, 189.–244. punkts.

94

(95)  Turpat, 194. un 195.–202. punkts.

95

(96)  Turpat, 196. punkts.

96

(97)  Turpat, 194. punkts.

97

(98)  Turpat, 203.–207. punkts.

98

(99)  Turpat, 208.–211. punkts.

99

(100)  Turpat, 215. punkts.

100

(101)  Turpat, 216.–218. punkts.

101

(102)  Turpat, 231.–244. punkts.

102

(103)  Turpat, 238. punkts.

103

(104)  Turpat, 239.–244. punkts.

104

(105)  Turpat, 245.–301. punkts.

105

(106)  Turpat, 253.–255. punkts.

106

(107)  Turpat, 257.–258. un 265. punkts.

107

(108)  Turpat, 259.–264. punkts.

108

(109)  Turpat, 266.–278. punkts.

109

(110)  Turpat, 279.–288. punkts.

110

(111)  Turpat, 286. punkts.

111

(112)  Turpat, 288. punkts.

112

(113)  Turpat, 290. punkts.

113

(114)  Turpat, 300. punkts.

114

(115)  Turpat, 308. punkts.

115

(116)  Skatīt 2. zemsvītras piezīmi.

116

(117)  Šajā jomā skatīt spriedumu lietā T-137/10, 310. un 313. punkts.

117

(118)  Jautājums par to, vai šīs darbības patiesi ir vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi LESD 106. panta 2. punkta nozīmē un vai šīs darbības ir uzticētas slimnīcām ar pienācīgi pamatotu pilnvarojuma aktu, tiks izskatīts turpmāk (7.3.4. punktā).

118

(119)  Šajā jomā skatīt spriedumu lietā T-137/10, 308. punkts.

119

(120)  Skatīt 2013. gada 25. janvāra spriedumu lietā RG 2010/15534/A, ASBL, La Clinique Fond'Roy/[...] un Uklas (Uccle) un Anderlehtas (Anderlecht) CPAS.

120

ASBL

La Clinique Fond'Roy

(Uccle)

(Anderlecht) CPAS

(121)  Karaļa 1996. gada 12. decembra rīkojums par steidzamo medicīnisko palīdzību norāda, ka steidzamību novērtē un apliecina ārsts vai zobārsts. Steidzamība nav definēta likumā, bet to novērtē konsultējošais ārstniecības speciālists. Tādējādi steidzamā medicīniskā palīdzība var ietvert jebkuru aprūpes un profilaktiska rakstura ārstēšanu, kas sniegta slimnīcā vai ambulatori, kā arī zāļu izrakstīšanu. Līdz ar to steidzamā medicīniskā palīdzība atšķiras no steidzamības, kas apdraud dzīvību, kura minēta 97. apsvērumā.

121

(122)  
  MC-Informations, Nr. 211 (2004. gada februāris), 8.–14. lpp.

122

MC-Informations

(123)  Skatīt 49. zemsvītras piezīmi, kurā šī organizācija aprakstīta īsumā.

123

(124)  Nolīgumi par “patvēruma sniegšanu” ir noslēgti starp IRIS slimnīcām un 17 no 19 Briseles galvaspilsētas reģiona CPAS [skatīt arī 187.–188. apsvērumu]. Šie nolīgumi nosaka kārtību, kādā CPAS atlīdzina ārstēšanas izdevumus pacientiem, kuri nespēj paši samaksāt par ārstēšanu un kuriem nav apdrošināšanas, ievērojot vairākus nosacījumus. Cita starpā, šie nolīgumi paredz, ka IRIS slimnīcām iespēju robežās jāapkopo informācija, kas nepieciešama “sociāliem pētījumiem” [skatīt arī 210.–211. apsvērumu].

124

IRIS

CPAS

CPAS

IRIS

(125)  
  LCH 2. pants ir formulēts šādi: “Šajā koordinētajā likumā slimnīcas ir veselības aprūpes iestādes, kurās specializētas ārsta pārbaudes un/vai īpašu ārstēšanu, kas saistīta ar medicīnu, ķirurģiju un iespējams arī dzemdniecību, var veikt vai piemērot jebkurā brīdī daudznozaru kontekstā, noteiktos aprūpes apstākļos un nepieciešamā un piemērotā medicīniskā, medicīniski tehniskā, paramedicīniskā un loģistikas sistēmā pacientiem, kuri tajās ir uzņemti un var uzturēties, jo viņu veselības stāvoklim vajadzīgs šāds aprūpes kopums, lai varētu ārstēt vai atvieglot slimību, atjaunot vai uzlabot veselības stāvokli vai stabilizēt traumas visīsākajā termiņā.”

125

LCH

(126)  Valsts padomes Tiesību aktu nodaļas atzinums par 2003. gada 13. februāra rīkojuma provizorisko projektu par īpašu subsīdiju piešķiršanu Briseles galvaspilsētas reģiona komūnām.

126

(127)  Skatīt 19. apsvērumā šā panta precīzu redakciju.

127

(128)  Federālā valdība pieņem plānu attiecībā uz slimnīcas gultām (“slimnīcu programmu izstrāde”), pamatojoties uz dažādiem rādītājiem (medicīnas, ķirurģijas, geriatrijas, maternitātes, pediatrijas, rehabilitācijas, psihiatrijas, neonatoloģijas utt.), ņemot vērā Briseles, Flandrijas reģiona, Valonijas reģiona un visas karalistes kopējo iedzīvotāju skaitu un pamatojoties uz Publisko slimnīcu iestāžu padomes priekšlikumu.

128

(129)  Konkrētāk, Beļģijas iestādes atzīmē, ka LCH visprecīzāk nosaka deficīta kompensēšanas kārtību gadījumā, ja publiska slimnīca tiek nodota privātam īpašniekam, bet likums par CPAS paredz tikai vispārīgus principus, kā atvērt un pārvaldīt CPAS izveidotas iestādes.

129

LCH

CPAS

CPAS

(130)  Beļģijas iestādes atzīmē, ka, lai gan tika meklēts pircējs, Franču slimnīca 2008. gada 9. maijā pēkšņi slēdza savas durvis uzņemšanai. Tās paskaidro, ka šī slimnīca jau iepriekš bija slēgusi savu pediatrijas un maternitātes nodaļu. Kā apgalvo Beļģijas iestādes, šo nodaļu pacienti visas dienas garumā tika pārvesti uz citām Briseles reģiona slimnīcām.

130

(131)  
  LCH izpratnē IRIS slimnīcas ir uzskatāmas par CPAS pārvaldītām.

131

LCH

IRIS

CPAS

(132)  Gada summa ir atkarīga no Briseles galvaspilsētas reģiona budžetā pieejamajiem līdzekļiem un attiecīgo komūnu pieprasījumiem. Laikposmā no 2003. līdz 2014. gadam īpašā subsīdija sasniedza 10 miljonu euro robežu katru gadu, izņemot 2010. gadu (9 miljoni) un 2011. gadu (9,5 miljoni).

132

(133)  Tādēļ Beļģijas iestādes konstatē, ka privātajām slimnīcām, kas izveidotas, piemēram, pamatojoties uz likumu par bezpeļņas asociācijām (“likums par ASBL
  ”), arī jāievēro LCH prasības, pildot slimnīcas funkcijas. Tomēr, tā kā likums par ASBL neuzdod iestādēm, kuras regulē, nekādus īpašus uzdevumus, šo privāto slimnīcu pienākumus regulē vienīgi LCH.

133

ASBL

LCH

ASBL

LCH

(134)  Skatīt grozīto 1964. gada 8. jūlija likumu (Moniteur belge, 1964. gada 25. jūlijs, 8153. lpp.).

134

Moniteur belge

(135)  Pretēji iepriekš minētajai neatliekamajai medicīniskajai palīdzībai [skatīt 72. apsvērumu], kas ietver programmās noteiktu aprūpi, neatliekamā medicīniskā palīdzība attiecas uz aprūpi, kas nepieciešama tūlīt, situācijās, kad ir apdraudēta dzīvība.

135

(136)  Tas nozīmē, ka, pat ja slimnīca nepilda noteiktus uzdevumus neatliekamās medicīniskās palīdzības jomā, kā norādīts 1964. gada 8. jūlija likumā, tai joprojām ir jāsniedz palīdzība neatliekamās medicīniskās palīdzības situācijās, cik vien labi tā spēj (proti, ņemot vērā infrastruktūras un personāla iespējas).

136

(137)  Neatliekamo medicīnisko palīdzību regulē 57. panta 2. punkts un 1996. gada 12. decembra karaļa rīkojums.

137

(138)  Briseles Pirmās instances tiesa 2013. gada 25. janvāra spriedumā konstatē: “Sistēmas vispārīgā struktūra ir tāda, ka CPAS vai nu pats sniedz neatliekamo medicīnisko palīdzību, rūpējoties par personām, kurām vajadzīga neatliekama aprūpe, paša pārvaldītā slimnīcā, vai arī sedz šai personai nodrošinātās aprūpes izmaksas privātā slimnīcā. Ja šī palīdzība visbiežāk tiek sniegta iestādē, kura ir atkarīga no attiecīgā CPAS vai ar kuru tam ir noslēgta vienošanās, var gadīties, ka hospitalizācija notiek citā iestādē steidzamības dēļ, kas izriet no hospitalizējamās personas stāvokļa. Šādā gadījumā nenotiek ne iepriekšēja konsultēšanās ar CPAS, ne arī visbiežāk – ar attiecīgo personu, un ātru lēmumu vienpusēji pieņem izsauktā neatliekamās palīdzības dienesta feldšeri vai, kā šajā gadījumā, karaļa prokurors. Šīs paātrinātās procedūras neparastais vai izņēmuma raksturs neļauj CPAS atteikties no atbildības par hospitalizācijas izmaksām citā iestādē, kas nav šā centra iestāde [...].” [Izcēlums treknrakstā pievienots.]

138

CPAS

šī palīdzība visbiežāk tiek sniegta iestādē, kura ir atkarīga no attiecīgā CPAS

CPAS

Šīs paātrinātās procedūras neparastais vai izņēmuma raksturs

CPAS

(139)  Lieta T-137/10, 208.–215. punkts.

139

(140)  Turpat, 217. punkts.

140

(141)  Turpat, 218. punkts.

141

(142)  No tā izriet, ka šajā lēmumā sniegtais novērtējums atšķiras no novērtējuma Komisijas 2009. gada lēmumā, kurš tika atcelts un kurā iejaukšanās pasākumi, ko īstenoja ar FRBRTC un īpašo subsīdiju starpniecību, tika zināmā mērā vērtēti atsevišķi no deficīta kompensēšanas.

142

FRBRTC

(143)  Vidēji, no 68 līdz 90 % attiecīgā slimnīcu deficīta, kas pilnībā reģistrēts 1996.–2014. gadā, kompensēja komūnas, izmantojot FRBRTC līdzekļus vai Briseles galvaspilsētas reģiona īpašās subsīdijas. Lai segtu pārējo, komūnām bija jāizmanto pašu līdzekļi, un, kā skaidrots turpmāk [skatīt 234. apsvērumu], 2014. gada beigās tām joprojām bija jāmaksā (atkal izmantojot pašu līdzekļus) papildu kompensācija, kuras kopsumma bija aptuveni 15 miljoni euro, lai segtu piecu IRIS slimnīcu deficītu.

143

FRBRTC

IRIS

(144)  Veicot aprēķinus tā, lai sniegtu pareizu novērtējumu, Komisija izmanto pieejamos datus, proti, par laiku no 1996. līdz 2014. gadam [izņēmumus skatīt 236. apsvērumā].

144

(145)  Lieta C-222/04, Ministero dell'Economia e delle Finanze/Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato, Cassa di Risparmio di San Miniato, ECLI:EU:C:2006:8, 129. punkts.

145

Ministero dell'Economia e delle Finanze/Cassa di Risparmio di Firenze SpA, Fondazione Cassa di Risparmio di San Miniato, Cassa di Risparmio di San Miniato

(146)  Apvienotās lietas C-180/98.–C-184/98, Pavel Pavlov e.a./ Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten, ECLI:EU:C:2000:428, 74. punkts.

146

Pavel Pavlov e.a./ Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten

(147)  Lieta C-41/90, Höfner&Fritz Elser/ Macrotron GmbH, ECLI:EU:C:1991:161, 21. punkts, un apvienotās lietas C-180/98.–C-184/98, Pavel Pavlov e.a./ Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten, ECLI:EU:C:2000:428, 74. punkts.

147

Höfner&Fritz Elser/ Macrotron GmbH

Pavel Pavlov e.a./ Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten

(148)  Lieta C-118/85, Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika, ECLI:EU:C:1987:283, 7. punkts, un lieta C-35/96, Eiropas Kopienu Komisija/Itālijas Republika, ECLI:EU:C:1998:303, 36. punkts.

148

(149)  Lieta C-82/01 P, Aéroports de Paris/Eiropas Kopienu Komisija, ECLI:EU:C:2002:617, 74. punkts, un lieta C-49/07, Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)/Elliniko Dimosio, ECLI:EU:C:2008:376, 25. punkts. Skatīt arī Komisijas paziņojumu par Eiropas Savienības atbalsta noteikumu piemērošanu kompensācijai, kas piešķirta par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu (OV C 8, 11.1.2012., 4. lpp., 9. punkts).

149

Aéroports de Paris

Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)/Elliniko Dimosio

(150)  Lieta C-49/07, Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)/Elliniko Dimosio, ECLI:EU:C:2008:376, 27. punkts, un lieta C-244/94, Fédération française des sociétés d'assurance, Société Paternelle-Vie, Union des assurances de Paris-Vie un Caisse d'assurance et de prévoyance mutuelle des agriculteurs/Lauksaimniecības un zvejniecības ministrija, ECLI:EU:C:1995:392, 21. punkts.

150

Motosykletistiki Omospondia Ellados NPID (MOTOE)/Elliniko Dimosio

Fédération française des sociétés d'assurance, Société Paternelle-Vie, Union des assurances de Paris-Vie

Caisse d'assurance et de prévoyance mutuelle des agriculteurs

(151)  Lieta C-157/99, B.S.M. Geraets-Smits/Stichting Ziekenfonds VGZ un H.T.M. Peerbooms/Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen, ECLI:EU:C:2001:404, 58. punkts, kurā Tiesa atzina – apstāklis, ka slimnīcas nodrošināto medicīnisko ārstēšanu tiešā veidā finansē slimokases, pamatojoties uz iepriekšēju vienošanos un tarifiem, nevar izslēgt šo ārstēšanu no saimniecisko darbību piemērošanas jomas LESD nozīmē un maksājumi, ko veic slimokases, “pat ja ir vienreizēji, patiesi ir atlīdzība par slimnīcas pakalpojumiem un nenoliedzami tiek izmantoti kā atlīdzība slimnīcas iestādē, kas to saņem un ir iesaistīta saimnieciska rakstura darbībā”. Tiesa šajā jomā arī piebilda, ka šī atlīdzība ne obligāti jāmaksā tiem, kuri izmanto minētos pakalpojumus.

151

B.S.M

Geraets-Smits/Stichting Ziekenfonds VGZ

H.T.M. Peerbooms/Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen

(152)  Lieta C-157/99, B.S.M. Geraets-Smits/Stichting Ziekenfonds VGZ un H.T.M. Peerbooms/Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen, ECLI:EU:C:2001:404, 53. punkts; apvienotās lietas 286/82 un 26/83, Graziana Luisi un Giuseppe Carbone/Ministero del Tesoro, ECLI:EU:C:1984:35, 16. punkts; lieta C-159/90, The Society for the Protection of Unborn Children Ireland Ltd/Stephen Grogan un citi, ECLI:EU:C:1991:378, 18. punkts; lieta C-368/98, Abdon Vanbraekel un citi/Alliance nationale des mutualités chrétiennes (ANMC), ECLI:EU:C:2001:400, 43. punkts; un lieta T-167/04, Asklepios Kliniken GmbH/Eiropas Kopienu Komisija, ECLI:EU:T:2007:215, 49.–55. punkts.

152

B.S.M

Geraets-Smits/Stichting Ziekenfonds VGZ

H.T.M. Peerbooms/Stichting CZ Groep Zorgverzekeringen,

Graziana Luisi

Giuseppe Carbone

Ministero del Tesoro

The Society for the Protection of Unborn Children Ireland Ltd/Stephen Grogan

Abdon Vanbraekel

Alliance nationale des mutualités chrétiennes (ANMC)

Asklepios Kliniken GmbH

(153)  Skatīt arī Komisijas paziņojumu par Eiropas Savienības atbalsta noteikumu piemērošanu kompensācijai, kas piešķirta par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu (OV C 8, 11.1.2012., 4. lpp., 24. punkts).

153

(154)  Lieta T-319/99, Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental (FENIN)/Eiropas Kopienu Komisija, ECLI:EU:T:2003:50, 39. punkts. Skatīt arī lietu T-137/10, 90. un 91. punkts, kā arī Komisijas paziņojumu par Eiropas Savienības atbalsta noteikumu piemērošanu kompensācijai, kas piešķirta par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu (OV C 8, 11.1.2012., 4. lpp., 22. punkts).

154

Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental (FENIN)

(155)  Skatīt šajā jomā lietu C-355/00, Freskot AE/ Elliniko Dimosio, ECLI:EU:C:2003:298, 53. punkts. Šajā lietā Tiesa arī uzsvēra, ka sniedzamos pakalpojumus un iemaksas, kas veicamas saskaņā ar obligātās apdrošināšanas shēmu, valsts likumdevējs bija noteicis detalizēti.

155

Freskot AE/ Elliniko Dimosio

(156)  Lieta C-39/94, Syndicat français de l'Express international (SFEI) e.a./La Poste e.a., ECLI:EU:C:1996:285, 60. punkts, un lieta C-342/96, Spānijas Karaliste/Eiropas Kopienu Komisija, ECLI:EU:C:1999:210, 41. punkts.

156

Syndicat français de l'Express international (SFEI) e.a./La Poste e.a.

(157)  Lieta 173/73, Itālijas Republika/Eiropas Kopienu Komisija, ECLI:EU:C:1974:71, 13. punkts.

157

(158)  Lieta C-280/00, Altmark Trans GmbH un Regierungspräsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, piedaloties Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht, ECLI:EU:C:2003:415, 87.–95. punkts.

158

Altmark Trans GmbH

Regierungspräsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH

Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht

(159)  Lieta T-289/03, British United Provident Association Ltd (BUPA), BUPA Insurance Ltd un BUPA Ireland Ltd/Eiropas Kopienu Komisija, ECLI:EU:T:2008:29, 159. punkts. Tiesa atzina, ka “... Tiesas interpretācija Kopienu tiesību normai vienīgi paskaidro un precizē šīs normas nozīmi un apjomu, kā tas būtu jāsaprot un jāpiemēro no tās spēkā stāšanās dienas. No tā izriet, ka šādi interpretētu normu var un vajag piemērot arī tiesiskajām attiecībām, kas radušās un izveidotas pirms attiecīgā sprieduma, un tikai izņēmuma gadījumā, piemērojot vispārīgo tiesiskās paļāvības principu, kas ir pamatā Kopienu tiesību sistēmai, Tiesa var būt spiesta ierobežot iespēju ieinteresētajām personām atsaukties uz normu, ko tā interpretējusi, lai apšaubītu labticīgi izveidotas tiesiskās attiecības.”

159

British United Provident Association Ltd (BUPA), BUPA Insurance Ltd

BUPA Ireland Ltd

(160)  Lieta C-209/03, Karaliene pēc Dany Bidar lūguma/London Borough of Ealing un Izglītības un kvalifikācijas valsts sekretārs, ECLI:EU:C:2005:169, 66. un 67. punkts, un lieta C-292/04, Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde un Marina Stöffler/Finanzamt Bonn-Innenstadt, ECLI:EU:C:2007:132, 34.–36. punkts.

160

Dany Bidar

London Borough of Ealing

Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde

Marina Stöffler/Finanzamt Bonn-Innenstadt

(161)  Lieta T-358/94, Compagnie nationale Air France/Eiropas Kopienu Komisija, ECLI:EU:T:1996:194, 56. punkts.

161

Compagnie nationale Air France

(162)  Lieta 248/84, Vācijas Federatīvā Republika/Eiropas Kopienu Komisija, ECLI:EU:C:1987:437, 17. punkts, un apvienotās lietas T-92/00 un T-103/00, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, EU:T:2002:61, Ramondín, SA un Ramondín Cápsulas, SA (T-103/00)/Eiropas Kopienu Komisija, EU:T:2002:61, 57. punkts.

162

Territorio Histórico de Álava

Diputación Foral de Álava

Ramondín, SA

Ramondín Cápsulas, SA

(163)  Lieta 730/79, Philip Morris Holland BV/Eiropas Kopienu Komisija, ECLI:EU:C:1980:209, 11. punkts, un apvienotās lietas T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97–607/97, T-1/98, T-3/98–T-6/98 un T-23/98, Alzetta Mauro e.a./Eiropas Kopienu Komisija, ECLI:EU:T:2000:151, 80. punkts.

163

Philip Morris Holland BV

Alzetta Mauro e.a.

(164)  Lieta T-288/97, Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia/Komisija, ECLI:EU:T:1999:125, 41. punkts.

164

Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia

(165)  Skatīt, piemēram, lietu C-280/00, Altmark Trans un Regierungspräsidium Magdeburg, ECLI:EU:C:2003:415, 78. punkts; apvienotās lietas C-197/11 un C-203/11, Libert un citi, ECLI:EU:C:2013:288, 78. punkts; un lietu C-518/13, Eventech, ECLI:EU:C:2015:9, 67. punkts.

165

Altmark Trans

Regierungspräsidium Magdeburg

Libert

Eventech

(166)  Lieta C-279/08 P, Komisija/Nīderlande, ECLI:EU:C:2011:551, 131. punkts.

166

(167)  Skatīt apvienotās lietas T-447/93, T-448/93 un T-449/93, AITEC un citi/Komisija, ECLI:EU:T:1995:130, 141. punkts.

167

AITEC

(168)  Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumus valsts atbalsta lietās N 258/2000, Piscine Dorsten (OV C 172, 16.6.2001., 16. lpp.); Komisijas 2003. gada 29. oktobra Lēmums 2004/114/EK par atbalsta pasākumiem, ko Nīderlande piešķir bezpeļņas jahtu ostām Nīderlandē (OV L 34, 6.2.2004., 63. lpp.); N 458/2004, Editorial Andaluza Holding, OV C 131, 28.5.2005., 12. lpp.; SA.33243, Jornal de Madeira, OV C 131, 28.5.2005., 12. lpp.; SA.34576, Portugāle – pastāvīgie aprūpes pakalpojumi Jean Piaget Nord-est, OV C 73, 13.3.2013., 1. lpp.; N 543/2001, Īrija – nodokļu amortizācija slimnīcām, OV C 154, 28.6.2002., 4. lpp.; SA.37432, Publisko slimnīcu finansēšana reģionā Hradec Králové, OV C 203, 19.6.2015., 1. lpp.; SA.37904, Durmersheim medicīnas centram paredzētais valsts atbalsts, OV C 188, 5.6.2015., 1. lpp.; SA.33149, Städtische Projektgesellschaft “Wirtschaftsbüro Gaarden-Kiel”
  , OV C 188, 5.6.2015., 1. lpp.; SA.38035, Ortopēdiskā medicīnā un traumas ķirurģijā specializētai rehabilitācijas klīnikai paredzētais atbalsts, OV C 188, 5.6.2015., 1. lpp.; SA.39403, Nīderlande – Atbalsts ieguldījumiem ostā Lauwersoog, OV C 259, 7.8.2015., 1. lpp.; SA.37963, Apvienotā Karaliste – Glenmore Lodge, OV C 277, 21.8.2015., 1. lpp.; un SA. 38208, Apvienotā Karaliste – Dalībnieku turētie golfa klubi, OV C 277, 21.8.2015., 1. lpp..

168

Piscine Dorsten

Editorial Andaluza Holding

Jornal de Madeira

Jean Piaget Nord-est

Hradec Králové

Durmersheim

Städtische Projektgesellschaft “Wirtschaftsbüro Gaarden-Kiel”

Lauwersoog

Glenmore Lodge

(169)  Skatīt lietu N 543/2001, Īrija – nodokļu amortizācija slimnīcām (OV C 154, 28.6.2002., 4. lpp.); SA.37432, Publisko slimnīcu finansēšana reģionā Hradec Králové (OV C 203, 19.6.2015., 1. lpp.); SA.38035, Ortopēdiskā medicīnā un traumas ķirurģijā specializētai rehabilitācijas klīnikai paredzētais atbalsts (OV C 188, 5.6.2015., 1. lpp.).

169

Hradec Králové

(170)  http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Statistics_on_European_cities/fr, vietne apmeklēta 2015. gada 8. jūlijā.

170

(171)  Komisijas paziņojums – Eiropas Savienības nostādnes par valsts atbalstu, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (OV C 8, 11.1.2012., 15. lpp.).

171

(172)  Komisijas 2011. gada 20. decembra Lēmums 2012/21/ES par Līguma par Eiropas Savienības darbību 106. panta 2. punkta piemērošanu valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem dažiem uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (OV L 7, 11.1.2012., 3. lpp.).

172

(173)  Kopienas nostādnes par valsts atbalstu, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (OV C 297, 29.11.2005., 4. lpp.).

173

(174)  Skatīt 13. zemsvītras piezīmi.

174

(175)  Skatīt 2012. gada VTNP lēmuma 8. apsvērumu.

175

(176)  Lieta C-179/90, Merci convenzionali porto di Genova, ECLI:EU:C:1991:464, 27. punkts; lieta C-242/95, GT-Link A/S, ECLI:EU:C:1997:376, 53. punkts; un lieta C-266/96, Corsica Ferries France SA, ECLI:EU:C:1997:376, ECLI:EU:C:1998:306, 45. punkts.

176

Merci convenzionali porto di Genova

GT-Link A/S

Corsica Ferries France SA

(177)  Lieta T-289/03, BUPA e.a./Komisija, ECLI:EU:T:2008:29, 166.–169. un 172. punkts; lieta T-17/02, Fred Olsen, ECLI:EU:T:2005:218, 216. punkts.

177

BUPA e.a

Fred Olsen

(178)  Skatīt 2012. gada VTNP lēmuma 4. pantu.

178

(179)  Skatīt 2012. gada VTNP lēmuma 4. panta a) apakšpunktu.

179

(180)  Skatīt 2012. gada VTNP lēmuma 4. panta b) apakšpunktu.

180

(181)  Skatīt 2012. gada VTNP lēmuma 4. panta c) apakšpunktu.

181

(182)  Skatīt 2012. gada VTNP lēmuma 4. panta d) apakšpunktu.

182

(183)  Skatīt 2012. gada VTNP lēmuma 4. panta e) apakšpunktu.

183

(184)  Skatīt 2012. gada VTNP lēmuma 4. panta f) apakšpunktu.

184

(185)  Lieta T-137/10, 95. punkts.

185

(186)  Lieta C-390/06, Nuova Agricast Srl/Ministero delle Attività Produttive, ECLI:EU:C:2008:224.

186

Nuova Agricast Srl/Ministero delle Attività Produttive

(187)  Skatīt 25. apsvērumu un jo īpaši norādi 1994. gada 19. maija sadarbības līgumā par nepieciešamību “sniegt garantijas attiecībā uz publisko slimnīcu īpatnību saglabāšanu [...]”. [Izcēlums treknrakstā pievienots.] Skatīt arī IRIS 1996.–2001. gada stratēģisko plānu, jo īpaši iedaļu “Strukturālās asis” (3. lpp.): “lai varētu turpināt medicīnas atbrīvošanu no jebkādas komerciālas loģikas
  ”, un iedaļu “Saistītie mērķi” (54. lpp.): “Publisko slimnīcu [proti, IRIS slimnīcu] galvenais mērķis ir nodrošināt sociālo medicīnu; tādēļ tām ir jāpilda sociālo pienākumu prasības
  ”. [Izcēlums treknrakstā pievienots.]

187

publisko slimnīcu īpatnību saglabāšanu

IRIS

medicīnas atbrīvošanu no jebkādas komerciālas loģikas

IRIS

galvenais mērķis ir nodrošināt sociālo medicīnu

jāpilda sociālo pienākumu prasības

(188)  Skatīt sākšanas lēmuma 87. apsvērumu.

188

(189)  Papildu informāciju par pilnvarām, kas saistītas ar šiem trim pienākumiem, skatīt 170. un turpmākos apsvērumos.

189

(190)  Kā iepriekš skaidrots [skatīt 83. un 91. apsvērumu], saskaņā ar Beļģijas Valsts padomes tiesību normām, kamēr pastāv medicīniskās un sociālās vajadzības, kuru dēļ IRIS slimnīcas tika izveidotas, valsts iestādes nevar šīs slimnīcas slēgt vai nodot īpašniekam privātajā sektorā.

190

IRIS

(191)  Izmaksas, kas saistītas ar IRIS slimnīcu valsts uzņēmuma statusu, tiek iekļautas izmaksās, ko rada slimnīcu pamatuzdevums un papildu VTNP pienākumi, un tādējādi var palielināt šo darbību radīto deficītu.

191

IRIS

(192)  Skatīt jo īpaši 28. pantu Medicīniskās rīcības kodeksā, kuru izstrādājusi Valsts vispārējā medicīnas padome (2015. gada 27. jūlija redakcijā).

192

(193)  Skatīt 120. zemsvītras piezīmi.

193

(194)  BūtībāBeļģijas iestāžu sniegtie dati liecina, ka vairāk nekā 85 % gadījumu Briseles galvaspilsētas reģionā steidzamo medicīnisko palīdzību sniedz IRIS slimnīcas. Šos datus nosaka, ņemot vērā to, ka IRIS slimnīcas apkalpo tikai 35 % slimnīcas gultu reģionā (skatīt arī 3. zemsvītras piezīmi). Citos gadījumos ārstēšanu veic citi aprūpes pakalpojumu sniedzēji, jo īpaši ģimenes ārsti un privātās slimnīcas. Tā ir jo īpaši attiecībā uz psihiatrisko aprūpi, kā gadījumā, kas minēts 172. apsvērumā, jo IRIS slimnīcas nenodrošina šāda veida aprūpi.

194

IRIS

IRIS

IRIS

(195)  Līdzīgu pamatojumu varētu izmantot, piemēram, pasta operators, kas nodrošina universālus pasta pakalpojumus. Šim operatoram ir uzdots sniegt VTNP, taču viņam nav pienākuma piegādāt vēstules bez maksas, ja klients nevar vai nevēlas maksāt par šo pakalpojumu.

195

(196)  Skatīt pētījumu, kuru 2008. gadā publicēja Verbruikersateljee, ar nosaukumu “
  Is uw portemonnee ook ziek? – Een onderzoek naar medische kosten en schulden
  ”.

196

Verbruikersateljee

Is uw portemonnee ook ziek?

Een onderzoek naar medische kosten en schulden

(197)  Turpat.

197

(198)  Beļģijas Senāta 2013. gada 16. jūlija sēde, Likumprojekts par veselības aprūpes pieejamības uzlabošanu, iesniedzēja – Leona Detiège un citi. Šā projekta izskatīšanas termiņš izbeidzās 2014. gadā federālo vēlēšanu dēļ.

198

Leona Detiège

(199)  Praksē šīs slimnīcas atbild par pacientu uzņemšanu (gan konsultācijām, gan hospitalizācijai), rēķinu izrakstīšanu un uzraudzību nesamaksāšanas gadījumos. Lielākā daļa CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann, HUDERF un Institut Bordet ārstu saņem algu, bet citi ārsti tiek atalgoti, pamatojoties uz rēķiniem par ārstēšanu, ko viņi izraksta, neatkarīgi no tā, vai pacients ir samaksājis. Līdz ar to nevienam ārstam šajās slimnīcās nav iemesla atteikt pacientiem, kuri nevar samaksāt. Ārstiem, kuri strādā Iris Sud slimnīcās, jāievēro šo slimnīcu vispārīgie noteikumi vismaz 80 % darbalaika, un viņi drīkst nodarboties ar privātpraksi ne vairāk kā 20 % darbalaika. Šajos 80 % darbalaika ārstiem jāpiemēro INAMI tarifi un jāievēro princips, ka visi pacienti jāārstē atbilstoši IRIS slimnīcām uzdotajam pienākumam. Tādā veidā Iris Sud slimnīcas nodrošina visu pacientu ārstēšanu neatkarīgi no viņu maksātspējas.

199

CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann, HUDERF

Institut Bordet

Iris Sud

INAMI

IRIS

Iris Sud

(200)  Likuma par CPAS 57. panta 2. punkts ierobežo CPAS pienākumus divos īpašos gadījumos, proti, attiecībā uz ārzemniekiem, kuri Beļģijā uzturas nelikumīgi (proti, migrantiem bez dokumentiem), un šo ārzemnieku bērniem.

200

CPAS

CPAS

(201)  Izcēlums treknrakstā pievienots.

201

(202)  Iedaļa “Stratēģiskā plāna vispārējie mērķi” (2. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

202

(203)  Turpat. Izcēlums treknrakstā pievienots.

203

(204)  Iedaļa “Veicinošie mērķi” (52. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

204

(205)  Turpat (54. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

205

(206)  Iedaļa “Strukturālās asis” (3. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

206

(207)  Skatīt šajā jomā iedaļu “Veicinošie mērķi” (74. lpp.): palielināt mūsu pieejamību visiem iedzīvotāju slāņiem, jo īpaši tiem, kas atrodas visnelabvēlīgākajā situācijā [izcēlums treknrakstā pievienots].

207

jo īpaši tiem, kas atrodas visnelabvēlīgākajā situācijā

(208)  Skatīt iedaļu “Ievads” (7. lpp.).

208

(209)  Turpat (10. lpp.).

209

(210)  Skatīt iedaļu “Slimnīcu projekts – uz pacientu orientēta slimnīca” (79. lpp.).

210

(211)  Skatīt iedaļu “Publisko slimnīcu īpašie uzdevumi” (85. lpp.) [izcēlums treknrakstā pievienots].

211

(212)  Skatīt iedaļu “Ievads” (12. lpp.), kur konstatēts, ka IRIS slimnīcas ārstē proporcionāli mazāk pacientu, no kuriem slimnīcas var iekasēt papildmaksu (kas slimnīcās veido papildu ieņēmumu avotu).

212

IRIS

(213)  Skatīt iedaļu “Ievads” (13. lpp.), kas atsaucas uz (2001. gada) aplēsi par papildu izmaksām, ko rada tādu pacientu uzņemšana, kuriem ir (vis)vājākais sociāli ekonomiskais profils. Šīs izmaksas veido aptuveni 10,4 miljonus euro gadā un arvien palielinās.

213

(214)  Izņēmums ir Institut Bordet, kurā šis īpatsvars ir augstāks par vidējo, un to var izskaidrot ar šajā slimnīcā ārstētās slimības (proti, vēža) smagumu.

214

Institut Bordet

(215)  Tās ir privātas struktūras, kas atbild par medicīnisko izdevumu atlīdzināšanu Beļģijas sociālā nodrošinājuma sistēmā (jo īpaši par veselības aprūpes apdrošināšanu un obligāto invaliditātes apdrošināšanu).

215

(216)  Finansējums atbilstoši BMF B8 iedaļai tiek piešķirts, pamatojoties uz šo klasifikāciju [skatīt arī 189. apsvērumu].

216

BMF

(217)  Pēc tam Federālais sociālās integrācijas valsts dienests var izmaksāt kompensācijas CPAS, ja tiek ievēroti vairāki nosacījumi (skatīt arī 258. zemsvītras piezīmi par piemērojamo juridisko pamatu).

217

CPAS

(218)  Klasifikācijā tiek ņemta vērā arī to pacientu proporcija, uz kuriem attiecas sociālā nodrošinājuma sistēma, bet kuriem pašiem jāmaksā slimnīcai mazāka iemaksa, jo viņi tiek uzņemti vai nu 1) “ar maksimālu sociālo segumu”, vai 2) “ar maksimālo segumu pacientiem, kuri ir vientuļi un ar zemiem ienākumiem”.

218

(219)  Kristīgās savstarpējās sabiedrības publikācija definē sociālos pacientus kā tos, kuri izmanto “sociālo franšīzi” (piemēram, pensionāri, kuri saņem garantētus ienākumus, cilvēki, kuri drīkst saņemt lielāku pabalstu, invaliditātes pabalstu, integrācijas pabalstu vai lielākus bērnu pabalstus, un ilgstošie bezdarbnieki). Kā apgalvo Beļģijas iestādes, jēdziens “sociālā franšīze” Beļģijas tiesību sistēmā no 1993. gada ir atcelts un aizstāts ar terminu “maksimālie sociālie maksājumi”.

219

(220)  To apliecina fakts, ka šīs publikācijas tabulām pamatā ir “apdrošināšanas sabiedrību” dati, proti, tādu organizāciju dati kā savstarpējās palīdzības sabiedrības, kas atbild par medicīnisko izdevumu kompensēšanu saskaņā ar Beļģijas sociālā nodrošinājuma noteikumiem, ko reglamentē INAMI.

220

INAMI

(221)  Kristīgās savstarpējās sabiedrības publikācija viņus definē kā pacientus, kas reģistrēti CPAS.

221

CPAS

(222)  Līdz ar to jāuzsver, ka, lai gan IRIS slimnīcas iesniedz datus, kas palīdz veikt sociālo izpēti, CPAS pats pieņem lēmumu par to, vai cilvēkam pienākas ārstēšanas izdevumu kompensācija. Nolīgumā par “patvēruma sniegšanu” šajā jomā ir norādīts, ka katra IRIS slimnīca “iespēju robežās apkopo pirmo informāciju par sociālās situācijas izpēti un nosūta to CPAS
  ”.

222

IRIS

CPAS

IRIS

CPAS

(223)  Ņemot vērā to, ka informācijas vākšana sociālajai izpētei ir tikai viens no uzdevumiem, kas jāpilda IRIS slimnīcu sociālā dienesta nodaļām, šīs izmaksas ietilpst kopsummā, kas saistīta ar IRIS slimnīcu paplašinātajiem pienākumiem sociālo pakalpojumu jomā, kuri tiks apskatīti turpmāk [skatīt 213. apsvērumu].

223

IRIS

IRIS

(224)  Komisija atzīmē, ka šķiet – procentu likme, ko piemēro IRIS slimnīcas, atbilst procentu likmei tirgū attiecīgajā datumā (proti, 2011. gada sākumā). Pašlaik (2016. gadā) šī procentu likme ir daudz zemāka, un tas samazina IRIS slimnīcu izmaksas. Tomēr ļoti ilgie maksājuma termiņi joprojām apgrūtina IRIS slimnīcu darbību, jo tām visu laiku jāpārvar likviditātes plaisa starp izejošajiem un ienākošajiem maksājumiem.

224

IRIS

IRIS

IRIS

(225)  
  CPAS kompensācijas par trūcīgiem pacientiem nav automātiskas, bet izriet no novērtējuma, kuru visi CPAS veic katrā gadījumā atsevišķi, pamatojoties uz sociālo izpēti (attiecībā uz aprūpi steidzamos gadījumos). Līdz ar to Beļģijas iestādes atzīmē, ka 2015. gada pirmo triju ceturkšņu laikā CPAS noraidīja 749 kompensācijas pieprasījumus, ko iesniedza IRIS slimnīcas, un tādējādi nesamaksātā summa sasniedza aptuveni 3 miljonus euro. 2012. gadā CPAS noraidīja IRIS slimnīcu pieprasītos kompensācijas rēķinus par kopējo summu EUR 4 174 200. Aptuveni 80 % šo rēķinu attiecās uz aprūpi, kas tika sniegta migrantiem bez dokumentiem.

225

CPAS

CPAS

CPAS

IRIS

CPAS

IRIS

(226)  Konkrētāk, ziņojums, kuru publicēja Belfius Banque, liecina, ka 2010. gadā anulēto īstermiņa parādu neto izmaksas (proti, nesamaksātie rēķini) vidēji sasniedza 0,28 % privāto slimnīcu ieņēmumu Beļģijā un 0,40 % publisko slimnīcu ieņēmumu šajā valstī. Salīdzinājumam, šīs izmaksas veidoja 1,22 % IRIS slimnīcu ieņēmumu jeb trīsreiz vairāk nekā vidēji publiskajās slimnīcās.

226

Belfius Banque

IRIS

(227)  Piemēram, privātajai slimnīcai Cliniques de l'Europe pieder viena vieta Uccle un otra – Etterbeek, bet Cliniques universitaires Saint-Luc, privāta slimnīca, darbojas tikai vienā vietā, kas atrodas Woluwe-Saint-Lambert.

227

Cliniques de l'Europe

Uccle

Etterbeek

Cliniques universitaires Saint-Luc

Woluwe-Saint-Lambert

(228)  Protams, šāda izvēle var radīt izmaksas, kas jākompensē ar augstāku efektivitāti vai ko var pamatot ar citiem apsvērumiem, kurus par būtiskiem atzīst privātās slimnīcas vadība.

228

(229)  Programmu izstrādes mehānisms nosaka ne tikai kopējo slimnīcas gultu skaitu reģionā, bet arī ierobežojumus katram pakalpojumu veidam (piemēram, grūtniecības un dzemdību, geriatrijas, pediatrijas vai psihiatrijas utt. jomā).

229

(230)  Piemēram, ne visas privātās slimnīcas piedāvā geriatrijas pakalpojumus, kuri ir mazāk izdevīgi.

230

(231)  Skatīt iedaļu “Strukturālās asis” (6. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

231

(232)  Stratēģiskais plāns atsaucas uz deviņām vietām, nevis uz vienpadsmit (faktisko šādu vietu skaitu), jo divās slimnīcu pilsētiņās katrā atrodas divas slimnīcas, proti, HUDERF un CHU-B objektā Victor Horta, kas atrodas Laeken, un IB un CHU-SP objektā Porte de Hal, kas atrodas Ville de Bruxelles.

232

HUDERF

CHU-B

Victor Horta

Laeken

IB

CHU-SP

Porte de Hal

Ville de Bruxelles

(233)  Skatīt iedaļu “Strukturālās asis” (10. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

233

(234)  Skatīt iedaļu “Pamatinformācija un vide” (21. lpp.): “[...] publiskās slimnīcas [IRIS slimnīcas], kuru darbība ir pamatdarbība vismaz par 80 %, ir tuvās slimnīcas, kas piesaista lielu daļu pacientu loka no komūnas, kurā darbojas, vai no tuvākajiem apgabaliem.”

234

IRIS

(235)  Skatīt iedaļu “Veicinošie mērķi” (74. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

235

(236)  Skatīt iedaļu “Slimnīcu projekts” (36. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

236

(237)  Jāatzīmē, ka šīs abas specializētās slimnīcas abās slimnīcu pilsētiņās darbojas līdzās citai IRIS slimnīcai (skatīt 232. zemsvītras piezīmi), un tas nodrošina pilnu veselības aprūpes pamata piedāvājumu katrā vietā. Zemsvītras piezīme pievienota.

237

IRIS

(238)  Skatīt iedaļu “Slimnīcu projekts” (53. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

238

(239)  Līdz ar to Institut Bordet un HUDERF, kas piedāvā tikai specializētu aprūpi, papildina trīs pārējās IRIS slimnīcas, lai apmierinātu vietējo iedzīvotāju vajadzības pēc veselības aprūpes.

239

Institut Bordet

HUDERF

IRIS

(240)  Skatīt iedaļu “Slimnīcu projekts” (53.–54. lpp.).

240

(241)  Skatīt iedaļu “Slimnīcu projekts” (62. lpp.).

241

(242)  Skatīt iedaļu “Slimnīcu projekts”, kurā ir iekļauts šo līmeņu apraksts (37. lpp.) un tabulas (55.–59. lpp.).

242

(243)  Sadarbības līguma starp Federālo valsti, Briseles galvaspilsētas reģionu un kopīgo Kopienu Komisiju 2. pants šajā jomā paredz: “Minētajam pārstrukturizēšanas paktam jāatbilst šādiem nosacījumiem: 1. jāsniedz garantijas, no vienas puses, attiecībā uz publisko slimnīcu specifikas saglabāšanu, cita starpā izvēloties tādas juridiskās un koordinācijas struktūras, kas nodrošina valsts sektora dominanci pārvaldes struktūrās un lēmumu pieņemšanas procedūrās, un, no otras puses, attiecībā uz vietējo piesaisti, palielinot tieši ievēlēto locekļu pārstāvību pārvaldes struktūru sastāvā
  ” [Izcēlums treknrakstā pievienots].

243

publisko slimnīcu specifikas saglabāšanu

vietējo piesaisti, palielinot tieši ievēlēto locekļu pārstāvību pārvaldes struktūru sastāvā

(244)  Saskaņā ar likuma par CPAS 125. pantu publisko tiesību subjektiem vienmēr ir balsu vairākums dažādās asociāciju pārvaldes un vadības struktūrās un IRIS jumta organizācijā.

244

CPAS

IRIS

(245)  Izcēlums treknrakstā pievienots.

245

(246)  Vidējo ieņēmumu mediāna par 2012. gadu Briseles galvaspilsētas reģiona 19 komūnās sasniedza EUR 13 746 uz vienu iedzīvotāju. Atlikušais IRIS slimnīcu objekts atrodas Ixelles, kur vidējie ieņēmumi sasniedz EUR 14 513 jeb atrodas starp Briseles galvaspilsētas reģiona mediānu un trešo kvartili (proti, 75. procentili). Avots: Briseles informācijas, dokumentēšanas un pētniecības centrs (http://www.briobrussel.be/ned/webpage.asp?WebpageId=345).

246

IRIS

Ixelles

(247)  Trīs no šiem pieciem privāto slimnīcu objektiem atrodas komūnās, kurās vidējie ieņēmumi uz vienu iedzīvotāju pārsniedz Briseles galvaspilsētas reģiona trešo kvartili (proti, 75. procentili).

247

(248)  Oriģinālā karte tika publicēta Tableau de bord de la santé en Région bruxelloise 2010 (Briseles reģiona 2010 gada veselības informatīvajā biļetenā) un raksturo situāciju 2009. gada 1. jūlijā. Komisija šajā kartē pievienoja apļus un izdzēsa vienu vispārējo slimnīcu (Clinique des Deux Alice, kas atrodas Uccle), jo 2011. gada beigās tā tika slēgta (tās darbību pārņēma privātās slimnīcas Cliniques de l'Europe nodaļa Sainte-Élisabeth). Viens no HIS objektiem (Baron Lambert, kas atrodas Etterbeek) kartē nav parādīts, jo piedāvā tikai ambulatoro aprūpi un tādēļ tam nav slimnīcas gultu, uz ko attiecas programmu izstrādes mehānisms.

248

Tableau de bord de la santé en Région bruxelloise 2010

Clinique des Deux Alice

Uccle

Cliniques de l'Europe

Sainte-Élisabeth

HIS

Baron Lambert

Etterbeek

(249)  Piemēram, 1964. gada 23. oktobra karaļa rīkojuma (Moniteur belge, 1964. gada 7. novembris, 11709. lpp.) 19. pielikums paredz, ka neiropsihiatrijas pakalpojumos, ārstējot pieaugušus pacientus, jāiesaista vismaz viens sociālais darbinieks uz 120 pacientiem.

249

Moniteur belge

(250)  
  1978. gada 15. decembra karaļa Rīkojums, ar ko paredz īpašus standartus universitāšu slimnīcām (Moniteur belge, 1979. gada 4. jūlijs, 7818. lpp.).

250

Moniteur belge

(251)  Skatīt iedaļu “Strukturālās asis” (6. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

251

(252)  Skatīt iedaļu “Veicinošie mērķi” (54.–55. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

252

(253)  Skatīt 1996.–2001. gada stratēģiskā plāna iedaļu “Strukturālās asis” (10. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

253

(254)  Skatīt iedaļu “Publisko slimnīcu īpašie uzdevumi” (82. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

254

(255)  
  RMC (résumé clinique minimum), minimālais klīniskais kopsavilkums, ir pacienta medicīniskās vēstures standartizēts kodolīgs apkopojums, kuru vispārējām slimnīcām jāreģistrē no 1990. gada. Cita starpā, to izmanto, lai noteiktu, kādas iekārtas slimnīcai nepieciešamas, definētu kvalitātes un kvantitātes standartus slimnīcu un to sniegto pakalpojumu akreditācijai un organizētu slimnīcu finansēšanu. Kodi “V” attiecas uz faktoriem, kuri ietekmē pacienta veselības stāvokli un kontaktus ar veselības aprūpes dienestiem. Šos kodus var izmantot, lai norādītu sociāli ekonomiskās, juridiskās un ģimenes problēmas, kuras var ietekmēt pacienta uzturēšanos.

255

RMC (résumé clinique minimum)

(256)  Skatīt iedaļu “Publisko slimnīcu īpašie uzdevumi” (83. lpp.). Izcēlums treknrakstā pievienots.

256

(257)  Piemēram, IRIS slimnīcu sociālie darbinieki 2012. gadā vāca informāciju, veicot sociālo izpēti 25 749 gadījumos. Tie bija aptuveni 5,4 % no tajā gadā hospitalizētajiem pacientiem.

257

IRIS

(258)  Šis pienākums izriet no likuma par CPAS 60. panta 1. punkta, no 1965. gada 2. aprīļa likuma 9.a panta (attiecībā uz Federālā sociālās integrācijas valsts dienesta iespējamo kompensāciju CPAS, ja tiek ievēroti vairāki nosacījumi) un no 2010. gada 25. marta apkārtraksta par sociālo izpēti (Moniteur belge, 2010. gada 6. maijs, 25432. lpp.).

258

CPAS

CPAS

Moniteur belge

(259)  Šie dati raksturo pilnas slodzes ekvivalentu (ETP) skaitu.

259

(ETP)

(260)  
  BMF paredz finansējumu sociālajiem darbiniekiem (tādās jomās kā geriatrija, kurai piemēro minimālās prasības), bet 2010. gadā tas sasniedza tikai aptuveni EUR 400 000.

260

BMF

(261)  Karaļa rīkojums (pašlaik – 2006. gada 8. marta karaļa rīkojums) nosaka aprēķināšanas metodi šim deficītam, kuru komūnām ir pienākums segt saskaņā ar LCH 109. pantu.

261

LCH

(262)  Asociācijai, kas pārstāv attiecīgās slimnīcas ārstus, un vajadzības gadījumā Briseles Brīvajai universitātei vai Vrije Universiteit Brussel vienmēr ir mazāk par 20 % balsu IRIS slimnīcu vietējās asociācijās. Tāpat no 2000. gada Jette komūna un CPAS ir dalībnieki CHU Brugmann asociācijā, bet, tā kā tiem pieder mazāk par 20 % balsu šajā asociācijā, tie nepiedalās deficīta kompensēšanā. Visbeidzot, no 2014. finanšu gada arī Schaerbeek komūnai un CPAS pieder mazāk par 20 % balsu CHU Brugmann asociācijā, un tādēļ tie vairs nepiedalās šīs slimnīcas deficīta kompensēšanā. Tas apliecina, ka no 2014. gada vienīgi Ville de Bruxelles un tās CPAS ir pienākums segt CHU Brugmann deficītu.

262

Vrije Universiteit Brussel

IRIS

Jette

CPAS

CHU Brugmann

Schaerbeek

CPAS

CHU Brugmann

Ville de Bruxelles

CPAS

CHU Brugmann

(263)  Visi samaksātie izdevumi saistībā ar VTNP un ar to saistīto darbību nodrošināšanu veido sabiedrisko pakalpojumu izmaksas, tostarp saistīto darbību izmaksas.

263

(264)  
  Moniteur belge, 2014. gada 30. aprīlis, 35442. lpp. Piemēro no 2014. gada 10. maija.

264

Moniteur belge

(265)  2012. gada VTNP lēmuma 5. pants.

265

(266)  2012. gada VTNP lēmuma 5. panta 2.–9. punkts.

266

(267)  Šis finansējums laikā no 2007. līdz 2011. gadam sedza vidēji aptuveni [...] % IRIS slimnīcu izmaksu.

267

IRIS

(268)  
  Moniteur belge, 2007. gada 29. jūnijs, 35929. lpp. Piemēro no 2007. gada 9. jūlija. Šis karaļa rīkojums aizstāja 1987. gada 14. decembra karaļa rīkojumu par slimnīcu gada finanšu pārskatiem, kas paredzēja ļoti līdzīgas prasības.

268

Moniteur belge

(269)  Tādējādi jāatzīmē, ka arī noteiktas grāmatvedības plūsmas, kas saistītas ar slimnīcu darbību, jāreģistrē ar grāmatvedības kodiem no 900 līdz 999. Tas attiecas uz dažām plūsmām, kas netiek ņemtas vērā, nosakot BMF finansējumu (saskaņā ar naudas līdzekļu uzskaites loģiku, nevis uzkrājumu grāmatvedības pieeju, ko piemēro slimnīcu grāmatvedībai).

269

BMF

(270)  Teorētiski, IRIS slimnīcas var pieprasīt komūnām izmaksāt deficīta kompensāciju, tiklīdz kļūst zināms finanšu gada rezultāts. Praksē tā nevar darīt, jo tās kontrolē komūnas, kurām (vienmēr) nav nepieciešamo līdzekļu tūlītējai maksājumu veikšanai.

270

IRIS

(271)  Faktiski no 1996. līdz 2014. gadam komūnām piešķirtais reģiona finansējums bija nepietiekams, lai varētu segt visu IRIS slimnīcu deficītu (skatīt arī 143. zemsvītras piezīmi).

271

IRIS

(272)  Piemēram, 3. tabula pierāda, ka, lai gan CHU Saint-Pierre no 1996. gada katru gadu reģistrēja deficītu, pirmo maksājumu kā deficīta kompensāciju (par summu EUR 3 368 351 apmērā) komūna veica tikai 2002. gadā. Šīs tabulas neļauj uzzināt, kuru no ikgadējiem deficītiem, kas reģistrēti no 1996. gada, kompensēja maksājums, kas tika veikts 2002. gadā. Tomēr detalizētā informācija, kuru Komisijai iesniedza Beļģijas iestādes, liecina, ka faktiski šis maksājums tika veikts, lai daļēji segtu deficītu, kas reģistrēts 1996. gadā.

272

CHU Saint-Pierre

(273)  Skatīt 236. apsvērumu, kurā izskaidroti iemesli, kādēļ iztrūkst dati par 1996., 1997. un 1998. gadu.

273

(274)  Skatīt 236. apsvērumu, kurā izskaidroti iemesli, kādēļ iztrūkst dati par 1996., 1997. un 1998. gadu.

274

(275)  Tās ir faktiski izmaksātās un atmaksātās summas pēc tam, kad ņemti vērā iespējamie deficīta kompensācijas maksājumi, kurus komūna jau veikusi.

275

(276)  2014. gads ir pēdējais grāmatvedības gads, par kuru bija pieejami skaitliski dati.

276

(277)  Skatīt Komisijas 1980. gada 25. jūnija Direktīvas 80/723/EEK par dalībvalstu un publisku uzņēmumu finansiālo attiecību pārskatāmību 5. pantu (OV L 195, 29.7.1980., 35. lpp.).

277

(278)  Skatīt šajā jomā 2005. gada VTNP lēmuma 7. pantu un 2012. gada VTNP lēmuma 8. pantu.

278

(279)  Jo īpaši tikai četru gadu laikā no 89 izvērtētajiem attiecībā uz piecām IRIS slimnīcām, tehniskā kompensācijas pārmaksa par šiem gadiem, atsevišķi vērtējot, pārsniedza 10 % ikgadējās kompensācijas summas.

279

IRIS

(280)  Turklāt jāpatur prātā, ka deficīta kompensācijas summas veido tikai ierobežotu daļu no kopējā valsts finansējuma, ko IRIS slimnīcas saņēma par sniegtajiem VTNP. 2007.–2011. gadā federālās valdības ikgadējie vidējie BMF maksājumi par visām IRIS slimnīcām sasniedza aptuveni 323 miljonus euro. Tajā pašā laikposmā IRIS slimnīcas kopā vidēji radīja ikgadēju grāmatvedības deficītu 13,4 miljonu euro apmērā, bet komūnas vidēji maksāja 16,4 miljonus euro gadā kā deficīta kompensācijas (sedzot arī iepriekšējo gadu deficītu). Tādējādi deficīta kompensācijas veidoja tikai aptuveni 5 % no federālā BMF finansējuma, kas piešķirts IRIS slimnīcām. Līdz ar to, ja šīs ievērojamās valsts finansējuma summas, kas piešķirtas ar BMF starpniecību, ņemtu vērā, aprēķinot, vai kompensācijas pārmaksa pārsniedza 10 % no kompensācijas, kas izmaksāta par konkrēto gadu (un tādējādi, vai to var pārcelt uz nākamo gadu, kā to atļauj 2012. gada VTNP lēmuma 6. panta 2. punkts), kompensācijas pārmaksas īpatsvars visticamāk būtu ievērojami mazāks. Šāda secinājuma pamatā ir BMF maksājumu relatīvā nozīmība, salīdzinot ar deficītu, un fakts, ka kompensācijas pārmaksas risks ar BMF starpniecību ir minimāls. Jo īpaši BMF ir galvenokārt paredzēts vienotas likmes finansējumam, ko aprēķina, pamatojoties uz faktiskajām slimnīcu izmaksām iepriekšējos gados (un nerada nekādu kompensācijas pārmaksu). Turklāt Federālais sabiedrības veselības valsts dienests veic detalizētas ex post kontroles par faktiskajām izmaksām, kas rodas katrai slimnīcai, un pārrēķina BMF summu, uz kuru tai ir tiesības. Visbeidzot, jāatzīmē, ka nekāda saprātīga peļņa netiek ņemta vērā, salīdzinot komūnu izmaksātās kompensācijas ar grāmatvedības deficītu, ko reģistrējušas IRIS slimnīcas.

280

IRIS

BMF

IRIS

IRIS

BMF

IRIS

BMF

BMF

BMF

BMF

ex post

BMF

IRIS

(281)  Attiecīgais izraksts no 2012. gada VTNP lēmuma 6. panta 2. punkta ir izteikts šādā redakcijā: “Ja kompensācijas pārmaksas summa nepārsniedz 10 % no ikgadējās vidējās kompensācijas, kompensācijas pārmaksu var pārcelt uz nākamo periodu un atskaitīt no kompensācijas summas, kas jāmaksā par šo periodu.” Ņemot vērā to, ka faktiski kompensācijas pārmaksas nebija (jo kopumā slimnīca 1996.–2014. gadā visu laiku atradās nepietiekamas kompensētības situācijā), šāda pārcelšana nekad netika īstenota praksē. Šī piezīme attiecas uz visām IRIS slimnīcām [skatīt arī 240.–243. apsvērumu].

281

IRIS

(282)  Cits risinājums gadījumā, ja CHU Saint-Pierre turpmākos gados kļūtu rentabla, parasti būtu saglabāt gūto peļņu un izmantot to iepriekšējo zaudējumu kompensēšanai. Tādā gadījumā komūnām nebūtu vai tikai daļēji būtu jākompensē atlikušais grāmatvedības deficīts. Tomēr šāds scenārijs ir tikai hipotētisks, jo CHU Saint-Pierre guva ierobežotu peļņu tikai vienā gadā (2006. gadā) visā 1996.–2014. gada periodā.

282

CHU Saint-Pierre

CHU Saint-Pierre

(283)  Kā skaidrots 104. apsvērumā, FRBRTC un īpašās subsīdijas, kuras komūnām piešķīra Briseles galvaspilsētas reģions, ir valsts iestāžu savstarpējas finansēšanas pasākumi, kas veido finansējuma avotu komūnu veikto maksājumu mehānismam, lai kompensētu deficītu. Šīs summas ir norādītas atsevišķā ailē, lai parādītu, ka komūnas izmanto šos reģionālos fondus vienīgi deficīta kompensēšanas maksājumiem. Šo izklāstu nedrīkst izprast kā norādi, ka FRBRTC vai Briseles galvaspilsētas reģions pārskaitīja minētās summas IRIS slimnīcām. Šos pārskaitījumus saņēma komūnas, kas savukārt izmantoja minētos līdzekļus, lai finansētu savu pienākumu kompensēt IRIS slimnīcu deficītu.

283

FRBRTC

FRBRTC

IRIS

IRIS

(*1)  Pēc nesadalītās peļņas par 1996.–1998. gadu, proti, EUR 703 624, pieskaitīšanas.

*1

(284)  Skatīt šajā jomā 2005. gada VTNP lēmuma 6. pantu un 2012. gada VTNP lēmuma 6. panta 2. punktu.

284

(285)  2012. gada VTNP lēmuma 6. panta 1. punkts.

285

(286)  2012. gada VTNP lēmuma 6. panta 2. punkts.

286

(287)  
  Moniteur belge, 1983. gada 6. decembris, 15009. lpp.

287

Moniteur belge

(288)  
  Moniteur belge, 2006. gada 23. marts, 16710. lpp.

288

Moniteur belge

(289)  
  Moniteur belge, 2003. gada 25. jūnijs, 33692. lpp.

289

Moniteur belge

(290)  Šāds amortizācijas periods tika noteikts ar 2007. gada 19. jūnija karaļa rīkojumu, ko piemēro visām Beļģijas slimnīcām [skatīt arī 226. apsvērumu].

290

(291)  Skatīt 264. zemsvītras piezīmi.

291

(292)  Kā skaidrots 166. apsvērumā, Komisija uzskata, ka šos trīs papildu pienākumus nevarētu uzticēt bez slimnīcu pamatuzdevuma. Tādēļ Komisija uzskata par lietderīgu izvērtēt pilnvarojuma termiņu saistībā ar slimnīcu pamatuzdevumu.

292

(293)  Citiem vārdiem, 2008. gada 10. jūlija koordinētais likums par slimnīcām (Moniteur belge, 2008. gada 7. novembris, 58624. lpp.).

293

Moniteur belge

---