# Europeiska unionens L 265/2016

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 265 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 59 årgången30 september 2016 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 265

Svensk utgåva

Lagstiftning

59 årgången30 september 2016

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL |
| | * | Föreskrifter nr 44 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fasthållningsanordningar för barn i motorfordon [2016/1722] | 1 |
| | * | Föreskrifter nr 48 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på installering av belysnings- och ljussignalanordningar [2016/1723] | 125 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

*

Föreskrifter nr 44 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fasthållningsanordningar för barn i motorfordon [2016/1722]

1

*

Föreskrifter nr 48 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på installering av belysnings- och ljussignalanordningar [2016/1723]

125

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

| 30.9.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 265/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.9.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 265/1

---

Endast Uneces texter i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av Uneces statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 44 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fasthållningsanordningar för barn i motorfordon [2016/1722]

Inbegripet all giltig text till och med:

Supplement 10 till ändringsserie 04 – dag för ikraftträdande: 18 juni 2016

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

| 1. | Tillämpningsområde |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definitioner |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ansökan om godkännande |
| --- | --- |

3.

| 4. | Märkningar |
| --- | --- |

4.

| 5. | Godkännande |
| --- | --- |

5.

| 6. | Allmänna specifikationer |
| --- | --- |

6.

| 7. | Särskilda specifikationer |
| --- | --- |

7.

| 8. | Beskrivning av provningarna |
| --- | --- |

8.

| 9. | Provningsrapporter för typgodkännande och för godkännande av tillverkningen |
| --- | --- |

9.

| 10. | Ändringar och utökningar av godkännande av en typ av fasthållningsanordning för barn |
| --- | --- |

10.

| 11. | Godkännande av tillverkning |
| --- | --- |

11.

| 12. | Produktionsöverensstämmelse och rutinprovningar |
| --- | --- |

12.

| 13. | Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

13.

| 14. | Slutgiltigt upphörande av produktionen |
| --- | --- |

14.

| 15. | Anvisningar |
| --- | --- |

15.

| 16. | Namn- och adressuppgifter för typgodkännandemyndigheter och för de tekniska tjänster som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar |
| --- | --- |

16.

| 17. | Övergångsbestämmelser |
| --- | --- |

17.

BILAGOR

| 1 | Meddelande |
| --- | --- |

1

| 2 | Godkännandemärkenas utformning |
| --- | --- |

2

| 3 | Utformning av apparat för dammprovning |
| --- | --- |

3

| 4 | Korrosionsprovning |
| --- | --- |

4

| 5 | Provning av nötning och mikroglidning |
| --- | --- |

5

| 6 | Beskrivning av vagnen |
| --- | --- |

6

| 7 | Kurva för vagnens retardation eller acceleration som funktion av tiden |
| --- | --- |

7

| 8 | Beskrivning av provdockor |
| --- | --- |

8

| 9 | Islagsprovning framifrån mot en barriär |
| --- | --- |

9

| 10 | Förfarande för islagsprovning bakifrån |
| --- | --- |

10

| 11 | Tilläggsförankringar som krävs för att fästa semiuniversella fasthållningsanordningar för barn i motorfordon |
| --- | --- |

11

| 12 | Stol |
| --- | --- |

12

| 13 | Standardiserat säkerhetsbälte |
| --- | --- |

13

| 14 | Typgodkännandeschema (flödesschema ISO 9002:2000) |
| --- | --- |

14

| 15 | Förklarande anmärkningar |
| --- | --- |

15

| 16 | Kontroll av produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

16

| 17 | Provning av energiupptagande material |
| --- | --- |

17

| 18 | Metod för fastställande av huvudets islagsyta på anordningar med ryggstöd och fastställande av minsta storlek på sidostöd för bakåtvända anordningar |
| --- | --- |

18

| 19 | Beskrivning av konditionering av inställningsanordningar som är direkt monterade på fasthållningsanordningar för barn |
| --- | --- |

19

| 20 | Typisk anordning för provning av låsbeslagets hållfasthet |
| --- | --- |

20

| 21 | Installation för dynamisk krockprovning |
| --- | --- |

21

| 22 | Provning för bålens undre del |
| --- | --- |

22

| 23 | Anordningar för anbringande av last |
| --- | --- |

23

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

1.1   Dessa föreskrifter gäller fasthållningsanordningar för barn som är lämpade för montering i motorfordon med tre eller fler hjul och inte är avsedda för användning tillsammans med uppfällbara säten eller med säten som är vända åt sidan.

2.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

2.1   fasthållningsanordning för barn (fasthållningsanordning): anordning med beståndsdelar som kan omfatta en kombination av band eller flexibla delar med ett låsbeslag, inställningsanordningar, fästen och i vissa fall en kompletterande anordning som en babylift, barnstol, barnsits och/eller ett kollisionsskydd, som kan förankras i ett motorfordon. Den är utformad för att minska risken för skador på barnet vid en kollision eller kraftig inbromsning av fordonet genom att den begränsar kroppens rörelsemöjligheter.

fasthållningsanordning för barn (fasthållningsanordning)

Isofix: system för montering av fasthållningsanordningar för barn i de fordon där det finns två fasta förankringar i fordonet, två motsvarande fasta fästen på fasthållningsanordningen och en funktion för att begränsa rotationen kring axeln hos fasthållningsanordningen.

Isofix

Fasthållningsanordningar för barn indelas i fem viktgrupper:

| 2.1.1.1 | Grupp 0 för barn som väger mindre än 10 kg. |
| --- | --- |

2.1.1.1

Grupp 0 för barn som väger mindre än 10 kg.

| 2.1.1.2 | Grupp 0+ för barn som väger mindre än 13 kg. |
| --- | --- |

2.1.1.2

Grupp 0+ för barn som väger mindre än 13 kg.

| 2.1.1.3 | Grupp I för barn som väger 9–18 kg. |
| --- | --- |

2.1.1.3

Grupp I för barn som väger 9–18 kg.

| 2.1.1.4 | Grupp II för barn som väger 15–25 kg. |
| --- | --- |

2.1.1.4

Grupp II för barn som väger 15–25 kg.

| 2.1.1.5 | Grupp III för barn som väger 22–36 kg. |
| --- | --- |

2.1.1.5

Grupp III för barn som väger 22–36 kg.

| 2.1.1.6 | Isofix-fasthållningsanordningar för barn indelas i sju storleksklasser som beskrivs i tillägg 2 till bilaga 17 till föreskrifter nr 16:







  A | – | ISO/F3: Framåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, full höjd |
| --- | --- | --- | --- |
| B | – | ISO/F2: Framåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, reducerad höjd |
| B1 | – | ISO/F2X: Framåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, reducerad höjd |
| C | – | ISO/R3: Bakåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, full storlek |
| D | – | ISO/R2: Bakåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, reducerad storlek |
| E | – | ISO/R1: Bakåtvänd fasthållningsanordning för spädbarn |
| F | – | ISO/L1: Vänstervänd fasthållningsanordning för barn (babylift) |
| G | – | ISO/L2: Högervänd fasthållningsanordning för barn (babylift) |

2.1.1.6

Isofix-fasthållningsanordningar för barn indelas i sju storleksklasser som beskrivs i tillägg 2 till bilaga 17 till föreskrifter nr 16:

A

–

ISO/F3: Framåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, full höjd

B

–

ISO/F2: Framåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, reducerad höjd

B1

–

ISO/F2X: Framåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, reducerad höjd

C

–

ISO/R3: Bakåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, full storlek

D

–

ISO/R2: Bakåtvänd fasthållningsanordning för småbarn, reducerad storlek

E

–

ISO/R1: Bakåtvänd fasthållningsanordning för spädbarn

F

–

ISO/L1: Vänstervänd fasthållningsanordning för barn (babylift)

G

–

ISO/L2: Högervänd fasthållningsanordning för barn (babylift)

| Viktgrupp | | Isofix-storleksklass |
| --- | --- | --- |
| 0: upp till 10 kg | F | ISO/L1 |
| G | ISO/L2 |
| E | ISO/R1 |
| 0+: upp till 13 kg | C | ISO/R3 |
| D | ISO/R2 |
| E | ISO/R1 |
| I: 9–18 kg | A | ISO/F3 |
| B | ISO/F2 |
| B1 | ISO/F2X |
| C | ISO/R3 |
| D | ISO/R2 |

Viktgrupp

Isofix-storleksklass

0: upp till 10 kg

F

ISO/L1

G

ISO/L2

E

ISO/R1

0+: upp till 13 kg

C

ISO/R3

D

ISO/R2

E

ISO/R1

I: 9–18 kg

A

ISO/F3

B

ISO/F2

B1

ISO/F2X

C

ISO/R3

D

ISO/R2

Fasthållningsanordningar för barn indelas i fyra kategorier:

| 2.1.2.1 | Kategorin universella för användning enligt punkterna 6.1.1, 6.1.3.1 och 6.1.3.2 på de flesta sittplatser i fordon och särskilt på dem som enligt föreskrifter nr 16 bedömts som kompatibla med en sådan kategori av fasthållningsanordning. |
| --- | --- |

2.1.2.1

Kategorin universella för användning enligt punkterna 6.1.1, 6.1.3.1 och 6.1.3.2 på de flesta sittplatser i fordon och särskilt på dem som enligt föreskrifter nr 16 bedömts som kompatibla med en sådan kategori av fasthållningsanordning.

| 2.1.2.2 | Kategorin begränsade för användning enligt punkterna 6.1.1 och 6.1.3.1 på därför avsedda sittplatser i vissa fordonstyper som anges antingen av tillverkaren av fasthållningsanordningen eller av fordonstillverkaren. |
| --- | --- |

2.1.2.2

Kategorin begränsade för användning enligt punkterna 6.1.1 och 6.1.3.1 på därför avsedda sittplatser i vissa fordonstyper som anges antingen av tillverkaren av fasthållningsanordningen eller av fordonstillverkaren.

| 2.1.2.3 | Kategorin semiuniversella för användning enligt punkterna 6.1.1 och 6.1.3.2. |
| --- | --- |

2.1.2.3

Kategorin semiuniversella för användning enligt punkterna 6.1.1 och 6.1.3.2.

| 2.1.2.4 | Kategorin fordonsspecifika för användning antingen






  2.1.2.4.1 | i specifika fordonstyper, enligt punkterna 6.1.2 och 6.1.3.3, eller |
| --- | --- | --- |

2.1.2.4

Kategorin fordonsspecifika för användning antingen

2.1.2.4.1

i specifika fordonstyper, enligt punkterna 6.1.2 och 6.1.3.3, eller

| 2.1.2.4.2 | som inbyggda fasthållningsanordningar. |
| --- | --- |

2.1.2.4.2

som inbyggda fasthållningsanordningar.

Principen för fasthållande i fasthållningsanordningar för barn kan vara av två klasser:

| | en klass med integrerad fasthållning om fasthållandet av barnet i fasthållningsanordningen är oberoende av någon funktion direkt knuten till fordonet, |
| --- | --- |

en klass med integrerad fasthållning om fasthållandet av barnet i fasthållningsanordningen är oberoende av någon funktion direkt knuten till fordonet,

| | en klass med icke-integrerad fasthållning om fasthållandet av barnet i fasthållningsanordningen beror på någon funktion direkt knuten till fordonet. |
| --- | --- |

en klass med icke-integrerad fasthållning om fasthållandet av barnet i fasthållningsanordningen beror på någon funktion direkt knuten till fordonet.

2.1.3.1   partiell fasthållningsanordning: anordning, exempelvis en bälteskudde, som bildar en komplett fasthållningsanordning för barn när den används tillsammans med ett bilbälte för vuxna som går runt barnets kropp eller håller den anordning i vilken barnet är placerat.

partiell fasthållningsanordning

2.1.3.2   bälteskudde: hård kudde, som kan användas tillsammans med ett bilbälte för vuxna.

bälteskudde

2.2   bilbarnstol: fasthållningsanordning för barn som omfattar en stol i vilken barnet hålls fast.

bilbarnstol

2.3   bälte: fasthållningsanordning för barn som omfattar en kombination av band med ett låsbeslag, inställningsanordningar och fästen.

bälte

2.4   stol: konstruktion som utgör en del av fasthållningsanordningen för barn och är avsedd för barnet att sitta i.

stol

2.4.1   babylift: fasthållningsanordning avsedd att hålla fast ett barn liggande på rygg eller mage med barnets ryggrad vinkelrätt mot fordonets längsgående mittplan. Den är så utformad att den vid en kollision fördelar de fasthållande krafterna över barnets huvud och kropp men inte över armar och ben.

babylift

2.4.2   fasthållningsanordning för babylift: anordning som används för att spänna fast en babylift i fordonskonstruktionen.

fasthållningsanordning för babylift

2.4.3   bakåtvänd bilbarnstol: fasthållningsanordning avsedd för ett barn i bakåtvänt halvliggande läge. Den är så utformad att den vid en frontalkollision fördelar de fasthållande krafterna över barnets huvud och kropp men inte över armar och ben.

bakåtvänd bilbarnstol

2.5   underrede: den del av en fasthållningsanordning för barn med vilken stolen kan höjas.

underrede

2.6   stolsinsats: den del av en fasthållningsanordning för barn med vilken barnet kan höjas inuti fasthållningsanordningen.

stolsinsats

2.7   kollisionsskydd: anordning som är fastsatt framför barnet och utformad för att i händelse av en frontalkollision fördela de fasthållande krafterna över större delen av barnkroppens längd.

kollisionsskydd

Dessa anordningar delas in i två klasser med hänvisning till punkt 2.1.3:

Klass A: Integrerad

Klass A

Klass B: Icke-integrerad

Klass B

2.8   band: flexibel komponent som är utformad för att överföra krafter.

band

2.8.1   höftband: band, antingen i form av ett komplett bälte eller i form av en del av ett sådant bälte, som löper tvärs över och direkt eller indirekt håller fast barnets bäcken.

höftband

2.8.2   axelband: den del av ett bälte som håller fast den övre delen av barnets bål.

axelband

2.8.3   grenband: band (eller delade band, i de fall grenandet består av två eller flera banddelar) fäst vid fasthållningsanordningen och höftbandet och som är så placerat att de går mellan barnets lår. Det är utformat för att hindra att barnet glider under höftbältet vid normal användning och att höftbältet flyttas upp från bäckenet vid en sammanstötning.

grenband

2.8.4   barnfasthållningsband: band som utgör en del av bältet och endast håller fast barnets kropp.

barnfasthållningsband

2.8.5   fästband för fasthållningsanordning för barn: band som fäster fasthållningsanordningen i fordonskonstruktionen och som får utgöra en del av fordonssätets fasthållningsanordning.

fästband för fasthållningsanordning för barn

2.8.6   sele: bältesenhet som består av ett höftbälte, axelband och, om sådant är monterat, ett grenband.

sele

2.8.7   Y-format bälte: bälte där kombinationen av band bildas av ett band som dras mellan barnets ben och ett band för vardera axeln.

Y-format bälte

2.8.8   styrband: band som håller axelbandet på bilbältet för vuxna i ett läge som passar barnet och med vilket det faktiska läge där axelbandet byter riktning kan ställas in med en anordning som kan flyttas upp och ned på bandet för att anpassas till barnets axel och därefter låsas i detta läge. Detta styrband är inte avsett att ta upp någon betydande del av den dynamiska belastningen.

styrband

2.9   låsbeslag: snabbkopplingsanordning som gör att barnet hålls fast i fasthållningsanordningen eller fasthållningsanordningen i bilens konstruktion och som snabbt kan öppnas. Låsbeslaget kan innehålla inställningsanordningen.

låsbeslag

2.9.1   infälld öppningsknapp för låsbeslag: öppningsknapp för låsbeslag som är utformad så att det inte är möjligt att öppna låsbeslaget med en sfär med en diameter av 40 mm.

infälld öppningsknapp för låsbeslag

2.9.2   icke infälld öppningsknapp för låsbeslag: öppningsknapp för låsbeslag som är utformad så att det är möjligt att öppna låsbeslaget med en sfär med en diameter av 40 mm.

icke infälld öppningsknapp för låsbeslag

2.10   inställningsanordning: anordning som möjliggör att fasthållningsanordningen eller dess fästen ställs in efter den fastspända personens kroppsbyggnad, efter fordonets utformning eller efter bådadera. Inställningsanordningen kan vara en del av låsbeslaget, ett upprullningsdon eller någon annan del av säkerhetsbältet.

inställningsanordning

2.10.1   snabbinställningsanordning: inställningsanordning som kan skötas med en hand med ett enkelt handgrepp.

snabbinställningsanordning

2.10.2   inställningsanordning direktmonterad på en fasthållningsanordning: inställningsanordning för den integrerade selen som är direktmonterad på fasthållningsanordningen, istället för att vara direkt placerad på det band som den är konstruerad för att ställa in.

inställningsanordning direktmonterad på en fasthållningsanordning

2.11   fästen: de delar av fasthållningsanordningen för barn, inklusive förankringsdelar, som gör det möjligt att ordentligt fästa fasthållningsanordningen i fordonskonstruktionen antingen direkt eller via fordonssätet.

fästen

2.11.1   stödben: permanent fäste för en fasthållningsanordning för barn som bildar en tryckbelastningsfördelning mellan fasthållningsanordningen och fordonskonstruktionen för att avleda effekterna från sittdynan under retardationen; ett stödben kan vara inställbart.

stödben

2.12   energiupptagare: anordning som konstruerats för att avleda energi oberoende av eller tillsammans med bandet och som utgör en del av fasthållningsanordningen för barn.

energiupptagare

2.13   upprullningsdon: anordning utformad för att rymma en del av eller hela bandet för fasthållningsanordningen för barn. Termen omfattar följande anordningar:

upprullningsdon

2.13.1   automatiskt låsande upprullningsdon: upprullningsdon som möjliggör att bandet dras ut till önskad längd och automatiskt anpassar bandet till den fastspända personens kroppsbyggnad då låsbeslaget fästs. Bandet kan inte dras ut ytterligare utan en medveten åtgärd av den fastspända personen.

automatiskt låsande upprullningsdon

2.13.2   nödlåsande upprullningsdon: ett upprullningsdon som under normala körförhållanden inte begränsar den fastspända personens rörelsefrihet. Upprullningsdonet har en längdinställningsanordning som automatiskt anpassar bandet till bärarens kroppsbyggnad och en låsningsmekanism som aktiveras i en nödsituation genom

nödlåsande upprullningsdon

| 2.13.2.1 | fordonets retardation, utdragning av bandet från upprullningsdonet eller på annat automatiskt sätt (enkelfunktion), eller |
| --- | --- |

2.13.2.1

fordonets retardation, utdragning av bandet från upprullningsdonet eller på annat automatiskt sätt (enkelfunktion), eller

| 2.13.2.2 | en kombination av dessa sätt (flerfunktion). |
| --- | --- |

2.13.2.2

en kombination av dessa sätt (flerfunktion).

2.14   förankringar för fasthållningsanordning: de delar av fordonskonstruktionen eller sätenas stomme i vilka fästena för fasthållningsanordningen är förankrade.

förankringar för fasthållningsanordning

2.14.1   tilläggsförankring: del av fordonskonstruktionen eller sätenas stomme eller någon annan del av fordonet i vilken fasthållningsanordningen är avsedd att förankras och som är utöver de förankringar som godkänts enligt föreskrifter nr 14. Detta omfattar golvpanelen i provningsvagnen enligt bilaga 6 eller andra delar av konstruktionen i ett specifikt eller flera specifika fordon när de belastas med ett stödben.

tilläggsförankring

2.14.2   nedre Isofix-förankring: styv, rund, vågrät stång med diametern 6 mm, som utgår från fordons- eller säteskonstruktionen och till vilken en Isofix-fasthållningsanordning för barn ansluts och förankras med Isofix-fästen.

nedre Isofix-förankring

2.14.3   Isofix-förankringssystem: system som består av två nedre Isofix-förankringar som uppfyller kraven i föreskrifter nr 14 och som utformats för fastsättning av en Isofix-fasthållningsanordning för barn tillsammans med en rotationshämmande anordning.

Isofix-förankringssystem

2.14.4   rotationshämmande anordning:

rotationshämmande anordning

| a) | En rotationshämmande anordning för en universell Isofix-fasthållningsanordning för barn består av den övre Isofix-hållremmen. |
| --- | --- |

a)

En rotationshämmande anordning för en universell Isofix-fasthållningsanordning för barn består av den övre Isofix-hållremmen.

| b) | En rotationshämmande anordning för en semiuniversell Isofix-fasthållningsanordning för barn består antingen av en övre hållrem, fordonets instrumentpanel eller ett stödben som ska begränsa fasthållningsanordningens rotation vid en frontalkollision. |
| --- | --- |

b)

En rotationshämmande anordning för en semiuniversell Isofix-fasthållningsanordning för barn består antingen av en övre hållrem, fordonets instrumentpanel eller ett stödben som ska begränsa fasthållningsanordningens rotation vid en frontalkollision.

| c) | För universella och semiuniversella Isofix-fasthållningsanordningar för barn utgör själva fordonssätet inte någon rotationshämmande anordning. |
| --- | --- |

c)

För universella och semiuniversella Isofix-fasthållningsanordningar för barn utgör själva fordonssätet inte någon rotationshämmande anordning.

2.14.5   Isofix-förankring för övre hållrem: anordning som uppfyller kraven i föreskrifter nr 14, exempelvis en stång, som placerats inom ett avgränsat område och utformats för att ett anslutningsband för den övre hållremmen för Isofix ska kunna anslutas och dess hämmande kraft överföras till fordonsstommen.

Isofix-förankring för övre hållrem

2.15   framåtvänd: vänd i fordonets normala färdriktning.

framåtvänd

2.16   bakåtvänd: vänd i riktningen rakt emot fordonets normala färdriktning.

bakåtvänd

2.17   lutande läge: särskilt stolsläge som gör det möjligt för barnet att sitta tillbakalutat.

lutande läge

2.18   liggande läge/på rygg/på mage: läge där minst barnets huvud och kropp, bortsett från armar och ben, ligger på en vågrät yta i vila i fasthållningsanordningen.

liggande läge/på rygg/på mage

2.19   typ av fasthållningsanordning för barn: fasthållningsanordningar för barn som inte skiljer sig åt i följande väsentliga avseenden:

typ av fasthållningsanordning för barn

| 2.19.1 | Den kategori, den eller de viktgrupper, den placering och den riktning (enligt definitionerna i punkterna 2.15 och 2.16) i vilka fasthållningsanordningen är avsedd att användas. |
| --- | --- |

2.19.1

Den kategori, den eller de viktgrupper, den placering och den riktning (enligt definitionerna i punkterna 2.15 och 2.16) i vilka fasthållningsanordningen är avsedd att användas.

| 2.19.2 | Fasthållningsanordningens geometri. |
| --- | --- |

2.19.2

Fasthållningsanordningens geometri.

| 2.19.3 | Mått, vikt, material och färg på






  a) | sätet, |
| --- | --- | --- |

2.19.3

Mått, vikt, material och färg på

a)

sätet,

| b) | stoppningen och |
| --- | --- |

b)

stoppningen och

| c) | kollisionsskyddet. |
| --- | --- |

c)

kollisionsskyddet.

| 2.19.4 | Material, vävning, mått och färg på banden. |
| --- | --- |

2.19.4

Material, vävning, mått och färg på banden.

| 2.19.5 | De styva komponenterna (låsbeslag, fästen, osv.). |
| --- | --- |

2.19.5

De styva komponenterna (låsbeslag, fästen, osv.).

2.20   Säte: konstruktion, oavsett om den ingår som en del av fordonets konstruktion eller ej, komplett med klädsel, som utgör sittplats för en vuxen person. I detta sammanhang gäller följande:

Säte

2.20.1   grupp av säten: antingen ett bänksäte eller flera separata säten som är monterade sida vid sida (dvs. monterade på så sätt att de främre förankringarna till ett säte ligger i linje med de främre eller bakre förankringarna till ett annat eller på en linje mellan dessa förankringar) där varje säte utgör sittplats för en eller flera vuxna personer.

grupp av säten

2.20.2   bänksäte: konstruktion, komplett med klädsel, avsedd som sittplats för minst två vuxna personer.

bänksäte

2.20.3   framsäten: den grupp av säten som är placerad längst fram i passagerarutrymmet, dvs. som inte har något annat säte framför sig.

framsäten

2.20.4   baksäten: fasta, framåtvända säten placerade bakom en annan grupp av säten.

baksäten

2.20.5   Isofix-läge: system som tillåter installering av

Isofix-läge

| a) | antingen en universell framåtvänd Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i dessa föreskrifter, |
| --- | --- |

a)

antingen en universell framåtvänd Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i dessa föreskrifter,

| b) | eller en semiuniversell framåtvänd Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i dessa föreskrifter, |
| --- | --- |

b)

eller en semiuniversell framåtvänd Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i dessa föreskrifter,

| c) | eller en semiuniversell bakåtvänd Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i dessa föreskrifter, |
| --- | --- |

c)

eller en semiuniversell bakåtvänd Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i dessa föreskrifter,

| d) | eller en semiuniversell sidovänd Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i dessa föreskrifter, |
| --- | --- |

d)

eller en semiuniversell sidovänd Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i dessa föreskrifter,

| e) | eller en fordonsspecifik Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

e)

eller en fordonsspecifik Isofix-fasthållningsanordning för barn enligt definitionen i dessa föreskrifter.

2.21   inställningssystem: den kompletta anordning med vilken fordonssätet eller dess delar kan anpassas till en vuxen sittande persons kroppsbyggnad. Denna anordning får i synnerhet möjliggöra

inställningssystem

| 2.21.1 | inställning i längdled och/eller |
| --- | --- |

2.21.1

inställning i längdled och/eller

| 2.21.2 | inställning i höjdled och/eller |
| --- | --- |

2.21.2

inställning i höjdled och/eller

| 2.21.3 | vinkelinställning. |
| --- | --- |

2.21.3

vinkelinställning.

2.22   Sätesförankring: det system genom vilket hela sätet för vuxna är fastsatt i fordonets konstruktion, inklusive de berörda delarna av fordonets konstruktion.

Sätesförankring

2.23   Sätestyp: kategori av säten för vuxna som inte skiljer sig åt i väsentliga avseenden som

Sätestyp

| 2.23.1 | form, mått och material i sätets konstruktion, |
| --- | --- |

2.23.1

form, mått och material i sätets konstruktion,

| 2.23.2 | de typer av inställningssystem och spärrsystem som används samt måtten på dessa, och |
| --- | --- |

2.23.2

de typer av inställningssystem och spärrsystem som används samt måtten på dessa, och

| 2.23.3 | typer av förankringar på sätet för säkerhetsbälten för vuxna, av sätesförankringar och av berörda delar av fordonets konstruktion samt måtten på dessa. |
| --- | --- |

2.23.3

typer av förankringar på sätet för säkerhetsbälten för vuxna, av sätesförankringar och av berörda delar av fordonets konstruktion samt måtten på dessa.

2.24   Förskjutningssystem: anordning som gör det möjligt i vinkel eller längdled förskjuta sätet för vuxna eller en av dess delar, utan något fast mellanläge, för att underlätta passagerarnas in- och urstigning i fordonet och lastning och urlastning av föremål.

Förskjutningssystem

2.25   Spärrsystem: anordning som håller fast sätet för vuxna och dess delar i varje användningsläge.

Spärrsystem

2.26   Spärranordning: anordning som låser och hindrar att en del av säkerhetsbältet för vuxna rör sig i förhållande till en annan del av samma bälte. Sådana anordningar kan verka antingen på den diagonala delen eller på höftdelen eller tillsammans säkra både höftdelen och den diagonala delen av bältet för vuxna. Termen omfattar följande klasser:

Spärranordning

2.26.1   anordning av klass A: anordning som förhindrar att barnet drar ut band från upprullningsdonet genom bältets höftdel när bältet för vuxna används för att direkt hålla fast barnet.

anordning av klass A

2.26.2   anordning av klass B: anordning som gör att sträckningen behålls i höftdelen av ett säkerhetsbälte för vuxna när bältet för vuxna används för att hålla fast fasthållningsanordningen. Anordningen är avsedd att hindra att bandet glider ur upprullningsdonet genom anordningen vilket skulle lätta spänningen och göra att fasthållningsanordningen inte hålls kvar i sitt optimala läge.

anordning av klass B

2.27   fasthållningsanordning för barn med särskilda behov: fasthållningsanordning utformad för barn med särskilda behov till följd av antingen fysiska eller mentala funktionsnedsättningar. Denna anordning får i synnerhet inkludera tilläggsanordningar för fasthållning av någon del av barnet men ska omfatta minst en primär fasthållning som uppfyller kraven i dessa föreskrifter.

fasthållningsanordning för barn med särskilda behov

2.28   Isofix-fäste: en av två anslutningar som uppfyller kravet i punkt 6.3.2 i dessa föreskrifter, som utgår från konstruktionen för Isofix-fasthållningsanordningen för barn och som passar till en nedre Isofix-förankring.

Isofix-fäste

2.29   Isofix-fasthållningsanordning för barn: fasthållningsanordning för barn som ska fästas vid ett Isofix-förankringssystem som uppfyller kravet i föreskrifter nr 14.

Isofix-fasthållningsanordning för barn

2.30   utrymme mellan sittdyna och ryggstöd: området vid skärningspunkten för fordonets sittdyne- och ryggstödsytor.

utrymme mellan sittdyna och ryggstöd

2.31   Fordonssätesfixtur: fixtur enligt de Isofix-storleksklasser som definieras i punkt 2.1.1.6, vars mått anges i figurerna 1–6 i tillägg 2 till bilaga 17 till föreskrifter nr 16 och som används av en tillverkare av fasthållningsanordningar för att bestämma lämpliga mått för en Isofix-fasthållningsanordning för barn och placeringen av dess Isofix-fästen.

Fordonssätesfixtur

2.32   Isofix-anslutning för övre hållrem: anordning som är avsedd att fästas vid en Isofix-förankring för övre hållrem.

Isofix-anslutning för övre hållrem

2.33   Isofix-krok för övre hållrem: Isofix-anslutning för övre hållrem som normalt sett används för att fästa ett Isofix-band för övre hållrem vid en Isofix-förankring för övre hållrem enligt definitionen i figur 3 i föreskrifter nr 14.

Isofix-krok för övre hållrem

2.34   Isofix-band för övre hållrem: bältesband (eller motsvarande) som sträcker sig från toppen av en Isofix-fasthållningsanordning för barn till Isofix-förankringen för övre hållrem och som är utrustat med en inställningsanordning, en spänningsreducerande anordning och en Isofix-anslutning för övre hållrem.

Isofix-band för övre hållrem

2.35   Isofix-fäste för övre hållrem: anordning för att säkra Isofix-bandet för övre hållrem vid Isofix-fasthållningsanordningen för barn.

Isofix-fäste för övre hållrem

2.36   spänningsreducerande anordning: system som gör det möjligt att lossa den anordning som ställer in och behåller spänningen i Isofix-bandet för övre hållrem.

spänningsreducerande anordning

2.37   bandstyrning för säkerhetsbälten för vuxna: anordning genom vilken säkerhetsbältet för vuxna passerar för en korrekt dragning vilket möjliggör fri rörlighet för bandet.

bandstyrning för säkerhetsbälten för vuxna

2.38   Typgodkännandeprovning: provning för att avgöra i vilken utsträckning en typ av fasthållningsanordning för barn som lämnats in för godkännande kan uppfylla kraven.

Typgodkännandeprovning

2.39   provning för godkännande av tillverkning: provning för att avgöra om tillverkaren kan tillverka en fasthållningsanordning för barn som överensstämmer med de fasthållningsanordningar som lämnats in för typgodkännande.

provning för godkännande av tillverkning

2.40   Rutinprovning: provning av ett antal fasthållningsanordningar som valts ut från en enda sats för att kontrollera i vilken utsträckning de uppfyller kraven.

Rutinprovning

2.41   förskjutningssystem för fasthållningsanordning för barn: anordning som gör det möjligt att i vinkel eller längdled förskjuta fasthållningsanordningen eller en av dess delar.

förskjutningssystem för fasthållningsanordning för barn

2.42   spärrsystem för fasthållningsanordning för barn: anordning som håller fasthållningsanordningen och dess delar i användningsläget.

spärrsystem för fasthållningsanordning för barn

2.43   belastningsbegränsande anordning: anordning som kan gå sönder eller fastna under specifika belastningsförhållanden. Anordningen ska uttryckligen vara utformad för dessa förhållanden och dess reaktion ska vara reproducerbar och objektivt dokumenterad i det tekniska underlaget.

belastningsbegränsande anordning

3.   ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

3.1   Ansökan om godkännande av en typ av fasthållningsanordning för barn ska lämnas in av varumärkesinnehavaren eller av dennes behöriga ombud och följa det typgodkännandeschema som beskrivs i bilaga 14.

3.2   Ansökan om godkännande ska för varje typ av fasthållningsanordning för barn åtföljas av följande:

| 3.2.1 | En teknisk beskrivning av fasthållningsanordningen med uppgifter om de band och andra material som används tillsammans med de belastningsbegränsande anordningarnas förutsedda och reproducerbara reaktion. Den ska åtföljas av ritningar över fasthållningsanordningens delar och monteringsanvisningar för upprullningsdon och deras avkänningsanordningar, intyg om giftighet (punkt 6.1.5) och brandfarlighet (punkt 6.1.6); ritningarna ska ange den placering som avses för godkännandenummer och tilläggssymboler i förhållande till godkännandemärkets cirkel. I beskrivningen ska färgen på den modell som lämnas in för godkännande anges. |
| --- | --- |

3.2.1

En teknisk beskrivning av fasthållningsanordningen med uppgifter om de band och andra material som används tillsammans med de belastningsbegränsande anordningarnas förutsedda och reproducerbara reaktion. Den ska åtföljas av ritningar över fasthållningsanordningens delar och monteringsanvisningar för upprullningsdon och deras avkänningsanordningar, intyg om giftighet (punkt 6.1.5) och brandfarlighet (punkt 6.1.6); ritningarna ska ange den placering som avses för godkännandenummer och tilläggssymboler i förhållande till godkännandemärkets cirkel. I beskrivningen ska färgen på den modell som lämnas in för godkännande anges.

| 3.2.2 | Fyra exemplar av fasthållningsanordningen. |
| --- | --- |

3.2.2

Fyra exemplar av fasthållningsanordningen.

| 3.2.3 | Tio meter av varje kategori av band som används i fasthållningsanordningen. |
| --- | --- |

3.2.3

Tio meter av varje kategori av band som används i fasthållningsanordningen.

| 3.2.4 | Ytterligare exemplar ska lämnas in på begäran av den tekniska tjänst som ansvarar för att utföra provningen. |
| --- | --- |

3.2.4

Ytterligare exemplar ska lämnas in på begäran av den tekniska tjänst som ansvarar för att utföra provningen.

| 3.2.5 | Anvisningar och uppgifter om förpackning enligt punkt 15. |
| --- | --- |

3.2.5

Anvisningar och uppgifter om förpackning enligt punkt 15.

| 3.2.6 | I fråga om babyliftar, om fasthållningsanordningen kan användas tillsammans med ett antal olika typer av babyliftar ska tillverkaren av fasthållningsanordningen tillhandahålla en förteckning över dessa. |
| --- | --- |

3.2.6

I fråga om babyliftar, om fasthållningsanordningen kan användas tillsammans med ett antal olika typer av babyliftar ska tillverkaren av fasthållningsanordningen tillhandahålla en förteckning över dessa.

3.3   När ett godkänt säkerhetsbälte för vuxna används för att fästa fasthållningsanordningen för barn ska ansökan ange den kategori av säkerhetsbälte för vuxna, t.ex. fasta höftbälten, som ska användas.

3.4   Typgodkännandemyndigheten i en part i överenskommelsen ska innan typgodkännande beviljas kontrollera att tillfredsställande arrangemang och förfaranden för att säkerställa effektiv kontroll finns så att de fasthållningsanordningar för barn, deras utrustning eller delar som är under tillverkning överensstämmer med den godkända typen.

4.   MÄRKNINGAR

4.1   De exemplar av fasthållningsanordningar som lämnas in för godkännande i överensstämmelse med bestämmelserna i punkterna 3.2.2 och 3.2.3 ska tydligt och outplånligt märkas med tillverkarens namn, initialer eller varumärke.

4.2   En av de delar av fasthållningsanordningen som är tillverkade av plast (som ytterhölje, kollisionsskydd, bälteskudde, osv.), förutom band eller sele, ska tydligt (och outplånligt) märkas med tillverkningsår.

4.3   Om fasthållningsanordningen ska användas tillsammans med ett säkerhetsbälte för vuxna ska korrekt banddragning vara tydligt angiven med hjälp av en skiss som är varaktigt fäst vid fasthållningsanordningen. Om fasthållningsanordningen hålls på plats av ett säkerhetsbälte för vuxna ska banddragningen vara tydligt markerad på produkten med en färgkodning. Färgen ska vara röd för den dragning av säkerhetsbältet som ska användas när anordningen monteras framåtvänd och blå för den dragning som ska användas när anordningen monteras bakåtvänd. För anordningar som kan monteras både bakåtvända och framåtvända utan att bältesdragningen ändras (t.ex. vändbara anordningar) ska båda färgerna användas. Samma färger ska även användas på de etiketter på anordningen som visar hur anordningen ska användas.

Det ska finnas en tydlig skillnad mellan de avsedda dragningarna för höftdelen och och den diagonala delen av säkerhetsbältet. Sådana tecken som färgkodning, text, konturteckningar osv. ska skilja mellan säkerhetsbältets olika delar.

I varje illustration av bältesdragningen på produkten ska riktningen på fasthållningsanordningen i förhållande till fordonet tydligt anges. Bältesdragningsillustrationer som inte visar fordonssätet kan inte godtas.

Den märkning som anges i denna punkt ska vara synlig när fasthållningsanordningen är placerad i fordonet. För fasthållningsanordningar av grupp 0 ska denna märkning även vara synlig när barnet är placerat i fasthållningsanordningen.

4.4   På den synliga innerytan (inklusive sidostöden bredvid barnets huvud) inom ungefär det område där barnets huvud vilar i fasthållningsanordningen ska bakåtvända fasthållningsanordningar ha följande etikett varaktigt fastsatt (de uppgifter som visas utgör ett minimum).

Etikettens minimistorlek: 60 × 120 mm.

Etiketten ska sys fast i klädseln runt hela sin omkrets och/eller varaktigt sammanfogas med klädseln över hela sin bakre yta. Varje annat sätt att fästa etiketten som är varaktigt och inte kan avlägsnas från produkten eller bli skymd kan accepteras. Etiketter av flaggtyp är förbjudna.

Om delar av fasthållningsanordningen eller några tillbehör som tillhandahålls av tillverkaren av fasthållningsanordningen kan skymma etiketten krävs ytterligare en etikett. En varningsetikett ska vara varaktigt synlig i alla situationer då fasthållningsanordningen förbereds för användning i någon konfiguration.

Piktogrammet ska vara exakt enligt ISO 2575:2004 - Z.01 eller större samt i de angivna färgerna rött, svart och vitt

Piktogrammets bilder ska vara grupperade, i exakt storlek eller större samt i de angivna färgerna rött, svart och vitt

Etikettens ram samt vågräta och lodräta linjer svarta

Övre symboler svarta, med gul eller orangegul bakgrund

Vit bakgrund

Vit bakgrund

4.5   I fråga om fasthållningsanordningar som kan användas både framåtvända och bakåtvända, ska även följande text inkluderas:

”VIKTIGT – ANVÄND INTE FRAMÅTVÄND FÖRRÄN BARNET VÄGER MER ÄN ...(se anvisningarna)”

4.6   I fråga om fasthållningsanordningar med alternativa bältesdragningar, ska de alternativa belastningsbärande kontaktpunkterna mellan fasthållningsanordningen och säkerhetsbältet för vuxna vara varaktigt märkta. Denna märkning ska ange att det är fråga om en alternativ bältesdragning och ska överensstämma med ovanstående krav om kodning för framåtvänd och bakåtvänd montering.

4.7   Om fasthållningsanordningen har alternativa belastningsbärande kontaktpunkter ska det i den märkning som krävs enligt punkt 4.3 ingå en uppgift om att den alternativa bältesdragningen beskrivs i anvisningarna.

4.8   Isofix-märkning

Om produkten innehåller Isofix-fästen ska följande uppgifter vara varaktigt synliga för den som installerar fasthållningsanordningen i ett fordon:

Isofix ISO-logotyp, åtföljd av den eller de bokstäver som motsvarar produktens Isofix-storleksklass (klasser). Minst en symbol som består av en cirkel med en diameter av minst 13 mm och som innehåller ett piktogram som kontrasterar mot cirkelns bakgrund. Piktogrammet ska vara klart synligt antingen med hjälp av kontrastfärger eller genom en lämplig relief om det är pressat eller präglat.

B, C och F

Följande uppgifter får förmedlas genom piktogram och/eller text. Märkningen ska ange följande:

| a) | De huvudsakliga steg som behöver vidtas för att färdigställa sätet för installering. Exempelvis ska metoden för att utöka Isofix-spärrsystemet förklaras. |
| --- | --- |

a)

De huvudsakliga steg som behöver vidtas för att färdigställa sätet för installering. Exempelvis ska metoden för att utöka Isofix-spärrsystemet förklaras.

| b) | Varje indikators placering, funktion och tolkning ska förklaras. |
| --- | --- |

b)

Varje indikators placering, funktion och tolkning ska förklaras.

| c) | Placering och, om så krävs, dragning av övre hållremmar eller andra medel för att begränsa sätets rotation som kräver att åtgärder vidtas ska i tillämpliga fall anges med följande symboler: |
| --- | --- |

c)

Placering och, om så krävs, dragning av övre hållremmar eller andra medel för att begränsa sätets rotation som kräver att åtgärder vidtas ska i tillämpliga fall anges med följande symboler:

Image 3

| d) | Inställning av Isofix-spärrar och av den övre hållremmen eller av andra medel för att begränsa sätets rotation som kräver att åtgärder vidtas ska anges. |
| --- | --- |

d)

Inställning av Isofix-spärrar och av den övre hållremmen eller av andra medel för att begränsa sätets rotation som kräver att åtgärder vidtas ska anges.

| e) | Märkningen ska vara varaktigt anbringad och synlig för den som installerar sätet. |
| --- | --- |

e)

Märkningen ska vara varaktigt anbringad och synlig för den som installerar sätet.

| f) | När så krävs ska hänvisning göras till bruksanvisningen för fasthållningsanordningen och till detta dokuments placering med användande av nedanstående symbol. |
| --- | --- |

f)

När så krävs ska hänvisning göras till bruksanvisningen för fasthållningsanordningen och till detta dokuments placering med användande av nedanstående symbol.

Image 4

5.   GODKÄNNANDE

5.1   Varje provexemplar som lämnas in i enlighet med punkterna 3.2.2 och 3.2.3 ska i alla avseenden uppfylla de specifikationer som anges i punkterna 6–8 i dessa föreskrifter innan godkännande kan beviljas.

5.2   Varje godkänd typ ska tilldelas ett godkännandenummer, vars två första siffror (för närvarande 04 för ändringsserie 04 som trädde i kraft den 12 september 1995) anger den ändringsserie, innehållande de senaste större tekniska ändringarna av föreskrifterna, som gäller vid tidpunkten för utfärdandet av godkännandet. En och samma part i överenskommelsen får inte tilldela en annan typ av fasthållningsanordning för barn godkänd enligt dessa föreskrifter samma nummer.

5.3   Ett meddelande om beviljat, utökat eller ej beviljat godkännande av en fasthållningsanordning för barn enligt dessa föreskrifter ska lämnas till de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter med hjälp av ett formulär enligt mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

5.4   Förutom de märkningar som föreskrivs i punkt 4 ska följande uppgifter finnas på en lämplig plats på varje fasthållningsanordning som överensstämmer med en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter:

| 5.4.1 | Ett internationellt godkännandemärke som är utformat på följande sätt:






  5.4.1.1 | En cirkel som omger bokstaven E, följd av det särskiljande numret för det land som beviljat godkännandet (1). |
| --- | --- | --- |

5.4.1

Ett internationellt godkännandemärke som är utformat på följande sätt:

5.4.1.1

En cirkel som omger bokstaven E, följd av det särskiljande numret för det land som beviljat godkännandet (1).

1

| 5.4.1.2 | Ett godkännandenummer. |
| --- | --- |

5.4.1.2

Ett godkännandenummer.

| 5.4.2 | Följande tilläggssymboler:






  5.4.2.1 | Ordet (orden) ”universell”, ”begränsad”, ”semiuniversell” eller ”fordonsspecifik” beroende på fasthållningsanordningens kategori. |
| --- | --- | --- |

5.4.2

Följande tilläggssymboler:

5.4.2.1

Ordet (orden) ”universell”, ”begränsad”, ”semiuniversell” eller ”fordonsspecifik” beroende på fasthållningsanordningens kategori.

| 5.4.2.2 | Det viktområde för vilket fasthållningsanordningen är utformad, nämligen: 0–10 kg, 0–13 kg, 9–18 kg, 15–25 kg, 22–36 kg, 0–18 kg, 9–25 kg, 15–36 kg, 0–25 kg, 9–36 kg, 0–36 kg. |
| --- | --- |

5.4.2.2

Det viktområde för vilket fasthållningsanordningen är utformad, nämligen: 0–10 kg, 0–13 kg, 9–18 kg, 15–25 kg, 22–36 kg, 0–18 kg, 9–25 kg, 15–36 kg, 0–25 kg, 9–36 kg, 0–36 kg.

| 5.4.2.3 | Symbolen Y om det är fråga om en anordning med ett grenband, i överensstämmelse med kraven i supplement 03 till ändringsserie 02 i föreskrifterna. |
| --- | --- |

5.4.2.3

Symbolen Y om det är fråga om en anordning med ett grenband, i överensstämmelse med kraven i supplement 03 till ändringsserie 02 i föreskrifterna.

| 5.4.2.4 | Symbolen S om det är fråga om en fasthållningsanordning för barn med särskilda behov. |
| --- | --- |

5.4.2.4

Symbolen S om det är fråga om en fasthållningsanordning för barn med särskilda behov.

5.5   I bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på godkännandemärkets utformning.

5.6   De uppgifter som avses i punkt 5.4 ska vara lättläsliga och outplånliga och får anbringas med en etikett eller genom direkt märkning. Etiketten eller märkningen ska tåla nötning.

5.7   De etiketter som avses i punkt 5.6 får vara utfärdade antingen av den myndighet som beviljade godkännandet eller, under förutsättning att den myndigheten ger sitt tillstånd, av tillverkaren.

6.   ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

6.1   Placering och fastsättning i fordonet

6.1.1   Användning av fasthållningsanordningar för barn av kategorierna universella, semiuniversella och begränsade är tillåten på sittplatser i fram- och baksäten om fasthållningsanordningarna är monterade enligt tillverkarens anvisningar.

6.1.2   Användning av fasthållningsanordningar för barn av kategorin fordonsspecifik är tillåten på alla sittplatser och även inom bagageutrymmet om fasthållningsanordningarna är monterade enligt tillverkarens anvisningar. I fråga om bakåtvända fasthållningsanordningar ska utformningen vara sådan att stöd för barnets huvud säkerställs när fasthållningsanordningen är färdig för användning. Detta ska fastställas med en linje vinkelrät mot ryggstödet genom ögonlinjen som ska ha en skärningspunkt med ryggstödet som ligger minst 40 mm under rundningens början på ett sådant huvudstöd.

6.1.3   Beroende på kategori ska fasthållningsanordningen fästas i fordonskonstruktionen eller i säteskonstruktionen.

Möjliga konfigurationer för godkännande

Möjliga konfigurationer för godkännande

Tabell över grupper och kategorier

Tabell över grupper och kategorier

| Grupp | Universella (2) | Semiuniversella (3) | Begränsade | Fordonsspecifika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| CRS | ISOFIXCRS | CRS | ISOFIXCRS | CRS | ISOFIXCRS | CRS | ISOFIXCRS |
| 0 | Babylift | A | NA | A | A | A | NA | A | A |
| Bakåtvänd | A | NA | A | A | A | NA | A | A |
| 0+ | Bakåtvänd | A | NA | A | A | A | NA | A | A |
| I | Bakåtvänd | A | NA | A | A | A | NA | A | A |
| Framåtvänd
  (med integrerad fasthållning) | A | A | A | A | A | NA | A | A |
| Framåtvänd
  (med icke-integrerad fasthållning) | NA | NA | NA | NA | NA | NA | NA | NA |
| Framåtvänd
  (med icke-integrerad fasthållning, se punkt 6.1.12) | A | NA | A | NA | A | NA | A | A |
| II | Bakåtvänd | A | NA | A | NA | A | NA | A | A |
| Framåtvänd
  (med integrerad fasthållning) | A | NA | A | NA | A | NA | A | A |
| Framåtvänd
  (med icke-integrerad fasthållning) | A | NA | A | NA | A | NA | A | A |
| III | Bakåtvänd | A | NA | A | NA | A | NA | A | A |
| Framåtvänd
  (med integrerad fasthållning) | A | NA | A | NA | A | NA | A | A |
| Framåtvänd
  (med icke-integrerad fasthållning) | A | NA | A | NA | A | NA | A | A |
| där
  CRS: Fasthållningsanordning för barn (Child restraint system)
  A: Tillämpligt
  NA: Ej tillämpligt |

Grupp

Universella (2)

2

Semiuniversella (3)

3

Begränsade

Fordonsspecifika

CRS

ISOFIXCRS

CRS

ISOFIXCRS

CRS

ISOFIXCRS

CRS

ISOFIXCRS

0

Babylift

A

NA

A

A

A

NA

A

A

Bakåtvänd

A

NA

A

A

A

NA

A

A

0+

Bakåtvänd

A

NA

A

A

A

NA

A

A

I

Bakåtvänd

A

NA

A

A

A

NA

A

A

Framåtvänd

(med integrerad fasthållning)

A

A

A

A

A

NA

A

A

Framåtvänd

(med icke-integrerad fasthållning)

NA

NA

NA

NA

NA

NA

NA

NA

Framåtvänd

(med icke-integrerad fasthållning, se punkt 6.1.12)

A

NA

A

NA

A

NA

A

A

II

Bakåtvänd

A

NA

A

NA

A

NA

A

A

Framåtvänd

(med integrerad fasthållning)

A

NA

A

NA

A

NA

A

A

Framåtvänd

(med icke-integrerad fasthållning)

A

NA

A

NA

A

NA

A

A

III

Bakåtvänd

A

NA

A

NA

A

NA

A

A

Framåtvänd

(med integrerad fasthållning)

A

NA

A

NA

A

NA

A

A

Framåtvänd

(med icke-integrerad fasthållning)

A

NA

A

NA

A

NA

A

A

där

CRS: Fasthållningsanordning för barn (Child restraint system)

Child restraint system

A: Tillämpligt

NA: Ej tillämpligt

6.1.3.1   För kategorierna universella och begränsade ska fasthållningsanordningen fästas med ett säkerhetsbälte för vuxna (med eller utan upprullningsdon) som uppfyller kraven i föreskrifter nr 16 (eller likvärdiga krav) och som monterats på de förankringar som uppfyller kraven i föreskrifter nr 14 (eller likvärdiga krav).

6.1.3.2   För universella Isofix-fasthållningsanordningar för barn ska fasthållningsanordningen fästas med de Isofix-fästen och det Isofix-band för övre hållrem som uppfyller kraven i dessa föreskrifter och som monterats på de Isofix-förankringssystem och den Isofix-förankring för övre hållrem som uppfyller kraven i föreskrifter nr 14.

6.1.3.3   För kategorin semiuniversella ska fasthållningsanordningen fästas med de nedre förankringar som föreskrivs i föreskrifter nr 14 och de tilläggsförankringar som uppfyller rekommendationen i bilaga 11 till dessa föreskrifter.

6.1.3.4   För semiuniversella Isofix-fasthållningsanordningar för barn som uppfyller kraven i dessa föreskrifter och monterats på de Isofix-fästen och/eller den Isofix-förankring för övre hållrem som uppfyller kraven i föreskrifter nr 14 ska fasthållningsanordningen fästas med Isofix-fästen och Isofix-band för övre hållrem eller ett stödben eller fordonets instrumentpanel.

6.1.3.5   För kategorin fordonsspecifik ska fasthållningsanordningen fästas med de förankringar som utformats av fordonstillverkaren eller tillverkaren av fasthållningsanordningen.

6.1.3.6   I fråga om barnfasthållningsband eller fästband för de fasthållningsanordningar som använder bältesförankringar i vilka bälten för vuxna redan finns monterade, ska den tekniska tjänsten kontrollera att

| | det effektiva förankringsläget för vuxna är godkänt enligt föreskrifter nr 14 eller likvärdiga bestämmelser, |
| --- | --- |

det effektiva förankringsläget för vuxna är godkänt enligt föreskrifter nr 14 eller likvärdiga bestämmelser,

| | effektiv funktion för båda anordningarna inte hindras av den andra, |
| --- | --- |

effektiv funktion för båda anordningarna inte hindras av den andra,

| | låsbeslagen för systemet för vuxna och tilläggssystemet inte är sinsemellan utbytbara. |
| --- | --- |

låsbeslagen för systemet för vuxna och tilläggssystemet inte är sinsemellan utbytbara.

I fråga om de fasthållningsanordningar för barn som använder stänger eller tilläggsanordningar som är fästa vid de förankringar som godkänts enligt föreskrifter nr 14 och som flyttar det effektiva förankringsläget utanför det område som avses i föreskrifter nr 14, ska följande gälla:

| | Sådana anordningar får endast godkännas som semiuniversella eller fordonsspecifika anordningar. |
| --- | --- |

Sådana anordningar får endast godkännas som semiuniversella eller fordonsspecifika anordningar.

| | Den tekniska tjänsten ska tillämpa kraven i bilaga 11 till dessa föreskrifter på stången och fästanordningarna. |
| --- | --- |

Den tekniska tjänsten ska tillämpa kraven i bilaga 11 till dessa föreskrifter på stången och fästanordningarna.

| | Stången ska ingå i den dynamiska provningen, med belastningen anbringad i mittläget och stången i sitt yttersta läge om den kan ställas in. |
| --- | --- |

Stången ska ingå i den dynamiska provningen, med belastningen anbringad i mittläget och stången i sitt yttersta läge om den kan ställas in.

| | Det effektiva läget och funktionen för alla förankringar för vuxna i vilka stången är fastsatt får inte försämras. |
| --- | --- |

Det effektiva läget och funktionen för alla förankringar för vuxna i vilka stången är fastsatt får inte försämras.

6.1.3.7   De fasthållningsanordningar för barn som använder ett stödben får endast godkännas i den semiuniversella eller fordonsspecifika kategorin och kraven i bilaga 11 till dessa föreskrifter ska tillämpas. Tillverkaren av fasthållningsanordningar för barn ska beakta vad som behövs för att stödbenet ska fungera korrekt i varje fordon samt tillhandahålla dessa uppgifter.

6.1.4   En bälteskudde ska hållas fast antingen med ett bälte för vuxna, med användande av den provning som anges i punkt 8.1.4, eller på annat sätt.

6.1.5   Tillverkaren av fasthållningsanordningen för barn ska skriftligen intyga att giftigheten hos de material som används vid tillverkningen och som är åtkomliga för det fasthållna barnet överensstämmer med tillämpliga delar av EN 71:2009, del 3. Provningar som bekräftar intygets giltighet får utföras om provningsmyndigheten så önskar. Denna punkt gäller inte fasthållningsanordningar av grupperna II och III.

6.1.6   Tillverkaren av fasthållningsanordningen för barn ska skriftligen intyga att brandfarligheten hos de material som används vid tillverkningen överensstämmer med tillämpliga delar av EN 71:2009, del 2. Provningar som bekräftar intygets giltighet får utföras om provningsmyndigheten så önskar.

6.1.7   I fråga om de bakåtvända fasthållningsanordningar för barn som stöds av fordonets instrumentpanel, förutsätts i samband med godkännande enligt dessa föreskrifter att instrumentpanelen är tillräckligt styv.

6.1.8   Universella fasthållningsanordningar för barn, förutom universella Isofix-fasthållningsanordningar, ska ha en huvudsaklig belastningsbärande kontaktpunkt mellan fasthållningsanordningen och säkerhetsbältet för vuxna. Denna punkt får inte vara mindre än 150 mm från Cr-axeln, uppmätt med fasthållningsanordningen installerad på den dynamiska provbänken i enlighet med bilaga 21 till dessa föreskrifter, utan provningsdocka. Detta ska gälla alla inställningskonfigurationer. Ytterligare alternativa bältesdragningar är tillåtna. Om det finns en alternativ bältesdragning ska tillverkaren särskilt nämna detta alternativ i bruksanvisningen, enligt vad som krävs i punkt 15. Vid provning med sådana alternativa bältesdragningar ska fasthållningsanordningen uppfylla alla krav i föreskrifterna med undantag av den här punkten.

6.1.9   Om säkerhetsbältet för vuxna krävs för att fästa en universell fasthållningsanordning för barn anges den maximilängd som ska användas på den dynamiska provningsbänken i bilaga 13 till dessa föreskrifter.

För att kontrollera överensstämmelsen med detta krav ska fasthållningsanordningen säkras vid provningsbänken med användning av det lämpliga standardiserade säkerhetsbälte som beskrivs i bilaga 13. Provdockan får inte installeras om inte fasthållningsanordningens utformning är sådan att installeringen av en provdocka ökar den mängd bälte som används. Med fasthållningsanordningen i installerat läge får det inte finnas någon spänning i bältet bortsett från den som utövas av det standardiserade upprullningsdonet om ett sådant monterats. Om ett bälte med upprullningsdon används ska detta villkor uppfyllas med minst 150 mm av bältet kvar på rullen.

6.1.10   Fasthållningsanordningar av grupperna 0 och 0+ får inte användas framåtvända.

6.1.11   Fasthållningsanordningar av grupperna 0 och 0+, med undantag av babyliftar enligt punkt 2.4.1, ska tillhöra klassen med integrerad fasthållning.

6.1.12   Fasthållningsanordningar av grupp I ska tillhöra klassen med integrerad fasthållning, om de inte är försedda med ett kollisionsskydd av klass B enligt definitionen i punkt 2.7.

6.2   Konfiguration

6.2.1   Fasthållningsanordningens konfiguration ska vara sådan att följande krav uppfylls:

| 6.2.1.1 | Fasthållningsanordningen ska ge erforderligt skydd i alla de lägen som är avsedda för denna typ av fasthållningsanordning. För fasthållningsanordningar för barn med särskilda behov ska den primära fasthållningen ge erforderligt skydd i alla de lägen som är avsedda för denna typ av fasthållningsanordning utan att ytterligare anordningar för fasthållning används. |
| --- | --- |

6.2.1.1

Fasthållningsanordningen ska ge erforderligt skydd i alla de lägen som är avsedda för denna typ av fasthållningsanordning. För fasthållningsanordningar för barn med särskilda behov ska den primära fasthållningen ge erforderligt skydd i alla de lägen som är avsedda för denna typ av fasthållningsanordning utan att ytterligare anordningar för fasthållning används.

| 6.2.1.2 | Barnet ska lätt och snabbt kunna sättas i och tas ur fasthållningsanordningen. När det gäller en fasthållningsanordning i vilken barnet hålls fast med en sele eller ett Y-format bälte utan upprullningsdon ska vart och ett av axelbanden och höftbandet kunna röra sig i förhållande till varandra under det förfarande som föreskrivs i punkt 7.2.1.4.
  I dessa fall får fasthållningsanordningens bältesenhet vara utformad med två eller fler sammanbindande delar. För en fasthållningsanordning för barn med särskilda behov godkänns att de ytterligare anordningarna för fasthållning begränsar den snabbhet med vilken ett barn kan sättas i och tas ur. De ytterligare anordningarna ska emellertid i möjligaste mån utformas så att de snabbt kan öppnas. |
| --- | --- |

6.2.1.2

Barnet ska lätt och snabbt kunna sättas i och tas ur fasthållningsanordningen. När det gäller en fasthållningsanordning i vilken barnet hålls fast med en sele eller ett Y-format bälte utan upprullningsdon ska vart och ett av axelbanden och höftbandet kunna röra sig i förhållande till varandra under det förfarande som föreskrivs i punkt 7.2.1.4.

I dessa fall får fasthållningsanordningens bältesenhet vara utformad med två eller fler sammanbindande delar. För en fasthållningsanordning för barn med särskilda behov godkänns att de ytterligare anordningarna för fasthållning begränsar den snabbhet med vilken ett barn kan sättas i och tas ur. De ytterligare anordningarna ska emellertid i möjligaste mån utformas så att de snabbt kan öppnas.

| 6.2.1.3 | Om det är möjligt att ändra fasthållningsanordningens lutning får denna lutningsändring inte kräva ytterligare manuell inställning av banden. Ett avsiktligt handgrepp ska krävas för att ändra fasthållningsanordningens lutning. |
| --- | --- |

6.2.1.3

Om det är möjligt att ändra fasthållningsanordningens lutning får denna lutningsändring inte kräva ytterligare manuell inställning av banden. Ett avsiktligt handgrepp ska krävas för att ändra fasthållningsanordningens lutning.

| 6.2.1.4 | Fasthållningsanordningar av grupperna 0, 0+ och I ska hålla barnet i sådant läge att erforderligt skydd ges även när barnet sover. |
| --- | --- |

6.2.1.4

Fasthållningsanordningar av grupperna 0, 0+ och I ska hålla barnet i sådant läge att erforderligt skydd ges även när barnet sover.

| 6.2.1.5 | För att hindra att barnet glider ner under bandet vid en kollision eller på grund av barnets egna rörelser krävs ett grenband på alla framåtvända fasthållningsanordningar av grupp I som har en integrerad sele. |
| --- | --- |

6.2.1.5

För att hindra att barnet glider ner under bandet vid en kollision eller på grund av barnets egna rörelser krävs ett grenband på alla framåtvända fasthållningsanordningar av grupp I som har en integrerad sele.

6.2.2   För grupperna I, II och III ska alla fasthållningsanordningar som använder höftband aktivt styra höftbandet för att säkerställa att den belastning som överförs av höftbandet överförs via bäckenet. Enheten får inte utsätta svaga delar av barnets kropp (buk, skrev osv.) för alltför stora påfrestningar.

6.2.2.1   Med grenbandet fäst, och i dess längsta läge om det är möjligt att ställa in, får det inte vara möjligt att ställa in höftbandet så att det ligger ovanför bäckenet, vare sig för den minsta eller den största provdockan inom de viktgrupper som godkännandet omfattar. För alla framåtvända fasthållningsanordningar får det inte vara möjligt att ställa in höftbandet så att det ligger ovanför bäckenet, vare sig för den minsta eller den största provdockan inom de viktgrupper som godkännandet omfattar.

6.2.2.2   Under den dynamiska provningen enligt punkt 8.1.3 får höftbandet inte passera helt utanför provdockans bäckenstruktur under tiden före huvudets största utslag. En bedömning ska göras med hjälp av höghastighetsvideo.

6.2.3   Fasthållningsanordningens alla band ska vara så placerade att de inte kan orsaka obehag vid normal användning eller anta en form som kan innebära fara för den fastspända. Avståndet mellan axelbanden i närheten av halsen ska minst ha bredden av halsen på en motsvarande provdocka.

6.2.4   Utformningen ska vara sådan att komprimerande belastningar inte överförs till barnets hjässa i händelse av en kollision.

6.2.4.1   Y-formade bälten får endast användas i bakåtvända och sidovända fasthållningsanordningar för barn (babyliftar).

6.2.5   Fasthållningsanordningen för barn ska vara utformad och monterad så att

| 6.2.5.1 | risken för skada på barnet eller andra personer i fordonet orsakade av skarpa kanter eller framskjutande delar minimeras (anges t.ex. i föreskrifter nr 21), |
| --- | --- |

6.2.5.1

risken för skada på barnet eller andra personer i fordonet orsakade av skarpa kanter eller framskjutande delar minimeras (anges t.ex. i föreskrifter nr 21),

| 6.2.5.2 | den inte har skarpa kanter eller framskjutande delar som kan orsaka skada på fordonssätets klädsel eller kläder på förare eller passagerare, |
| --- | --- |

6.2.5.2

den inte har skarpa kanter eller framskjutande delar som kan orsaka skada på fordonssätets klädsel eller kläder på förare eller passagerare,

| 6.2.5.3 | den inte utsätter svaga delar av barnets kropp (buk, skrev osv.) för de extra tröghetskrafter den bygger upp, |
| --- | --- |

6.2.5.3

den inte utsätter svaga delar av barnets kropp (buk, skrev osv.) för de extra tröghetskrafter den bygger upp,

| 6.2.5.4 | det säkerställs att dess styva delar inte, på ställen där de står i förbindelse med band, har skarpa kanter som kan skava på banden. |
| --- | --- |

6.2.5.4

det säkerställs att dess styva delar inte, på ställen där de står i förbindelse med band, har skarpa kanter som kan skava på banden.

6.2.6   Alla delar som gjorts delbara för att möjliggöra att komponenterna kan sättas samman eller tas isär ska vara utformade så att alla risker för felaktig sammansättning och användning i möjligaste mån undviks. Fasthållningsanordningar för barn med särskilda behov får ha ytterligare anordningar för fasthållning. Dessa ska vara så utformade att alla risker för felaktig sammansättning undviks och att öppnings- och användningssättet omedelbart står klart i ett nödläge.

6.2.7   Om det i de fasthållningsanordningar som är avsedda för grupperna I, II eller grupperna I och II i kombination ingår en stolsrygg, får den inre höjden på denna fastställd i enlighet med diagrammet i bilaga 12 inte vara lägre än 500 mm.

6.2.8   Endast automatiskt låsande upprullningsdon eller nödlåsande upprullningsdon får användas.

6.2.9   I anordningar avsedda för grupp I får det inte vara möjligt för barnet att på ett enkelt sätt lossa den del av systemet som håller fast bäckenet sedan barnet placerats. För detta ändamål ska kraven i punkt 7.2.5 (spärranordningar) vara uppfyllda. Alla anordningar som är utformade för att uppnå detta ska vara permanent monterade på fasthållningsanordningen.

6.2.10   En fasthållningsanordning för barn får utformas för att användas i mer än en viktgrupp och/eller av mer än ett barn, förutsatt att fasthållningsanordningen uppfyller de bestämmelser som gäller för vardera av de berörda grupperna. En universell fasthållningsanordning för barn ska uppfylla bestämmelserna för denna kategori för alla viktgrupper för vilken den blivit godkänd.

6.2.11   Fasthållningsanordningar med upprullningsdon

När det gäller fasthållningsanordningar som omfattar ett upprullningsdon, ska upprullningsdonet uppfylla kraven i punkt 7.2.3.

6.2.12   I fråga om bälteskuddar ska den lätthet varmed band och låstunga på ett bälte för vuxna passerar genom fästpunkterna undersökas. Detta gäller särskilt för bälteskuddar som är utformade för bilens framsäte, vilka kan ha långa halvstyva utskott. Det fasta låsbeslaget ska inte tillåtas passera genom fästpunkterna på bältesstolar eller medge en helt annan bältesanläggning än provvagnens.

6.2.13   Om fasthållningsanordningen är utformad för mer än ett barn, ska de olika fasthållningsanordningarna vara helt oberoende när det gäller belastningsöverföring och inställningar.

6.2.14   De fasthållningsanordningar för barn som omfattar uppblåsbara delar ska vara utformade så att användningsförhållandena (tryck, temperatur, fuktighet) inte påverkar deras förmåga att uppfylla kraven i dessa föreskrifter.

6.3   Specifikationer för Isofix-fasthållningsanordningar

6.3.1   Allmänna egenskaper

6.3.1.1   Mått

Maximimåtten i sidled, nedåt och bakåt för Isofix-fasthållningsanordningen för barn och placeringarna av de Isofix-förankringssystem i vilka dess fästen ska kopplas fast bestäms för tillverkaren av Isofix-fasthållningsanordningen genom den fordonssätesfixtur som definieras i punkt 2.31 i dessa föreskrifter.

6.3.1.2   Vikt

Vikten av en Isofix-fasthållningsanordning i kategorierna universella och semiuniversella och i viktgruppen 0, 0+, I får inte överskrida 15 kg.

6.3.2   Isofix-fästen

6.3.2.1   Typ

Isofix-fästen får överensstämma med de exempel som visas i figur 0 a eller ha annan lämplig utformning som är en del av en fast mekanism med utrymme för sådan inställning vars egenskaper bestäms av tillverkaren av Isofix-fasthållningsanordningen.

Figur 0 a

Figur 0 a

Image 5

max 33

max 33

Mått i mm

Förklaring

1 Fäste för Isofix-fasthållningsanordning för barn – exempel 1

2 Fäste för Isofix-fasthållningsanordning för barn – exempel 2

6.3.2.2   Mått

Måtten för den del av fästet för Isofix-fasthållningsanordningen som ansluts till Isofix-förankringssystemet får inte överskrida maximimåtten i figur 0 b.

Figur 0 b

Figur 0 b

Image 6

6.3.2.3   Partiella låsindikationer

I Isofix-fasthållningsanordningen ska det finnas en tydlig indikation om att båda Isofix-fästena är fullständigt låsta med motsvarande nedre Isofix-förankringar. Indikationen kan vara hörbar, taktil eller visuell eller en kombination av två eller flera. I fråga om en visuell indikation ska den vara möjlig att uppfatta under alla normala ljusförhållanden.

6.3.3   Specifikationer för bandet för övre hållrem för Isofix-fasthållningsanordningen för barn

6.3.3.1   Anslutningen för den övre hållremmen

Anslutningen för den övre hållremmen ska vara den Isofix-krok för övre hållrem som visas i figur 0 c eller liknande anordningar som överensstämmer med de yttermått som anges i figur 0 c.

6.3.3.2   Egenskaper hos Isofix-bandet för övre hållrem

Isofix-bandet för övre hållrem ska stödjas av band (eller motsvarande) med ett utrymme för inställning och spänningslättande.

6.3.3.2.1   Längden hos Isofix-bandet för övre hållrem

Längden hos Isofix-bandet för övre hållrem ska vara minst 2 000 mm.

6.3.3.2.2   Indikation på avsaknad av slack

Isofix-bandet för övre hållrem eller Isofix-barnsätet ska vara utrustade med en anordning som ska ange att allt slack avlägsnats från bandet. Anordningen får ingå som en del i anordningen för inställning och spänningslättande.

6.3.3.2.3   Mått

Inkopplingsmåtten för Isofix-krokarna för övre hållrem visas i figur 0 c.

Figur 0 (c)

Figur 0 (c)

Mått för Isofix-anslutning (kroktyp) för övre hållrem

Mått för Isofix-anslutning (kroktyp) för övre hållrem

Image 7

Vy ovanifrån

10 – 12

Image 8

min 2,5

Detalj A

45° nominellt

radie 2,3–3,8

stav diameter 6,4

radie max 12

Vy från sidan

max 20

min 10,4

Se detalj A

Mått i mm

Förklaring

Omgivande konstruktion (i förekommande fall)

Område som den övre hållremmens hela anslutningsprofil ska vara belägen inom

6.3.4   Inställningsbestämmelser

Isofix-fästena eller själva Isofix-fasthållningsanordningen ska kunna ställas in för att anpassas till serien av Isofix-förankringslägen i föreskrifter nr 14.

6.4   Kontroll av märkningar

6.4.1   Den tekniska tjänst som utför godkännandeprovningarna ska kontrollera att märkningarna överensstämmer med kraven i punkt 4.

6.5   Kontroll av installerings- och bruksanvisningarna

6.5.1   Den tekniska tjänst som utför godkännandeprovningarna ska kontrollera att installerings- och bruksanvisningarna överensstämmer med punkt 15.

7.   SÄRSKILDA SPECIFIKATIONER

7.1   Bestämmelser tillämpliga på den sammansatta fasthållningsanordningen

7.1.1   Motståndskraft mot korrosion

7.1.1.1   En komplett fasthållningsanordning, eller de delar därav som kan utsättas för korrosion, ska genomgå korrosionsprovningen i punkt 8.1.1.

7.1.1.2   Efter den korrosionsprovning som föreskrivs i punkterna 8.1.1.1 och 8.1.1.2 får inga tecken på någon påverkan som sannolikt kan försämra funktionen hos fasthållningsanordningen eller någon betydande korrosion kunna ses med blotta ögat av en kvalificerad observatör.

7.1.2   Energiupptagning

7.1.2.1   För alla anordningar med ryggstöd ska de områden som anges i bilaga 18 till dessa föreskrifter vid provning enligt bilaga 17 ha en accelerationstopp av mindre än 60 g. Denna bestämmelse gäller även ytor i kollisionsskydd i det område som huvudet träffar.

7.1.2.2   I fråga om fasthållningsanordningar med permanenta mekaniskt fästade, inställbara huvudstöd där antingen höjden på säkerhetsbältet för vuxna eller på barnselen direkt styrs med det inställbara huvudstödet krävs inte att de områden som definieras i bilaga 18 och som inte kan beröras av provdockans huvud, dvs. befinner sig bakom huvudstödet, är energiupptagande.

7.1.3   Vältning

7.1.3.1   Fasthållningsanordningen för barn ska provas så som föreskrivs i punkt 8.1.2. Inte vid något tillfälle under hela provningen får provdockan helt kastas ur anordningen och dessutom får provdockans huvud inte röra sig mer än 300 mm från sitt ursprungliga läge i lodrät riktning i förhållande till provningssätet när detta är i upp- och nedvänt läge.

7.1.4   Dynamisk provning

7.1.4.1   Allmänt Fasthållningsanordningen för barn ska genomgå en dynamisk provning i överensstämmelse med punkt 8.1.3.

7.1.4.1.1   Fasthållningsanordningar av kategorierna universella, begränsade och semiuniversella ska provas på provningsvagnen med hjälp av det provningssäte som föreskrivs i punkt 6 och i överensstämmelse med punkt 8.1.3.1.

7.1.4.1.2   Fasthållningsanordningar för barn av kategorin fordonsspecifik ska provas tillsammans med varje fordonsmodell för vilken fasthållningsanordningen är avsedd. Den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av provningen får minska antalet fordonsmodeller om de inte är mycket olika i de avseenden som förtecknas i punkt 7.1.4.1.2.3. Fasthållningsanordningen får provas på ett av följande sätt:

| 7.1.4.1.2.1 | I ett komplett fordon enligt punkt 8.1.3.3. |
| --- | --- |

7.1.4.1.2.1

I ett komplett fordon enligt punkt 8.1.3.3.

| 7.1.4.1.2.2 | I ett fordonschassi på provningsvagnen enligt punkt 8.1.3.2. |
| --- | --- |

7.1.4.1.2.2

I ett fordonschassi på provningsvagnen enligt punkt 8.1.3.2.

| 7.1.4.1.2.3 | I tillräckliga delar av fordonschassit för att det ska vara representativt för fordonets konstruktion och islagsytor. Om fasthållningsanordningen är avsedd att användas i baksätet ska dessa delar omfatta framsätets baksida, baksäte, golvpanel, B- och C-stolpar samt tak. Om fasthållningsanordningen för barn är avsedd att användas i framsätet ska dessa delar omfatta instrumentpanel, A-stolpar, vindruta, alla handtag och knappar som finns installerade i golvet eller på en konsol, framsäte, golvpanel samt tak. Om fasthållningsanordningen för barn är avsedd att användas tillsammans med bilbältet för vuxna ska dessa delar dessutom omfatta det berörda bilbältet för vuxna. Den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av provningen får tillåta att föremål undantas om de anses överflödiga. Provningen ska utföras enligt punkt 8.1.3.2. |
| --- | --- |

7.1.4.1.2.3

I tillräckliga delar av fordonschassit för att det ska vara representativt för fordonets konstruktion och islagsytor. Om fasthållningsanordningen är avsedd att användas i baksätet ska dessa delar omfatta framsätets baksida, baksäte, golvpanel, B- och C-stolpar samt tak. Om fasthållningsanordningen för barn är avsedd att användas i framsätet ska dessa delar omfatta instrumentpanel, A-stolpar, vindruta, alla handtag och knappar som finns installerade i golvet eller på en konsol, framsäte, golvpanel samt tak. Om fasthållningsanordningen för barn är avsedd att användas tillsammans med bilbältet för vuxna ska dessa delar dessutom omfatta det berörda bilbältet för vuxna. Den tekniska tjänst som ansvarar för utförandet av provningen får tillåta att föremål undantas om de anses överflödiga. Provningen ska utföras enligt punkt 8.1.3.2.

7.1.4.1.3   Den dynamiska provningen ska utföras på fasthållningsanordningar som inte tidigare belastats.

7.1.4.1.4   Under de dynamiska provningarna får ingen del av fasthållningsanordningen som faktiskt bidrar till att hålla fast barnet gå sönder och inga låsbeslag, spärrsystem, förskjutningssystem eller stödben får gå sönder, lossas eller falla isär, förutom om de angetts som en belastningsbegränsande anordning. Eventuella belastningsbegränsande anordningar ska tydligt anges i tillverkarens tekniska beskrivningar enligt punkt 3.2.1 i dessa föreskrifter.

7.1.4.1.5   I fråga om fasthållningsanordningar med icke-integrerad fasthållning, ska det säkerhetsbälte som används vara det standardbälte med de förankringsbeslag som föreskrivs i bilaga 13 till dessa föreskrifter. Detta gäller inte fordonsspecifika godkännanden då det faktiska bältet i fordonet ska användas.

7.1.4.1.6   Om en fordonsspecifik fasthållningsanordning för barn installeras i området bakom de bakersta framåtvända sittplatserna för vuxna (t.ex. i bagageutrymmet) ska en provning med den eller de största provdockorna i ett komplett fordon utföras enligt punkt 8.1.3.3.3. De andra provningarna, inklusive för produktionsöverensstämmelse, får utföras enligt punkt 8.1.3.2, om tillverkaren så önskar.

7.1.4.1.7   I fråga om en fasthållningsanordning för barn med särskilda behov ska alla de dynamiska provningar som anges i dessa föreskrifter för varje viktgrupp utföras två gånger: först med användande av de primära fasthållningsanordningarna och sedan med användande av alla fasthållningsanordningar. Vid dessa provningar ska särskild uppmärksamhet ägnas kraven i punkterna 6.2.3 och 6.2.4.

7.1.4.1.8   Under de dynamiska provningarna ska det standardiserade säkerhetsbälte som används för att installera en fasthållningsanordning med integrerad fasthållning inte lossna från någon styr- eller låsanordning som används vid den provning som utförs.

Under de dynamiska provningarna ska det standardiserade säkerhetsbälte som används för att installera en fasthållningsanordning med icke-integrerad fasthållning inte lossna från någon styr- eller låsanordning som används vid den provning som utförs. För axeldelen av det standardiserade säkerhetsbältet ska dock detta bedömas fram till det ögonblick då provdockans huvud når sitt största vågräta utslag. Under den dynamiska provningen av en fasthållningsanordning med icke-integrerad fasthållning är dessutom gränsvärdet för godtagbar rörelse av axelbandet att den undre kanten av axeldelen på det standardiserade säkerhetsbältet inte får vara lägre än provdockans armbåge då provdockans huvud når sitt största vågräta utslag.

7.1.4.1.9   En fasthållningsanordning med ett stödben ska provas enligt följande:

| a) | I fråga om semiuniversella fasthållningsanordningar ska provningarna för islag framifrån utföras med stödbenet inställt i såväl den högsta som lägsta inställning som är förenlig med placeringen av provvagnens golvpanel. Provningarna för islag bakifrån ska utföras i det mest ogynnsamma läge som väljs av den tekniska tjänsten. Under provningarna ska stödbenet stödjas av provvagnens golvpanel enligt beskrivning i figur 2 i tillägg 3 till bilaga 6. Om det finns fritt utrymme mellan den kortaste benlängden och den högsta golvpanelsnivån justeras benet till golvpanelsnivån med 140 mm under Cr. Om den högsta benlängden är högre än vad som är möjligt med den lägsta golvpanelsnivån justeras benet till den lägsta golvpanelsnivån med 280 mm under Cr. I fråga om stödben med inställbara steg ska stödbenets längd justeras i påföljande inställningsläge för att säkerställa att stödbenet når golvet. |
| --- | --- |

a)

I fråga om semiuniversella fasthållningsanordningar ska provningarna för islag framifrån utföras med stödbenet inställt i såväl den högsta som lägsta inställning som är förenlig med placeringen av provvagnens golvpanel. Provningarna för islag bakifrån ska utföras i det mest ogynnsamma läge som väljs av den tekniska tjänsten. Under provningarna ska stödbenet stödjas av provvagnens golvpanel enligt beskrivning i figur 2 i tillägg 3 till bilaga 6. Om det finns fritt utrymme mellan den kortaste benlängden och den högsta golvpanelsnivån justeras benet till golvpanelsnivån med 140 mm under Cr. Om den högsta benlängden är högre än vad som är möjligt med den lägsta golvpanelsnivån justeras benet till den lägsta golvpanelsnivån med 280 mm under Cr. I fråga om stödben med inställbara steg ska stödbenets längd justeras i påföljande inställningsläge för att säkerställa att stödbenet når golvet.

| b) | I fråga om stödben utanför symmetriplanet ska det mest ogynnsamma läget för provningen väljas av den tekniska tjänsten. |
| --- | --- |

b)

I fråga om stödben utanför symmetriplanet ska det mest ogynnsamma läget för provningen väljas av den tekniska tjänsten.

| c) | I fråga om fordonsspecifika fasthållningsanordningar ska stödbenet justeras enligt anvisningarna från tillverkaren. |
| --- | --- |

c)

I fråga om fordonsspecifika fasthållningsanordningar ska stödbenet justeras enligt anvisningarna från tillverkaren.

7.1.4.1.10   I fråga om en fasthållningsanordning som använder ett Isofix-förankringssystem och, i förekommande fall, en rotationshämmande anordning ska den dynamiska provningen utföras:

| 7.1.4.1.10.1 | För Isofix-fasthållningsanordningar av storleksklasserna A, B och B1:






  7.1.4.1.10.1.1 | med den rotationshämmande anordningen i bruk, och |
| --- | --- | --- |

7.1.4.1.10.1

För Isofix-fasthållningsanordningar av storleksklasserna A, B och B1:

7.1.4.1.10.1.1

med den rotationshämmande anordningen i bruk, och

| 7.1.4.1.10.1.2 | utan den rotationshämmande anordningen i bruk. Om den rotationshämmande anordningen är ett stödben och detta kan fällas in helt i fasthållningsanordningens bottenplatta eller hölje ska provningen utföras med anordningen i dess hopfällda läge respektive med benet borttaget. Om stödbenet inte kan fällas in helt i bottenplattan ska provningen utföras med anordningen i dess kortaste längd med provvagnens golvpanel i dess lägsta läge.
  Detta krav tillämpas inte när ett permanent och icke-inställbart stödben används som rotationshämmande anordning. |
| --- | --- |

7.1.4.1.10.1.2

utan den rotationshämmande anordningen i bruk. Om den rotationshämmande anordningen är ett stödben och detta kan fällas in helt i fasthållningsanordningens bottenplatta eller hölje ska provningen utföras med anordningen i dess hopfällda läge respektive med benet borttaget. Om stödbenet inte kan fällas in helt i bottenplattan ska provningen utföras med anordningen i dess kortaste längd med provvagnens golvpanel i dess lägsta läge.

Detta krav tillämpas inte när ett permanent och icke-inställbart stödben används som rotationshämmande anordning.

| 7.1.4.1.10.2 | För Isofix-fasthållningsanordningar av övriga storleksklasser med den rotationshämmande anordningen i bruk. |
| --- | --- |

7.1.4.1.10.2

För Isofix-fasthållningsanordningar av övriga storleksklasser med den rotationshämmande anordningen i bruk.

7.1.4.2   Bröstkorgsacceleration (4)

4

7.1.4.2.1   Resultaten för bröstkorgsacceleration får inte överstiga 55 g utom under perioder som sammanlagt inte överstiger 3 ms.

7.1.4.2.2   Den lodräta accelerationskomponenten från buken mot huvudet får inte överstiga 30 g utom under perioder som sammanlagt inte överstiger 3 ms.

7.1.4.3   Bukinträngning (5)

5

7.1.4.3.1   Under den kontroll som beskrivs i punkt 5.3 i tillägg 1 till bilaga 8 får det inte finnas några synliga tecken på någon inträngning i bukens modellera som orsakas av någon del av fasthållningsanordningen.

7.1.4.4   Förskjutning av provdocka

7.1.4.4.1   Fasthållningsanordningar av kategorierna universella, begränsade och semiuniversella:

| 7.1.4.4.1.1 | Framåtvända fasthållningsanordningar för barn: provdockans huvud får inte passera planen BA och DA såsom dessa definieras i figur 1, utom i fråga om bältesstolar då den största provdockan P10 används varvid värdet med avseende på DA-planet ska vara 840 mm.

  Figur 1


  Uppsättning för provning av framåtvänd anordning |
| --- | --- |

7.1.4.4.1.1

Framåtvända fasthållningsanordningar för barn: provdockans huvud får inte passera planen BA och DA såsom dessa definieras i figur 1, utom i fråga om bältesstolar då den största provdockan P10 används varvid värdet med avseende på DA-planet ska vara 840 mm.

Figur 1

Figur 1

Uppsättning för provning av framåtvänd anordning

Uppsättning för provning av framåtvänd anordning

Image 9

| 7.1.4.4.1.2 | Bakåtvända fasthållningsanordningar för barn
  7.1.4.4.1.2.1   Fasthållningsanordningar för barn som stöds av instrumentpanel: provdockans huvud får inte passera planen AB, AD och DCr som definieras i figur 2. Detta ska bedömas fram till 300 ms eller tills provdockan nått ett slutgiltigt stillastående, beroende på vad som inträffar först.

  Figur 2


  Uppsättning för provning av bakåtvänd anordning






  Text av bilden

  stålrör 500 × 100 × 90

  7.1.4.4.1.2.2   Fasthållningsanordningar av grupp 0 som inte stöds av instrumentpanelen samt babyliftar: provdockans huvud får inte passera planen AB, AD och DE som visas i figur 3. Detta ska bedömas fram till 300 ms eller tills provdockan nått ett slutgiltigt stillastående, beroende på vad som inträffar först.

  Figur 3


  Uppsättning för provning av fasthållningsanordningar av grupp 0 som inte stöds av instrumentpanelen






  7.1.4.4.1.2.3   Fasthållningsanordningar av andra grupper än grupp 0 som inte stöds av instrumentpanelen: | Provdockans huvud får inte passera planen FD, FG och DE som visas i figur 4 och någon direkt kontakt mellan provdockans huvud och stången får inte uppstå. Detta ska bedömas fram till 300 ms eller tills provdockan nått ett slutgiltigt stillastående, beroende på vad som inträffar först. |
| --- | --- | --- |

7.1.4.4.1.2

Bakåtvända fasthållningsanordningar för barn

7.1.4.4.1.2.1   Fasthållningsanordningar för barn som stöds av instrumentpanel: provdockans huvud får inte passera planen AB, AD och DCr som definieras i figur 2. Detta ska bedömas fram till 300 ms eller tills provdockan nått ett slutgiltigt stillastående, beroende på vad som inträffar först.

Figur 2

Figur 2

Uppsättning för provning av bakåtvänd anordning

Uppsättning för provning av bakåtvänd anordning

Image 10

stålrör 500 × 100 × 90

7.1.4.4.1.2.2   Fasthållningsanordningar av grupp 0 som inte stöds av instrumentpanelen samt babyliftar: provdockans huvud får inte passera planen AB, AD och DE som visas i figur 3. Detta ska bedömas fram till 300 ms eller tills provdockan nått ett slutgiltigt stillastående, beroende på vad som inträffar först.

Figur 3

Figur 3

Uppsättning för provning av fasthållningsanordningar av grupp 0 som inte stöds av instrumentpanelen

Uppsättning för provning av fasthållningsanordningar av grupp 0 som inte stöds av instrumentpanelen

Image 11

7.1.4.4.1.2.3   Fasthållningsanordningar av andra grupper än grupp 0 som inte stöds av instrumentpanelen:

Provdockans huvud får inte passera planen FD, FG och DE som visas i figur 4 och någon direkt kontakt mellan provdockans huvud och stången får inte uppstå. Detta ska bedömas fram till 300 ms eller tills provdockan nått ett slutgiltigt stillastående, beroende på vad som inträffar först.

| | Om det uppstår kontakt mellan en sådan fasthållningsanordning och stången med diametern 100 mm och alla prestandakrav är uppfyllda ska ytterligare en dynamisk provning utföras (islag framifrån) med den tyngsta provdocka som är avsedd för en sådan fasthållningsanordning och utan stången med diametern 100 mm. Bestämmelserna för denna provning är att alla krav utom förskjutning framåt ska vara uppfyllda. |
| --- | --- |

Om det uppstår kontakt mellan en sådan fasthållningsanordning och stången med diametern 100 mm och alla prestandakrav är uppfyllda ska ytterligare en dynamisk provning utföras (islag framifrån) med den tyngsta provdocka som är avsedd för en sådan fasthållningsanordning och utan stången med diametern 100 mm. Bestämmelserna för denna provning är att alla krav utom förskjutning framåt ska vara uppfyllda.

Figur 4

Figur 4

Uppsättning för provning av bakåtvända anordningar av andra grupper än grupp 0 som inte stöds av instrumentpanelen

Uppsättning för provning av bakåtvända anordningar av andra grupper än grupp 0 som inte stöds av instrumentpanelen

Image 12

stålrör 500 × Ø 100 × Ø 90

7.1.4.4.2   Fasthållningsanordningar av kategorin fordonsspecifika: vid provning i ett komplett fordon eller ett fordonskarosseri får huvudet inte komma i kontakt med någon del av fordonet. Om kontakt uppstår ska emellertid huvudets islagshastighet vara lägre än 24 km/tim och den del mot vilken kontakten uppstår ska uppfylla de krav som fastställs i bilaga 4 till föreskrifter nr 21 om provning av energiupptagning. Vid provningar med kompletta fordon ska det vara möjligt att efter provningen avlägsna provdockorna från fasthållningsanordningen utan att använda verktyg.

7.1.5   Motståndskraft mot temperatur

7.1.5.1   De låsbeslagsenheter, upprullningsdon, inställningsanordningar och spärranordningar som kan påverkas av temperatur ska genomgå temperaturprovningen i punkt 8.2.8.

7.1.5.2   Efter den temperaturprovning som föreskrivs i punkt 8.2.8.1 får inga tecken på påverkan som troligen kan försämra funktionen hos fasthållningsanordningen vara synliga för blotta ögat för en kvalificerad observatör.

7.2   Bestämmelser tillämpliga på fasthållningsanordningens enskilda komponenter

7.2.1   Låsbeslag

7.2.1.1   Låsbeslaget ska vara utformat så att alla möjligheter till felaktig hantering är uteslutna. Detta innebär bland annat att det inte får vara möjligt att lämna låsbeslaget i ett delvis stängt läge. Det får inte vara möjligt att av misstag förväxla låsbeslagets delar när låsbeslaget låses. Låsbeslaget ska endast kunna låsas när samtliga ingående delar sätts samman. Där låsbeslaget berör barnet får det inte vara smalare än den minsta bandbredden enligt punkt 7.2.4.1.1. Denna punkt är inte tillämplig på de bältesenheter som redan godkänts enligt Uneceföreskrifter nr 16 eller enligt någon likvärdig gällande standard. I fråga om en fasthållningsanordning för barn med särskilda behov behöver endast låsbeslaget på den primära fasthållningsanordningen uppfylla kraven i punkterna 7.2.1.1–7.2.1.9.

7.2.1.2   Låsbeslaget ska även när det inte är belastat vara stängt oberoende av sitt läge. Det ska vara lätt att använda och greppa. Det ska vara möjligt att öppna genom att trycka på en knapp eller en liknande anordning. Den yta på vilken tryckningen utförs ska i läget för faktisk upplåsning och när den projiceras i ett plan som är vinkelrätt mot knappens ursprungliga rörelseriktning ha: för slutna anordningar, en yta av minst 4,5 cm2 med en bredd av minst 15 mm, för icke-slutna anordningar, en yta av minst 2,5 cm2 med en bredd av minst 10 mm. Bredden ska vara det mindre av de två mått som bildar den föreskrivna ytan och ska mätas vinkelrätt mot öppningsknappens rörelseriktning.

2

2

7.2.1.3   Låsbeslagets öppningsyta ska vara röd. Ingen annan del av låsbeslaget får ha denna färg.

7.2.1.4   Det ska vara möjligt att lossa barnet från fasthållningsanordningen med ett enda handgrepp på ett enda låsbeslag. För grupperna 0 och 0+ är det tillåtet att avlägsna barnet tillsammans med anordningar som barnstol/babylift/fasthållningsanordning för babylift, om fasthållningsanordningen kan lossas genom att högst två låsbeslag öppnas.

7.2.1.4.1   Ett spänne som förbinder axelbanden på en sele anses inte uppfylla bestämmelsen om ett enda handgrepp i punkt 7.2.1.4.

7.2.1.5   För grupperna II och III ska låsbeslaget vara placerat så att barnet kan nå det. Dessutom ska det för alla grupper vara placerat så att dess syfte och användningssätt omedelbart står klara i ett nödläge.

7.2.1.6   Genom att öppna låsbeslaget ska det vara möjligt att avlägsna barnet oberoende av stol, underrede eller kollisionsskydd, om dessa monterats, och om anordningen omfattar ett grenband ska grenbandet öppnas genom samma låsbeslag.

7.2.1.7   Låsbeslaget ska klara temperaturprovningen i punkt 8.2.8.1 och upprepad användning och ska, före de dynamiska provningar som föreskrivs i punkt 8.1.3, genomgå en provning som under normala användningsförhållanden omfattar 5 000 ± 5 öppnings- och stängningscykler.

7.2.1.8   Låsbeslaget ska genomgå följande öppningsprovningar:

| 7.2.1.8.1 | Provning under belastning
  7.2.1.8.1.1   En fasthållningsanordning som redan genomgått den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 8.1.3 ska användas vid denna provning.
  7.2.1.8.1.2   Den kraft som krävs för att öppna låsbeslaget vid provningen enligt punkt 8.2.1.1 får inte överstiga 80 N. |
| --- | --- |

7.2.1.8.1

Provning under belastning

7.2.1.8.1.1   En fasthållningsanordning som redan genomgått den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 8.1.3 ska användas vid denna provning.

7.2.1.8.1.2   Den kraft som krävs för att öppna låsbeslaget vid provningen enligt punkt 8.2.1.1 får inte överstiga 80 N.

| 7.2.1.8.2 | Provning utan belastning
  7.2.1.8.2.1   Ett låsbeslag som inte tidigare utsatts för en belastning ska användas vid denna provning. Den kraft som krävs för att öppna låsbeslaget när det inte är under belastning ska ligga inom 40–80 N vid de provningar som föreskrivs i punkt 8.2.1.2. |
| --- | --- |

7.2.1.8.2

Provning utan belastning

7.2.1.8.2.1   Ett låsbeslag som inte tidigare utsatts för en belastning ska användas vid denna provning. Den kraft som krävs för att öppna låsbeslaget när det inte är under belastning ska ligga inom 40–80 N vid de provningar som föreskrivs i punkt 8.2.1.2.

7.2.1.9   Hållfasthet

7.2.1.9.1   Under provningen enligt punkt 8.2.1.3.2 får ingen del av låsbeslaget eller intilliggande band eller inställningsanordningar gå sönder eller lossna.

7.2.1.9.2   Ett låsbeslag på en sele för viktgrupp 0 och 0+ ska motstå 4 000 N.

7.2.1.9.3   Ett låsbeslag på en sele för viktgrupp I eller högre ska motstå 10 000 N.

7.2.1.9.4   Typgodkännandemyndigheten får underlåta att tillämpa hållfasthetsprovningen av låsbeslaget om det redan finns uppgifter som gör provningen överflödig.

7.2.2   Inställningsanordning

7.2.2.1   Inställningsområdet ska vara tillräckligt för att tillåta korrekt inställning av fasthållningsanordningen med alla provdockor av den viktgrupp för vilken anordningen är avsedd och för att medge tillfredsställande installering i alla angivna fordonsmodeller.

7.2.2.2   Alla inställningsanordningar ska vara snabbinställningsanordningar, med undantag för de inställningsanordningar som endast används vid den första installeringen av fasthållningsanordningen i fordonet, vilka får vara av annan typ.

7.2.2.3   Snabbinställningsanordningar ska vara lätta att nå när fasthållningsanordningen är rätt installerad och barnet eller provdockan sitter på plats.

7.2.2.4   En snabbinställningsanordning ska vara lätt att ställa in efter barnets kroppsbyggnad. Den kraft som krävs för att hantera den manuella inställningsanordningen får inte vara större än 50 N vid en provning som utförs enligt punkt 8.2.2.1.

7.2.2.5   Två provexemplar av inställningsanordningarna på fasthållningsanordningen ska provas så som föreskrivs enligt funktionskraven för temperaturprovningen i punkterna 8.2.8.1 och 8.2.3.

7.2.2.5.1   Bandglidningen får inte överskrida 25 mm för en inställningsanordning eller 40 mm för alla inställningsanordningar.

7.2.2.6   Anordningen får inte gå sönder eller lossna när den provas enligt punkt 8.2.2.1.

7.2.2.7   En inställningsanordning som är direkt monterad på fasthållningsanordningen ska kunna klara upprepad användning och ska, före den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 8.1.3, genomgå en provning som omfattar 5 000 ± 5 cykler enligt punkt 8.2.7.

7.2.3   Upprullningsdon

7.2.3.1   Automatiskt låsande upprullningsdon

7.2.3.1.1   Bandet i ett säkerhetsbälte med ett automatiskt låsande upprullningsdon får inte röra sig mer än 30 mm mellan upprullningsdonets låsningslägen. När bäraren gör en bakåtriktad rörelse ska bältet antingen förbli i sitt ursprungliga läge eller automatiskt återgå till detta läge när bäraren gör en efterföljande framåtriktad rörelse.

7.2.3.1.2   Om upprullningsdonet är en del av ett höftbälte får bandets upprullningskraft inte vara mindre än 7 N då den mäts på den fria sträckan mellan provdockan och upprullningsdonet såsom föreskrivs i punkt 8.2.1.4. Om upprullningsdonet är en del av ett diagonalbälte får bandets upprullningskraft inte vara mindre än 2 N och inte större än 7 N vid likartad mätning. Om bandet löper genom en styrning eller trissa ska upprullningskraften mätas på den fria sträckan mellan provdockan och styrningen eller trissan. Om det i enheten ingår en anordning, som manövreras manuellt eller automatiskt och som hindrar bandet från att rullas upp helt, ska denna anordning inte vara i drift när dessa mätningar utförs

7.2.3.1.3   Bandet ska upprepade gånger dras ut från upprullningsdonet och tillåtas rulla tillbaka, under de förhållanden som föreskrivs i punkt 8.2.4.2 tills 5 000 cykler slutförts. Upprullningsdonet ska därefter genomgå temperaturprovningen i punkt 8.2.8.1, korrosionsprovningen i punkt 8.1.1 och dammtålighetsprovningen i punkt 8.2.4.5. Det ska därefter med tillfredsställande resultat genomgå ytterligare 5 000 cykler med utdragning och upprullning. Efter ovanstående provningar ska upprullningsdonet fortfarande fungera korrekt och uppfylla bestämmelserna i punkterna 7.2.3.1.1 och 7.2.3.1.2.

7.2.3.2   Nödlåsande upprullningsdon

7.2.3.2.1   Ett nödlåsande upprullningsdon ska uppfylla nedanstående villkor då det provas enligt punkt 8.2.4.3:

| 7.2.3.2.1.1 | Det ska låsas när fordonets retardation når 0,45 g. |
| --- | --- |

7.2.3.2.1.1

Det ska låsas när fordonets retardation når 0,45 g.

| 7.2.3.2.1.2 | Det får inte låsas för bandaccelerationer mindre än 0,8 g uppmätta i den riktning bandet dras ut. |
| --- | --- |

7.2.3.2.1.2

Det får inte låsas för bandaccelerationer mindre än 0,8 g uppmätta i den riktning bandet dras ut.

| 7.2.3.2.1.3 | Det får inte låsas när dess avkänningsanordning lutas mer än 12° i någon riktning från det installeringsläge som anges av tillverkaren. |
| --- | --- |

7.2.3.2.1.3

Det får inte låsas när dess avkänningsanordning lutas mer än 12° i någon riktning från det installeringsläge som anges av tillverkaren.

| 7.2.3.2.1.4 | Det ska låsas när dess avkänningsanordning lutas mer än 27° i någon riktning från det installeringsläge som anges av tillverkaren. |
| --- | --- |

7.2.3.2.1.4

Det ska låsas när dess avkänningsanordning lutas mer än 27° i någon riktning från det installeringsläge som anges av tillverkaren.

7.2.3.2.2   När upprullningsdonets funktion beror på en extern signal eller kraftkälla ska utformningen säkerställa att upprullningsdonet låses automatiskt vid fel eller avbrott i den signalen eller kraftkällan.

7.2.3.2.3   Ett nödlåsande upprullningsdon med flera funktioner ska uppfylla de krav som anges ovan. Dessutom ska, om en av dess avkänningsfaktorer är bandutdragning, låsning ha skett vid en bandacceleration av 1,5 g uppmätt i den riktning bandet dras ut.

7.2.3.2.4   Vid provningar enligt punkterna 7.2.3.2.1.1 och 7.2.3.2.3 får den bandutdragning som kan ske innan upprullningsdonet låses inte överskrida 50 mm med början vid den utrullade längd som anges i punkt 8.2.4.3.1. Vid provning enligt punkt 7.2.3.2.1.2 får låsning inte inträffa under utdragning av de 50 mm band med början vid den utrullade längd som anges i punkt 8.2.4.3.1.

7.2.3.2.5   Om upprullningsdonet är en del av ett höftbälte får bandets upprullningskraft inte vara mindre än 7 N då den mäts på den fria sträckan mellan provdockan och upprullningsdonet så som föreskrivs i punkt 8.2.4.1. Om upprullningsdonet är en del av ett diagonalbälte får bandets upprullningskraft inte vara mindre än 2 N och inte större än 7 N vid likartad mätning. Om bandet löper genom en styrning eller trissa ska upprullningskraften mätas på den fria sträckan mellan provdockan och styrningen eller trissan. Om det i enheten ingår en anordning, som manövreras manuellt eller automatiskt och som hindrar bandet från att rullas upp helt, ska denna anordning inte vara i drift när dessa mätningar utförs

7.2.3.2.6   Bandet ska upprepade gånger dras ut från upprullningsdonet och därefter tillåtas rulla upp under de förhållanden som föreskrivs i punkt 8.2.4.2 tills 40 000 cykler slutförts. Upprullningsdonet ska därefter genomgå temperaturprovningen i punkt 8.2.8.1, korrosionsprovningen i punkt 8.1.1 och dammtålighetsprovningen i punkt 8.2.4.5. Det ska därefter med tillfredsställande resultat genomgå ytterligare 5 000 cykler med utdragning och upprullning (totalt 45 000 cykler). Efter ovanstående provningar ska upprullningsdonet fortfarande fungera korrekt och uppfylla bestämmelserna i punkterna 7.2.3.2.1–7.2.3.2.5.

7.2.4   Band

7.2.4.1   Bredd

7.2.4.1.1   Den minsta bredden på de band i fasthållningsanordningen som kommer i kontakt med provdockan ska vara 25 mm för grupperna 0, 0+ och I och 38 mm för grupperna II och III. Dessa mått ska mätas under den hållfasthetsprovning som föreskrivs i punkt 8.2.5.1 utan att maskinen stoppas och under en belastning som motsvarar 75 % av bandets brottbelastning.

7.2.4.2   Hållfasthet efter rumskonditionering

7.2.4.2.1   På två exemplar av de band som konditionerats så som föreskrivs i punkt 8.2.5.2.1 ska bandets brottbelastning fastställas såsom föreskrivs i punkt 8.2.5.1.2.

7.2.4.2.2   Skillnaden mellan brottbelastningarna för de två provexemplaren får inte överstiga 10 % av den större av de uppmätta brottbelastningarna.

7.2.4.3   Hållfasthet efter särskild behandling

7.2.4.3.1   För två exemplar av de band som konditionerats så som föreskrivs enligt en av bestämmelserna i punkt 8.2.5.2 (utom punkt 8.2.5.2.1) får bandets brottbelastning inte vara mindre än 75 % av medelvärdet för de belastningar som fastställs i provningen i punkt 8.2.5.1.

7.2.4.3.2   Dessutom får inte brottbelastningen vara mindre än 3,6 kN för fasthållningsanordningar av grupperna 0, 0+, I, 5 kN för grupp II och 7,2 kN för grupp III.

7.2.4.3.3   Typgodkännandemyndigheten får utesluta en eller flera av dessa provningar om sammansättningen av det använda materialet eller upplysningar som redan är tillgängliga gör en eller flera provningar överflödiga.

7.2.4.3.4   Förfarandena för nötningskonditionering av typ 1 enligt punkt 8.2.5.2.6 ska endast utföras när mikroglidprovningen enligt punkt 8.2.3 ger ett resultat av mer än 50 % av det gränsvärde som föreskrivs i punkt 7.2.2.5.1.

7.2.4.4   Det får inte vara möjligt att dra hela bandet genom några inställningsanordningar, låsbeslag eller förankringspunkter.

7.2.5   Spärranordning

7.2.5.1   Spärranordningen ska vara permanent monterad på fasthållningsanordningen.

7.2.5.2   Spärranordningen får inte försämra livslängden för bilbältet för vuxna och ska klara den temperaturprovning som anges i punkt 8.2.8.1.

7.2.5.3   Spärranordningen får inte förhindra att barnet snabbt kan tas loss.

7.2.5.4   Anordningar av klass A.

Bandets glidning får inte vara större än 25 mm efter den provning som föreskrivs i punkt 8.2.6.1.

7.2.5.5   Anordningar av klass B.

Bandets glidning får inte vara större än 25 mm efter den provning som föreskrivs i punkt 8.2.6.2.

7.2.6   Specifikationer för Isofix-fästen

Isofix-fästen och låsindikatorer ska kunna klara upprepad användning och ska före den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 8.1.3 genomgå en provning som under normala användningsförhållanden omfattar 2 000 ± 5 öppnings- och stängningscykler.

7.2.7   Isofix-fästen ska ha en låsmekanism som uppfyller kraven i led a eller b:

| a) | Upplåsning av hela sätets låsmekanismen ska kräva två på varandra följande handgrepp, där det första ska hållas kvar medan det andra genomförs. |
| --- | --- |

a)

Upplåsning av hela sätets låsmekanismen ska kräva två på varandra följande handgrepp, där det första ska hållas kvar medan det andra genomförs.

| b) | Den kraft som krävs för att öppna Isofix-fästet ska vara minst 50 N när den provas enligt punkt 8.2.9. |
| --- | --- |

b)

Den kraft som krävs för att öppna Isofix-fästet ska vara minst 50 N när den provas enligt punkt 8.2.9.

8.   BESKRIVNING AV PROVNINGARNA (6)

6

8.1   Provningar av den sammansatta fasthållningsanordningen

8.1.1   Korrosion

8.1.1.1   Metallföremålen i fasthållningsanordningen ska placeras i ett provningsrum som föreskrivs i bilaga 4. När det gäller en fasthållningsanordning för barn som omfattar ett upprullningsdon ska bandet vara utrullat i sin fulla längd minus 100 ± 3 mm. Med undantag för de korta avbrott som kan krävas, t.ex. för kontroll och påfyllning av saltlösning, ska provningen fortgå oavbrutet under 50 ± 0,5 timmar.

8.1.1.2   När provningen avslutats ska metallföremålen i fasthållningsanordningen tvättas försiktigt eller doppas i rent rinnande vatten med en temperatur som inte överstiger 38 °C så att de saltavlagringar som kan ha bildats avlägsnas, varefter de ska torka i en rumstemperatur av 18–25 °C under 24 ± 1 timmar innan de kontrolleras enligt punkt 7.1.1.2.

8.1.2   Vältning

8.1.2.1   Provdockan ska förses med den av de anordningar för anbringande av last som är lämplig och som beskrivs i bilaga 23. Provdockan ska placeras i de fasthållningsanordningar som monterats enligt dessa föreskrifter, med beaktande av tillverkarens anvisningar och med det standardiserade slack som anges i punkt 8.1.3.6 tillämpat på samma sätt för alla anordningar.

8.1.2.2   Fasthållningsanordningen ska vara fastsatt på provningssätet eller fordonssätet. Hela sätet ska med en hastighet av 2–5 grader/sekund roteras runt en vågrät axel i sätets längsgående mittplan i 540 ± 5° och stoppas i detta läge. Vid denna provning får anordningar avsedda att användas i specifika fordon vara fastsatta på det provningssäte som beskrivs i bilaga 6.

8.1.2.3   I detta statiska upp-och-nedvända läge ska utöver provdockan en vikt motsvarande fyra gånger provdockans vikt anbringas vertikalt nedåt i ett plan vinkelrätt mot rotationsaxeln med hjälp av den anordning för anbringande av last som beskrivs i bilaga 23. Lasten ska anbringas gradvis och kontrollerat i en takt som inte överstiger tyngdaccelerationen eller 400 mm/min. Den föreskrivna högsta lasten ska kvarhållas i 30 -0/+5 s.

8.1.2.4   Lasten ska sedan avlägsnas i en takt som inte överskrider 400 mm/min och förskjutningen mätas.

8.1.2.5   För att återgå till utgångsläget ska hela sätet roteras 180°.

8.1.2.6   Denna provningscykel ska utföras på nytt med rotation i motsatt riktning. Med rotationsaxeln i det vågräta planet och 90° förskjuten jämfört med de två tidigare provningarna, ska förfarandet upprepas i de två rotationsriktningarna.

8.1.2.7   Dessa provningar ska utföras med både den minsta och den största tillämpbara provdockan för den eller de grupper för vilka fasthållningsanordningen är avsedd.

Provdockan eller fasthållningsanordningen får inte justeras på något sätt under provningscykeln.

8.1.3   Dynamiska provningar

8.1.3.1   Provningar på vagn och provningssäte

8.1.3.1.1   Framåtvända

8.1.3.1.1.1   Den vagn och det provningssäte som används vid den dynamiska provningen ska uppfylla kraven i bilaga 6 till dessa föreskrifter och installeringsförfarandet vid den dynamiska kollisionsprovningen ska överensstämma med bilaga 21.

8.1.3.1.1.2   Vagnen ska förbli horisontell under retardationen eller accelerationen.

8.1.3.1.1.3   Retardations- eller accelerationsanordningar

Sökanden ska välja att använda någon av nedanstående anordningar:

| 8.1.3.1.1.3.1 | | Anordning för retardationsprovning
  Vagnens retardation ska åstadkommas med hjälp av den utrustning som föreskrivs i bilaga 6 till dessa föreskrifter eller någon annan anordning som ger likvärdiga resultat. Utrustningen ska ha den prestanda som anges i punkt 8.1.3.4 och nedan: |
| --- | --- | --- |

8.1.3.1.1.3.1

Anordning för retardationsprovning

Vagnens retardation ska åstadkommas med hjälp av den utrustning som föreskrivs i bilaga 6 till dessa föreskrifter eller någon annan anordning som ger likvärdiga resultat. Utrustningen ska ha den prestanda som anges i punkt 8.1.3.4 och nedan:

| | Kalibreringsförfarande:
  Vagnens retardationskurva, vid provningar av fasthållninganordningar enligt punkt 8.1.3.1, lastad med inerta vikter på upp till 55 kg för att simulera en upptagen fasthållningsanordning, och vid provningar av fasthållningsanordningar i fordonskaross enligt punkt 8.1.3.2, där vagnen är lastad med fordonsstrukturen och inerta vikter på upp till x gånger 55 kg för att simulera antalet x upptagna fasthållningsanordningar, ska vid islag framifrån hålla sig inom det streckade området i diagrammet i tillägg 1 till bilaga 7 till dessa föreskrifter, och vid islag bakifrån inom det streckade området i diagrammet i tillägg 2 till bilaga 7 till dessa föreskrifter.
  Under kalibreringen av stoppanordningen ska stoppsträckan vara 650 ± 30 mm vid islag framifrån och 275 ± 20 mm vid islag bakifrån. |
| --- | --- |

Kalibreringsförfarande:

Vagnens retardationskurva, vid provningar av fasthållninganordningar enligt punkt 8.1.3.1, lastad med inerta vikter på upp till 55 kg för att simulera en upptagen fasthållningsanordning, och vid provningar av fasthållningsanordningar i fordonskaross enligt punkt 8.1.3.2, där vagnen är lastad med fordonsstrukturen och inerta vikter på upp till x gånger 55 kg för att simulera antalet x upptagna fasthållningsanordningar, ska vid islag framifrån hålla sig inom det streckade området i diagrammet i tillägg 1 till bilaga 7 till dessa föreskrifter, och vid islag bakifrån inom det streckade området i diagrammet i tillägg 2 till bilaga 7 till dessa föreskrifter.

Under kalibreringen av stoppanordningen ska stoppsträckan vara 650 ± 30 mm vid islag framifrån och 275 ± 20 mm vid islag bakifrån.

| 8.1.3.1.1.3.2 | Anordning för accelerationsprovning | Dynamiska provningsförhållanden: | Vid islag framifrån ska vagnen framdrivas så att dess totala hastighetsförändring under provningen ΔV är 52 + 0 – 2 km/tim och dess accelerationskurva ligger innanför det streckade området i diagrammet i tillägg 1 till bilaga 7 och ovanför det segment som begränsas av koordinaterna (5 g, 10 ms) och (9 g, 20 ms). Islagets början (T0) definieras enligt ISO 17373 för en acceleration på 0,5 g. |
| --- | --- | --- | --- |

8.1.3.1.1.3.2

Anordning för accelerationsprovning

Dynamiska provningsförhållanden:

Vid islag framifrån ska vagnen framdrivas så att dess totala hastighetsförändring under provningen ΔV är 52 + 0 – 2 km/tim och dess accelerationskurva ligger innanför det streckade området i diagrammet i tillägg 1 till bilaga 7 och ovanför det segment som begränsas av koordinaterna (5 g, 10 ms) och (9 g, 20 ms). Islagets början (T0) definieras enligt ISO 17373 för en acceleration på 0,5 g.

| | Vid islag bakifrån ska vagnen framdrivas så att dess totala hastighetsförändring under provningen ΔV är 32 + 2 – 0 km/tim och dess accelerationskurva ligger innanför det streckade området i diagrammet i tillägg 2 till bilaga 7 och ovanför det segment som begränsas av koordinaterna (5 g, 5 ms) och (10 g, 10 ms). Islagets början (T0) definieras enligt ISO 17373 för en acceleration på 0,5 g. |
| --- | --- |

Vid islag bakifrån ska vagnen framdrivas så att dess totala hastighetsförändring under provningen ΔV är 32 + 2 – 0 km/tim och dess accelerationskurva ligger innanför det streckade området i diagrammet i tillägg 2 till bilaga 7 och ovanför det segment som begränsas av koordinaterna (5 g, 5 ms) och (10 g, 10 ms). Islagets början (T0) definieras enligt ISO 17373 för en acceleration på 0,5 g.

Oavsett om ovanstående krav är uppfyllda ska den tekniska tjänsten använda en vagn (med säten) i enlighet med punkt 1 i bilaga 6 som har en vikt på mer än 380 kg.

Om ovanstående provningar utfördes vid högre hastighet och/eller accelerationskurvan överskred det streckade områdets överkant och fasthållningsanordningen ändå uppfyllde kraven, ska provningen anses tillfredsställande.

8.1.3.1.1.4   Följande ska mätas:

| 8.1.3.1.1.4.1 | Vagnens hastighet omedelbart före islag (endast för retardationsvagnar, behövs för beräkning av stoppsträckan). |
| --- | --- |

8.1.3.1.1.4.1

Vagnens hastighet omedelbart före islag (endast för retardationsvagnar, behövs för beräkning av stoppsträckan).

| 8.1.3.1.1.4.2 | Stoppsträckan (endast för retardationsvagnar), som får beräknas genom dubbel integration av vagnens registrerade retardation. |
| --- | --- |

8.1.3.1.1.4.2

Stoppsträckan (endast för retardationsvagnar), som får beräknas genom dubbel integration av vagnens registrerade retardation.

| 8.1.3.1.1.4.3 | Förskjutningen av provdockans huvud i det lodräta och vågräta planet för grupperna I, II och III, och för grupperna 0 och 0+ provdockans förskjutning utan beaktande av dess armar och ben. |
| --- | --- |

8.1.3.1.1.4.3

Förskjutningen av provdockans huvud i det lodräta och vågräta planet för grupperna I, II och III, och för grupperna 0 och 0+ provdockans förskjutning utan beaktande av dess armar och ben.

| 8.1.3.1.1.4.4 | Bröstkorgsretardationen i tre sinsemellan vinkelräta riktningar utom för provdockan för nyfödda. |
| --- | --- |

8.1.3.1.1.4.4

Bröstkorgsretardationen i tre sinsemellan vinkelräta riktningar utom för provdockan för nyfödda.

| 8.1.3.1.1.4.5 | Alla synliga tecken på inträngning i bukens modellera (se punkt 7.1.4.3.1) utom för provdockan för nyfödda. |
| --- | --- |

8.1.3.1.1.4.5

Alla synliga tecken på inträngning i bukens modellera (se punkt 7.1.4.3.1) utom för provdockan för nyfödda.

| 8.1.3.1.1.4.6 | Vagnens acceleration eller retardation under minst de första 300 ms. |
| --- | --- |

8.1.3.1.1.4.6

Vagnens acceleration eller retardation under minst de första 300 ms.

8.1.3.1.1.5   Efter islaget ska fasthållningsanordningen kontrolleras visuellt med avseende på fel eller brott, utan att låsbeslaget öppnas.

8.1.3.1.2   Bakåtvända

8.1.3.1.2.1   Provningssätet ska roteras 180° vid provning i överensstämmelse med bestämmelserna för provning med islag bakifrån.

8.1.3.1.2.2   Vid provning av en bakåtvänd fasthållningsanordning avsedd att användas i framsätet ska fordonets instrumentbräda representeras av en styv stång fästad vid vagnen på ett sådant sätt att all energiupptagning sker i fasthållningsanordningen.

8.1.3.1.2.3   Retardationsförhållandena ska uppfylla bestämmelserna i punkt 8.1.3.1.1.3.1.

Accelerationsförhållandena ska uppfylla bestämmelserna i punkt 8.1.3.1.1.3.2.

8.1.3.1.2.4   De mätningar som utförs ska vara samma som de som förtecknas i punkterna 8.1.3.1.1.4–8.1.3.1.1.4.6.

8.1.3.2   Provningar på vagn och fordonskarosseri

8.1.3.2.1   Framåtvända

8.1.3.2.1.1   Den metod som används för att säkra fordonet under provningen får inte förstärka förankringar för fordonssäten eller bilbälten för vuxna eller några tilläggsförankringar som krävs för att fästa fasthållningsanordningen, eller minska konstruktionens normala deformation. Ingen del av fordonet får finnas som, genom att begränsa provdockans rörelse, kan minska belastningen på fasthållningsanordningen under provningen. De borttagna delarna av konstruktionen får ersättas med delar med likvärdig hållfasthet, förutsatt att de inte hindrar provdockans rörelse.

8.1.3.2.1.2   En säkringsanordning ska anses som tillräcklig om den inte har någon inverkan på ett område som sträcker sig över hela konstruktionens bredd och om fordonet eller konstruktionen blockeras eller fixeras framtill på ett avstånd av minst 500 mm från fasthållningsanordningens förankring. Baktill ska konstruktionen fästas bakom förankringarna på ett avstånd som är tillräckligt för att säkerställa att kraven i punkt 8.1.3.2.1.1 uppfylls.

8.1.3.2.1.3   Fordonssätet och fasthållningsanordningen ska vara monterade och placerade i det läge som den tekniska tjänst som utför godkännandeprovningarna valt för att med avseende på hållfasthet ge de mest ogynnsamma förhållandena förenliga med provdockans installering i fordonet. Placeringen av fordonssätets ryggstöd och fasthållningsanordningen ska anges i rapporten. Fordonssätets ryggstöd ska, om dess lutning kan ställas in, låsas enligt tillverkarens anvisningar eller om inga anvisningar finns i en ryggstödsvinkel så nära 25° som möjligt.

8.1.3.2.1.4   Om inte monterings- eller bruksanvisningarna kräver annat ska framsätet placeras i det främsta normala användningsläget för de fasthållningsanordningar som är avsedda för framsätet och i det bakersta normala användningsläget för de fasthållningsanordningar som är avsedda för baksätet.

8.1.3.2.1.5   Retardationsförhållandena ska uppfylla kraven i punkt 8.1.3.4. Provningssätet ska vara sätet i det faktiska fordonet.

8.1.3.2.1.6   Följande ska mätas:

| 8.1.3.2.1.6.1 | Vagnens hastighet omedelbart före islag (endast för retardationsvagnar, behövs för beräkning av stoppsträckan). |
| --- | --- |

8.1.3.2.1.6.1

Vagnens hastighet omedelbart före islag (endast för retardationsvagnar, behövs för beräkning av stoppsträckan).

| 8.1.3.2.1.6.2 | Stoppsträckan (endast för retardationsvagnar), som får beräknas genom dubbel integration av vagnens registrerade retardation. |
| --- | --- |

8.1.3.2.1.6.2

Stoppsträckan (endast för retardationsvagnar), som får beräknas genom dubbel integration av vagnens registrerade retardation.

| 8.1.3.2.1.6.3 | All kontakt mellan provdockans huvud och fordonskarosseriets inre delar. |
| --- | --- |

8.1.3.2.1.6.3

All kontakt mellan provdockans huvud och fordonskarosseriets inre delar.

| 8.1.3.2.1.6.4 | Bröstkorgsretardationen i tre sinsemellan vinkelräta riktningar utom för provdockan för nyfödda. |
| --- | --- |

8.1.3.2.1.6.4

Bröstkorgsretardationen i tre sinsemellan vinkelräta riktningar utom för provdockan för nyfödda.

| 8.1.3.2.1.6.5 | Alla synliga tecken på inträngning i bukens modellera (se punkt 7.1.4.3.1) utom för provdockan för nyfödda. |
| --- | --- |

8.1.3.2.1.6.5

Alla synliga tecken på inträngning i bukens modellera (se punkt 7.1.4.3.1) utom för provdockan för nyfödda.

| 8.1.3.2.1.6.6 | Vagnens och fordonskarosseriets acceleration eller retardation under minst de första 300 ms. |
| --- | --- |

8.1.3.2.1.6.6

Vagnens och fordonskarosseriets acceleration eller retardation under minst de första 300 ms.

8.1.3.2.1.7   Efter islaget ska fasthållningsanordningen kontrolleras visuellt med avseende på fel, utan att låsbeslaget öppnas.

8.1.3.2.2   Bakåtvända

8.1.3.2.2.1   För provningar med islag bakifrån ska fordonskarosseriet roteras 180° på provningsvagnen.

8.1.3.2.2.2   Samma bestämmelser som vid islag framifrån.

8.1.3.3   Provning med komplett fordon

8.1.3.3.1   Retardationsförhållandena ska uppfylla kraven i punkt 8.1.3.4.

8.1.3.3.2   Förfarandet för islagsprovning framifrån ska vara det som anges i bilaga 9 till dessa föreskrifter.

8.1.3.3.3   Förfarandet för islagsprovning bakifrån ska vara det som anges i bilaga 10 till dessa föreskrifter.

8.1.3.3.4   Följande ska mätas:

| 8.1.3.3.4.1 | Fordonets/provkroppens hastighet omedelbart före islag. |
| --- | --- |

8.1.3.3.4.1

Fordonets/provkroppens hastighet omedelbart före islag.

| 8.1.3.3.4.2 | All kontakt mellan provdockans huvud (för grupp 0 provdockan utan beaktande av dess armar och ben) och fordonets inre delar. |
| --- | --- |

8.1.3.3.4.2

All kontakt mellan provdockans huvud (för grupp 0 provdockan utan beaktande av dess armar och ben) och fordonets inre delar.

| 8.1.3.3.4.3 | Bröstkorgsaccelerationen i tre sinsemellan vinkelräta riktningar utom för provdockan för nyfödda. |
| --- | --- |

8.1.3.3.4.3

Bröstkorgsaccelerationen i tre sinsemellan vinkelräta riktningar utom för provdockan för nyfödda.

| 8.1.3.3.4.4 | Alla synliga tecken på inträngning i bukens modellera (se punkt 7.1.4.3.1) utom för provdockan för nyfödda. |
| --- | --- |

8.1.3.3.4.4

Alla synliga tecken på inträngning i bukens modellera (se punkt 7.1.4.3.1) utom för provdockan för nyfödda.

8.1.3.3.5   Framsätena ska, om deras lutning kan ställas in, låsas enligt tillverkarens anvisningar eller om inga anvisningar finns i en ryggstödsvinkel så nära 25° som möjligt.

8.1.3.3.6   Efter islaget ska fasthållningsanordningen kontrolleras visuellt med avseende på fel eller brott, utan att låsbeslaget öppnas.

8.1.3.4   Villkoren för dynamisk provning sammanfattas i följande tabell:

| | | ISLAG FRAMIFRÅN | ISLAG BAKIFRÅN |
| --- | --- | --- | --- |
| Provning | Fasthållningsanordning | Hastighet
  (km/tim) | Provningspuls | Stoppsträcka vid provning (mm) | Hastighet
  (km/tim) | Provningspuls | Stoppsträcka vid provning (mm) |
| Vagn med provningssäte | Framåtvänd för fram- och baksäte, universell, semiuniversell eller begränsad (*1) | 50 + 0 – 2 | 1 | 650 ± 50 | — | — | — |
| Bakåtvänd för fram- och baksäte, universell, semiuniversell eller begränsad (*2) | 50 + 0 – 2 | 1 | 650 ± 50 | 30 + 2 – 0 | 2 | 275 ± 25 |
| Fordonskaross på vagn | Framåtvänd (*1) | 50 + 0 – 2 | 1 eller 3 | 650 ± 50 | — | — | — |
| Bakåtvänd (*2) | 50 + 0 – 2 | 1 eller 3 | 650 ± 50 | 30 + 2 – 0 | 2 eller 4 | 275 ± 25 |
| Helt fordon mot barriär | Framåtvänd | 50 + 0 – 2 | 3 | icke angivet | — | — | — |
| Bakåtvänd | 50 + 0 – 2 | 3 | icke angivet | 30 + 2 – 0 | 4 | icke angivet |
| Anmärkning: Alla fasthållningsanordningar för grupperna 0 och 0+ ska provas enligt bakåtvända förhållanden vid islag framifrån och bakifrån.
  Förklaring | Provningsimpuls nr 1 – Enligt bilaga 7 – islag framifrån. |

ISLAG FRAMIFRÅN

ISLAG BAKIFRÅN

Provning

Fasthållningsanordning

Hastighet

(km/tim)

Provningspuls

Stoppsträcka vid provning (mm)

Hastighet

(km/tim)

Provningspuls

Stoppsträcka vid provning (mm)

Vagn med provningssäte

Framåtvänd för fram- och baksäte, universell, semiuniversell eller begränsad (*1)

*1

50 + 0 – 2

1

650 ± 50

—

—

—

Bakåtvänd för fram- och baksäte, universell, semiuniversell eller begränsad (*2)

*2

50 + 0 – 2

1

650 ± 50

30 + 2 – 0

2

275 ± 25

Fordonskaross på vagn

Framåtvänd (*1)

*1

50 + 0 – 2

1 eller 3

650 ± 50

—

—

—

Bakåtvänd (*2)

*2

50 + 0 – 2

1 eller 3

650 ± 50

30 + 2 – 0

2 eller 4

275 ± 25

Helt fordon mot barriär

Framåtvänd

50 + 0 – 2

3

icke angivet

—

—

—

Bakåtvänd

50 + 0 – 2

3

icke angivet

30 + 2 – 0

4

icke angivet

Anmärkning: Alla fasthållningsanordningar för grupperna 0 och 0+ ska provas enligt bakåtvända förhållanden vid islag framifrån och bakifrån.

Anmärkning:

Förklaring

Provningsimpuls nr 1 – Enligt bilaga 7 – islag framifrån.

| | Provningsimpuls nr 2 – Enligt bilaga 7 – islag bakifrån. |
| --- | --- |

Provningsimpuls nr 2 – Enligt bilaga 7 – islag bakifrån.

| | Provningsimpuls nr 3 – Retardationsimpuls för fordon utsatt för islag framifrån. |
| --- | --- |

Provningsimpuls nr 3 – Retardationsimpuls för fordon utsatt för islag framifrån.

| | Provningsimpuls nr 4 – Retardationsimpuls för fordon utsatt för islag bakifrån. |
| --- | --- |

Provningsimpuls nr 4 – Retardationsimpuls för fordon utsatt för islag bakifrån.

8.1.3.5   Fasthållningsanordningar för barn som omfattar användning av tilläggsförankringar

8.1.3.5.1   I fråga om fasthållningsanordningar som är avsedda för användning enligt punkt 2.1.2.3 och som omfattar användning av tilläggsförankringar ska islagsprovning framifrån enligt punkt 8.1.3.4 utföras enligt följande:

8.1.3.5.2   För anordningar med korta övre fästband, som t.ex. är avsedda att fästas vid den bakre förvaringshyllan, ska konfigurationen för den övre förankringen på provningsvagnen vara den som föreskrivs i tillägg 3 till bilaga 6.

8.1.3.5.3   För anordningar med långa övre fästband, som t.ex. är avsedda för användning när det inte finns någon fast bakre förvaringshylla och då de övre förankringsbanden fästs vid fordonets golv, ska konfigurationen för den övre förankringen på provningsvagnen vara den som föreskrivs i tillägg 3 till bilaga 6.

8.1.3.5.4   För de anordningar som är avsedda att användas i båda konfigurationerna ska de provningar som föreskrivs i punkterna 8.1.3.5.2 och 8.1.3.5.3 utföras, med det undantaget att när provningen utförs enligt bestämmelserna i punkt 8.1.3.5.3 ska endast den tyngre provdockan användas.

8.1.3.5.5   För bakåtvända anordningar ska den nedre förankringen för konfigurationen på provningsvagnen vara den som föreskrivs i tillägg 3 till bilaga 6.

8.1.3.5.6   För de babyliftar som använder tilläggsband som är fästa vid två säkerhetsbälten för vuxna och där belastningsfördelningen ska anbringas direkt genom säkerhetsbältet för vuxna till den nedre förankringen för säkerhetsbältet för vuxna ska förankringen på provningsvagnen vara den som föreskrivs i punkt 7 (A1, B1) i tillägg 3 till bilaga 6. Installeringen på provningsbänken ska vara den som beskrivs i anmärkning 5 i bilaga 21. Detta system ska fungera korrekt även om säkerhetsbältena för vuxna är olåsta och betraktas som universellt när de överensstämmer med punkt 6.1.8.

8.1.3.6   Provdockor

8.1.3.6.1   Fasthållningsanordningen och provdockor ska installeras på ett sådant sätt att bestämmelserna i punkt 8.1.3.6.3 uppfylls.

8.1.3.6.2   Fasthållningsanordningen ska provas med användning av de provdockor som föreskrivs i bilaga 8 till dessa föreskrifter.

8.1.3.6.3   Installering av provdockan

8.1.3.6.3.1   Provdockan ska placeras så att det finns ett mellanrum mellan provdockans rygg och fasthållningsanordningen. I fråga om babyliftar placeras provdockan i ett rakt vågrätt läge så nära babyliftens mittlinje som möjligt.

8.1.3.6.3.2   Stolen ska placeras på provningssätet.

Provdockan ska placeras i stolen.

För fasthållningsanordningar eller band som används direkt på ett upprullningsdon eller ett trepunktssäkerhetsbälte för vuxna, där inte någon spärranordning eller system som kan hindra upprullningsdonet används:

| a) | Bältet ska fästas enligt tillverkarens instruktioner. |
| --- | --- |

a)

Bältet ska fästas enligt tillverkarens instruktioner.

| b) | Installeringen av stolen på provningssätet ska slutföras enligt bilaga 21 till dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

b)

Installeringen av stolen på provningssätet ska slutföras enligt bilaga 21 till dessa föreskrifter.

För alla andra fasthållningsanordningar:

| a) | En gångjärnsförsedd skiva eller en liknande böjlig anordning, 2,5 cm tjock och 6 cm bred med en längd motsvarande axelhöjden (sittande, bilaga 8) minus höjden för höftcentrum (sittande, enligt bilaga 8 knäveckets höjd plus halva lårets höjd, sittande) för den provdocksstorlek som provas, ska placeras mellan provdockan och stolsryggen. Skivan ska följa stolens kontur så nära som möjligt och dess nedre ände ska vara på samma höjd som provdockans höftled. |
| --- | --- |

a)

En gångjärnsförsedd skiva eller en liknande böjlig anordning, 2,5 cm tjock och 6 cm bred med en längd motsvarande axelhöjden (sittande, bilaga 8) minus höjden för höftcentrum (sittande, enligt bilaga 8 knäveckets höjd plus halva lårets höjd, sittande) för den provdocksstorlek som provas, ska placeras mellan provdockan och stolsryggen. Skivan ska följa stolens kontur så nära som möjligt och dess nedre ände ska vara på samma höjd som provdockans höftled.

| b) | Bältet ska ställas in enligt tillverkarens anvisningar men med en spänning av 250 ± 25 N över inställningskraften, med en avlänkningsvinkel på inställningsanordningens band av 45 ± 5° eller alternativt den vinkel som föreskrivs av tillverkaren. |
| --- | --- |

b)

Bältet ska ställas in enligt tillverkarens anvisningar men med en spänning av 250 ± 25 N över inställningskraften, med en avlänkningsvinkel på inställningsanordningens band av 45 ± 5° eller alternativt den vinkel som föreskrivs av tillverkaren.

| c) | Installeringen av stolen på provningssätet ska slutföras enligt bilaga 21 till dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

c)

Installeringen av stolen på provningssätet ska slutföras enligt bilaga 21 till dessa föreskrifter.

| d) | Den böjliga anordningen ska avlägsnas. |
| --- | --- |

d)

Den böjliga anordningen ska avlägsnas.

8.1.3.6.3.3   Det längsgående plan som går genom provdockans mittlinje ska ställas in mittemellan de två nedre bältesförankringarna samtidigt som punkt 8.1.3.2.1.3 också beaktas. I fråga om fasthållningsanordningar som ska provas med en provdocka som motsvarar ett tio år gammalt barn, ska det längsgående plan som går genom provdockans mittlinje placeras högst 80 mm vid sidan om förankringspunkt C med avseende på punkten mitt emellan de två nedre bältesförankringarna. Storleken på denna förskjutning ska bestämmas av den tekniska tjänsten för att optimera axelbandets placering på provdockan.

8.1.3.6.3.4   I fråga om de anordningar som kräver att ett standardiserat bilbälte används, får axelbandets placering på provdockan bibehållas före den dynamiska provningen med hjälp av tunn maskeringstejp högst 250 mm lång och 20 mm bred. I fråga om bakåtvända anordningar får huvudet hållas mot ryggstödet i fasthållningsanordningen med hjälp av tunn maskeringstejp med tillräcklig längd och en bredd på högst 20 mm.

8.1.3.7   Kategorier av provdockor som ska användas

| 8.1.3.7.1 | Grupp 0: provning med provdockan för nyfödda och en provdocka på 9 kg. |
| --- | --- |

8.1.3.7.1

Grupp 0: provning med provdockan för nyfödda och en provdocka på 9 kg.

| 8.1.3.7.2 | Grupp 0+: provning med provdockan för nyfödda och en provdocka på 11 kg. |
| --- | --- |

8.1.3.7.2

Grupp 0+: provning med provdockan för nyfödda och en provdocka på 11 kg.

| 8.1.3.7.3 | Grupp I: provning med provdockor på 9 respektive 15 kg. |
| --- | --- |

8.1.3.7.3

Grupp I: provning med provdockor på 9 respektive 15 kg.

| 8.1.3.7.4 | Grupp II: provning med provdockor på 15 respektive 22 kg. |
| --- | --- |

8.1.3.7.4

Grupp II: provning med provdockor på 15 respektive 22 kg.

| 8.1.3.7.5 | Grupp III: provning med provdockor på 22 respektive 32 kg. |
| --- | --- |

8.1.3.7.5

Grupp III: provning med provdockor på 22 respektive 32 kg.

| 8.1.3.7.6 | Om fasthållningsanordningen är lämplig för två eller fler viktgrupper ska provningarna utföras med den lättaste och den tyngsta provdocka som anges ovan för varje berörd grupp. |
| --- | --- |

8.1.3.7.6

Om fasthållningsanordningen är lämplig för två eller fler viktgrupper ska provningarna utföras med den lättaste och den tyngsta provdocka som anges ovan för varje berörd grupp.

| 8.1.3.7.7 | Om fasthållningsanordningen är utformad för två eller flera barn ska en provning utföras med de tyngsta provdockorna på alla sittplatser. En andra provning med den lättaste och den tyngsta provdocka som anges ovan ska utföras. Provningarna ska utföras med det provningssäte som visas i figur 3 i tillägg 3 till bilaga 6. Det laboratorium som utför provningen får, om laboratoriet bedömer det som tillrådligt, lägga till en tredje provning med en valfri kombination av provdockor och tomma sittplatser. |
| --- | --- |

8.1.3.7.7

Om fasthållningsanordningen är utformad för två eller flera barn ska en provning utföras med de tyngsta provdockorna på alla sittplatser. En andra provning med den lättaste och den tyngsta provdocka som anges ovan ska utföras. Provningarna ska utföras med det provningssäte som visas i figur 3 i tillägg 3 till bilaga 6. Det laboratorium som utför provningen får, om laboratoriet bedömer det som tillrådligt, lägga till en tredje provning med en valfri kombination av provdockor och tomma sittplatser.

| 8.1.3.7.8 | Om en fasthållningsanordning av grupp 0 eller 0+ har olika konfigurationer beroende på barnets vikt ska varje konfiguration provas med båda provdockorna ur respektive viktgrupp. |
| --- | --- |

8.1.3.7.8

Om en fasthållningsanordning av grupp 0 eller 0+ har olika konfigurationer beroende på barnets vikt ska varje konfiguration provas med båda provdockorna ur respektive viktgrupp.

| 8.1.3.7.9 | Om Isofix-fasthållningsanordningen ska använda en övre hållrem ska en provning utföras med den minsta provdockan och den kortaste övre hållremmen (förankringspunkt G1). En andra provning ska utföras med den tyngre provdockan och den längre övre hållremmen (förankringspunkt G2). Den övre hållremmen ska ställas in så att en spänning av 50 ± 5 N uppnås. |
| --- | --- |

8.1.3.7.9

Om Isofix-fasthållningsanordningen ska använda en övre hållrem ska en provning utföras med den minsta provdockan och den kortaste övre hållremmen (förankringspunkt G1). En andra provning ska utföras med den tyngre provdockan och den längre övre hållremmen (förankringspunkt G2). Den övre hållremmen ska ställas in så att en spänning av 50 ± 5 N uppnås.

| 8.1.3.7.10 | Den provning som anges i punkt 7.1.4.1.10.1.2 ska endast utföras med den största provdocka för vilken fasthållningsanordningen är avsedd. Om flera konfigurationer av fasthållningsanordningen är möjliga (t.ex. upprätt/lutande) ska den konfiguration som ger det mest ogynnsamma vågräta utslaget för huvudet användas i denna provning. |
| --- | --- |

8.1.3.7.10

Den provning som anges i punkt 7.1.4.1.10.1.2 ska endast utföras med den största provdocka för vilken fasthållningsanordningen är avsedd. Om flera konfigurationer av fasthållningsanordningen är möjliga (t.ex. upprätt/lutande) ska den konfiguration som ger det mest ogynnsamma vågräta utslaget för huvudet användas i denna provning.

8.1.4   Fasthållning av bälteskuddar

Ett bomullstyg ska placeras på provningsbänkens säte. Bälteskudden ska placeras på provningsbänken och den undre delen av bålen på sätet enligt figur 1 i bilaga 22, trepunktsbältet för vuxna ska spännas fast och sträckas såsom föreskrivs i bilaga 21. Med en bit av 25 mm brett band eller liknande knutet runt kudden ska en belastning av 250 ± 5 N påföras i pilen A:s riktning, se figur 2 i bilaga 22, i linje med sätet på provningsbänken.

8.2   Provning av enskilda komponenter

8.2.1   Låsbeslag

8.2.1.1   Öppningsprovning under belastning

8.2.1.1.1   En fasthållningsanordning som redan genomgått de dynamiska provningar som anges i punkt 8.1.3 ska användas vid denna provning.

8.2.1.1.2   Fasthållningsanordningen ska avlägsnas från provningsvagnen eller fordonet utan att låsbeslaget öppnas. En belastning av 200 ± 2 N ska anbringas på låsbeslaget. Om låsbeslaget är fäst vid en styv del ska belastningen anbringas i samma vinkel som bildas av låsbeslaget och den styva delen under den dynamiska provningen.

8.2.1.1.3   En belastning ska anbringas i en hastighet på 400 ± 20 mm/min på det geometriska centrumet för låsbeslagets utlösningsknapp längs en orörlig axel som är parallell med knappens ursprungliga rörelseriktning. Den geometriska mittpunkten gäller den del av låsbeslagets yta på vilken öppningstrycket ska anbringas. Låsbeslaget ska säkras mot ett fast stöd när öppningskraften tillförs.

8.2.1.1.4   Öppningskraften ska tillföras med hjälp av en dynamometer eller liknande anordning och i normal användningsriktning. Kontaktytan ska vara ett polerat halvklot av metall med radien 2,5 ± 0,1 mm.

8.2.1.1.5   Öppningskraften ska mätas och varje fel på låsbeslaget ska noteras.

8.2.1.2   Öppningsprovning utan belastning

8.2.1.2.1   En låsbeslagsenhet som inte tidigare utsatts för en belastning ska monteras och placeras under belastningsfria förhållanden.

8.2.1.2.2   Metoden för mätning av öppningskraften ska vara den som föreskrivs i punkterna 8.2.1.1.3 och 8.2.1.1.4.

8.2.1.2.3   Öppningskraften ska mätas.

8.2.1.3   Hållfasthetsprovning

8.2.1.3.1   Vid hållfasthetsprovningen ska två provningsexemplar användas. Alla inställningsanordningar med undantag för de inställningsanordningar som är monterade direkt på en fasthållningsanordning ingår i denna provning.

8.2.1.3.2   I bilaga 20 visas en typisk anordning för hållfasthetsprovning av låsbeslag. Låsbeslaget ska placeras på den övre runda plattan (A) inuti reliefen. Alla vidhängande band ska vara minst 250 mm långa och ordnas nedhängande från den övre plattan från sina respektive lägen på låsbeslaget. De fria bandändarna ska därefter lindas runt den undre runda plattan (B) tills de kommer ut i plattans inre öppning. Alla band ska vara lodräta mellan A och B. Den runda klämplattan (C) ska sedan lätt klämmas mot den undre ytan av B, fortfarande med möjlighet till en viss bandrörelse mellan dem. Med en liten kraft på dragmaskinen ska banden sträckas och dras mellan B och C tills alla band belastar respektive infästning. Låsbeslaget ska inte beröra plattan A eller några delar av A under detta moment och under själva provningen. B och C ska sedan klämmas hårt mot varandra och spännkraften ökas med en tvärgående hastighet av 100 ± 20 mm/min tills önskade värden uppnås.

8.2.2   Inställningsanordning

8.2.2.1   Inställningskraft

8.2.2.1.1   Vid provning av en manuell inställningsanordning ska bandet dras jämnt genom denna anordning, med beaktande av normala användningsförhållanden, med en hastighet av 100 ± 20 mm/min och den största kraften ska mätas med närmaste heltalsvärde i N efter de första 25 ± 5 mm av bandets rörelse.

8.2.2.1.2   Provningen ska utföras i bandets båda rörelseriktningar genom anordningen och bandet ska genomgå hela rörelsecykeln 10 gånger före mätningen.

8.2.3   Mikroglidprovning (se figur 3 i bilaga 5)

8.2.3.1   De delar eller anordningar som ska genomgå mikroglidprovningen ska under minst 24 timmar före provningen förvaras i en atmosfär med en temperatur av 20 ± 5 °C och en relativ luftfuktighet av 65 ± 5 %. Provningen ska utföras vid en temperatur mellan 15 och 30 °C.

8.2.3.2   Bandets fria ände ska ordnas i samma konfiguration som när anordningen används i fordonet och ska inte vara fäst vid någon del.

8.2.3.3   Inställningsanordningen ska vara placerad på en lodrät bandbit i vars ena ände en belastning av 50 ± 0,5 N (styrd på ett sätt som förhindrar att belastningen svänger och att bandet vrids) hänger. Den fria änden av bandet från inställningsanordningen ska monteras lodrätt uppåt eller nedåt som i fordonet. Den andra änden ska löpa över avlänkningsrullen med sin vågräta axel parallell med planet för den del av bandet som bär upp belastningen och den del som går över rullen ska vara vågrät.

8.2.3.4   Den anordning som provas ska arrangeras på så sätt att dess mittpunkt, i det högsta läge till vilket den kan höjas, är 300 ± 5 mm från ett stödbord och belastningen på 50 N är 100 ± 5 mm från det stödbordet.

8.2.3.5   20 ± 2 förprovningscykler ska därefter utföras, varefter 1 000 ± 5 cykler ska slutföras med frekvensen 30 ± 10 cykler per min och den totala amplituden ska vara 300 ± 20 mm eller enligt punkt 8.2.5.2.6.2. Belastningen om 50 N ska endast anbringas under den tid som motsvarar en ändring av 100 ± 20 mm för varje halv period. Mikroglidningen ska mätas från läget vid slutet av de 20 förprovningscyklerna.

8.2.4   Upprullningsdon

8.2.4.1   Upprullningskraft

8.2.4.1.1   Upprullningskrafterna ska mätas med säkerhetsbältesenheten fastspänd på en provdocka såsom i den dynamiska provning som föreskrivs i punkt 8.1.3. Bandspänningen ska mätas nära kontaktpunkten med provdockan (men inte direkt på) medan bandet rullas upp med en hastighet av ca 0,6 m/min.

8.2.4.2   Upprullningsmekanismens hållbarhet

8.2.4.2.1   Bandet ska dras ut och tillåtas rulla upp föreskrivet antal cykler i en takt som inte överstiger 30 cykler per min. För nödlåsande upprullningsdon ska ett ryck införas vid var femte cykel så att upprullningsdonet låses. Rycken ska utföras med samma antal vid fem olika utdragningslängder, nämligen vid 90, 80, 75, 70 och 65 % av bandets totala längd kvar på upprullningsdonet. Om bandet är längre än 900 mm ska emellertid ovanstående procenttal gälla i förhållande till de sista 900 mm av band som kan dras ut från upprullningsdonet.

8.2.4.3   Låsning av nödlåsande upprullningsdon

8.2.4.3.1   Upprullningsdonet ska provas en gång med avseende på låsningen då bandet är utdraget till sin fulla längd minus 300 ± 3 mm.

8.2.4.3.2   För ett upprullningsdon som påverkas av bandrörelsen ska utdragningen göras i den riktning som är normal då upprullningsdonet är installerat i ett fordon.

8.2.4.3.3   Då upprullningsdon provas med avseende på känsligheten för fordonets accelerationer ska de provas vid ovanstående utdragningslängd i båda riktningarna längs två ömsesidigt vinkelräta axlar som är horisontella om upprullningsdonet är avsett att monteras i ett fordon enligt anvisningar från tillverkaren av fasthållningsanordningen. Om detta läge inte anges ska provningsmyndigheten konsultera tillverkaren av fasthållningsanordningen. En av dessa provningsriktningar ska väljas av den tekniska tjänst som utför godkännandeprovningarna för att erhålla de mest ogynnsamma förhållandena med avseende på aktivering av låsmekanismen.

8.2.4.3.4   Utformningen av den apparat som används ska vara sådan att den önskade accelerationen uppnås vid en genomsnittlig accelerationsökning av minst 25 g/s (7).

7

8.2.4.3.5   För provningen av överensstämmelse med kraven i punkterna 7.2.3.2.1.3 och 7.2.3.2.1.4 ska upprullningsdonet monteras på ett vågrätt bord och bordet lutas med en hastighet som inte är större än 2° per s tills låsning inträffar. Provningen ska upprepas med lutning i andra riktningar för att säkerställa att kraven är uppfyllda.

8.2.4.4   Korrosionsprovning

8.2.4.4.1   Korrosionsprovningen beskrivs i punkt 8.1.1.

8.2.4.5   Dammprovning

8.2.4.5.1   Upprullningsdonet ska placeras i en provkammare enligt beskrivningen i bilaga 3 till dessa föreskrifter. Det ska monteras i samma riktning som det är monterat i fordonet. Provkammaren ska innehålla damm av det slag som anges i punkt 8.2.4.5.2. 500 mm av bandet ska dras ut från upprullningsdonet och hållas utdraget, med undantag för att det ska utsättas för tio fullständiga cykler av upprullningar och utdragningar inom en eller två minuter efter varje omrörning av dammet. Under en period av fem timmar ska dammet under fem sekunder var tjugonde minut röras om med tryckluft som inte innehåller någon olja eller fuktighet och passerar genom en öppning med en diameter på 1,5 ± 0,1 mm med ett tryck på 5,5 ± 0,5 bar.

8.2.4.5.2   Det damm som används i den provning som beskrivs i punkt 8.2.4.5.1 ska bestå av ca 1 kg torr kvarts. Fördelningen av partiklarnas storlek ska vara följande:

| a) | 99–100 % släpps genom en öppning av 150 μm och en tråddiameter av 104 μm, |
| --- | --- |

a)

99–100 % släpps genom en öppning av 150 μm och en tråddiameter av 104 μm,

| b) | 76–86 % släpps genom en öppning av 105 μm och en tråddiameter av 64 μm, |
| --- | --- |

b)

76–86 % släpps genom en öppning av 105 μm och en tråddiameter av 64 μm,

| c) | 60–70 % släpps genom en öppning av 75 μm och en tråddiameter av 52 μm, |
| --- | --- |

c)

60–70 % släpps genom en öppning av 75 μm och en tråddiameter av 52 μm,

8.2.5   Statisk provning av band

8.2.5.1   Hållfasthetsprovning av band

8.2.5.1.1   Varje provning ska utföras på två nya provningsexemplar av bandet, konditionerade anligt punkt 7.2.4.

8.2.5.1.2   Varje band ska fästas mellan klämmorna på en maskin för provning av draghållfastheten. Klämmorna ska vara utformade så att brott på bandet undviks vid eller nära kontaktpunkten med klämmorna. Draghastigheten ska vara 100 ± 20 mm/min. Provningsexemplarets fria längd mellan maskinens klämmor ska vid provningens början vara 200 ± 40 mm.

8.2.5.1.3   Belastningen ska därefter ökas tills bandet går sönder och brottbelastningen ska noteras.

8.2.5.1.4   Om bandet glider eller går sönder i eller inom 10 mm från någon av klämmorna är provningen inte giltig och en ny ska utföras på ett annat provningsexemplar.

8.2.5.2   Provningsbitar från banden som nämns i punkt 3.2.3 ska konditioneras enligt följande:

8.2.5.2.1   Rumskonditionering

8.2.5.2.1.1   Bandet ska under 24 ± 1 timmar förvaras i en atmosfär med en temperatur av 23 ± 5° och en relativ fuktighet av 50 ± 10 %. Om provningen inte utförs omedelbart efter konditioneringen ska provningsbiten placeras i en hermetiskt sluten behållare tills provningen inleds. Brottbelastningen ska bestämmas inom fem min efter det att bandet avlägsnats ur konditioneringsatmosfären eller behållaren.

8.2.5.2.2   Ljuskonditionering

8.2.5.2.2.1   Bestämmelserna i rekommendation ISO/105-B02(1978) ska gälla. Bandet ska exponeras för ljus under den tid som krävs för att åstadkomma blekning av standardblått nr 7 till en nyans som motsvarar grad 4 på gråskalan.

8.2.5.2.2.2   Efter exponeringen ska bandet under minst 24 timmar förvaras i en atmosfär med en temperatur av 23 ± 5 °C och en relativ fuktighet av 50 ± 10 %. Brottbelastningen ska bestämmas inom fem minuter efter det att bandet avlägsnats ur konditioneringsanordningen.

8.2.5.2.3   Köldkonditionering

8.2.5.2.3.1   Bandet ska under minst 24 timmar förvaras i en atmosfär med en temperatur av 23 ± 5 °C och en relativ fuktighet av 50 ± 10 %.

8.2.5.2.3.2   Bandet ska därefter förvaras under 90 ± 5 minuter på en plan yta i en köldkammare där lufttemperaturen är – 30 ± 5 °C. Det ska därefter vikas och vecket ska belastas med en vikt av 2 ± 0,2 kg, som tidigare kylts till – 30 ± 5 °C. När bandet belastats under 30 ± 5 minuter i samma köldkammare ska vikten avlägsnas och brottbelastningen mätas inom fem minuter efter det att bandet avlägsnats ur köldkammaren.

8.2.5.2.4   Värmekonditionering

8.2.5.2.4.1   Bandet ska under 180 ± 10 minuter förvaras i ett värmeskåp med en temperatur av 60 ± 5 °C och en relativ fuktighet av 65 ± 5 %.

8.2.5.2.4.2   Brottbelastningen ska bestämmas inom fem minuter efter det att bandet tagits ut från värmeskåpet.

8.2.5.2.5   Exponering för vatten

8.2.5.2.5.1   Bandet ska under 180 ± 10 minuter förvaras helt nedsänkt i destillerat vatten med tillsats av våtmedel och med en temperatur av 20 ± 5 °C. Alla våtmedel lämpliga för den fiber som ska provas får användas.

8.2.5.2.5.2   Brottbelastningen ska bestämmas inom 10 minuter efter det att bandet avlägsnats ur vattnet.

8.2.5.2.6   Nötningskonditionering

8.2.5.2.6.1   De delar eller anordningar som ska genomgå nötningsprovningen ska under minst 24 timmar före provningen förvaras i en temperatur av 23 ± 5 °C och en relativ fuktighet av 50 ± 10 %. Rumstemperaturen ska under provningen vara mellan 15 och 30 °C.

8.2.5.2.6.2   I tabellen anges allmänna villkor för varje provning:

| | Belastning (N) | Cykler per minut | Cykler (antal) |
| --- | --- | --- | --- |
| Typ 1-förfarande | 60 ± 0,5 | 30 ± 10 | 1 000  ± 5 |
| Typ 2-förfarande | 10 ± 0,1 | 30 ± 10 | 5 000  ± 5 |

Belastning (N)

Cykler per minut

Cykler (antal)

Typ 1-förfarande

60 ± 0,5

30 ± 10

1 000  ± 5

Typ 2-förfarande

10 ± 0,1

30 ± 10

5 000  ± 5

8.2.5.2.6.3   Särskilda provningsvillkor

8.2.5.2.6.3.1   Typ 1-förfarande: i de fall där bandet löper genom en snabbinställningsanordning. En belastning av 10 N ska anbringas, för att bandet ska löpa korrekt får belastningen om nödvändigt ökas i steg om 10 N men begränsas till högst 60 N. Belastningen ska vara lodrät och konstant anbringad på banden. Bandets vågräta del ska löpa genom den snabbinställningsanordning som den är monterad på och fästas vid en anordning som drar bandet fram och tillbaka. Snabbinställningsanordningen ska vara placerad så att bandets vågräta del förblir belastad (se figur 1 i bilaga 5). Snabbinställningsanordningen ska aktiveras när banden dras i den riktning som lossar selen och avaktiveras när banden dras i den riktning som spänner selen.

8.2.5.2.6.3.2   Typ 2-förfarande: i de fall där bandet ändrar riktning då det löper genom en styv del. Under denna provning ska bandet löpa genom den styva del som den är avsedd för och provningsuppställningen ska återspegla vinklarna i den verkliga installeringen (i tre dimensioner), se exempel i figur 2 i bilaga 5. Belastningen av 10 N ska vara konstant anbringad. I de fall där bandet ändrar riktning mer än en gång då det löper genom en styv del får belastningen av 10 N ökas i steg om 10 N så att bandet löper korrekt och för att uppnå den föreskrivna bandrörelsen av 300 mm genom denna styva del.

8.2.6   Spärranordningar

8.2.6.1   Anordningar av klass A

Fasthållningsanordningen och den största provdockan för vilken fasthållningsanordningen är avsedd ska placeras enligt figur 5. De band som ska användas beskrivs i bilaga 13 till dessa föreskrifter. Spärranordningen ska vara fullt anbringad och en markering göras på bandet där det går in i spärranordningen. Kraftgivarna ska fästas i bandet med en D-ring och en kraft, motsvarande dubbla (± 5 %) vikten för den tyngsta provdockan av grupp I, ska anbringas under minst en sekund. Det undre läget ska användas för spärranordningar i läge A och det övre för spärranordningar i läge B. Kraften ska anbringas ytterligare nio gånger. Ytterligare en markering ska göras på bältet där det går in i spärranordningen och avståndet mellan de två markeringarna ska mätas. Vid denna provning får upprullningsdonet inte vara spärrat.

Figur 5

Figur 5

Unece 44- provningssäte

kontrollera för glidning

spärranordning

D-ring

beslag/tunga

höftband

axelband

bilbarnstol

upprullningsdon

provdocka på 15 kg

8.2.6.2   Anordningar av klass B

Fasthållningsanordningen ska vara ordentligt fastsatt och banden ska såsom anges i bilaga 13 till dessa föreskrifter gå genom spärranordning och ram, enligt den banddragning som beskrivs i tillverkarens anvisningar. Bandet ska gå genom provningsutrustningen, såsom beskrivs i figur 6 och fästas vid en vikt av 5,25 ± 0,05 kg. Det ska finnas 650 ± 40 mm fritt band mellan vikten och den punkt där bandet går ut ur ramen. Spärranordningen ska vara fullt anbringad och en markering göras på bandet där det går in i spärranordningen. Vikten ska höjas och släppas så att den faller fritt längs en sträcka av 25 ± 1 mm. Detta ska upprepas 100 ± 2 gånger med frekvensen 60 ± 2 cykler per minut för att efterlikna en fasthållningsanordnings ryckiga rörelser i en bil. Ytterligare en markering ska göras på bältet där det går in i spärranordningen och avståndet mellan de två markeringarna ska mätas.

Spärranordningen ska täcka bandets hela bredd under de installerade förhållandena med en provdocka av 15 kg installerad. Denna provning ska utföras med samma bandvinklar som de som bildas vid normal användning. Höftbältets fria ände ska vara fastgjord. Provningen ska utföras med fasthållningsanordningen ordentligt fastsatt vid den provningsbänk som används vid vältningsprovning eller dynamisk provning. Det belastade bandet kan sitta fast i det simulerade låsbeslaget.

Figur 6

Figur 6

Schematisk utformning av provningen av en spärranordning av klass B

Schematisk utformning av provningen av en spärranordning av klass B

Viktens fallhöjd = 25 mm

Avstånd mellan rullstång och rullstyrning = 300 mm

Band avsedda för det standardiserade bältet enligt definitionen i bilaga 13 används.

till fasthållningsanordningens ram och spärranordning

vikt

rullstång

25 mm

rullstyrning

8.2.7   Konditioneringsprovning för inställningsanordningar som är monterade direkt på fasthållningsanordningar för barn

Den största provdocka för vilken fasthållningsanordningen är avsedd installeras som vid den dynamiska provningen inklusive det standardiserade slacket enligt punkt 8.1.3.6. Märk ut en referenslinje på bandet där den fria delen av bandet går in i inställningsanordningen.

Avlägsna provdockan och placera fasthållningsanordningen i konditioneringsriggen såsom visas i figur 1 i bilaga 19.

Bandet ska genomgå en cykel med en total längd av minst 150 mm genom inställningsanordningen. Denna rörelse ska vara sådan att minst 100 mm av bandet på den fria ändens sida av referenslinjen och återstående rörelselängd (ca 50 mm) på den integrerade selens sida av referenslinjen rör sig genom inställningsanordningen.

Om bandets längd från referenslinjen till bandets fria ände inte räcker för den rörelse som beskrivs ovan ska de 150 mm band som rör sig genom inställningsanordningen räknas från selens helt utsträckta läge.

Cykelfrekvensen ska vara 10 ± 1 cykler/min, med en hastighet på B av 150 ± 10 mm/s.

8.2.8   Temperaturprovning

8.2.8.1   De komponenter som anges i punkt 7.1.5.1 ska exponeras för en omgivning över en vattenyta i ett slutet utrymme med en temperatur av minst 80 °C under en kontinuerlig period av minst 24 timmar och därefter kylas ner i en omgivning med en temperatur på högst 23 °C. Avkylningsperioden ska omedelbart följas av tre på varandra följande cykler om 24 timmar där varje cykel omfattar nedanstående på varandra följande sekvenser:

| a) | En omgivningstemperatur på minst 100 °C ska hållas kontinuerligt under 6 timmar, och temperaturen ska uppnås inom 80 min från cykelns början. |
| --- | --- |

a)

En omgivningstemperatur på minst 100 °C ska hållas kontinuerligt under 6 timmar, och temperaturen ska uppnås inom 80 min från cykelns början.

| b) | En omgivningstemperatur på högst 0 °C ska hållas kontinuerligt under 6 timmar, och temperaturen ska uppnås inom 90 minuter. |
| --- | --- |

b)

En omgivningstemperatur på högst 0 °C ska hållas kontinuerligt under 6 timmar, och temperaturen ska uppnås inom 90 minuter.

| c) | En omgivningstemperatur på högst 23 °C ska hållas kontinuerligt under återstoden av 24-timmarscykeln. |
| --- | --- |

c)

En omgivningstemperatur på högst 23 °C ska hållas kontinuerligt under återstoden av 24-timmarscykeln.

8.2.9   Hela sätet, eller den komponent som har Isofix-fästen monterade (t.ex. Isofix-bottenplattan) om den har en öppningsknapp, ska fästas fast vid en provrigg så att Isofix-anslutningarna är vertikala i enlighet med figur 7. En 350 mm lång och 6 mm grov stång ska fästas vid Isofix-anslutningarna. En vikt på 5 kg ska fästas i stångens ändar.

8.2.9.1   En öppningskraft ska påföras öppningsknappen eller handtaget längs en fast axel som löper parallellt med knappens/handtagets initiala rörelseriktning; som geometrisk mittpunkt räknas den del av ytan på Isofix-fästet på vilken öppningstrycket ska påföras.

8.2.9.2   Öppningskraften på Isofix-fästet ska påföras med hjälp av en dynamometer eller liknande anordning på normalt sätt och i den riktning som anges i tillverkarens bruksanvisning. Kontaktänden ska vara ett polerat halvklot av metall med en radie på 2,5 ± 0,1 mm för en öppningsknapp eller en polerad metallkrok med en radie på 25 mm.

8.2.9.3   Om fasthållningsanordningens konstruktion förhindrar att förfarandet enligt punkterna 8.2.9.1 och 8.2.9.2 tillämpas, får en alternativ metod tillämpas om den tekniska tjänst som utför provningarna samtycker.

8.2.9.4   Den öppningskraft för Isofix-fästet som ska mätas ska vara den som behövs för att koppla loss den första anslutningen.

8.2.9.5   Provningen ska utföras på ett nytt säte och upprepas på ett säte som genomgått cyklingsförfarandet enligt punkt 7.2.6.

Figur 7

Figur 7

8.3   Certifiering av provbänkens dyna

8.3.1   Provningssätets dyna ska certifieras när den är ny för att fastställa initialvärden för inträngning vid islag och toppvärden för retardation och därefter efter var 50:e dynamiska provning eller en månad, beroende på vad som inträffar först, eller före varje provning om provningsriggen används ofta.

8.3.2   Certifierings- och mätningsförfarandena ska motsvara de som anges i den senaste versionen av ISO 6487, mätutrustningen ska motsvara specifikationen för en datakanal med en kanalfrekvensklass (CFC) på 60.

Med hjälp av provningsanordningen i bilaga 17 till dessa föreskrifter ska tre provningar utföras 150 ± 5 mm från dynans framkant på mittlinjen och 150 ± 5 mm i båda riktningarna från mittlinjen.

Anordningen ska placeras lodrätt på en plan, stadig yta. Islagsvikten ska sänkas tills den kommer i kontakt med ytan och inträngningsmarkören nollställas. Anordningen ska placeras lodrätt ovanför provningspunkten, vikten höjas 500 ± 5 mm och låtas falla fritt för islag på sätets yta. Inträngning och retardationskurva ska registreras.

8.3.3   Registrerade toppvärden får inte avvika med mer än 15 % från initialvärdena.

8.4   Registrering av dynamiskt beteende

8.4.1   För att fastställa provdockans beteende och dess förskjutningar ska alla dynamiska provningar registreras enligt följande:

8.4.1.1   Filmnings- och registreringsförhållanden

| a) | Frekvensen ska vara minst 500 bilder per s. |
| --- | --- |

a)

Frekvensen ska vara minst 500 bilder per s.

| b) | Provningen ska registreras med film, video eller digitalt datamedium. |
| --- | --- |

b)

Provningen ska registreras med film, video eller digitalt datamedium.

8.4.1.2   Osäkerhetsskattning

| | Provningslaboratorierna ska ha och tillämpa förfaranden för att skatta osäkerhet vid mätning av förskjutningen av provdockans huvud. Osäkerheten ska ligga inom ± 25 mm. |
| --- | --- |

Provningslaboratorierna ska ha och tillämpa förfaranden för att skatta osäkerhet vid mätning av förskjutningen av provdockans huvud. Osäkerheten ska ligga inom ± 25 mm.

| | Exempel på internationella standarder för ett sådant förfarande är Europeiska ackrediteringsorganisationens EA-4/02 eller ISO 5725:1994 eller den allmänna mätosäkerhetsmetoden. |
| --- | --- |

Exempel på internationella standarder för ett sådant förfarande är Europeiska ackrediteringsorganisationens EA-4/02 eller ISO 5725:1994 eller den allmänna mätosäkerhetsmetoden.

8.5   Mätningsförfarandena ska motsvara de som anges i ISO 6487:2002. Kanalfrekvensklassen ska vara följande:

| Typ av mätning | CFC(FH) | Gränsfrekvens (FN) |
| --- | --- | --- |
| Vagnens acceleration | 60 | se ISO 6487:2002 bilaga A |
| Bältesbelastningar | 60 | se ISO 6487:2002 bilaga A |
| Bröstkorgsacceleration | 180 | se ISO 6487:2002 bilaga A |
| Huvudacceleration | 1 000 | 1 650 |

Typ av mätning

CFC(FH)

H

Gränsfrekvens (FN)

N

Vagnens acceleration

60

se ISO 6487:2002 bilaga A

Bältesbelastningar

60

se ISO 6487:2002 bilaga A

Bröstkorgsacceleration

180

se ISO 6487:2002 bilaga A

Huvudacceleration

1 000

1 650

Provtagningfrekvensen ska vara minst 10 gånger kanalfrekvensklassen (vilket i installationer med kanalfrekvensklass 1 000 motsvarar en minsta provtagningsfrekvens av ca 10 000 provtagningar per sekund och kanal).

9.   PROVNINGSRAPPORTER FÖR TYPGODKÄNNANDE OCH FÖR GODKÄNNANDE AV TILLVERKNINGEN

9.1   I provningsrapporten ska resultaten av alla provningar och mätningar registreras, inklusive följande provningsdata:

| a) | Typ av anordning som används för provningen (accelerations- eller retardationsanordning). |
| --- | --- |

a)

Typ av anordning som används för provningen (accelerations- eller retardationsanordning).

| b) | Total hastighetsförändring. |
| --- | --- |

b)

Total hastighetsförändring.

| c) | Vagnens hastighet omedelbart före islaget (endast för retardationsvagnar). |
| --- | --- |

c)

Vagnens hastighet omedelbart före islaget (endast för retardationsvagnar).

| d) | Accelerations- eller retardationskurvan under vagnens hela hastighetsförändring, minst 300 ms. |
| --- | --- |

d)

Accelerations- eller retardationskurvan under vagnens hela hastighetsförändring, minst 300 ms.

| e) | Tid (i ms) när provdockans huvud når sin största förskjutning under den dynamiska provningen. |
| --- | --- |

e)

Tid (i ms) när provdockans huvud når sin största förskjutning under den dynamiska provningen.

| f) | Låsbeslagets läge under provningen, om detta kan varieras. |
| --- | --- |

f)

Låsbeslagets läge under provningen, om detta kan varieras.

| g) | Alla fel och brott. |
| --- | --- |

g)

Alla fel och brott.

9.2   Om bestämmelser om förankringar i tillägg 3 till bilaga 6 till dessa föreskrifter inte iakttagits ska provningsrapporten beskriva hur fasthållningsanordningen installerats och viktiga vinklar och mått anges.

9.3   Om fasthållningsanordningen provas i ett fordon eller en fordonskonstruktion ska provningsrapporten ange det sätt varmed fordonskonstruktionen fästs vid vagnen, placeringen av fasthållningsanordningen och sätet samt lutningen på fordonssätets ryggstöd.

9.4   I provningsrapporterna för typgodkännande och för godkännande av tillverkningen ska kontrollen av märkningarna och installerings- och bruksanvisningarna registreras.

10.   ÄNDRINGAR OCH UTÖKNINGAR AV GODKÄNNANDE AV EN TYP AV FASTHÅLLNINGSANORDNING FÖR BARN

10.1   Varje ändring av en fasthållningsanordning för barn ska meddelas den typgodkännandemyndighet som godkänt fasthållningsanordningen. Myndigheten får då antingen

| 10.1.1 | anse att ändringarna sannolikt inte kommer att få någon märkbar negativ effekt och att fasthållningsanordningen i alla händelser fortfarande uppfyller kraven, eller |
| --- | --- |

10.1.1

anse att ändringarna sannolikt inte kommer att få någon märkbar negativ effekt och att fasthållningsanordningen i alla händelser fortfarande uppfyller kraven, eller

| 10.1.2 | kräva en ytterligare provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för att genomföra provningarna. |
| --- | --- |

10.1.2

kräva en ytterligare provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för att genomföra provningarna.

| 10.1.3 | Om en ytterligare provningsrapport krävs, ska resultatet för huvudets horisontella utslag jämföras med det mest ogynnsamma resultatet av alla tidigare registrerade resultat.






  a) | Om utslaget är större ska en ny provning för godkännande av tillverkning genomföras. |
| --- | --- | --- |

10.1.3

Om en ytterligare provningsrapport krävs, ska resultatet för huvudets horisontella utslag jämföras med det mest ogynnsamma resultatet av alla tidigare registrerade resultat.

a)

Om utslaget är större ska en ny provning för godkännande av tillverkning genomföras.

| b) | Om utslaget är mindre behöver ingen provning för godkännande av tillverkning genomföras. |
| --- | --- |

b)

Om utslaget är mindre behöver ingen provning för godkännande av tillverkning genomföras.

10.2   De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska med hjälp av det förfarande som anges i punkt 5.3 underrättas om godkännande beviljats eller ej beviljats med angivande av ändringarna.

10.3   Den typgodkännandemyndighet som utfärdar utökningen av godkännandet ska tilldela varje sådan utökning ett serienummer och informera de andra parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

11.   GODKÄNNANDE AV TILLVERKNING

11.1   För att säkerställa att tillverkarens tillverkningssystem är tillfredsställande ska den tekniska tjänst som utför typgodkännandeprovningarna utföra provningar för att godkänna tillverkningen i enlighet med punkt 11.2.

11.2   Godkännande av tillverkningen av fasthållningsanordningar för barn

Tillverkningen av varje ny godkänd typ av fasthållningsanordningar för barn av kategorierna universella, semiuniversella och begränsade ska underkastas provningar för godkännande av tillverkningen. Kompletterande godkännande av tillverkningen får föreskrivas enligt punkt 10.1.3.

I detta syfte ska ett slumpmässigt urval av fem fasthållningsanordningar tas från den första tillverkningssatsen av den tekniska tjänst som utförde godkännandeprovningarna, eller av en teknisk tjänst som utses av den typgodkännandemyndighet som ska bevilja godkännandet, eller av typgodkännandemyndigheten själv.

Ett slumpmässigt urval av sex provexemplar får tas om förhållandet i punkt 7.1.4.4.1.2.3 väljs som provningsförhållandet för att utföra den provning som beskrivs i punkt 11.2.1.1.

Den första tillverkningssatsen anses vara tillverkningen av det första parti som omfattar minst 50 och högst 5 000 fasthållningsanordningar.

11.2.1   Dynamiska provningar

11.2.1.1   Fem fasthållningsanordningar ska genomgå den dynamiska provningen enligt punkt 8.1.3. Den tekniska tjänst som utfört typgodkännandeprovningarna ska välja de förhållanden som under de dynamiska provningarna medförde huvudets största vågräta utslag, med undantag för de förhållanden som beskrivs i punkt 7.1.4.4.1.2.3, som endast rör provningen av konfigurationen utan stången på 100 mm, och punkt 7.1.4.1.10.1.2. Alla fem fasthållningsanordningar ska provas under samma förhållanden.

Om fasthållningsanordningen kommer i kontakt med stången under minst en av de fem provningar som genomförs ska ytterligare en provning genomföras under det förhållande som beskrivs i punkt 7.1.4.4.1.2.3 som rör provning utan stången på 100 mm. Denna ytterligare provning ska inte användas för den beräkning som beskrivs i punkt 11.2.1.3 a.

11.2.1.2   För varje provning i punkt 11.2.1.1 ska huvudets vågräta utslag och bröstkorgsaccelerationerna mätas.

11.2.1.3

| a) | Resultaten av huvudets största vågräta utslag ska uppfylla följande två villkor: | Inget värde får överskrida 1,05 L, och |
| --- | --- | --- |

a)

Resultaten av huvudets största vågräta utslag ska uppfylla följande två villkor:

Inget värde får överskrida 1,05 L, och

| | X + S får inte överskrida L
  där







  L | = | det föreskrivna gränsvärdet |
| --- | --- | --- | --- |
| X | = | medelvärdet av värdena |
| S | = | värdenas standardavvikelse |

X + S får inte överskrida L

där

L

=

det föreskrivna gränsvärdet

X

=

medelvärdet av värdena

S

=

värdenas standardavvikelse

| b) | Värdena för bröstkorgsaccelerationen ska uppfylla kraven i punkt 7.1.4.2.1 och dessutom ska villkoret X + S i punkt 11.2.1.3 a tillämpas på värdena för resultanten av bröstkorgsaccelerationen, trunkerad efter 3 ms, (enligt definition i punkt 7.1.4.2.1) och endast registreras för upplysningsändamål. |
| --- | --- |

b)

Värdena för bröstkorgsaccelerationen ska uppfylla kraven i punkt 7.1.4.2.1 och dessutom ska villkoret X + S i punkt 11.2.1.3 a tillämpas på värdena för resultanten av bröstkorgsaccelerationen, trunkerad efter 3 ms, (enligt definition i punkt 7.1.4.2.1) och endast registreras för upplysningsändamål.

11.2.2   Kontroll av märkningar

11.2.2.1   Den tekniska tjänst som utfört godkännandeprovningarna ska kontrollera att märkningarna överensstämmer med kraven i punkt 4.

11.2.3   Kontroll av installerings- och bruksanvisningarna

11.2.3.1   Den tekniska tjänst som utfört godkännandeprovningarna ska kontrollera att installerings- och bruksanvisningarna överensstämmer med punkt 15.

12.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE OCH RUTINUNDERSÖKNINGAR

Förfarandena för säkerställande av produktionsöverensstämmelse ska överensstämma med dem som anges i tillägg 2 till överenskommelsen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), med följande krav:

12.1   En fasthållningsanordning för barn som är godkänd enligt dessa föreskrifter ska vara tillverkad så att den överensstämmer med den godkända typen genom att uppfylla kraven i punkterna 6–8.

12.2   Minimikraven för förfaranden för kontroll av produktionsöverensstämmelse som beskrivs i bilaga 16 till dessa föreskrifter ska uppfyllas.

12.3   Den myndighet som beviljat typgodkännandet får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas vid varje produktionsanläggning. Den normala frekvensen för dessa granskningar ska vara två gånger om året.

13.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

13.1   Det godkännande som beviljats en fasthållningsanordning för barn enligt dessa föreskrifter får återkallas om en fasthållningsanordning med de uppgifter som anges i punkt 5.4 inte klarar de slumpmässiga kontroller som beskrivs i punkt 11 eller inte överensstämmer med den godkända typen.

13.2   Om en av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett godkännande som den tidigare har beviljat ska den omedelbart rapportera detta till övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

14.   SLUTGILTIGT UPPHÖRANDE AV PRODUKTIONEN

14.1   En innehavare av ett godkännande som slutgiltigt upphör att tillverka en viss typ av fasthållningsanordning för barn som godkänts enligt dessa föreskrifter ska underrätta typgodkännandemyndigheten som beviljade godkännandet om detta. Myndigheten ska då rapportera detta till de övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

15.   ANVISNINGAR

15.1   Varje fasthållningsanordning för barn ska åtföljas av anvisningar på språket i det land där anordningen säljs med följande innehåll:

15.2   Installationsanvisningarna ska innehålla följande punkter:

| 15.2.1 | För universella fasthållningsanordningar för barn ska följande etikett vara väl synlig på försäljningsstället utan att förpackningen avlägsnas:





  Meddelande
  Detta är en universell fasthållningsanordning för barn. Den är godkänd enligt föreskrifter nr 44, ändringsserie 04, för allmänt bruk i fordon och passar de flesta bilsäten, men inte alla.
  Anordningen bör kunna monteras korrekt i fordonet om fordonstillverkaren i fordonets instruktionsbok anger att fordonet klarar montering av en universell fasthållningsanordning för barn för denna åldersgrupp.
  Denna fasthållningsanordning för barn har klassificerats som universell under striktare villkor än de som gällde för tidigare konstruktioner som saknar detta meddelande.
  Vid tveksamhet, ta kontakt med tillverkaren av fasthållningsanordningen eller återförsäljaren. |
| --- | --- |

15.2.1

För universella fasthållningsanordningar för barn ska följande etikett vara väl synlig på försäljningsstället utan att förpackningen avlägsnas:

Meddelande

Detta är en universell fasthållningsanordning för barn. Den är godkänd enligt föreskrifter nr 44, ändringsserie 04, för allmänt bruk i fordon och passar de flesta bilsäten, men inte alla.

Anordningen bör kunna monteras korrekt i fordonet om fordonstillverkaren i fordonets instruktionsbok anger att fordonet klarar montering av en universell fasthållningsanordning för barn för denna åldersgrupp.

Denna fasthållningsanordning för barn har klassificerats som universell under striktare villkor än de som gällde för tidigare konstruktioner som saknar detta meddelande.

Vid tveksamhet, ta kontakt med tillverkaren av fasthållningsanordningen eller återförsäljaren.

| 15.2.2 | För begränsade och semiuniversella fasthållningsanordningar för barn ska följande uppgifter vara väl synliga på försäljningsstället utan att förpackningen öppnas:





  Denna fasthållningsanordning för barn har klassificerats som (begränsad/semiuniversell) och är lämplig för montering på nedan angivna sittplatser i följande bilar:
  BIL
  FRAM
  BAK
  Yttre
  Mitt
  (Modell)
  Ja
  Ja
  Nej
  Sittplatser i andra bilar kan också vara lämpliga för montering av denna fasthållningsanordning. Vid tveksamhet, ta kontakt med tillverkaren av fasthållningsanordningen eller återförsäljaren. |
| --- | --- |

15.2.2

För begränsade och semiuniversella fasthållningsanordningar för barn ska följande uppgifter vara väl synliga på försäljningsstället utan att förpackningen öppnas:

Denna fasthållningsanordning för barn har klassificerats som (begränsad/semiuniversell) och är lämplig för montering på nedan angivna sittplatser i följande bilar:

BIL

FRAM

BAK

Yttre

Mitt

(Modell)

Ja

Ja

Nej

Sittplatser i andra bilar kan också vara lämpliga för montering av denna fasthållningsanordning. Vid tveksamhet, ta kontakt med tillverkaren av fasthållningsanordningen eller återförsäljaren.

| 15.2.3 | För fordonsspecifika fasthållningsanordningar för barn ska en uppgift om vilket fordon som anordningen är avsedd för finnas väl synlig på försäljningsstället utan att förpackningen öppnas. |
| --- | --- |

15.2.3

För fordonsspecifika fasthållningsanordningar för barn ska en uppgift om vilket fordon som anordningen är avsedd för finnas väl synlig på försäljningsstället utan att förpackningen öppnas.

| 15.2.4 | Om anordningen kräver ett säkerhetsbälte för vuxna ska också följande text vara väl synlig på försäljningsstället utan att förpackningen öppnas:

  ”Endast lämplig om det godkända fordonet är utrustat med höftbälten/trepunktsbälten/fasta säkerhetsbälten/säkerhetsbälten med upprullningsdon som är godkända enligt Uneceföreskrifter nr 16 eller andra likvärdiga standarder.” (Stryk det som inte är tillämpligt.)
  I fråga om fasthållningsanordningar för babyliftar ska en förteckning över de babyliftar för vilka anordningen är lämplig inkluderas. |
| --- | --- |

15.2.4

Om anordningen kräver ett säkerhetsbälte för vuxna ska också följande text vara väl synlig på försäljningsstället utan att förpackningen öppnas:

”Endast lämplig om det godkända fordonet är utrustat med höftbälten/trepunktsbälten/fasta säkerhetsbälten/säkerhetsbälten med upprullningsdon som är godkända enligt Uneceföreskrifter nr 16 eller andra likvärdiga standarder.” (Stryk det som inte är tillämpligt.)

I fråga om fasthållningsanordningar för babyliftar ska en förteckning över de babyliftar för vilka anordningen är lämplig inkluderas.

| 15.2.5 | Tillverkaren av fasthållningsanordningen ska på förpackningen tillhandahålla uppgifter om till vilken adress kunden kan skriva för att erhålla ytterligare information om montering av fasthållningsanordningen i specifika fordon. |
| --- | --- |

15.2.5

Tillverkaren av fasthållningsanordningen ska på förpackningen tillhandahålla uppgifter om till vilken adress kunden kan skriva för att erhålla ytterligare information om montering av fasthållningsanordningen i specifika fordon.

| 15.2.6 | Installeringsmetoden ska illustreras med fotografier och/eller mycket tydliga ritningar. |
| --- | --- |

15.2.6

Installeringsmetoden ska illustreras med fotografier och/eller mycket tydliga ritningar.

| 15.2.7 | Användaren ska informeras om att styva föremål och plastdelar i fasthållningsanordningen ska placeras och monteras så att de inte vid den dagliga användningen av fordonet riskerar att fastna i ett flyttbart säte eller en fordonsdörr. |
| --- | --- |

15.2.7

Användaren ska informeras om att styva föremål och plastdelar i fasthållningsanordningen ska placeras och monteras så att de inte vid den dagliga användningen av fordonet riskerar att fastna i ett flyttbart säte eller en fordonsdörr.

| 15.2.8 | Användaren ska uppmanas att placera babyliftar vinkelrätt mot fordonets längsgående riktning. |
| --- | --- |

15.2.8

Användaren ska uppmanas att placera babyliftar vinkelrätt mot fordonets längsgående riktning.

| 15.2.9 | I fråga om bakåtvända anordningar ska kunden uppmanas att inte använda dem på sittplatser där en aktiverad krockkudde finns monterad. Denna information ska vara väl synlig på försäljningsstället utan att förpackningen öppnas. |
| --- | --- |

15.2.9

I fråga om bakåtvända anordningar ska kunden uppmanas att inte använda dem på sittplatser där en aktiverad krockkudde finns monterad. Denna information ska vara väl synlig på försäljningsstället utan att förpackningen öppnas.

| 15.2.10 | För fasthållningsanordningar för barn med särskilda behov ska följande uppgifter vara väl synliga på försäljningsstället utan att förpackningen öppnas:





  Denna fasthållningsanordning för barn med särskilda behov är utformad för att ge extra stöd för barn som har svårt att sitta ordentligt på vanliga säten. Konsultera alltid en läkare för att säkerställa att denna fasthållningsanordning är lämplig för barnet. |
| --- | --- |

15.2.10

För fasthållningsanordningar för barn med särskilda behov ska följande uppgifter vara väl synliga på försäljningsstället utan att förpackningen öppnas:

Denna fasthållningsanordning för barn med särskilda behov är utformad för att ge extra stöd för barn som har svårt att sitta ordentligt på vanliga säten. Konsultera alltid en läkare för att säkerställa att denna fasthållningsanordning är lämplig för barnet.

| 15.2.11 | För en Isofix-fasthållningsanordning för barn ska följande etikett vara väl synlig på försäljningsstället utan att förpackningen öppnas:





  Meddelande








  1. | Detta är en ISOFIX-FASTHÅLLNINGSANORDNING FÖR BARN. Den är godkänd enligt föreskrifter nr 44, ändringsserie 04, för allmän användning i de fordon som är utrustade med Isofix-förankringssystem. |
| --- | --- | --- |

15.2.11

För en Isofix-fasthållningsanordning för barn ska följande etikett vara väl synlig på försäljningsstället utan att förpackningen öppnas:

Meddelande

1.

Detta är en ISOFIX-FASTHÅLLNINGSANORDNING FÖR BARN. Den är godkänd enligt föreskrifter nr 44, ändringsserie 04, för allmän användning i de fordon som är utrustade med Isofix-förankringssystem.

| 2. | Den passar fordon med platser som godkänts som Isofix-lägen (se detaljbeskrivning i fordonets instruktionsbok), beroende på barnsätets och fixturens kategori. |
| --- | --- |

2.

Den passar fordon med platser som godkänts som Isofix-lägen (se detaljbeskrivning i fordonets instruktionsbok), beroende på barnsätets och fixturens kategori.

| 3. | Denna anordning är avsedd för följande viktgrupp och Isofix-storleksklass: ... |
| --- | --- |

3.

Denna anordning är avsedd för följande viktgrupp och Isofix-storleksklass: ...

15.3   Bruksanvisningarna ska omfatta följande punkter:

| 15.3.1 | Den viktgrupp och den fixtur för vilka anordningen är avsedd. |
| --- | --- |

15.3.1

Den viktgrupp och den fixtur för vilka anordningen är avsedd.

| 15.3.2 | Om anordningen är avsedd att användas tillsammans med ett säkerhetsbälte för vuxna ska detta anges med följande text: Endast lämplig för användning i de förtecknade fordon som är utrustade med höftbälten/trepunktsbälten/fasta säkerhetsbälten/säkerhetsbälten med upprullningsdon som är godkända enligt Uneceföreskrifter nr 16 eller andra likvärdiga standarder. (Stryk det som inte är tillämpligt.) |
| --- | --- |

15.3.2

Om anordningen är avsedd att användas tillsammans med ett säkerhetsbälte för vuxna ska detta anges med följande text: Endast lämplig för användning i de förtecknade fordon som är utrustade med höftbälten/trepunktsbälten/fasta säkerhetsbälten/säkerhetsbälten med upprullningsdon som är godkända enligt Uneceföreskrifter nr 16 eller andra likvärdiga standarder. (Stryk det som inte är tillämpligt.)

| 15.3.3 | Användningsmetoden ska visas med fotografier och/eller mycket tydliga ritningar. I fråga om de fasthållningsanordningar för barn som kan användas både fram- och bakåtvända, ska en tydlig varning finnas om att hålla fasthållningsanordningen bakåtvänd tills barnets vikt är högre än ett fastställt gränsvärde eller vissa andra måttkriterier uppfyllts. |
| --- | --- |

15.3.3

Användningsmetoden ska visas med fotografier och/eller mycket tydliga ritningar. I fråga om de fasthållningsanordningar för barn som kan användas både fram- och bakåtvända, ska en tydlig varning finnas om att hålla fasthållningsanordningen bakåtvänd tills barnets vikt är högre än ett fastställt gränsvärde eller vissa andra måttkriterier uppfyllts.

| 15.3.4 | Användningen av låsbeslag och inställningsanordningar ska tydligt förklaras. |
| --- | --- |

15.3.4

Användningen av låsbeslag och inställningsanordningar ska tydligt förklaras.

| 15.3.5 | Det ska finnas rekommendationer om att alla band som håller fasthållningsanordningen i fordonet ska vara ordentligt åtdragna, att alla band som håller barnet ska ställas in efter barnets kropp och att banden inte ska vara vridna. |
| --- | --- |

15.3.5

Det ska finnas rekommendationer om att alla band som håller fasthållningsanordningen i fordonet ska vara ordentligt åtdragna, att alla band som håller barnet ska ställas in efter barnets kropp och att banden inte ska vara vridna.

| 15.3.6 | Det ska betonas att det är viktigt att se till att höftband sitter lågt ned så att de ligger an mot bäckenet. |
| --- | --- |

15.3.6

Det ska betonas att det är viktigt att se till att höftband sitter lågt ned så att de ligger an mot bäckenet.

| 15.3.7 | Det ska finnas rekommendationer om att anordningen ska bytas ut om den utsatts för kraftiga påfrestningar vid en olycka. |
| --- | --- |

15.3.7

Det ska finnas rekommendationer om att anordningen ska bytas ut om den utsatts för kraftiga påfrestningar vid en olycka.

| 15.3.8 | Anvisningar om rengöring ska finnas. |
| --- | --- |

15.3.8

Anvisningar om rengöring ska finnas.

| 15.3.9 | En allmän varning ska ges till användaren om faran av att göra ändringar av eller tillägg till anordningen utan typgodkännandemyndighetens godkännande och risken av att inte noga följa de installeringsanvisningar som tillverkaren av fasthållningsanordningen tillhandahåller. |
| --- | --- |

15.3.9

En allmän varning ska ges till användaren om faran av att göra ändringar av eller tillägg till anordningen utan typgodkännandemyndighetens godkännande och risken av att inte noga följa de installeringsanvisningar som tillverkaren av fasthållningsanordningen tillhandahåller.

| 15.3.10 | Om stolen inte är utrustad med tygöverdrag ska det finnas rekommendationer om att stolen ska skyddas mot solljus så att den inte blir för het mot barnets hud. |
| --- | --- |

15.3.10

Om stolen inte är utrustad med tygöverdrag ska det finnas rekommendationer om att stolen ska skyddas mot solljus så att den inte blir för het mot barnets hud.

| 15.3.11 | Det ska finnas rekommendationer om att barn inte ska lämnas i fasthållningsanordningen utan tillsyn. |
| --- | --- |

15.3.11

Det ska finnas rekommendationer om att barn inte ska lämnas i fasthållningsanordningen utan tillsyn.

| 15.3.12 | Det ska finnas rekommendationer om att allt bagage eller andra föremål som kan orsaka skador i händelse av en kollision ska vara ordentligt säkrade. |
| --- | --- |

15.3.12

Det ska finnas rekommendationer om att allt bagage eller andra föremål som kan orsaka skador i händelse av en kollision ska vara ordentligt säkrade.

| 15.3.13 | Det ska finnas rekommendationer om att






  a) | fasthållningsanordningen inte ska användas utan klädseln, |
| --- | --- | --- |

15.3.13

Det ska finnas rekommendationer om att

a)

fasthållningsanordningen inte ska användas utan klädseln,

| b) | stolklädseln inte ska ersättas av något annat än det som rekommenderas av tillverkaren då klädseln utgör en integrerad del av fasthållningsanordningen och påverkar dess prestanda. |
| --- | --- |

b)

stolklädseln inte ska ersättas av något annat än det som rekommenderas av tillverkaren då klädseln utgör en integrerad del av fasthållningsanordningen och påverkar dess prestanda.

| 15.3.14 | Det ska finnas en text eller en ritning som anger hur en användare kan känna igen ett otillfredsställande läge för låsbeslaget på säkerhetsbältet för vuxna i förhållande till de kontaktpunkter på fasthållningsanordningen för barn som i huvudsak tar upp belastningen. Användaren ska uppmanas att ta kontakt med tillverkaren av fasthållningsanordningen vid tveksamheter. |
| --- | --- |

15.3.14

Det ska finnas en text eller en ritning som anger hur en användare kan känna igen ett otillfredsställande läge för låsbeslaget på säkerhetsbältet för vuxna i förhållande till de kontaktpunkter på fasthållningsanordningen för barn som i huvudsak tar upp belastningen. Användaren ska uppmanas att ta kontakt med tillverkaren av fasthållningsanordningen vid tveksamheter.

| 15.3.15 | Om fasthållningsanordningen har alternativa belastningsupptagande kontaktpunkter ska deras användning tydligt beskrivas. Användaren ska informeras om hur det går att bedöma om denna alternativa banddragning är tillfredsställande. Användaren ska uppmanas att ta kontakt med tillverkaren av fasthållningsanordningen vid tveksamheter. Användaren ska tydligt uppmanas att i första hand installera fasthållningsanordningen för barn på de sittplatser i fordonet som kategoriseras som universella i fordonets instruktionsbok, och använda den primära bältesdragningen. |
| --- | --- |

15.3.15

Om fasthållningsanordningen har alternativa belastningsupptagande kontaktpunkter ska deras användning tydligt beskrivas. Användaren ska informeras om hur det går att bedöma om denna alternativa banddragning är tillfredsställande. Användaren ska uppmanas att ta kontakt med tillverkaren av fasthållningsanordningen vid tveksamheter. Användaren ska tydligt uppmanas att i första hand installera fasthållningsanordningen för barn på de sittplatser i fordonet som kategoriseras som universella i fordonets instruktionsbok, och använda den primära bältesdragningen.

| 15.3.16 | Det ska vidtas åtgärder för att anvisningarna sitter kvar på fasthållningsanordningen under dess livslängd eller att de finns i fordonets instruktionsbok när det gäller inbyggda fasthållningsanordningar. |
| --- | --- |

15.3.16

Det ska vidtas åtgärder för att anvisningarna sitter kvar på fasthållningsanordningen under dess livslängd eller att de finns i fordonets instruktionsbok när det gäller inbyggda fasthållningsanordningar.

| 15.3.17 | Det ska finnas en uttrycklig varning för att använda andra belastningsbärande kontaktpunkter än de som beskrivs i anvisningarna och som är markerade på fasthållningsanordningen. |
| --- | --- |

15.3.17

Det ska finnas en uttrycklig varning för att använda andra belastningsbärande kontaktpunkter än de som beskrivs i anvisningarna och som är markerade på fasthållningsanordningen.

| 15.3.18 | För en Isofix-fasthållningsanordning för barn ska bruksanvisningen finnas att läsa i biltillverkarens manual. |
| --- | --- |

15.3.18

För en Isofix-fasthållningsanordning för barn ska bruksanvisningen finnas att läsa i biltillverkarens manual.

16.   NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER FÖR TYPGODKÄNNANDEMYNDIGHETER OCH FÖR DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR ATT UTFÖRA GODKÄNNANDEPROVNINGAR

16.1   De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn- och adressuppgifter för de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningarna och för de typgodkännandemyndigheter som beviljar godkännande och till vilka meddelanden om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

17.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

17.1   Från och med den dag då ändringsserie 03 officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja godkännanden enligt dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 03.

17.2   Från och med 12 månader efter dagen för ikraftträdande får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter enbart bevilja godkännanden om den typ av fasthållningsanordning för barn som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 03.

17.3   Under 12 månader efter den dag då ändringsserie 03 träder i kraft får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter fortsätta att bevilja typgodkännanden av de fasthållningsanordningar för barn som uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 02.

17.4   Under samma tolvmånadersperiod får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter inte vägra att bevilja utökningar av godkännanden enligt föregående ändringsserier till dessa föreskrifter.

17.5   Från och med den dag då ändringsserie 03 träder i kraft ska bestämmelserna i bilaga 16 till dessa föreskrifter tillämpas även på fasthållningsanordningar för barn som redan typgodkänts enligt ändringsserie 02.

17.6   Från och med den dag då ändringsserie 03 träder i kraft får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter förbjuda försäljning av en typ av fasthållningsanordning för barn som inte uppfyller kraven i punkterna 6.2.2 och 6.2.14 i ändringsserie 03.

17.7   Med början 36 månader efter det att ändringsserie 03 träder i kraft får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter förbjuda försäljning av fasthållningsanordningar för barn som inte uppfyller kraven i ändringsserie 03 till dessa föreskrifter.

17.8   Från och med den dag då supplement 2 till ändringsserie 03 träder i kraft ska etiketten enligt punkt 4.5 i dessa föreskrifter fästas på alla nya fasthållningsanordningar för barn som tillverkas i överensstämmelse med dessa föreskrifter.

17.9   Från och med den dag då ändringsserie 04 officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja godkännanden enligt dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 04.

17.10   Med början 12 månader efter den dag då ändringsserie 04 träder i kraft får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter enbart bevilja godkännanden om den typ av fasthållningsanordning för barn som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 04.

17.11   Under 12 månader efter den dag då ändringsserie 04 träder i kraft får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter fortsätta att bevilja typgodkännanden av de fasthållningsanordningar för barn som uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 03.

17.12   Under 36 månader efter den dag då ändringsserie 04 träder i kraft får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter inte vägra att bevilja utökningar av godkännanden enligt föregående ändringsserier till dessa föreskrifter.

17.13   Med början 48 månader efter det att ändringsserie 04 träder i kraft får de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter förbjuda försäljning av fasthållningsanordningar för barn som inte uppfyller kraven i ändringsserie 04 till dessa föreskrifter.

17.14   Sex månader efter den dag då supplement 04 till ändringsserie 04 träder i kraft ska godkännanden som beviljats enligt ändringsserie 03 eller 04 av fasthållningsanordningar av grupperna 0, 0+ och I som inte uppfyller kraven i punkt 6.1.11 eller 6.1.12 upphöra att vara giltiga.

17.15   Från och med den dag då supplement 04 till ändringsserie 04 till dessa föreskrifter träder i kraft får, genom undantag från parterna i överenskommelsens skyldigheter under övergångsperioden enligt punkt 17.14 och på grundval av Europeiska gemenskapens förklaring vid dess anslutning till 1958 års överenskommelse (depositariatsmeddelande C.N.60.1998.TREATIES-28), Europeiska gemenskapens medlemsstater förbjuda saluförande av fasthållningsanordningar för barn som inte uppfyller kraven i supplement 4 till ändringsserie 04 till dessa föreskrifter.

---

(1)  De särskiljande numren för parterna i 1958 års överenskommelse återges i bilaga 3 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3/Annex 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

1

(2)  Med universella Isofix-fasthållningsanordningar för barn avses framåtvända fasthållningsanordningar för användning i fordon på platser utrustade med Isofix-förankringssystem och en förankring med övre hållrem.

2

(3)  Med semiuniversella Isofix-fasthållningsanordningar för barn avses

3

| — | framåtvända fasthållningsanordningar som är utrustade med stödben, eller |
| --- | --- |

—

framåtvända fasthållningsanordningar som är utrustade med stödben, eller

| — | bakåtvända fasthållningsanordningar som är utrustade med ett stödben eller ett övre hållremsband för användning i fordon på platser utrustade med Isofix-förankringssystem och en förankring med övre hållrem om så behövs, eller |
| --- | --- |

—

bakåtvända fasthållningsanordningar som är utrustade med ett stödben eller ett övre hållremsband för användning i fordon på platser utrustade med Isofix-förankringssystem och en förankring med övre hållrem om så behövs, eller

| — | bakåtvända fasthållningsanordningar, stödda av fordonets instrumentpanel, för användning i det främre passagerarsäte som är utrustat med Isofix-förankringssystem, eller |
| --- | --- |

—

bakåtvända fasthållningsanordningar, stödda av fordonets instrumentpanel, för användning i det främre passagerarsäte som är utrustat med Isofix-förankringssystem, eller

| — | sidovända fasthållningsanordningar som, om så behövs, är utrustade med en rotationshämmande anordning för användning i fordon på platser som är utrustade med Isofix-förankringssystem och, om så behövs, förankring med övre hållrem. |
| --- | --- |

—

sidovända fasthållningsanordningar som, om så behövs, är utrustade med en rotationshämmande anordning för användning i fordon på platser som är utrustade med Isofix-förankringssystem och, om så behövs, förankring med övre hållrem.

(4)  Gränsvärden för bröstkorgsacceleration gäller inte vid användning av provdockan för nyfödda då den saknar instrument.

4

(5)  Provdockan för nyfödda är inte utrustad med några bukinsatser. Därför kan endast en subjektiv analys användas som ledning för bukinträngning.

5

(6)  Måttoleranser om inte annat anges, gäller inte gränsytor.

6

| Måttintervall (mm) | < 6 | > 6–30 | > 30–120 | > 120–315 | > 315–1 000 | > 1 000 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tolerans (mm) | ± 0,5 | ± 1 | ± 1,5 | ± 2 | ± 3 | ± 4 |

Måttintervall (mm)

< 6

> 6–30

> 30–120

> 120–315

> 315–1 000

> 1 000

Tolerans (mm)

± 0,5

± 1

± 1,5

± 2

± 3

± 4

Vinkeltoleranser om inte annat anges: ± 1°.

(*1)  Vid kalibrering bör stoppsträckan vara 650 ± 30 mm.

*1

(*2)  Vid kalibrering bör stoppsträckan vara 275 ± 20 mm.

*2

(7)  g = 9,81 m/s2.

7

2

---

BILAGA 1

Image 16

MEDDELANDE

(Maximiformat: A4 (210 × 297 mm))

(1)

utfärdat av: Myndighetens namn

om (2) beviljat godkännande

utökat godkännande

ej beviljat godkännande

återkallat godkännande

slutgiltigt upphörande av produktionen

av en typ av fasthållningsanordning för barn i motorfordon enligt föreskrifter nr 44

Godkännande nr Utökning nr

1.1 Framåtvänd fasthållningsanordning för barn/bakåtvänd fasthållningsanordning för barn/babylift

1.2 Med integrerad fasthållning/med icke-integrerad fasthållning/partiell/bälteskudde

1.3 Typ av bälte: trepunktsbälte (för vuxna),

höftbälte (för vuxna),

särskild typ av bälte/upprullningsdon

1.4 Övriga egenskaper: stolenhet/kollisionsskydd

2. Handelsnamn eller varumärke

3. Tillverkarens benämning på fasthållningsanordningen

4. Tillverkarens namn

5. I tillämpliga fall, namnet på tillverkarens ombud

6. Adress

7. Inlämnat för godkännande den

8. Teknisk tjänst som utför godkännandeprovningarna

9. Anordningens typ: retardation/acceleration (2)

10. Datum för provningsrapporten som denna tjänst utfärdat

11. Nummer på provningsrapporten som denna tjänst utfärdat

12. Godkännande beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat (2) för användning i grupp 0, 0+, I, II eller III och för universell/semiuniversell/begränsad användning eller fordonsspecifik användning eller användning som fasthållningsanordning för barn med särskilda behov och med följande placering i fordonet:

(1) Särskiljande nummer för det land som beviljat/utökat/ej beviljat/återkallat godkännandet (se bestämmelserna om godkännande i föreskrifterna).

(2) Stryk det som inte är tillämpligt.

Image 17

13. Märkningens placering och beskaffenhet

14. Ort

15. Datum

16. Underskrift

17. Följande handlingar, märkta med det godkännandenummer som visas ovan, bifogas detta meddelande:

a) Ritningar, diagram och skisser över fasthållningsanordningen, inklusive eventuella monterade upprullningsdon, stolenheter, kollisionsskydd.

b) Ritningar, diagram och skisser över fordonets och sätets konstruktion samt av inställningssystem och deras fästen, inklusive eventuella monterade energiupptagare.

c) Fotografier av fasthållningsanordningen och/eller fordonets och sätets konstruktion.

d) Anvisningar för montering och användning.

e) Förteckning över de fordonsmodeller för vilka fasthållningsanordningen är avsedd.

---

BILAGA 2

GODKÄNNANDEMÄRKENAS UTFORMNING

Image 18

a = 8 mm min.

UNIVERSELL 9–36 kg

Den fasthållningsanordning för barn som bär ovanstående godkännandemärke är en anordning som kan monteras i alla fordon och användas för vikten 9–36 kg (grupperna I–III); den är godkänd i Nederländerna (E 4) med nummer 042439. Godkännandenumret anger att godkännandet beviljats enligt kraven i föreskrifterna om godkännande av fasthållningsanordningar för barn i motorfordon i deras lydelse enligt ändringsserie 04.

Image 19

a = 8 mm min.

BEGRÄNSAD, SEMIUNIVERSELL ELLER FORDONSSPECIFIK 9–25 kg Y

Den fasthållningsanordning för barn som bär ovanstående godkännandemärke är en anordning som inte kan monteras i alla fordon och som kan användas för vikten 9–25 kg (grupperna I–II); den är godkänd i Nederländerna (E 4) med nummer 042450. Godkännandenumret anger att godkännandet beviljats enligt kraven i föreskrifterna om godkännande av fasthållningsanordningar för barn i motorfordon i deras lydelse enligt ändringsserie 04. Symbolen Y anger att systemet omfattar ett grenband.

Anmärkning: Godkännandenummer och tilläggssymboler ska placeras nära cirkeln och antingen ovanför eller nedanför bokstaven E eller till vänster eller höger om den. Siffrorna i godkännandenumret ska stå på samma sida om E och vara vända åt samma håll. Tilläggssymboler ska placeras mittemot godkännandenumret. Användning av romerska siffror som godkännandenummer ska undvikas för att förhindra förväxling med andra symboler.

Anmärkning:

---

BILAGA 3

UTFORMNING AV APPARAT FÖR DAMMPROVNING

(mått i mm)

Image 20

luft

ventil och filter

öppning

damm

upprullunings don

dammbehållare

fäste för cykling

upprullningsdon

---

BILAGA 4

KORROSIONSPROVNING

1.   PROVNINGSUTRUSTNING

1.1   Utrustningen ska bestå av en dimkammare, en behållare med saltlösning, tillförsel av lämpligt behandlad tryckluft, ett eller flera spridarmunstycken, fasthållningsdon för provexemplar, anordning för uppvärmning av kammaren och erforderliga kontrollmedel. Utrustningens storlek och konstruktionsdetaljer är valfria, förutsatt att provningsvillkoren uppfylls.

1.2   Det är viktigt att se till att lösningsdroppar som samlas i kammarens tak eller hölje inte faller ned på provexemplaren.

1.3   Lösningsdroppar som faller ned från provexemplaren får inte återvända till behållaren och användas på nytt.

1.4   Utrustningen får inte vara konstruerad av material som påverkar dimmans korrosionsförmåga.

2.   PROVEXEMPLARENS PLACERING I DIMKAMMAREN

2.1   Provexemplaren, utom upprullningsdon, ska hållas fast eller vara upphängda mellan 15° och 30° från vertikallinjen och helst parallellt med huvudriktningen för det horisontella dimflödet genom kammaren, vilket bestäms på grundval av den mest framträdande yta som provas.

2.2   Upprullningsdon ska hållas fast eller vara upphängda på ett sådant sätt att axlarna på de rullar som rullar upp bandet ligger vinkelrätt mot huvudriktningen för det horisontella dimflödet genom kammaren. Upprullningsdonets bandöppning ska även vara vänd i denna huvudriktning.

2.3   Varje provexemplar ska vara placerat så att dimman tillåts lägga sig fritt på alla provexemplar.

2.4   Varje provexemplar ska vara placerat så att saltlösning förhindras att droppa från ett provexemplar till ett annat.

3.   SALTLÖSNING

3.1   Saltlösningen ska framställas genom att 5 ± 1 massdelar natriumklorid löses upp i 95 delar destillerat vatten. Saltet ska vara natriumklorid som i det närmaste är fritt från nickel och koppar och i torrt tillstånd innehåller högst 0,1 % natriumjodid och sammanlagt högst 0,3 % föroreningar.

3.2   Lösningen ska vara sådan att den uppsamlade lösningen får ett pH-värde på 6,5–7,2 då den finfördelats vid 35 °C.

4.   TRYCKLUFT

4.1   Den tryckluft som tillförs spridarmunstycket eller spridarmunstyckena för finfördelning av saltlösningen ska vara fri från olja och föroreningar och hålla ett tryck på 70–170 kN/m2.

5.   FÖRHÅLLANDEN I DIMKAMMAREN

5.1   Dimkammarens exponeringszon ska hålla en temperatur på 35 ± 5 °C. Minst två rena dimbehållare ska vara placerade i exponeringszonen för att hindra att lösningsdroppar från provexemplaren eller någon annan källa samlas. Behållarna ska vara placerade nära provexemplaren, den ena så nära ett spridarmunstycke som möjligt och den andra så långt bort som möjligt från alla spridarmunstyckena. Dimman ska vara sådan att 1,0–2,0 ml lösning per timme samlas upp i varje behållare för varje 80 cm2 horisontell uppsamlingsyta vid mätning under i genomsnitt minst 16 timmar.

5.2   Spridarmunstycket eller spridarmunstyckena ska vara riktade eller avskärmade så att strålen inte träffar provexemplaren direkt.

---

BILAGA 5

PROVNING AV NÖTNING OCH MIKROGLIDNING

Figur 1

Förfarande av typ 1

Exempel på provningsuppställningar som motsvarar typen av justeringsanordning

Image 21

F = 10 ± 0,1 N

skyddsband för inre stång

stöd

total rörelse: 300 ± 20 mm

Image 22

roterande pinne

F = 10 ± 0,1 N

nedre stop

total rörelse: 300 ± 20 mm

Anmärkning: F = 10 ± 0,1 N, men kan ökas upp till F = 60 ± 0,5 N.

Anmärkning

Figur 2

Figur 2

Förfarande av typ 2

Förfarande av typ 2

Följande två exempel på provningsuppställning

Exempel 1

Exempel 1

Image 23

provning i låsbeslaget

band i det vågräta planet

F = 10 ± 0,1 N

total rörelse: 300 ± 20 mm

α ± 5°

Exempel 2

Exempel 2

Image 24

β ± 5°

F = 10 ± 0,1 N

α ± 5°

provning i styrning eller trissa

total rörelse: 300 ± 20 mm

Där α och β återspeglar vinklarna i den verkliga installeringen (i tre dimensioner).

Image 25

fastsytt band

200 mm. min.

F = 50 ± 0,5 N

justeringsan ordning

justeringsan ordning

100 ± 20 mm

lossat

spänt

Belastningen på 50 N som anbringas på provanordningen ska styras vertikalt på ett sådant sätt att belastningen förhindras att pendla och bältet att vrida sig. Fästanordningen ska vara fastsatt i belastningen på 50 N på samma sätt som i ett fordon.

---

BILAGA 6

BESKRIVNING AV VAGNEN

1.   VAGN

1.1   För provning av fasthållningsanordningar för barn ska vagnen, då den endast bär sätet, ha en vikt av mer än 380 kg. För provning av fordonsspecfika fasthållningsanordningar för barn ska vagnen, med anbringad fordonskonstruktion, ha en vikt av mer än 800 kg.

2.   KALIBRERINGSSKÄRM

2.1   En kalibreringsskärm ska fästas stadigt vid vagnen med en därpå tydligt markerad rörelsebegränsningslinje för att göra det möjligt att utifrån fotografiska registreringar fastställa överensstämmelse med kriteriet för rörelse framåt.

3.   SÄTE

3.1   Sätet ska vara konstruerat enligt följande:

| 3.1.1 | Ett styvt ryggstöd, fast, med mått som anges i tillägg 1 till denna bilaga. De undre och övre delarna ska vara tillverkade av rör med diametern 20 mm. |
| --- | --- |

3.1.1

Ett styvt ryggstöd, fast, med mått som anges i tillägg 1 till denna bilaga. De undre och övre delarna ska vara tillverkade av rör med diametern 20 mm.

| 3.1.2 | Styvt säte med mått som anges i tillägg 1 till denna bilaga. Den bakre delen av sätet ska vara tillverkad av en styv metallplåt vars övre del är ett rör med diametern 20 mm. Även den främre delen av sätet ska vara tillverkad av rör med diametern 20 mm. |
| --- | --- |

3.1.2

Styvt säte med mått som anges i tillägg 1 till denna bilaga. Den bakre delen av sätet ska vara tillverkad av en styv metallplåt vars övre del är ett rör med diametern 20 mm. Även den främre delen av sätet ska vara tillverkad av rör med diametern 20 mm.

| 3.1.3 | För att komma åt förankringsbeslag ska öppningar göras i sätesdynans bakkant så som föreskrivs i tillägg 1 till denna bilaga. |
| --- | --- |

3.1.3

För att komma åt förankringsbeslag ska öppningar göras i sätesdynans bakkant så som föreskrivs i tillägg 1 till denna bilaga.

| 3.1.4 | Sätets bredd ska vara 800 mm. |
| --- | --- |

3.1.4

Sätets bredd ska vara 800 mm.

| 3.1.5 | Ryggstödet och sätet ska vara täckta av polyuretanskum, vars egenskaper anges i tabell 1. Dynans mått anges i tillägg 1 till denna bilaga.

  Tabell 1







  Densitet enligt ISO 485 (kg/m3) | 43 |
| --- | --- | --- |
| Bärförmåga enligt ISO 2439B (N) | |
| p – 25 % | 125 |
| p – 40 % | 155 |
| Bärförmågefaktor enligt ISO 3386 (kPa) | 4 |
| Förlängning vid brott enligt ISO 1798 (%) | 180 |
| Brotthållfasthet enligt ISO 1798 (kPa) | 100 |
| Sättning enligt ISO 1856 (%) | 3 |

3.1.5

Ryggstödet och sätet ska vara täckta av polyuretanskum, vars egenskaper anges i tabell 1. Dynans mått anges i tillägg 1 till denna bilaga.

Tabell 1

Densitet enligt ISO 485 (kg/m3)

43

Bärförmåga enligt ISO 2439B (N)

p – 25 %

125

p – 40 %

155

Bärförmågefaktor enligt ISO 3386 (kPa)

4

Förlängning vid brott enligt ISO 1798 (%)

180

Brotthållfasthet enligt ISO 1798 (kPa)

100

Sättning enligt ISO 1856 (%)

3

| 3.1.6 | Polyuretanskummet ska vara täckt med en solskyddsduk, tillverkad av polyakrylatfibrer, vars egenskaper anges i tabell 2.

  Tabell 2







  Ytdensitet (g/m2) | 290 |
| --- | --- | --- |
| Brotthållfasthet enligt DIN 53587 på 50 mm breda provbitar: | |
| i längdriktning (kg): | 120 |
| i tvärriktning (kg): | 80 |

3.1.6

Polyuretanskummet ska vara täckt med en solskyddsduk, tillverkad av polyakrylatfibrer, vars egenskaper anges i tabell 2.

Tabell 2

Ytdensitet (g/m2)

290

Brotthållfasthet enligt DIN 53587 på 50 mm breda provbitar:

i längdriktning (kg):

120

i tvärriktning (kg):

80

| 3.1.7 | Täckning av säte och ryggstöd (1)

  3.1.7.1   Sätets skumdyna framställs av ett fyrkantigt skumblock (800 × 575 × 135 mm) på ett sådant sätt (se figur 1 i tillägg 1 till denna bilaga) att dess form liknar formen på den bottenplatta av aluminium som anges i figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga.
  3.1.7.2   Sex hål borras i bottenplattan för att med bultar fästa den på vagnen. Hålen borras längs plattans längsta sida, tre på varje sida; deras lägen beror på hur vagnen är konstruerad. Sex bultar förs in i hålen. Det rekommenderas att bultarna limmas fast på plattan med lämpligt lim. Därefter dras bultarna åt med muttrar.
  3.1.7.3   Skyddsmaterialet (1 250 × 1 200 mm, se figur 3 i tillägg 1 till denna bilaga) skärs tvärs över bredden på så sätt att det inte är möjligt för materialet att överlappa när det anbringats. Det ska finnas ett mellanrum av 100 mm mellan kanterna på skyddsmaterialet. Materialet ska därför skäras vid ca 1 200 mm.
  3.1.7.4   Skyddsmaterialet är märkt med två linjer som går tvärs över bredden. De är dragna 375 mm från skyddsmaterialets mittlinje (se figur 3 i tillägg 1 till denna bilaga).
  3.1.7.5   Sätets skumdyna placeras upp och ner på skyddsmaterialet med bottenplattan av aluminium överst.
  3.1.7.6   Skyddsmaterialet sträcks på båda sidor tills de linjer som är dragna på det överensstämmer med kanterna på bottenplattan av aluminium. Vid varje bultläge görs små inskärningar, och skyddsmaterialet dras över bultarna.
  3.1.7.7   Vid läget för spåren i bottenplattan och i skummet bör inskärningar göras i skyddsmaterialet.
  3.1.7.8   Skyddsmaterialet limmas på aluminiumplattan med ett flexibelt lim. Muttrarna ska tas bort före limning.
  3.1.7.9   Flikarna på sidan viks upp på plattan och limmas också.
  3.1.7.10   Flikarna i spåren viks inåt och tejpas med en hållfast tejp.
  3.1.7.11   Det flexibla limmet ska torka under minst 12 timmar.
  3.1.7.12   Ryggstödets dyna täcks på exakt samma sätt som sätet utom att linjerna på skyddsmaterialet (1 250 mm × 850 mm) dras 320 mm från materialets mittlinje. |
| --- | --- |

3.1.7

Täckning av säte och ryggstöd (1)

3.1.7.1   Sätets skumdyna framställs av ett fyrkantigt skumblock (800 × 575 × 135 mm) på ett sådant sätt (se figur 1 i tillägg 1 till denna bilaga) att dess form liknar formen på den bottenplatta av aluminium som anges i figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga.

3.1.7.2   Sex hål borras i bottenplattan för att med bultar fästa den på vagnen. Hålen borras längs plattans längsta sida, tre på varje sida; deras lägen beror på hur vagnen är konstruerad. Sex bultar förs in i hålen. Det rekommenderas att bultarna limmas fast på plattan med lämpligt lim. Därefter dras bultarna åt med muttrar.

3.1.7.3   Skyddsmaterialet (1 250 × 1 200 mm, se figur 3 i tillägg 1 till denna bilaga) skärs tvärs över bredden på så sätt att det inte är möjligt för materialet att överlappa när det anbringats. Det ska finnas ett mellanrum av 100 mm mellan kanterna på skyddsmaterialet. Materialet ska därför skäras vid ca 1 200 mm.

3.1.7.4   Skyddsmaterialet är märkt med två linjer som går tvärs över bredden. De är dragna 375 mm från skyddsmaterialets mittlinje (se figur 3 i tillägg 1 till denna bilaga).

3.1.7.5   Sätets skumdyna placeras upp och ner på skyddsmaterialet med bottenplattan av aluminium överst.

3.1.7.6   Skyddsmaterialet sträcks på båda sidor tills de linjer som är dragna på det överensstämmer med kanterna på bottenplattan av aluminium. Vid varje bultläge görs små inskärningar, och skyddsmaterialet dras över bultarna.

3.1.7.7   Vid läget för spåren i bottenplattan och i skummet bör inskärningar göras i skyddsmaterialet.

3.1.7.8   Skyddsmaterialet limmas på aluminiumplattan med ett flexibelt lim. Muttrarna ska tas bort före limning.

3.1.7.9   Flikarna på sidan viks upp på plattan och limmas också.

3.1.7.10   Flikarna i spåren viks inåt och tejpas med en hållfast tejp.

3.1.7.11   Det flexibla limmet ska torka under minst 12 timmar.

3.1.7.12   Ryggstödets dyna täcks på exakt samma sätt som sätet utom att linjerna på skyddsmaterialet (1 250 mm × 850 mm) dras 320 mm från materialets mittlinje.

| 3.1.8 | Linjen Cr sammanfaller med skärningslinjen mellan sätets övre plan och ryggstödets främre plan. |
| --- | --- |

3.1.8

Linjen Cr sammanfaller med skärningslinjen mellan sätets övre plan och ryggstödets främre plan.

3.2   Provning av bakåtvända anordningar

3.2.1   En särskild ram ska monteras på vagnen för att stödja fasthållningsanordningen såsom visas i figur 1.

3.2.2   Ett stålrör ska fästas stadigt på vagnen så att en belastning på 5 000 ± 50 N som anbringats vågrätt vid mitten av röret inte orsakar en större rörelse än 2 mm.

3.2.3   Stålrörets mått ska vara 500 × 100 × 90 mm

Figur 1

Uppsättning för provning av bakåtvänd anordning

Image 26

stålrör 500 × Ø 100 × Ø 90

3.3   Provningsvagnens golvpanel

3.3.1   Provningsvagnens golvpanel ska vara tillverkad av en slät metallskiva med enhetlig tjocklek och enhetligt material, se figur 2 i tillägg 3 till denna bilaga.

3.3.1.1   Golvpanelen ska vara fast monterad i provningsvagnen. Golvpanelens höjd i förhållande till projektionspunkten för Cr-axeln, måttet X (2) i figur 2, ska ställas in för att uppfylla kraven i punkt 7.1.4.1.9.

r

2

3.3.1.2   Golvpanelen ska konstrueras så att ythårdheten inte är under 120 HB enligt EN ISO 6506-1:1999.

3.3.1.3   Golvpanelen ska motstå en påförd vertikal koncentrerad belastning om 5 kN utan att en vertikal rörelse större än 2 mm i förhållande till Cr-axeln förorsakas och utan att någon bestående deformation uppstår.

r

3.3.1.4   Golvpanelen ska ha en ytjämnhet som inte överstiger Ra 6,3 enligt ISO 4287:1997.

3.3.1.5   Golvpanelen ska vara konstruerad så att ingen bestående deformation uppstår efter en dynamisk provning av en fasthållningsanordning för barn enligt dessa föreskrifter.

4.   STOPPANORDNING

4.1   Anordningen består av två identiska parallellmonterade energiupptagare.

4.2   Vid behov ska en ytterligare upptagare användas för varje ökning med 200 kg av den nominella vikten. Varje upptagare ska omfatta

| 4.2.1 | ett yttre hölje i form av ett stålrör, |
| --- | --- |

4.2.1

ett yttre hölje i form av ett stålrör,

| 4.2.2 | ett energiupptagande rör av polyuretan, |
| --- | --- |

4.2.2

ett energiupptagande rör av polyuretan,

| 4.2.3 | en avlång blankpolerad stålknopp som tränger in i upptagaren, och |
| --- | --- |

4.2.3

en avlång blankpolerad stålknopp som tränger in i upptagaren, och

| 4.2.4 | en stång och en anslagsplatta. |
| --- | --- |

4.2.4

en stång och en anslagsplatta.

4.3   Måtten för upptagarens olika delar visas i diagrammet i tillägg 2 till denna bilaga.

4.4   Egenskaperna hos det upptagande materialet anges i tabellerna 3 och 4 i denna bilaga.

4.5   Stoppanordningen ska under minst 12 timmar förvaras i en temperatur mellan 15 och 25 °C innan den används för de kalibreringsprovningar som beskrivs i bilaga 7 till dessa föreskrifter. Stoppanordningen ska vid alla slags provningar uppfylla de prestandakrav som anges i tilläggen 1 och 2 till bilaga 7. Vid de dynamiska provningarna av en fasthållningsanordning för barn ska stoppanordningen förvaras under minst 12 timmar i samma temperatur ± 2 °C som vid kalibreringsprovningen. En annan anordning som ger likvärdiga resultat godtas.

Tabell 3

Tabell 3

Egenskaper för det upptagande materialet A
   (3)

Egenskaper för det upptagande materialet A

3

| (ASTM-metod D 735, om inte annat anges) |
| --- |
| Shore-hårdhet A: | 95 ± 2 vid temperaturen 20 ± 5 °C |
| Brotthållfasthet: | Ro ≥ 350 kg/cm2 |
| Minsta förlängning: | Ao ≥ 400 % |
| Modul | vid 100 % förlängning: | ≥ 110 kg/cm2 |
| vid 300 % förlängning: | ≥ 240 kg/cm2 |
| Sprödhet vid låg temperatur (ASTM-metod D 736): 5 timmar vid – 55 °C |
| Sättning (metod B): 22 timmar vid 70 °C ≤ 45 % |
| Densitet vid 25 °C: | 1,05–1,10 |
| Åldrande i luft (ASTM-metod D 573): |
| 70 timmar vid 100 °C: | Shore-hårdhet: största variation ± 3 |
| | Brotthållfasthet: minskning < 10 % av Ro |
| | Förlängning: minskning < 10 % av Ao |
| | Vikt: minskning < 1 % |
| Nedsänkning i olja (ASTM-metod nr 1 för olja): |
| 70 timmar vid 100 °C | Shore-hårdhet: största variation ± 4 |
| | Brotthållfasthet: minskning < 15 % av Ro |
| | Förlängning: minskning < 10 % av Ao |
| | Volym: svällning < 5 % |
| Nedsänkning i olja (ASTM-metod nr 3 för olja): |
| 70 timmar vid 100 °C | Brotthållfasthet: minskning < 15 % av Ro |
| | Förlängning: minskning < 15 % av Ao |
| | Volym: svällning < 20 % |
| Nedsänkning i destillerat vatten: |
| | Brotthållfasthet: minskning < 35 % av Ro |
| 1 vecka vid 70 °C: | |
| | Förlängning: ökning < 20 % av Ao |

(ASTM-metod D 735, om inte annat anges)

Shore-hårdhet A:

95 ± 2 vid temperaturen 20 ± 5 °C

Brotthållfasthet:

Ro ≥ 350 kg/cm2

o

2

Minsta förlängning:

Ao ≥ 400 %

o

Modul

vid 100 % förlängning:

≥ 110 kg/cm2

2

vid 300 % förlängning:

≥ 240 kg/cm2

2

Sprödhet vid låg temperatur (ASTM-metod D 736): 5 timmar vid – 55 °C

Sättning (metod B): 22 timmar vid 70 °C ≤ 45 %

Densitet vid 25 °C:

1,05–1,10

Åldrande i luft (ASTM-metod D 573):

70 timmar vid 100 °C:

Shore-hårdhet: största variation ± 3

Brotthållfasthet: minskning < 10 % av Ro

o

Förlängning: minskning < 10 % av Ao

o

Vikt: minskning < 1 %

Nedsänkning i olja (ASTM-metod nr 1 för olja):

70 timmar vid 100 °C

Shore-hårdhet: största variation ± 4

Brotthållfasthet: minskning < 15 % av Ro

o

Förlängning: minskning < 10 % av Ao

o

Volym: svällning < 5 %

Nedsänkning i olja (ASTM-metod nr 3 för olja):

70 timmar vid 100 °C

Brotthållfasthet: minskning < 15 % av Ro

o

Förlängning: minskning < 15 % av Ao

o

Volym: svällning < 20 %

Nedsänkning i destillerat vatten:

Brotthållfasthet: minskning < 35 % av Ro

o

1 vecka vid 70 °C:

Förlängning: ökning < 20 % av Ao

o

Tabell 4

Tabell 4

Egenskaper för det energiupptagande materialet B

Egenskaper för det energiupptagande materialet B

| (ASTM metod 2000 (1980) om inte annat anges) |
| --- |
| Shore-hårdhet A: | 88 ± 2 vid temperaturen 20 ± 5 °C |
| Brotthållfasthet: | Ro ≥ 300 kg/cm2 |
| Minsta förlängning: | Ao ≥ 400 % |
| Modul | vid 100 % förlängning: | ≥ 70 kg/cm2 |
| vid 300 % förlängning: | ≥ 130 kg/cm2 |
| Sprödhet vid låg temperatur (ASTM-metod D 736): 5 timmar vid – 55 °C |
| Sättning (metod B): 22 timmar vid 70 °C ≤ 45 % |
| Densitet vid 25 °C: | 1,08–1,12 |
| Åldrande i luft (ASTM-metod D 573 (1981)): |
| 70 timmar vid 100 °C: | Shore-hårdhet: största variation ± 3 |
| | Brotthållfasthet: minskning < 10 % av Ro |
| | Förlängning: minskning < 10 % av Ao |
| | Vikt: minskning < 1 % |
| Nedsänkning i olja (ASTM-metod D 471 (1979) nr 1 för olja): |
| 70 timmar vid 100 °C: | Shore-hårdhet: största variation ± 4 |
| | Brotthållfasthet: minskning < 15 % av Ro |
| | Förlängning: minskning < 10 % av Ao |
| | Volym: svällning < 5 % |
| Nedsänkning i olja (ASTM-metod D 471 (1979) nr 3 för olja): |
| 70 timmar vid 100 °C: | Brotthållfasthet: minskning < 15 % av Ro |
| | Förlängning: minskning < 15 % av Ao |
| | Volym: svällning < 20 % |
| Nedsänkning i destillerat vatten: |
| | Brotthållfasthet: minskning < 35 % av Ro |
| 1 vecka vid 70 °C: | |
| | Förlängning: ökning < 20 % av Ao |

(ASTM metod 2000 (1980) om inte annat anges)

Shore-hårdhet A:

88 ± 2 vid temperaturen 20 ± 5 °C

Brotthållfasthet:

Ro ≥ 300 kg/cm2

o

2

Minsta förlängning:

Ao ≥ 400 %

o

Modul

vid 100 % förlängning:

≥ 70 kg/cm2

2

vid 300 % förlängning:

≥ 130 kg/cm2

2

Sprödhet vid låg temperatur (ASTM-metod D 736): 5 timmar vid – 55 °C

Sättning (metod B): 22 timmar vid 70 °C ≤ 45 %

Densitet vid 25 °C:

1,08–1,12

Åldrande i luft (ASTM-metod D 573 (1981)):

70 timmar vid 100 °C:

Shore-hårdhet: största variation ± 3

Brotthållfasthet: minskning < 10 % av Ro

o

Förlängning: minskning < 10 % av Ao

o

Vikt: minskning < 1 %

Nedsänkning i olja (ASTM-metod D 471 (1979) nr 1 för olja):

70 timmar vid 100 °C:

Shore-hårdhet: största variation ± 4

Brotthållfasthet: minskning < 15 % av Ro

o

Förlängning: minskning < 10 % av Ao

o

Volym: svällning < 5 %

Nedsänkning i olja (ASTM-metod D 471 (1979) nr 3 för olja):

70 timmar vid 100 °C:

Brotthållfasthet: minskning < 15 % av Ro

o

Förlängning: minskning < 15 % av Ao

o

Volym: svällning < 20 %

Nedsänkning i destillerat vatten:

Brotthållfasthet: minskning < 35 % av Ro

o

1 vecka vid 70 °C:

Förlängning: ökning < 20 % av Ao

o

---

(1)  Uppgifter om material som används i denna process fås från TNO (Research Institute for Road Vehicles), Schoemakerstraat 97, 2628 VK Delft, Nederländerna.

1

(2)  Måttet X ska vara 210 mm med ett inställningsintervall på ± 70 mm.

2

(3)  De relevanta ASTM-standarderna kan erhållas från följande adress: ASTM, 1916 Race Street, Philadelphia, USA PA 19 103.

3

Tillägg 1

Figur 1

Mått för sätet och sätesdynorna

Image 27

fyrkantigt skumblock, snitt A-A mått: 800 × 575 × 135

Figur 2

Figur 2

Mått för bottenplattan av aluminium

Mått för bottenplattan av aluminium

Image 28

aluminiumplatta före böjning

aluminiumplatta 2 ± 1 mm tjock

böjningsvinkeln är 15 ± 1°

böj längs den streckade linjen

Figur 3

Figur 3

Mått för skyddsmaterial

Mått för skyddsmaterial

Image 29

skumdyna

linjer dragna på täckmaterialet

Figur 4

Figur 4

3-dimensionell bild av sätet

3-dimensionell bild av sätet

Image 30

Tillägg 2

STOPPANORDNING

ISLAG FRAMIFRÅN (MÅTT I MM)

Figur 1

Image 31

spelet definerat enligt polyuretanrörets yttre diameter (lätt greppfattning)

ytbehandling

3,2

stång

för detaljer, se figur 1b

material B

material A

min. 790

för detaljer, se figur 1a

Ø 80 ± 0,5

olivformad knopp

polyuretanrör

250 ± 1

535 ± 2

stålrör på vagn

Figur 1a

Figur 1a

Material A

Material A

Image 32

Figur 1b

Figur 1b

Material B

Material B

Image 33

Figur 2

Figur 2

Stoppanordning, olivformad knopp

Stoppanordning, olivformad knopp

Image 34

Figur 3

Figur 3

Stoppanordning, olivformad knopp

Stoppanordning, olivformad knopp

Image 35

Figur 4

Figur 4

Stoppanordning (monterad)

Stoppanordning (monterad)

Islag bakifrån

Islag bakifrån

mått i mm

mått i mm

Image 36

för detaljer, se figurerna 2 och 3

spelet definerat enligt polyuretanrörets yttre diameter (lätt greppfattning)

stång

min. 600

för detaljer, se figur 5

Ø 59 ± 0,5

Ø 80 ± 0,5

olivformad knopp

polyuretanrör

stålrör på vagn

Figur 5

Figur 5

Stoppanordning

Stoppanordning

polyuretanrör

polyuretanrör

Islag bakifrån

Islag bakifrån

mått i mm

mått i mm

Image 37

material A

Tillägg 3

PLACERING OCH ANVÄNDNING AV FÖRANKRINGAR PÅ PROVNINGSVAGNEN

1.   Förankringarna ska placeras såsom visas i figuren nedan.

När den standardiserade förankringsplattan fästs vid förankringspunkterna A och B eller B0 ska plattorna monteras med bulten i tvärgående horisontell riktning med den vinklade ytan vänd inåt och så att de fritt roterar runt axeln.

2.   Universella och begränsade fasthållningsanordningar för barn ska använda följande förankringspunkter:

| 2.1 | För de fasthållningsanordningar som använder höftbälten, punkterna A och B. |
| --- | --- |

2.1

För de fasthållningsanordningar som använder höftbälten, punkterna A och B.

| 2.2 | För de fasthållningsanordningar som använder höftbälten och diagonalbälten, punkterna A, B0 och C. |
| --- | --- |

2.2

För de fasthållningsanordningar som använder höftbälten och diagonalbälten, punkterna A, B0 och C.

| 2.3 | För de fasthållningsanordningar som använder Isofix-fäste, den bakersta punkten H1 och H2. |
| --- | --- |

2.3

För de fasthållningsanordningar som använder Isofix-fäste, den bakersta punkten H1 och H2.

3.   Förankringarna A, B och/eller (bakerst) H1, H2 och D ska användas för semiuniversella fasthållningsanordningar för barn med endast en övre tilläggsförankring.

4.   Förankringarna A, B och/eller (bakerst) H1, H2, E och F ska användas för semiuniversella fasthållningsanordningar för barn med endast en övre tilläggsförankring.

5.   Förankringspunkterna R1, R2, R3, R4 och R5 är tilläggsförankringspunkter för bakåtvända semiuniversella fasthållningsanordningar för barn med en eller flera övre tilläggsförankringar (se punkt 8.1.3.5.3 i dessa föreskrifter).

6.   Utom i fråga om punkt C (som motsvarar stolpbygelns läge) ska de punkter som motsvarar förankringarnas placeringar visa var bältets ändar ska anslutas till vagnen eller, i förekommande fall, till belastningsgivaren. Den konstruktion som bär upp förankringarna ska vara styv. De övre förankringarna får inte förskjutas mer än 0,2 mm i längdled när en belastning av 980 N tillförs i denna riktning. Vagnen ska vara konstruerad så att ingen bestående deformation uppträder på de delar som bär upp förankringarna under provningen.

7.   För babyliftar av grupp 0 kan punkterna A1 och/eller B1 användas alternativt så som anges av tillverkaren av fasthållningsanordningarna. A1 och B1 är placerade på en tvärgående linje genom R1 på avståndet 350 mm från R1.

8.   För provning av universella och begränsade fasthållningsanordningar för barn ska ett standardiserat bälte med upprullningsdon monteras på provningssätet så som anges i bilaga 13. Den banddel som används mellan upprullningsdonet och förankringsplattan A1 på det standardiserade säkerhetsbältet ska ersättas inför varje dynamisk provning.

9.   För provning av fasthållningsanordningar med övre hållrem ska förankringarna G1 eller G2 användas.

10.   I fråga om de fasthållningsanordningar som använder ett stödben ska den tekniska tjänsten välja de förankringar som ska användas enligt punkt 2, 3, 4 eller 5 och med stödbenet inställt enligt punkt 7.1.4.1.9 i dessa föreskrifter.

Figur 1

Image 38

Avstånden D1 och D2 ska vara:

D1 = 325 mm för fordon med förvaringshylla (F1 D1 E1)

D1 = 1 025 mm för fordon med fällbara baksäten (kombityp)

(F2 D2 E2)

mått som rör Cr med en tolerans av: ± 2 mm utom för avståndet golvet–Cr ± 10 mm

avståndet C – Re = 550 mm vinkeln “ANG” = 30° max

Figur 2

Figur 2

Golvytan är skuggad

Golvytan är skuggad

Image 39

avståndet C – Re = 550 mm

vinkeln “ANG” = 30° max

Figur 3

Figur 3

Image 40

Anordningens mittlinje

förankringspunkterna H1 & H2 – 6 ± 0,1 mm

förankringspunkt H2

förankringspunkt H1

bakersta förankringspunkt H1, H2

främsta förankringspunkt H1, H2

---

BILAGA 7

KURVA FÖR VAGNENS RETARDATION ELLER ACCELERATION SOM FUNKTION AV TIDEN

I samtliga fall ska kalibrerings- och mätförfarandena motsvara dem som anges i den internationella standarden ISO 6487:2002. Mätutrustningen ska motsvara specifikationerna på en datakanal med kanalfrekvensklass (CFC) 60.

Tillägg 1

KURVA FÖR VAGNENS RETARDATION ELLER ACCELERATION SOM FUNKTION AV TIDEN

Islag framifrån

Definition av kurvorna

| Tid (ms) | Acceleration (g)
  Låga fältet | Acceleration (g)
  Höga fältet |
| --- | --- | --- |
| 0 | — | 10 |
| 20 | 0 | — |
| 50 | 20 | 28 |
| 65 | 20 | — |
| 80 | — | 28 |
| 100 | 0 | — |
| 120 | — | 0 |

Tid (ms)

Acceleration (g)

Låga fältet

Acceleration (g)

Höga fältet

0

—

10

20

0

—

50

20

28

65

20

—

80

—

28

100

0

—

120

—

0

Föreskrifter nr 44 – Islag framifrån

lågt

högt

acceleration / retardation (g)

tid (ms)

110

105

115

100

95

120

5

90

85

80

75

70

65

60

55

50

45

40

35

30

25

20

15

10

0

15,0

25,0

20,0

30,0

10,0

0,0

5,0

Det kompletterande segmentet (se punkt 8.1.3.1.1.3.2 i dessa föreskrifter) gäller bara för accelerationsvagnen.

Tillägg 2

KURVA FÖR VAGNENS RETARDATION ELLER ACCELERATION SOM FUNKTION AV TIDEN

Islag bakifrån

Definition av kurvorna

| Tid (ms) | Acceleration (g)
  Låga fältet | Acceleration (g)
  Höga fältet |
| --- | --- | --- |
| 0 | — | 21 |
| 10 | 0 | |
| 10 | 7 | — |
| 20 | 14 | — |
| 37 | 14 | — |
| 52 | 7 | — |
| 52 | 0 | |
| 70 | — | 21 |
| 70 | — | 0 |

Tid (ms)

Acceleration (g)

Låga fältet

Acceleration (g)

Höga fältet

0

—

21

10

0

10

7

—

20

14

—

37

14

—

52

7

—

52

0

70

—

21

70

—

0

Föreskrifter nr 44 – Islag bakifrån

acceleration / retardation (g)

7,0

14,0

21,0

35

40

45

50

55

60

65

70

0

5

10

15

20

25

30

tid (ms)

0,0

28,0

lågt

högt

Det kompletterande segmentet (se punkt 8.1.3.1.1.3.2 i dessa föreskrifter) gäller bara för accelerationsvagnen.

---

BILAGA 8

BESKRIVNING AV PROVDOCKOR

1.   ALLMÄNT

1.1   De provdockor som föreskrivs i dessa föreskrifter beskrivs i tilläggen 1–3 till denna bilaga och i de tekniska ritningar som framställts av TNO (Research Institute for Road Vehicles), Schoemakerstraat 97, 2628 VK Delft, Nederländerna

1.2   Alternativa provdockor får användas under förutsättning att

| 1.2.1 | deras likvärdighet kan påvisas för typgodkännandemyndigheten på ett tillfredsställande sätt, och |
| --- | --- |

1.2.1

deras likvärdighet kan påvisas för typgodkännandemyndigheten på ett tillfredsställande sätt, och

| 1.2.2 | deras användning registreras i provningsrapporten och i det meddelande som beskrivs i bilaga 1 till dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

1.2.2

deras användning registreras i provningsrapporten och i det meddelande som beskrivs i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

Tillägg 1

BESKRIVNING AV PROVDOCKOR FÖR ÅLDRARNA 9 MÅNADER SAMT 3, 6 OCH 10 ÅR

1.   ALLMÄNT

De provdockors mått och vikt som beskrivs nedan grundas på antropometrin hos barn i den 50:e percentilen i åldrarna 9 månader och 3, 6 respektive 10 år.

1.2   Provdockorna består av metall- och polyesterskelett med gjutna kroppskomponenter av polyuretan.

1.3   För en sprängskiss av provdockan, se figur 9.

2.   KONSTRUKTION

2.1   Huvud

2.1.1   Huvudet är tillverkat av polyuretan och förstärkt med metallremsor. Inuti huvudet går det att i tyngdkraftscentrum installera mätutrustning på ett block av polyamid.

2.2   Ryggrad

2.2.1   Nackkotor

2.2.1.1   Nacken är tillverkad av 5 ringar av polyuretan som innehåller en kärna av polyamiddelar. Atlasledens block är tillverkat av polyamid.

2.2.2   Ländkotor

2.2.2.1   De fem ländkotorna är tillverkade av polyamid.

2.3   Bröstkorg

2.3.1   Bröstkorgens skelett består av en stålrörsram på vilken armlederna monteras. Ryggraden består av en stålvajer med fyra gängade ändar.

2.3.2   Skelettet är täckt med polyuretan. Mätinstrument kan placeras inuti bröstkorgens hålighet.

2.4   Armar och ben

2.4.1   Även armar och ben är tillverkade av polyuretan och är förstärkta med metalldelar i form av fyrkantiga rör, remsor och plattor. Knän och armbågar är försedda med inställbara gångjärn. Lederna överst på armar och ben består av leder med inställbar kula och ledskål.

2.5   Bäcken

2.5.1   Bäckenet är tillverkat av glasfiberförstärkt polyester och är även täckt med polyuretan.

2.5.2   Den form på den övre sidan av bäckenet som är viktig för att fastställa känslighet för belastning på buken efterliknar i möjligaste mån formen på barnets bäcken.

2.5.3   Höftlederna är placerade alldeles under bäckenet.

2.6   Montering av provdockan

2.6.1   Nacke-bröstkorg-bäcken

2.6.1.1   Ländkotorna och bäckenet skruvas på stålvajern och deras spänning ställs in med en mutter. Nackkotorna monteras och ställs in på samma sätt. Då stålvajern inte får kunna röra sig fritt genom bröstkorgen får det inte vara möjligt att ställa in ländkotornas spänning från nacken eller vice versa.

2.6.2   Huvud-hals

2.6.2.1   Huvudet får monteras och ställas in med hjälp av bult och mutter genom atlasledens block.

2.6.3   Bål-armar/ben

2.6.3.1   Armar och ben får monteras och ställas in mot bålen med hjälp av leder med kula och ledskål.

2.6.3.2   För armlederna sitter kulorna på bålen och för benlederna sitter de på benen.

3.   HUVUDEGENSKAPER

3.1   Vikt

Tabell 1

| Komponent | Vikt i kg per åldersgrupp |
| --- | --- |
| 9 månader | 3 år | 6 år | 10 år |
| Huvud + hals | 2,20 ± 0,10 | 2,70 ± 0,10 | 3,45 ± 0,10 | 3,60 ± 0,10 |
| Bål | 3,40 ± 0,10 | 5,80 ± 0,15 | 8,45 ± 0,20 | 12,30 ± 0,30 |
| Överarm (2×) | 0,70 ± 0,05 | 1,10 ± 0,05 | 1,85 ± 0,10 | 2,00 ± 0,10 |
| Underarm (2×) | 0,45 ± 0,05 | 0,70 ± 0,05 | 1,15 ± 0,05 | 1,60 ± 0,10 |
| Lår (2×) | 1,40 ± 0,05 | 3,00 ± 0,10 | 4,10 ± 0,15 | 7,50 ± 0,15 |
| Smalben (2×) | 0,85 ± 0,05 | 1,70 ± 0,10 | 3,00 ± 0,10 | 5,00 ± 0,15 |
| Totalt | 9,00 ± 0,20 | 15,00 ± 0,30 | 22,00 ± 0,50 | 32,00 ± 0,70 |

Komponent

Vikt i kg per åldersgrupp

9 månader

3 år

6 år

10 år

Huvud + hals

2,20 ± 0,10

2,70 ± 0,10

3,45 ± 0,10

3,60 ± 0,10

Bål

3,40 ± 0,10

5,80 ± 0,15

8,45 ± 0,20

12,30 ± 0,30

Överarm (2×)

0,70 ± 0,05

1,10 ± 0,05

1,85 ± 0,10

2,00 ± 0,10

Underarm (2×)

0,45 ± 0,05

0,70 ± 0,05

1,15 ± 0,05

1,60 ± 0,10

Lår (2×)

1,40 ± 0,05

3,00 ± 0,10

4,10 ± 0,15

7,50 ± 0,15

Smalben (2×)

0,85 ± 0,05

1,70 ± 0,10

3,00 ± 0,10

5,00 ± 0,15

Totalt

9,00 ± 0,20

15,00 ± 0,30

22,00 ± 0,50

32,00 ± 0,70

3.2   Viktigaste mått

3.2.1   De viktigaste måtten, baserade på figur 1 i denna bilaga, anges i tabell 2.

Figur 1

Provdockans viktigaste mått

Image 43

Tabell 2

| Nr | Mått | Mått i mm per åldersgrupp |
| --- | --- | --- |
| 9 månader | 3 år | 6 år | 10 år |
| 1 | Stussens baksida till knänas framsida | 195 | 334 | 378 | 456 |
| 2 | Stussens baksida till knävecken, sittande | 145 | 262 | 312 | 376 |
| 3 | Tyngdpunkt till säte | 180 | 190 | 190 | 200 |
| 4 | Bröstomkrets | 440 | 510 | 580 | 660 |
| 5 | Bröstdjup | 102 | 125 | 135 | 142 |
| 6 | Avstånd mellan skulderblad | 170 | 215 | 250 | 295 |
| 7 | Huvudets bredd | 125 | 137 | 141 | 141 |
| 8 | Huvudets längd | 166 | 174 | 175 | 181 |
| 9 | Höftomkrets, sittande | 510 | 590 | 668 | 780 |
| 10 | Höftomkrets, stående (visas ej) | 470 | 550 | 628 | 740 |
| 11 | Höftdjup, sittande | 125 | 147 | 168 | 180 |
| 12 | Höftbredd, sittande | 166 | 206 | 229 | 255 |
| 13 | Halsens tjocklek | 60 | 71 | 79 | 89 |
| 14 | Säte till armbåge | 135 | 153 | 155 | 186 |
| 15 | Axelbredd | 216 | 249 | 295 | 345 |
| 16 | Ögonhöjd, sittande | 350 | 460 | 536 | 625 |
| 17 | Höjd, sittande | 450 | 560 | 636 | 725 |
| 18 | Axelhöjd, sittande | 280 | 335 | 403 | 483 |
| 19 | Fotsula till knäveck, sittande | 125 | 205 | 283 | 355 |
| 20 | Kroppslängd (visas ej) | 708 | 980 | 1 166 | 1 376 |
| 21 | Lårhöjd, sittande | 70 | 85 | 95 | 106 |

Nr

Mått

Mått i mm per åldersgrupp

9 månader

3 år

6 år

10 år

1

Stussens baksida till knänas framsida

195

334

378

456

2

Stussens baksida till knävecken, sittande

145

262

312

376

3

Tyngdpunkt till säte

180

190

190

200

4

Bröstomkrets

440

510

580

660

5

Bröstdjup

102

125

135

142

6

Avstånd mellan skulderblad

170

215

250

295

7

Huvudets bredd

125

137

141

141

8

Huvudets längd

166

174

175

181

9

Höftomkrets, sittande

510

590

668

780

10

Höftomkrets, stående (visas ej)

470

550

628

740

11

Höftdjup, sittande

125

147

168

180

12

Höftbredd, sittande

166

206

229

255

13

Halsens tjocklek

60

71

79

89

14

Säte till armbåge

135

153

155

186

15

Axelbredd

216

249

295

345

16

Ögonhöjd, sittande

350

460

536

625

17

Höjd, sittande

450

560

636

725

18

Axelhöjd, sittande

280

335

403

483

19

Fotsula till knäveck, sittande

125

205

283

355

20

Kroppslängd (visas ej)

708

980

1 166

1 376

21

Lårhöjd, sittande

70

85

95

106

4.   INSTÄLLNING AV LEDERNA

4.1   Allmänt

4.1.1   För att uppnå reproducerbara resultat med provdockorna är det mycket viktigt att ange och ställa in friktionen i de olika lederna, spänningen i hals- och ländvajrarna och bukinsatsens styvhet.

4.2   Inställning av halsvajern

4.2.1   Placera bålen på rygg i ett vågrätt plan.

4.2.2   Montera hela halsenheten utan huvud.

4.2.3   Dra åt spännmuttern på atlasledens block.

4.2.4   Placera en lämplig stång eller bult genom atlasledens block.

4.2.5   Lossa spännmuttern tills atlasledens block sänkts 10 ±1 mm då en belastning av 50 N anbringas nedåt på stången eller bulten genom atlasledens block (se figur 2).

Figur 2

4.3   Atlasleden

4.3.1   Placera bålen på rygg i ett vågrätt plan.

4.3.2   Montera den kompletta hals- och huvudenheten.

4.3.3   Dra åt bulten och inställningsmuttern genom huvudet och atlasledens block med huvudet i vågrätt läge.

4.3.4   Lossa inställningsmuttern tills huvudet börjar röra sig (se figur 3).

Figur 3

4.4   Höftled

4.4.1   Placera bäckenet med framsidan ner i ett vågrätt plan.

4.4.2   Montera låret utan underbenet.

4.4.3   Dra åt inställningsmuttern med låret i ett vågrätt läge.

4.4.4   Lossa inställningsmuttern tills låret börjar röra sig.

4.4.5   Höftleden bör under de inledande stegen kontrolleras ofta på grund av inkörningsproblem (se figur 4).

Figur 4

4.5   Knäled

4.5.1   Placera låret i ett vågrätt läge.

4.5.2   Montera underbenet.

4.5.3   Dra åt knäledens inställningsmutter med underbenet i vågrätt läge.

4.5.4   Lossa inställningsmuttern tills underbenet börjar röra sig (se figur 5).

Figur 5

4.6   Axelled

4.6.1   Placera bålen upprätt.

4.6.2   Montera överarmen utan underarm.

4.6.3   Dra åt axelns inställningsmuttrar med överarmen i vågrätt läge.

4.6.4   Lossa inställningsmuttern tills överarmen börjar röra sig (se figur 6).

4.6.5   Axelleden bör under de inledande stegen kontrolleras ofta på grund av inkörningsproblem.

Figur 6

4.7   Armbågsled

4.7.1   Placera överarmen i lodrätt läge.

4.7.2   Montera underarmen.

4.7.3   Dra åt armbågens inställningsmutter med underarmen till vågrätt läge.

4.7.4   Lossa inställningsmuttern tills underarmen börjar röra sig (se figur 7).

Figur 7

4.8   Ländvajer

4.8.1   Montera övre delen av bålen, ländkotorna, undre delen av bålen, bukinsatsen, vajern och fjädern.

4.8.2   Dra åt vajerns spännmutter i den undre delen av bålen tills fjädern tryckts ihop till 2/3 av sin obelastade längd (se figur 8).

Figur 8

4.9   Kalibrering av bukinsats

4.9.1   Allmänt

4.9.1.1   Provningen ska utföras med hjälp av lämpliga tryck- och draganordningar.

4.9.2   Placera bukinsatsen på ett styvt block med samma längd och bredd som ländryggraden. Blockets tjocklek skall vara minst dubbelt så tjock som ländryggraden (se figur 9).

4.9.3   En initial belastning på 20 N ska anbringas.

4.9.4   En konstant belastning på 50 N ska anbringas.

4.9.5   Bukinsatsens intryckning ska efter 2 min vara som följer:

| | För 9 månaders-provdockan: 11,5 ± 2,0 mm |
| --- | --- |

För 9 månaders-provdockan: 11,5 ± 2,0 mm

| | För 3 års-provdockan: 11,5 ± 2,0 mm |
| --- | --- |

För 3 års-provdockan: 11,5 ± 2,0 mm

| | För 6 års-provdockan: 13,0 ± 2,0 mm |
| --- | --- |

För 6 års-provdockan: 13,0 ± 2,0 mm

| | För 10 års-provdockan: 13,0 ± 2,0 mm |
| --- | --- |

För 10 års-provdockan: 13,0 ± 2,0 mm

Figur 9

5.   MÄTUTRUSTNING

5.1   Allmänt

5.1.1   Kalibrerings- och mätförfaranden ska baseras på den internationella standarden ISO 6487 (1980).

5.2   Installation av accelerometern i bröstkorgen

Accelerometern ska monteras i den skyddade håligheten i bröstkorgen.

5.3   Indikering av bukinträngning

5.3.1   Ett provexemplar av modellera ska vara vertikalt förbunden med ländkotorna med hjälp av tunna klisterremsor.

5.3.2   En intryckning i modelleran behöver inte alltid innebära att en inträngning skett.

5.3.3   Provningsexemplaren av modellera ska ha samma längd och bredd som ländryggraden, provningsexemplarens tjocklek ska vara 25 ± 2 mm.

5.3.4   Endast den modellera som levereras med provdockorna ska användas.

5.3.5   Modellerans temperatur ska under provningen vara 30 ± 5 °C.

Tillägg 2

BESKRIVNING AV PROVDOCKAN FÖR NYFÖDDA

Provdockan består av huvud, bål, armar och ben som en enda enhet. Bål, armar och ben är gjutna av Sorbothane, täckt med PVC-hud och innehåller en ryggrad av stålfjäder. Huvudet är gjutet i polyuretanskum täckt med PVC-hud och varaktigt fäst vid bålen. Provdockan är utrustad med ett tättsittande, tänjbart överdrag av bomull/polyester.

Provdockans mått och viktfördelning är baserade på ett nyfött spädbarn i den 50:e percentilen och anges i tabellerna 1 och 2 samt i figur 1.

Tabell 1

Viktigaste mått hos provdockan för nyfödda

| Mått | mm | Mått | mm |
| --- | --- | --- | --- |
| A | Bakdel – hjässa | 345 | E | Axelbredd | 150 |
| B | Bakdel – fotsula (med rakt ben) | 250 | F | Bröstvidd | 105 |
| G | Bröstdjup | 100 |
| C | Huvudets bredd | 105 | H | Höftbredd | 105 |
| D | Huvudets djup | 125 | I | Tyngdpunkt från hjässa | 235 |

Mått

mm

Mått

mm

A

Bakdel – hjässa

345

E

Axelbredd

150

B

Bakdel – fotsula (med rakt ben)

250

F

Bröstvidd

105

G

Bröstdjup

100

C

Huvudets bredd

105

H

Höftbredd

105

D

Huvudets djup

125

I

Tyngdpunkt från hjässa

235

Tabell 2

Viktfördelning hos provdockan för nyfödda
   (*1)

| Huvud och hals | 0,7 kg |
| --- | --- |
| Bål | 1,1 kg |
| Armar | 0,5 kg |
| Ben | 1,1 kg |
| Total vikt | 3,4 kg |

Huvud och hals

0,7 kg

Bål

1,1 kg

Armar

0,5 kg

Ben

1,1 kg

Total vikt

3,4 kg

Figur 1

Kalibrering av spädbarnsprovdocka

1.   AXELSTYVHET

1.1   Placera provdockan på rygg på en vågrät yta och stöd bålen på en sida för att förhindra rörelse. (Figur 2)

1.2   En belastning av 150 N anbringas vågrätt på en kolv med plan yta med diametern 40 mm i en riktning vinkelrätt mot provdockans längdaxel. Kolvens axel ska vara mitt på provdockans axel och intill punkt A på axeln (se figur 2). Intryckningen i sidled från första kontakt med armen ska vara mellan 30 och 50 mm.

1.3   Upprepa på motsatt axel – med stödet på andra sidan.

2.   STYVHET I BENLEDER

2.1   Placera provdockan på rygg på en vågrät yta (figur 3) och sammanbind de båda underbenen så att knänas insidor ligger mot varandra.

2.2   En lodrät last anbringas över knäna med en kolv med plan yta 35 mm × 95 mm med kolvens mittlinje över knänas högsta punkt.

2.3   En tillräcklig kraft tillförs kolven för att böja höfterna tills kolvens yta är 85 mm över den stödjande ytan. Denna kraft ska vara mellan 30 och 70 N. Se till att underbenen inte kommer i kontakt med någon del av ytan under provningen.

3.   TEMPERATUR

Kalibreringen ska utföras vid en temperatur mellan 15 och 30 °C.

Figur 2

Figur 3

---

(*1)  PVC-hudens tjocklek ska vara 1 + 0,5/– 0 mm.

Densiteten ska vara 0,865 ± 0,1.

Tillägg 3

BESKRIVNING AV PROVDOCKAN FÖR 18 MÅNADER

1.   ALLMÄNT

1.1   Provdockans mått och vikter baseras på antropometrin hos ett 18 månaders barn i den 50:e percentilen.

2.   KONSTRUKTION

2.1   Huvud

2.1.1   Huvudet består av en halvfast skalle av plast överdragen med en huvudhud. Skallen har en hålighet som medger montering av (valfri) mätutrustning.

2.2   Hals

2.2.1   Halsen består av tre delar:

| 2.2.2 | En stång av massivt gummi. |
| --- | --- |

2.2.2

En stång av massivt gummi.

| 2.2.3 | En inställbar OC-led överst på gummistången, som medger rotation med inställbar friktion runt sidoaxeln. |
| --- | --- |

2.2.3

En inställbar OC-led överst på gummistången, som medger rotation med inställbar friktion runt sidoaxeln.

| 2.2.4 | En icke-inställbar sfärisk led längst ner på halsen. |
| --- | --- |

2.2.4

En icke-inställbar sfärisk led längst ner på halsen.

2.3   Bål

2.3.1   Bålen består av ett plastskelett, överdraget med ett kött/hudsystem. Bålen har en hålighet framför skelettet och får en skumfyllning för att bröstkorgen ska uppnå rätt styvhet. Bålen har en hålighet på ryggsidan vilket medger montering av mätutrustning.

2.4   Buk

2.4.1   Provdockans buk består av en enda deformerbar komponent som införs i öppningen mellan bröstkorgen och bäckenet.

2.5   Ländryggrad

2.5.1   Ländryggraden består av en gummistång som är monterad mellan bröstkorgens skelett och bäckenet. Ländryggradens styvhet förinställs med en metallvajer som går igenom gummistångens ihåliga kärna.

2.6   Bäcken

2.6.1   Bäckenet är tillverkat av halvstyv plast och är gjuten i form av ett barns bäcken. Det är täckt med ett kött/hudsystem, som efterliknar kött/hud runt bäcken och stuss.

2.7   Höftled

2.7.1   Höftleden är monterad på den undre delen av bäckenet. Leden medger rotation runt en sidoaxel så väl som rotation runt en axel vinkelrätt mot sidoaxeln med hjälp av en kardanknut. Friktionen kan ställas in i båda riktningar.

2.8   Knäled

2.8.1   Knäleden medger böjning och utsträckning av underbenet med inställbar friktion.

2.9   Axelled

2.9.1   Axelleden är monterad på bröstkorgens skelett. Klickstopp medger placering av armen i två initiala lägen.

2.10   Armbågsled

2.10.1   Armbågsleden medger böjning och sträckning av underarmen. Klickstopp medger placering av underarmen i två initiala lägen.

2.11   Montering av provdockan

2.11.1   Ryggvajern monteras i ländryggraden.

2.11.2   Ländryggraden monteras i skelettet mellan bäckenet och bröstkorgens ryggrad.

2.11.3   Bukinsatsen monteras mellan bröstkorgen och bäckenet.

2.11.4   Halsen monteras ovanpå bröstkorgen.

2.11.5   Huvudet monteras ovanpå halsen med hjälp av en kopplingsplatta.

2.11.6   Armarna och benen monteras.

3.   HUVUDEGENSKAPER

3.1   Vikt

Tabell 1

Viktfördelning hos provdockan för 18 månader

| Komponent | Vikt (kg) |
| --- | --- |
| Huvud + hals | 2,73 |
| Bål | 5,06 |
| Överarm | 0,27 |
| Underarm | 0,25 |
| Lår | 0,61 |
| Underben | 0,48 |
| Total vikt | 11,01 |

Komponent

Vikt (kg)

Huvud + hals

2,73

Bål

5,06

Överarm

0,27

Underarm

0,25

Lår

0,61

Underben

0,48

Total vikt

11,01

3.2   Viktigaste mått

3.2.1   De viktigaste måtten, baserade på figur 1 i denna bilaga (återges nedan), anges i tabell 2.

Figur 1

Viktigaste mått hos provdockan för 18 månader

Image 55

Tabell 2

| Nr | Mått | Värde (mm) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Stussens baksida till knänas framsida | 239 |
| 2 | Stussens baksida till knävecken, sittande | 201 |
| 3 | Tyngdpunkt till säte | 193 |
| 4 | Bröstomkrets | 474 |
| 5 | Bröstdjup | 113 |
| 7 | Huvudets bredd | 124 |
| 8 | Huvudets längd | 160 |
| 9 | Höftomkrets, sittande | 510 |
| 10 | Höftomkrets, stående (visas ej) | 471 |
| 11 | Höftdjup, sittande | 125 |
| 12 | Höftbredd, sittande | 174 |
| 13 | Halsens tjocklek | 65 |
| 14 | Säte till armbåge | 125 |
| 15 | Axelbredd | 224 |
| 17 | Höjd, sittande | 495 (*1) |
| 18 | Axelhöjd, sittande | 305 |
| 19 | Fotsula till knäveck, sittande | 173 |
| 20 | Kroppslängd (visas ej) | 820 (*1) |
| 21 | Lårhöjd, sittande | 66 |

Nr

Mått

Värde (mm)

1

Stussens baksida till knänas framsida

239

2

Stussens baksida till knävecken, sittande

201

3

Tyngdpunkt till säte

193

4

Bröstomkrets

474

5

Bröstdjup

113

7

Huvudets bredd

124

8

Huvudets längd

160

9

Höftomkrets, sittande

510

10

Höftomkrets, stående (visas ej)

471

11

Höftdjup, sittande

125

12

Höftbredd, sittande

174

13

Halsens tjocklek

65

14

Säte till armbåge

125

15

Axelbredd

224

17

Höjd, sittande

495 (*1)

18

Axelhöjd, sittande

305

19

Fotsula till knäveck, sittande

173

20

Kroppslängd (visas ej)

820 (*1)

21

Lårhöjd, sittande

66

4.   INSTÄLLNING AV LEDERNA

4.1   Allmänt

4.1.1   För att uppnå reproducerbara resultat med provdockorna är det mycket viktigt att friktionen ställs in i de olika lederna, spänningen i ländryggraden och styvheten i bukinsatsen.

Kontrollera att alla delar är oskadade innan dessa anvisningar följs.

4.2   Ländryggrad

4.2.1   Ländryggraden ska kalibreras innan den monteras in i provdockan.

4.2.2   Ländryggradens undre monteringsplatta ska fästas vid en anordning så att ländryggradens framsida kommer underst (se figur 2).

Figur 2

4.2.3   En nedåtriktad kraft av 250 N tillförs den övre monteringsplattan. Den resulterande förskjutningen nedåt ska registreras 1-2 s efter kraftens anbringande och ska vara mellan 9 och 12 mm.

4.3   Buk

4.3.1   Bukinsatsen ska monteras på ett styvt block med samma längd och bredd som ländryggraden. Blockets tjocklek ska vara minst dubbelt så tjockt som ländryggraden (se figur 3).

4.3.2   En initial belastning på 20 N ska anbringas.

4.3.3   En konstant belastning på 50 N ska anbringas.

4.3.4   Bukinsatsens intryckning ska efter 2 min vara 12 ±2 mm.

Figur 3

4.4   Inställning av halsen

4.4.1   Den kompletta halsen, bestående av gummistången, den sfäriska undre leden och OC-leden, ska monteras mot en lodrät yta så att framsidan är riktad nedåt (figur 4).

Figur 4

4.4.2   En lodrät nedåtriktad kraft av 100 N ska anbringas på OC-ledens axel. OC-ledens läge ska uppvisa en förskjutning nedåt på 22 ±2 mm.

4.5   OC-led

4.5.1   Den kompletta hals- och huvudenheten ska monteras.

4.5.2   Bålen ska placeras på rygg i ett vågrätt plan.

4.5.3   Bulten och spännmuttern ska dras åt genom huvudet och OC-leden med en momentnyckel tills huvudet inte rör sig på grund av gravitationen.

4.6   Höft

4.6.1   Låret ska monteras på bäckenet utan underben.

4.6.2   Låret ska placeras i ett vågrätt läge.

4.6.3   Den friktion som utövas på sidoaxeln ska ökas tills låret inte kan röra sig på grund av gravitationen.

4.6.4   Låret ska placeras i ett vågrätt läge, i sidoaxelns riktning.

4.6.5   Friktionen i kardanknuten ska ökas tills låret inte kan röra sig på grund av gravitationen.

4.7   Knä

4.7.1   Underbenet ska monteras på låret.

4.7.2   Lår och underben ska placeras i ett vågrätt läge, med stöd under låret.

4.7.3   Inställningsmuttern vid knäet ska dras åt tills underbenet inte kan röra sig på grund av gravitation.

4.8   Axlar

4.8.1   Underarmen ska sträckas ut och överarmen placeras i det översta läge i vilket det kan klicka in.

4.8.2   Klicklägena i axeln ska underhållas eller bytas om armen inte kvarstår i detta läge.

4.9   Armbåge

4.9.1   Överarmen ska placeras i det understa läge i vilket det kan klicka in och underarmen i det översta klickläget

4.9.2   Klicklägena i armbågen ska underhållas eller bytas om underarmen inte kvarstår i detta läge.

5.   MÄTUTRUSTNING

5.1   Allmänt

5.1.1   Trots att provdockan för 18 månader är förberedd för ett antal givare är den standardutrustad med ersättningsanordning av samma storlek och vikt.

5.1.2   Kalibrerings- och mätförfaranden ska baseras på den internationella standarden ISO 6487:1980.

5.2   Installation av accelerometern i bröstkorgen

5.2.1   Accelerometern ska monteras i håligheten i bröstkorgen. Detta görs från provdockans ryggsida.

5.3   Indikering av bukinträngning

5.3.1   Förekomst eller avsaknad av bukinträngning ska bedömas med höghastighetsfotografering.

---

(*1)  Provdockans stuss, rygg och huvud vilar mot en lodrät yta.

---

BILAGA 9

ISLAGSPROVNING FRAMIFRÅN MOT EN BARRIÄR

1.   INSTALLATIONER, FÖRFARANDEN OCH MÄTINSTRUMENT

1.1   Provningsplats

Provningsområdet ska vara tillräckligt stort för att ge plats åt framkörningsbana, barriär och de tekniska installationer som krävs för provningen. Den sista delen av banan, minst 5 m före barriären, ska vara horisontell, plan och jämn.

1.2   Barriär

Barriären består av ett armerat betongblock som är minst 3 m brett framtill och minst 1,5 m högt. Tjockleken ska vara sådan att vikten är minst 70 ton. Den främre ytan ska vara lodrät, vinkelrät mot framkörningsbanan och täckt med plywoodskivor i gott skick med tjockleken 20 ± 1 mm. Barriären ska antingen vara förankrad i marken eller placerad på marken med, om så krävs, extra stoppanordningar för att begränsa dess förskjutning. En barriär med andra egenskaper som ger resultat som är minst lika avgörande får också användas.

1.3   Fordonets framdrivning

Fordonet ska i islagsögonblicket inte längre påverkas av någon eller några ytterligare styr- eller framdrivningsanordningar. Det ska träffa hindret i en bana vinkelrät mot islagsväggen. Den största tillåtna sidoavvikelse som tillåts mellan den vertikala mittlinjen för fordonets front och islagsväggens vertikala mittlinje är ± 30 cm.

1.4   Fordonets skick

1.4.1   Fordonet ska under provningen antingen vara försett med samtliga normala komponenter och utrustning som ingår i dess olastade tjänstevikt eller vara i ett sådant skick att det uppfyller detta krav när det gäller komponenter och utrustning som berör passagerarutrymmet samt tjänsteviktens fördelning i fordonet som helhet.

1.4.2   Om fordonet drivs med externa anordningar ska bränslesystemet vara fyllt till minst 90 % av sin kapacitet, antingen med bränsle eller med en icke-antändbar vätska som har ungefär samma densitet och viskositet som det bränsle som normalt används. Samtliga andra system (bromsvätskebehållare, kylare osv.) ska vara tomma.

1.4.3   Om fordonet drivs av sin egen motor ska bränsletanken vara fylld till minst 90 %. Samtliga andra vätsketankar ska vara fyllda till sin kapacitet.

1.4.4   Om tillverkaren så begär får den tekniska tjänst som ansvarar för att utföra provningarna tillåta att samma fordon som används vid provning enligt andra föreskrifter (däribland prov som kan påverka konstruktionen) även får användas vid de provningar som föreskrivs i dessa föreskrifter.

1.5   Islagshastighet

Islagshastigheten ska vara 50 + 0/– 2 km/tim. Om provningen utförs vid högre islagshastighet och fordonet uppfyller de krav som uppställts ska emellertid provningen anses tillfredsställande.

1.6   Mätinstrument

Noggrannheten hos det instrument som används för att registrera hastigheten enligt punkt 1.5 ska ligga inom 1 %.

---

BILAGA 10

FÖRFARANDE FÖR ISLAGSPROVNING BAKIFRÅN

1.   INSTALLERINGAR, FÖRFARANDEN OCH MÄTINSTRUMENT

1.1   Provningsplats

Provningsområdet ska vara tillräckligt stort för att rymma provkroppens framdrivningssystem och för att tillåta förskjutning av fordonet efter islaget samt installering av provningsutrustningen. Den del i vilken fordonet träffas och förskjutning uppstår ska vara horisontell. (Lutningen ska vara mindre än 3 % uppmätt på en sträcka av en meter.)

1.2   Provkropp

1.2.1   Provkroppen ska vara av stål och ha en stabil konstruktion.

1.2.2   Slagytan ska vara plan och minst 2 500 mm bred och 800 mm hög. Dess kanter ska vara rundade med en krökningsradie mellan 40 och 50 mm. Den ska vara klädd med ett lager plywood med tjockleken 20 ± 1 mm.

1.2.3   I islagsögonblicket ska följande krav vara uppfyllda:

| 1.2.3.1 | Islagsytan ska vara lodrät och vinkelrät mot det träffade fordonets längsgående mittplan. |
| --- | --- |

1.2.3.1

Islagsytan ska vara lodrät och vinkelrät mot det träffade fordonets längsgående mittplan.

| 1.2.3.2 | Provkroppens rörelseriktning ska i huvudsak vara vågrät och parallell med det träffade fordonets längsgående mittplan. |
| --- | --- |

1.2.3.2

Provkroppens rörelseriktning ska i huvudsak vara vågrät och parallell med det träffade fordonets längsgående mittplan.

| 1.2.3.3 | Den största sidoavvikelse som tillåts mellan islagsytans lodräta mittplan och det träffade fordonets längsgående mittplan ska vara 300 mm. Dessutom ska islagsytan sträcka sig över det träffade fordonets hela bredd. |
| --- | --- |

1.2.3.3

Den största sidoavvikelse som tillåts mellan islagsytans lodräta mittplan och det träffade fordonets längsgående mittplan ska vara 300 mm. Dessutom ska islagsytan sträcka sig över det träffade fordonets hela bredd.

| 1.2.3.4 | Avståndet mellan marken och islagsytans underkant ska vara 175 ± 25 mm. |
| --- | --- |

1.2.3.4

Avståndet mellan marken och islagsytans underkant ska vara 175 ± 25 mm.

1.3   Provkroppens framdrivning

Provkroppen ska antingen vara fastsatt på en vagn (rörlig barriär) eller vara en del av en pendel.

1.4   Särskilda bestämmelser när en rörlig barriär används

1.4.1   Om provkroppen är fastsatt på en vagn (rörlig barriär) med en fastspänningsanordning ska denna vara fast och inte deformeras vid islag. Vagnen ska i islagsögonblicket kunna röra sig fritt och inte längre vara utsatt för påverkan från framdrivningsanordningen.

1.4.2   Provkroppens och vagnens sammanlagda vikt ska vara 1 100 ± 20 kg.

1.5   Särskilda bestämmelser när en pendel används

1.5.1   Avståndet mellan slagytans mitt och pendelns rotationsaxel får inte vara mindre än 5 m.

1.5.2   Provkroppen ska vara fritt upphängd i fasta armar på vilka den är fast förankrad. En pendel som är utformad på detta sätt ska vara i stort sett oförmögen att deformeras av islaget.

1.5.3   En stoppanordning ska ingå i pendeln för att förhindra ett andra islag av provkroppen i provfordonet.

1.5.4   I islagsögonblicket ska hastigheten hos pendelns slagcentrum vara mellan 30 och 32 km/tim.

1.5.5   Den reducerade massan mr vid pendelns slagcentrum definieras som en funktion av den totala massan m, avståndet a (*1) mellan slagcentrum och rotationsaxeln samt avståndet l mellan tyngdpunkten och rotationsaxeln med hjälp av följande ekvation:

Formula

1.5.6   Den reducerade massan mr ska vara 1 100 ± 20 kg.

1.6   Allmänna bestämmelser om provkroppens vikt och hastighet

Om provningen utförs med en islagshastighet som är högre än den som föreskrivs i punkt 1.5.4 eller med en vikt som är större än den som föreskrivs i punkt 1.5.3 eller 1.5.6 och fordonet uppfyller de föreskrivna kraven ska provningen anses tillfredsställande.

1.7   Fordonets skick vid provningen

Fordonet ska under provningen antingen vara försett med samtliga normala komponenter och utrustning som ingår i dess olastade tjänstevikt eller vara i ett sådant skick att det uppfyller detta krav när det gäller tjänsteviktens fördelning i fordonet som helhet.

1.8   Det kompletta fordonet med fasthållningsanordningen installerad enligt monteringsanvisningarna ska placeras på en hård, plan och jämn yta med handbromsen lossad och med växeln i neutralläge. Mer än en fasthållningsanordning för barn får provas vid samma islagsprovning.

---

(*1)  Avståndet a är lika med längden på den synkrona pendel som beaktas.

---

BILAGA 11

TILLÄGGSFÖRANKRINGAR SOM KRÄVS FÖR ATT FÄSTA SEMIUNIVERSELLA FASTHÅLLNINGSANORDNINGAR FÖR BARN I MOTORFORDON

| 1. | Denna bilaga gäller endast tilläggsförankringar för montering av semiuniversella fasthållningsanordningar för barn eller stänger och andra särskilda föremål som används för att förankra fasthållningsanordningar i karosseriet oavsett om förankringar enligt föreskrifter nr 14 används eller inte. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Förankringarna ska fastställas av tillverkaren av fasthållningsanordningen och uppgifter för godkännande ska lämnas till den tekniska tjänst som utför provningarna.
  Den tekniska tjänsten får beakta den information som erhålls från fordonstillverkaren. |
| --- | --- |

2.

Den tekniska tjänsten får beakta den information som erhålls från fordonstillverkaren.

| 3. | Tillverkaren av fasthållningsanordningen ska tillhandahålla erforderliga delar för montering av förankringarna och en särskild ritning för varje fordon som visar deras exakta placering. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Tillverkaren av fasthållningsanordningen ska ange om de förankringar som krävs för att montera fasthållningsanordningen i bilkonstruktionen överensstämmer med placerings- och hållfasthetskraven i punkt 3 och följande i den rekommendation som ges till de myndigheter som avser att anta specifika krav för förankringar för de fasthållningsanordningar för barn som används i personbilar (1). |
| --- | --- |

4.

---

(1)  Se texten i föreskrifter nr 16.

---

BILAGA 12

STOL

Image 59

sätets lägsta punkt

fästen för axelband

---

BILAGA 13

STANDARDISERAT SÄKERHETSBÄLTE

| 1. | Det säkerhetsbälte som används vid den dynamiska provningen och för kontroll av kravet om maximal längd ska vara tillverkat enligt en av de två konfigurationer som visas i figur 1. Dessa är ett trepunktsbälte med upprullningsdon och ett fast tvåpunktsbälte. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Trepunktsbältet med upprullningsdon har följande fasta delar: ett upprullningsdon (R), en stolpbygel (P), två förankringspunkter (A1 och A2, se figur 1b) och en mittdel (N, i detalj i figur 3). Upprullningsdonet ska överensstämma med kraven i föreskrifter nr 16 vad gäller upprullningskraft. Upprullningsdonets rulldiameter ska vara 33 ± 0,5 mm. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Bältet med upprullningsdon ska monteras i de förankringar i provningssätet som beskrivs i tilläggen 1 och 4 till bilaga 6 enligt följande: | Bältesförankring A1 ska monteras i vagnsförankring B0 (yttre). |
| --- | --- | --- |

3.

Bältesförankring A1 ska monteras i vagnsförankring B0 (yttre).

| | Bältesförankring A2 ska monteras i vagnsförankring A (inre). |
| --- | --- |

Bältesförankring A2 ska monteras i vagnsförankring A (inre).

| | Bältets stolpbygel P ska monteras i vagnsförankring C. |
| --- | --- |

Bältets stolpbygel P ska monteras i vagnsförankring C.

| | Bältets upprullningsdon R ska monteras i vagnsförankringen så att rullens mittlinje placeras på Re. |
| --- | --- |

Bältets upprullningsdon R ska monteras i vagnsförankringen så att rullens mittlinje placeras på Re.

Värdet för X i figur 1b är 200 ± 5 mm. Den effektiva bandlängden mellan A1 och mittlinjen för upprullningsdonets rulle Re (när bandet är helt utdraget, inkl. den minsta längden av 150 mm för provning av universella och semiuniversella fasthållningsanordningar) ska vara 2 820 ± 5 mm, uppmätt i en rät linje utan belastning och på en horisontell yta varvid denna längd får ökas för provning av begränsade fasthållningsanordningar, och för alla kategorier ska det, sedan fasthållningsanordningen installerats, finnas minst 150 mm bandlängd på upprullningsdonets rulle.

| 4. | Kraven på bältets band ska vara följande:







  Material: polyester spinnblack | a) | Bredd: |
| --- | --- | --- | --- |

4.

Material: polyester spinnblack

a)

Bredd:

48 ± 2 mm vid 10 000  N

| b) | Tjocklek: |
| --- | --- |

b)

Tjocklek:

1,0 ± 0,2 mm

| c) | Förlängning: |
| --- | --- |

c)

Förlängning:

8 ±2 % vid 10 000  N

| 5. | Det fasta tvåpunktsbälte som visas i figur 1a består av två standardiserade förankringsplattor såsom visas i figur 2 och ett band som uppfyller kraven i punkt 4. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Tvåpunktsbältets förankringsplattor ska monteras i vagnsförankringarna A och B. Värdet Y i figur 1a är 1 300 ± 5 mm. Detta är maximikravet för längd för godkännande av universella fasthållningsanordningar för barn med tvåpunktsbälte (se punkt 6.1.9 i dessa föreskrifter). |
| --- | --- |

6.

Figurerna 1a och 1b

Konfigurationer för standardiserat säkerhetsbälte

Figur 1a

Fast tvåpunktsbälte

Image 60

Figur 1b

Trepunktsbälte med upprullningsdon

Image 61

Figur 2

Typisk standardiserad förankringsplatta

mått i mm

Image 62

snitt A - A

Figur 3

Figur 3

Mittdelen av konfigurationen för ett standardiserat bälte

Mittdelen av konfigurationen för ett standardiserat bälte

Image 63

snitt A - A

Figur 4

Figur 4

Stolpbygel

Stolpbygel

Image 64

ytbehandling: förkromad

klämma

punktsvetsning

---

BILAGA 14

TYPGODKÄNNANDESCHEMA (FLÖDESSCHEMA ISO 9002:2000)

Provning av produktions-överensstämmelse(3) & besök (2)

Provning av produktions-överensstämmelse (3) & besök (2)

Kontroll av produktionsöverensstämmelse av teknisk tjänst

Intern kontroll av produktionsöverensstämmelse

Typgodkännan- deprovning & godkännan- deprovning (1)

laboratorieinspektion av typgodkännandemyndig heten

Beviljat typgodkännande

Fabriksinspektion av typgodkännandemynd igheten

Ja

Nej

ISO 9002:2000 (0)

Känd sökande

Okänd sökande

Begäran om typgodkännande

Anmärkningar:

| (0) | Eller en standard som motsvarar denna med tillåten uteslutning av de krav som rör utformning och utveckling under punkt 7.3 i ISO 9002:2000 ”Kundtillfredsställelse och ständiga förbättringar”. |
| --- | --- |

(0)

| (1) | Dessa provningar ska utföras av den tekniska tjänsten. |
| --- | --- |

(1)

| (2) | Provningar i enlighet med bilaga 16






  a) | om ISO 9002:2000 inte används:






  i) | utförda av myndigheten eller den tekniska tjänsten under besöket enligt anmärkning 3a |
| --- | --- | --- | --- |

(2)

a)

om ISO 9002:2000 inte används:

i)

utförda av myndigheten eller den tekniska tjänsten under besöket enligt anmärkning 3a

| ii) | utförda av tillverkaren mellan besöken enligt anmärkning 3b |
| --- | --- |

ii)

utförda av tillverkaren mellan besöken enligt anmärkning 3b

| b) | om ISO 9002:2000 används: utförda av tillverkaren, där förfarandet kontrolleras under ett besök enligt anmärkning 3b. |
| --- | --- |

b)

om ISO 9002:2000 används: utförda av tillverkaren, där förfarandet kontrolleras under ett besök enligt anmärkning 3b.

| (3) | Myndighetens eller den tekniska tjänstens besök hos tillverkaren för inspektion och slumpmässiga stickprov






  a) | om ISO 9002:2000 inte används: två gånger om året |
| --- | --- | --- |

(3)

a)

om ISO 9002:2000 inte används: två gånger om året

| b) | om ISO 9002:2000 används: en gång om året. |
| --- | --- |

b)

om ISO 9002:2000 används: en gång om året.

---

BILAGA 15

FÖRKLARANDE ANMÄRKNINGAR

De förklarande anmärkningarna i denna bilaga avser tolkningssvårigheter av vissa bestämmelser i föreskrifterna. De är avsedda som riktlinjer för den tekniska tjänst som utför provningarna.

| | Punkt 2.10.1
  En snabbinställningsanordning kan också vara en anordning med roterande axel och fjäder liknande ett upprullningsdon med en manuell lossning. Inställningsanordningen ska provas enligt kraven i punkterna 7.2.2.5 och 7.2.3.1.3. |
| --- | --- |

Punkt 2.10.1

En snabbinställningsanordning kan också vara en anordning med roterande axel och fjäder liknande ett upprullningsdon med en manuell lossning. Inställningsanordningen ska provas enligt kraven i punkterna 7.2.2.5 och 7.2.3.1.3.

| | Punkt 2.19.2
  En semiuniversell fasthållningsanordning som är avsedd för montering i baksätet på fordon med både sedan- och kombikaross i vilka hela bältesenheten är identisk utgör en typ. |
| --- | --- |

Punkt 2.19.2

En semiuniversell fasthållningsanordning som är avsedd för montering i baksätet på fordon med både sedan- och kombikaross i vilka hela bältesenheten är identisk utgör en typ.

| | Punkt 2.19.3
  Betydelsen av förändringar av sitsens mått och/eller vikt, stoppning eller kollisionsskydd och energiupptagande egenskaper eller materialets färg ska beaktas vid bedömning av huruvida en ny typ skapats. |
| --- | --- |

Punkt 2.19.3

Betydelsen av förändringar av sitsens mått och/eller vikt, stoppning eller kollisionsskydd och energiupptagande egenskaper eller materialets färg ska beaktas vid bedömning av huruvida en ny typ skapats.

| | Punkterna 2.19.4. och 2.19.5
  Dessa punkter ska inte gälla säkerhetsbälten som godkänts separat enligt föreskrifter nr 16 och som krävs för att förankra fasthållningsanordningen i fordonet eller hålla fast barnet. |
| --- | --- |

Punkterna 2.19.4. och 2.19.5

Dessa punkter ska inte gälla säkerhetsbälten som godkänts separat enligt föreskrifter nr 16 och som krävs för att förankra fasthållningsanordningen i fordonet eller hålla fast barnet.

| | Punkt 6.1.2
  För bakåtvända fasthållningsanordningar säkerställs rätt placering av fasthållningsanordningens överkant i förhållande till barnprovdockans huvud genom att den största provdocka för vilken anordningen är avsedd monteras i det mest tillbakalutade läget och att det kontrolleras att en vågrät linje i ögonhöjd passerar under fasthållningsanordningens överkant. |
| --- | --- |

Punkt 6.1.2

För bakåtvända fasthållningsanordningar säkerställs rätt placering av fasthållningsanordningens överkant i förhållande till barnprovdockans huvud genom att den största provdocka för vilken anordningen är avsedd monteras i det mest tillbakalutade läget och att det kontrolleras att en vågrät linje i ögonhöjd passerar under fasthållningsanordningens överkant.

| | Punkt 6.1.8
  Kravet på 150 mm gäller även babyliftar. |
| --- | --- |

Punkt 6.1.8

Kravet på 150 mm gäller även babyliftar.

| | Punkt 6.2.4
  Gränsvärdet för godtagbar rörelse av axelbandet är att den undre kanten av axeldelen på det standardiserade säkerhetsbältet inte är lägre än provdockans armbåge då provdockan rört sig som mest framåt. |
| --- | --- |

Punkt 6.2.4

Gränsvärdet för godtagbar rörelse av axelbandet är att den undre kanten av axeldelen på det standardiserade säkerhetsbältet inte är lägre än provdockans armbåge då provdockan rört sig som mest framåt.

| | Punkt 6.2.9
  Det underförstås att detta också gäller de anordningar som har en sådan spärranordning även om det inte krävs för denna grupp. På så sätt kan provningen tillämpas på en anordning endast för grupp 2, men med föreskriven kraft, dvs. två gånger vikten för en provdocka av grupp 1. |
| --- | --- |

Punkt 6.2.9

Det underförstås att detta också gäller de anordningar som har en sådan spärranordning även om det inte krävs för denna grupp. På så sätt kan provningen tillämpas på en anordning endast för grupp 2, men med föreskriven kraft, dvs. två gånger vikten för en provdocka av grupp 1.

| | Punkt 7.1.3
  Vältningsprovningen ska utföras med samma installationsförfarande och parametrar som de som anges för den dynamiska provningen. |
| --- | --- |

Punkt 7.1.3

Vältningsprovningen ska utföras med samma installationsförfarande och parametrar som de som anges för den dynamiska provningen.

| | Punkt 7.1.3.1
  Det är inte tillåtet att stoppa riggen vid vältning. |
| --- | --- |

Punkt 7.1.3.1

Det är inte tillåtet att stoppa riggen vid vältning.

| | Punkt 7.1.4.1.4
  Punkten syftar till att säkerställa att fasthållningsanordningen klarar alla påförda belastningar under den dynamiska provningen genom att ursprungsplaceringen och ursprungskonfiguration behålls samtidigt som barnet hålls i läge. Varje förändring av ursprungskonfigurationen, inklusive förändringar i sätets lutning eller stödbenets längd, ska betraktas som ett fel. Varje fel i belastningsbärande delar eller komponenter, som kontaktpunkterna för säkerhetsbältet för vuxna (angivna som en bältesdragning), den rotationshämmande anordningen eller fasthållningsanordningens stolshölje, ska betraktas som ett fel, förutom om en sådan reaktion är tydligt angiven som en belastningsbegränsande funktion. |
| --- | --- |

Punkt 7.1.4.1.4

Punkten syftar till att säkerställa att fasthållningsanordningen klarar alla påförda belastningar under den dynamiska provningen genom att ursprungsplaceringen och ursprungskonfiguration behålls samtidigt som barnet hålls i läge. Varje förändring av ursprungskonfigurationen, inklusive förändringar i sätets lutning eller stödbenets längd, ska betraktas som ett fel. Varje fel i belastningsbärande delar eller komponenter, som kontaktpunkterna för säkerhetsbältet för vuxna (angivna som en bältesdragning), den rotationshämmande anordningen eller fasthållningsanordningens stolshölje, ska betraktas som ett fel, förutom om en sådan reaktion är tydligt angiven som en belastningsbegränsande funktion.

| | Punkt 7.1.4.1.10.1.2
  Med helt infälld menas att ingen del av benet, när det är i hopfällt läge, sticker ut utanför bottenplattans eller höljets yta, på så sätt att det inte har någon effekt på fasthållningsanordningens position på provningsbänken. Se följande exempel för förtydligande.

  Figur 1


  Exempel på helt infällda stödben




  stödben
  Fasthållningsanording
  stödben

  Figur 2


  Exempel på inte helt infällda stödben




  stödben
  Fasthållningsanording
  stödben |
| --- | --- |

Punkt 7.1.4.1.10.1.2

Med helt infälld menas att ingen del av benet, när det är i hopfällt läge, sticker ut utanför bottenplattans eller höljets yta, på så sätt att det inte har någon effekt på fasthållningsanordningens position på provningsbänken. Se följande exempel för förtydligande.

Figur 1

Exempel på helt infällda stödben

stödben

Fasthållningsanording

stödben

Figur 2

Exempel på inte helt infällda stödben

stödben

Fasthållningsanording

stödben

| | Punkt 7.1.4.2.2
  Lydelsen i denna punkt avser de accelerationer som utgör dragbelastningar i provdockans ryggrad. |
| --- | --- |

Punkt 7.1.4.2.2

Lydelsen i denna punkt avser de accelerationer som utgör dragbelastningar i provdockans ryggrad.

| | Punkt 7.1.4.1.3.1
  Synliga tecken på inträngning innebär inträngning i bukinsatsens modellera (under tryck från fasthållningsanordningen) men inte böjning av leran utan komprimering i horisontell riktning som kan framkallas av vanlig böjning av ryggraden. Se även tolkningen av punkt 6.2.4. |
| --- | --- |

Punkt 7.1.4.1.3.1

Synliga tecken på inträngning innebär inträngning i bukinsatsens modellera (under tryck från fasthållningsanordningen) men inte böjning av leran utan komprimering i horisontell riktning som kan framkallas av vanlig böjning av ryggraden. Se även tolkningen av punkt 6.2.4.

| | Punkt 7.2.1.5
  Den första meningen uppfylls om provdockans hand kan nå låsbeslaget. |
| --- | --- |

Punkt 7.2.1.5

Den första meningen uppfylls om provdockans hand kan nå låsbeslaget.

| | Punkt 7.2.2.1
  Denna ska användas för att säkerställa att separat godkända styrband enkelt ska kunna fästas och tas loss. |
| --- | --- |

Punkt 7.2.2.1

Denna ska användas för att säkerställa att separat godkända styrband enkelt ska kunna fästas och tas loss.

| | Punkt 7.2.4.1.1
  Två band krävs. Mät det första bandets brottbelastning. Mät bredden på det andra bandet vid 75 % av denna belastning. |
| --- | --- |

Punkt 7.2.4.1.1

Två band krävs. Mät det första bandets brottbelastning. Mät bredden på det andra bandet vid 75 % av denna belastning.

| | Punkt 7.2.4.4
  De föremål som kan tas isär eller träs ur och för vilka felaktig hopsättning är trolig för en ovan användare och kan ge upphov till en farlig konfiguration får inte tillåtas. |
| --- | --- |

Punkt 7.2.4.4

De föremål som kan tas isär eller träs ur och för vilka felaktig hopsättning är trolig för en ovan användare och kan ge upphov till en farlig konfiguration får inte tillåtas.

| | Punkt 8.1.2.2
  Med ”fastsatt på sätet” avses det provningssäte som föreskrivs i bilaga 6. Med ”specifika anordningar får” avses att en specifik fasthållningsanordning normalt ska provas med avseende på vältning när den är installerad på provningssätet men att provning på fordonssätet är tillåten. |
| --- | --- |

Punkt 8.1.2.2

Med ”fastsatt på sätet” avses det provningssäte som föreskrivs i bilaga 6. Med ”specifika anordningar får” avses att en specifik fasthållningsanordning normalt ska provas med avseende på vältning när den är installerad på provningssätet men att provning på fordonssätet är tillåten.

| | Punkt 8.1.3.6.3.2
  Den gångjärnsförsedda skivan eller en liknande böjlig anordning är avsedd att simulera att barnets kläder har tagits av och att selen därefter inte har justerats. Om barnet hålls fast med hjälp av ett system som utan yttre påverkan anpassas till barnets kroppsbyggnad (om bältet för vuxna används eller om selen innefattar automatiskt låsande eller nödlåsande upprullningsdon) är det inte nödvändigt att använda en gångjärnsförsedd skiva. För fasthållningsanordningar där längden på banden kan fixeras (exempelvis om selen saknar upprullningsdon eller om bältet för vuxna används med en spärranordning) är det ett krav att använda den gångjärnsförsedda skivan. Den gångjärnsförsedda skivan ska användas vid uppställning av en fasthållningsanordningn som använder kollisionsskydd med bälten. |
| --- | --- |

Punkt 8.1.3.6.3.2

Den gångjärnsförsedda skivan eller en liknande böjlig anordning är avsedd att simulera att barnets kläder har tagits av och att selen därefter inte har justerats. Om barnet hålls fast med hjälp av ett system som utan yttre påverkan anpassas till barnets kroppsbyggnad (om bältet för vuxna används eller om selen innefattar automatiskt låsande eller nödlåsande upprullningsdon) är det inte nödvändigt att använda en gångjärnsförsedd skiva. För fasthållningsanordningar där längden på banden kan fixeras (exempelvis om selen saknar upprullningsdon eller om bältet för vuxna används med en spärranordning) är det ett krav att använda den gångjärnsförsedda skivan. Den gångjärnsförsedda skivan ska användas vid uppställning av en fasthållningsanordningn som använder kollisionsskydd med bälten.

| | Punkt 8.2.2.1.1
  Med ”med beaktande av normala användningsförhållanden” innebär att denna provning bör utföras med fasthållningsanordningen monterad i provningssätet eller fordonssätet men utan provdocka.
  Provdockan ska endast användas för att placera inställningsanordningen. I första hand ska banden ställas in enligt punkt 8.1.3.6.3.2 eller 8.1.3.6.3.3 (beroende på vilken som är tillämplig). Provningen ska sedan utföras efter det att provdockan avlägsnats. |
| --- | --- |

Punkt 8.2.2.1.1

Med ”med beaktande av normala användningsförhållanden” innebär att denna provning bör utföras med fasthållningsanordningen monterad i provningssätet eller fordonssätet men utan provdocka.

Provdockan ska endast användas för att placera inställningsanordningen. I första hand ska banden ställas in enligt punkt 8.1.3.6.3.2 eller 8.1.3.6.3.3 (beroende på vilken som är tillämplig). Provningen ska sedan utföras efter det att provdockan avlägsnats.

| | Punkt 8.2.5.2.6
  Denna punkt ska inte gälla de styrband som är separat godkända enligt dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

Punkt 8.2.5.2.6

Denna punkt ska inte gälla de styrband som är separat godkända enligt dessa föreskrifter.

| | Punkt 10.1.3
  I fråga om utökningar där ändringarna endast berör en grupp av fasthållningsanordningar ska utökningsprovningar endast utföras för den gruppen, och om resultatet för huvudets utslag är sämre än det tidigare mest ogynnsamma resultatet för fasthållningsanordningen (för alla grupper i det ursprungliga godkännandet eller senare utökningar) ska nya provningar för godkännande av tillverkningen genomföras. Om huvudets utslag inte är sämre än vid föregående provningar för godkännande eller utökningar (förutom provningar för godkännande av tillverkning) är ytterligare provningar för godkännande av tillverkningen inte nödvändiga.
  Om ändringarna berör mer än en grupp, exempelvis om en grupp av fasthållningsanordningar 2/3 utökas för att inkludera grupp 1 men ändringen kan beröra gruppen 2/3 (exempelvis förstärkning) ska provningar för grupp 1 och det mest ogynnsamma resultatet i grupp 2/3 (det ursprungliga godkännandet) användas. Om något resultat är sämre än vid det ursprungliga godkännandet eller föregående utökning (förutom provningar för godkännande av tillverkning) ska provningar för godkännande av tillverkning utföras utifrån det nya mest ogynnsamma resultatet.
  Jämförelse ska alltid göras mot det mest ogynnsamma resultat av alla provningar för godkännande och utökning (förutom provningar för godkännande av tillverkning). |
| --- | --- |

Punkt 10.1.3

I fråga om utökningar där ändringarna endast berör en grupp av fasthållningsanordningar ska utökningsprovningar endast utföras för den gruppen, och om resultatet för huvudets utslag är sämre än det tidigare mest ogynnsamma resultatet för fasthållningsanordningen (för alla grupper i det ursprungliga godkännandet eller senare utökningar) ska nya provningar för godkännande av tillverkningen genomföras. Om huvudets utslag inte är sämre än vid föregående provningar för godkännande eller utökningar (förutom provningar för godkännande av tillverkning) är ytterligare provningar för godkännande av tillverkningen inte nödvändiga.

Om ändringarna berör mer än en grupp, exempelvis om en grupp av fasthållningsanordningar 2/3 utökas för att inkludera grupp 1 men ändringen kan beröra gruppen 2/3 (exempelvis förstärkning) ska provningar för grupp 1 och det mest ogynnsamma resultatet i grupp 2/3 (det ursprungliga godkännandet) användas. Om något resultat är sämre än vid det ursprungliga godkännandet eller föregående utökning (förutom provningar för godkännande av tillverkning) ska provningar för godkännande av tillverkning utföras utifrån det nya mest ogynnsamma resultatet.

Jämförelse ska alltid göras mot det mest ogynnsamma resultat av alla provningar för godkännande och utökning (förutom provningar för godkännande av tillverkning).

---

BILAGA 16

KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

1.   PROVNINGAR

Fasthållningsanordningar för barn ska visa att de uppfyller de krav som ligger till grund för följande provningar:

| 1.1 | Kontroll av låsgräns och nödlåsande upprullningsdons hållbarhet
  I enlighet med bestämmelserna i punkt 8.2.4.3 i den mest ogynnsamma riktningen efter att ha genomgått den hållbarhetsprovning som beskrivs i punkterna 8.2.4.2, 8.2.4.4 och 8.2.4.5 enligt kravet i punkt 7.2.3.2.6. |
| --- | --- |

1.1

Kontroll av låsgräns och nödlåsande upprullningsdons hållbarhet

I enlighet med bestämmelserna i punkt 8.2.4.3 i den mest ogynnsamma riktningen efter att ha genomgått den hållbarhetsprovning som beskrivs i punkterna 8.2.4.2, 8.2.4.4 och 8.2.4.5 enligt kravet i punkt 7.2.3.2.6.

| 1.2 | Kontroll av automatiskt låsande upprullningsdons hållbarhet
  I enlighet med bestämmelserna i punkt 8.2.4.2 kompletterade med provningarna i punkterna 8.2.4.4 och 8.2.4.5 enligt kravet i punkt 7.2.3.1.3. |
| --- | --- |

1.2

Kontroll av automatiskt låsande upprullningsdons hållbarhet

I enlighet med bestämmelserna i punkt 8.2.4.2 kompletterade med provningarna i punkterna 8.2.4.4 och 8.2.4.5 enligt kravet i punkt 7.2.3.1.3.

| 1.3 | Provning av bandens hållfasthet efter konditionering
  Enligt det förfarande som beskrivs i punkt 7.2.4.2 efter konditionering enligt kraven i punkterna 8.2.5.2.1–8.2.5.2.5.
  1.3.1   Provning av bandens hållfasthet efter nötning
  Enligt det förfarande som beskrivs i punkt 7.2.4.2 efter konditionering enligt de krav som beskrivs i punkt 8.2.5.2.6. |
| --- | --- |

1.3

Provning av bandens hållfasthet efter konditionering

Enligt det förfarande som beskrivs i punkt 7.2.4.2 efter konditionering enligt kraven i punkterna 8.2.5.2.1–8.2.5.2.5.

1.3.1   Provning av bandens hållfasthet efter nötning

Enligt det förfarande som beskrivs i punkt 7.2.4.2 efter konditionering enligt de krav som beskrivs i punkt 8.2.5.2.6.

| 1.4 | Provning av mikroglidning
  Enligt det förfarande som beskrivs i punkt 8.2.3 i dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

1.4

Provning av mikroglidning

Enligt det förfarande som beskrivs i punkt 8.2.3 i dessa föreskrifter.

| 1.5 | Energiupptagning
  Enligt bestämmelserna i punkt 7.1.2 i dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

1.5

Energiupptagning

Enligt bestämmelserna i punkt 7.1.2 i dessa föreskrifter.

| 1.6 | Kontroll av prestandakrav för fasthållningsanordningar för barn när de genomgår lämplig dynamisk provning
  Enligt bestämmelserna i punkt 8.1.3 med ett låsbeslag som förkonditionerats enligt kraven i punkt 7.2.1.7 så att tillämpliga krav i punkterna 7.1.4 (för fasthållningsanordningens totala prestanda) och 7.2.1.8.1 (för ett låsbeslags prestanda under belastning) uppfylls. |
| --- | --- |

1.6

Kontroll av prestandakrav för fasthållningsanordningar för barn när de genomgår lämplig dynamisk provning

Enligt bestämmelserna i punkt 8.1.3 med ett låsbeslag som förkonditionerats enligt kraven i punkt 7.2.1.7 så att tillämpliga krav i punkterna 7.1.4 (för fasthållningsanordningens totala prestanda) och 7.2.1.8.1 (för ett låsbeslags prestanda under belastning) uppfylls.

| 1.7 | Temperaturprovning
  Enligt bestämmelserna i punkt 7.1.5 i dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

1.7

Temperaturprovning

Enligt bestämmelserna i punkt 7.1.5 i dessa föreskrifter.

2.   PROVNINGSFREKVENS OCH RESULTAT

2.1   Provningsfrekvensen enligt kraven i punkterna 1.1–1.5 och 1.7 ska styras av statistik och vara slumpmässigt grundad i enlighet med något av de normala kvalitetssäkringsförfarandena och ska utföras minst en gång om året.

2.2   Minimivillkor för kontroll av överensstämmelse för fasthållningsanordningar för barn av kategorierna universella, semiuniversella och begränsade med avseende på de dynamiska provningarna enligt punkt 1.6.

Innehavaren av ett godkännande ska efter överenskommelse med berörda myndigheter övervaka kontrollen av överensstämmelse med metoden för kontroll av sats (punkt 2.2.1) eller med metoden för fortlöpande kontroll (punkt 2.2.2).

2.2.1   Kontroll av tillverkningssats för fasthållningsanordningar för barn

2.2.1.1   Innehavaren av ett godkännande ska dela in fasthållningsanordningarna i satser som är så enhetliga som möjligt i fråga om de råvaror eller mellanprodukter som används vid deras tillverkning (olika färger på hölje, olika utformningar av sele) och i fråga om tillverkningsförhållandena. Antalet i en sats får inte överstiga 5 000 enheter.

Med berörda myndigheters samtycke kan provningarna utföras av den tekniska tjänsten eller på innehavaren av godkännandets ansvar.

2.2.1.2   Ur varje sats ska ett prov tas i enlighet med bestämmelserna i punkt 2.2.1.4. Provet får tas innan satsen är fullständig, förutsatt att provet ingår i en sats som till minst 20 % består av den slutgiltiga satsmängden.

2.2.1.3   Egenskaperna hos fasthållningsanordningarna och det antal dynamiska provningar som ska utföras anges i punkt 2.2.1.4.

2.2.1.4   För att godtas ska en sats fasthållningsanordningar uppfylla följande villkor:

| Antal i satsen | Antal prov/egenskaper hos anordningar | Sammanlagt antal prov | Kriterier för godtagande | Kriterier för förkastande | Grad av kontroll |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| N < 500 | Första = 1MH | 1 | 0 | — | Normal |
| Andra = 1 MH | 2 | 1 | 2 |
| 500 < N < 5 000 | Första = 1MH + 1LH | 2 | 0 | 2 | Normal |
| Andra = 1MH + 1LH | 4 | 1 | 2 |
| N < 500 | Första = 2MH | 2 | 0 | 2 | Förstärkt |
| Andra = 2MH | 4 | 1 | 2 |
| 500 < N < 5 000 | Första = 2MH + 2LH | 4 | 0 | 2 | Förstärkt |
| Andra = 2MH + 2LH | 8 | 1 | 2 |

Antal i satsen

Antal prov/egenskaper hos anordningar

Sammanlagt antal prov

Kriterier för godtagande

Kriterier för förkastande

Grad av kontroll

N < 500

Första = 1MH

1

0

—

Normal

Andra = 1 MH

2

1

2

500 < N < 5 000

Första = 1MH + 1LH

2

0

2

Normal

Andra = 1MH + 1LH

4

1

2

N < 500

Första = 2MH

2

0

2

Förstärkt

Andra = 2MH

4

1

2

500 < N < 5 000

Första = 2MH + 2LH

4

0

2

Förstärkt

Andra = 2MH + 2LH

8

1

2

Anmärkning:

| | MH betecknar en hårdare konfiguration (de mest ogynnsamma resultat som uppnåtts vid godkännande eller utökning av godkännande). |
| --- | --- |

MH betecknar en hårdare konfiguration (de mest ogynnsamma resultat som uppnåtts vid godkännande eller utökning av godkännande).

| | LH betecknar en mindre hård konfiguration. |
| --- | --- |

LH betecknar en mindre hård konfiguration.

Denna dubbla provtagningsplan fungerar enligt följande:

| | Om det första provet vid en normal kontroll inte innehåller några defekta enheter godtas satsen utan att ett andra prov tas. Om det första provet innehåller två defekta enheter förkastas satsen. Om det första provet slutligen innehåller en defekt enhet tas ett andra prov varvid det är det sammanlagda antalet som ska uppfylla villkoret i kolumn 5 i ovanstående tabell. |
| --- | --- |

Om det första provet vid en normal kontroll inte innehåller några defekta enheter godtas satsen utan att ett andra prov tas. Om det första provet innehåller två defekta enheter förkastas satsen. Om det första provet slutligen innehåller en defekt enhet tas ett andra prov varvid det är det sammanlagda antalet som ska uppfylla villkoret i kolumn 5 i ovanstående tabell.

| | Om två av fem på varandra följande satser förkastas sker en övergång från normal kontroll till skärpt kontroll. Den normala kontrollen återupptas om fem på varandra följande satser godtas. |
| --- | --- |

Om två av fem på varandra följande satser förkastas sker en övergång från normal kontroll till skärpt kontroll. Den normala kontrollen återupptas om fem på varandra följande satser godtas.

| | Om en sats förkastas anses tillverkningen brista i överensstämmelse och satsen får inte frisläppas. |
| --- | --- |

Om en sats förkastas anses tillverkningen brista i överensstämmelse och satsen får inte frisläppas.

| | Om två på varandra följande satser som genomgått den skärpta kontrollen förkastas ska bestämmelserna i punkt 13 tillämpas. |
| --- | --- |

Om två på varandra följande satser som genomgått den skärpta kontrollen förkastas ska bestämmelserna i punkt 13 tillämpas.

2.2.1.5   Kontroll av överensstämmelse hos fasthållningsanordningar för barn utförs med början i den sats som tillverkats efter den första sats som genomgått godkännande av tillverkningen.

2.2.1.6   De provningsresultat som beskrivs i punkt 2.2.1.4 får inte överstiga L, där L är det gränsvärde som föreskrivs för varje godkännandeprovning.

2.2.2   Fortlöpande kontroll

2.2.2.1   Innehavaren av ett godkännande ska vara skyldig att på statistisk grund och genom provtagning utföra en fortlöpande kvalitetskontroll av sin tillverkningsprocess. Med berörda myndigheters samtycke kan provningarna utföras av den tekniska tjänsten eller på innehavaren av godkännandets ansvar som också ansvarar för produktens spårbarhet.

2.2.2.2   Proven ska tas i enlighet med bestämmelserna i punkt 2.2.2.4.

2.2.2.3   Egenskaperna hos fasthållningsanordningarna väljs slumpmässigt och de provningar som ska utföras beskrivs i punkt 2.2.2.4.

2.2.2.4   Kontrollen ska uppfylla följande krav.

| Valda fasthållningsanordningar | Grad av kontroll |
| --- | --- |
| 0,02 % innebär en fasthållningsanordning som valts per 5 000 tillverkade | Normal |
| 0,05 % innebär en fasthållningsanordning som valts per 2 000 tillverkade | Förstärkt |

Valda fasthållningsanordningar

Grad av kontroll

0,02 % innebär en fasthållningsanordning som valts per 5 000 tillverkade

Normal

0,05 % innebär en fasthållningsanordning som valts per 2 000 tillverkade

Förstärkt

Denna dubbla provtagningsplan fungerar enligt följande:

| | Om fasthållningsanordningen befinns överensstämma, överensstämmer tillverkningen. |
| --- | --- |

Om fasthållningsanordningen befinns överensstämma, överensstämmer tillverkningen.

| | Om fasthållningsanordningen inte uppfyller kraven ska en andra fasthållningsanordning väljas. |
| --- | --- |

Om fasthållningsanordningen inte uppfyller kraven ska en andra fasthållningsanordning väljas.

| | Om denna andra fasthållningsanordning uppfyller kraven överensstämmer tillverkningen. |
| --- | --- |

Om denna andra fasthållningsanordning uppfyller kraven överensstämmer tillverkningen.

| | Om båda (den första och den andra) fasthållningsanordningarna inte uppfyller kraven överensstämmer inte tillverkningen och de fasthållningsanordningar som sannolikt uppvisar samma fel ska återkallas och erforderliga åtgärder ska vidtas för att återställa tillverkningens överensstämmelse. |
| --- | --- |

Om båda (den första och den andra) fasthållningsanordningarna inte uppfyller kraven överensstämmer inte tillverkningen och de fasthållningsanordningar som sannolikt uppvisar samma fel ska återkallas och erforderliga åtgärder ska vidtas för att återställa tillverkningens överensstämmelse.

| | Skärpt kontroll ska ersätta normal kontroll om tillverkningen måste återkallas två gånger per 10 000 fasthållningsanordningar som tillverkats i följd. |
| --- | --- |

Skärpt kontroll ska ersätta normal kontroll om tillverkningen måste återkallas två gånger per 10 000 fasthållningsanordningar som tillverkats i följd.

| | Normal kontroll återupptas om 10 000 fasthållningsanordningar som tillverkats i följd befinns överensstämma. |
| --- | --- |

Normal kontroll återupptas om 10 000 fasthållningsanordningar som tillverkats i följd befinns överensstämma.

| | Om den tillverkning som underkastats den skärpta kontrollen återkallats vid två på varandra följande tillfällen tillämpas bestämmelserna i punkt 13. |
| --- | --- |

Om den tillverkning som underkastats den skärpta kontrollen återkallats vid två på varandra följande tillfällen tillämpas bestämmelserna i punkt 13.

2.2.2.5   Den fortlöpande kontrollen av fasthållningsanordningar för barn utförs med början efter godkännandet av tillverkningen.

2.2.2.6   De provningsresultat som beskrivs i punkt 2.2.2.4 får inte överstiga L, där L är det gränsvärde som föreskrivs för varje godkännandeprovning.

2.3   För inbyggda fordonsspecifika anordningar ska följande provningsfrekvenser gälla:

| Fasthållningsanordningar för barn, förutom bälteskuddar: | En gång per 8 veckor |
| --- | --- |
| Bälteskuddar: | En gång per 12 veckor |

Fasthållningsanordningar för barn, förutom bälteskuddar:

En gång per 8 veckor

Bälteskuddar:

En gång per 12 veckor

Vid varje provning ska alla bestämmelser i punkterna 7.1.4 och 7.2.1.8.1 vara uppfyllda. Om alla provningar under ett år visar tillfredsställande resultat får tillverkaren, efter överenskommelse med typgodkännandemyndigheten, minska frekvenserna enligt följande:

| Fasthållningsanordningar för barn, förutom bälteskuddar: | En gång per 16 veckor |
| --- | --- |
| Bälteskuddar: | En gång per 24 veckor |

Fasthållningsanordningar för barn, förutom bälteskuddar:

En gång per 16 veckor

Bälteskuddar:

En gång per 24 veckor

En minsta frekvens av en provning per år ska emellertid medges om den årliga tillverkningen är 1 000 fasthållningsanordningar eller mindre.

2.3.1   För fordonsspecifika anordningar enligt punkt 2.1.2.4.1 kan tillverkaren av fasthållningsanordningen välja förfaranden för tillverkningens överensstämmelse antingen enligt punkt 2.2 på ett provningssäte eller enligt punkt 2.3 i ett fordonskarosseri.

2.3.2   Om ett provexemplar inte godkänns vid en viss provning som det genomgått ska en ny provning enligt samma krav utföras på minst tre andra provexemplar. Om ett av dem inte klarar dynamiska provningar anses tillverkningen brista i överensstämmelse och frekvensen ska höjas till den högre nivån om den lägre användes enligt punkt 2.3 och erforderliga åtgärder ska vidtas för att återställa tillverkningens överensstämmelse.

2.4   Om tillverkningen befinns brista i överensstämmelse enligt punkt 2.2.1.4, 2.2.2.4 eller 2.3.2 ska innehavaren av godkännandet eller dennes behöriga ombud

| 2.4.1 | meddela den typgodkännandemyndighet som utfärdat typgodkännandet med uppgift om vilka åtgärder som vidtagits för att återställa tillverkningens överensstämmelse. |
| --- | --- |

2.4.1

meddela den typgodkännandemyndighet som utfärdat typgodkännandet med uppgift om vilka åtgärder som vidtagits för att återställa tillverkningens överensstämmelse.

2.5   Tillverkaren ska varje kvartal meddela typgodkännandemyndigheten tillverkningsvolym per godkännandenummer och ge möjlighet att fastställa vilka produkter som motsvarar detta godkännandenummer.

---

BILAGA 17

PROVNING AV ENERGIUPPTAGANDE MATERIAL

1.   HUVUDFORM

1.1   Huvudformen ska bestå av ett solitt halvklot av trä med ett tillsatt mindre sfäriskt segment som visas i figur A. Det ska vara konstruerat så att det kan falla fritt längs den markerade axeln och det ska vara förberett för montering av accelerometer för att mäta accelerationen i fallriktningen.

1.2   Huvudformens totala vikt, inkl. accelerometern, ska vara 2,75 ± 0,05 kg.

Figur A

Huvudform

Mått i mm

fallriktning

2.   MÄTUTRUSTNING

Accelerationen ska registreras under provningen med utrustning enligt kanalfrekvensklass 1 000 såsom anges i senaste versionen av ISO 6487.

3.   FÖRFARANDE

3.1   Den färdigmonterade fasthållningsanordningen ska placeras på islagsområdet på ett jämnt, fast underlag, med minsta mått 500 × 500 mm, så att islagsriktningen är vinkelrät mot fasthållningsanordningens inneryta i islagsområdet.

3.2   Höj huvudformen till en höjd av 100 – 0/+ 5 mm från de översta ytorna på den färdigmonterade fasthållningsanordningen till huvudformens lägsta punkt och låt den falla. Registrera den acceleration som påverkar huvudformen vid islaget.

---

BILAGA 18

METOD FÖR FASTSTÄLLANDE AV HUVUDETS ISLAGSYTA PÅ ANORDNINGAR MED RYGGSTÖD OCH FASTSTÄLLANDE AV MINSTA STORLEK PÅ SIDOSTÖD FÖR BAKÅTVÄNDA ANORDNINGAR

| 1. | Anordningen placeras på provningssätet så som beskrivs i bilaga 6. Lutningsbara anordningar ska ställas in i så upprätt läge som möjligt. Den minsta provdockan placeras i anordningen enligt tillverkarens anvisningar. En punkt A markeras på ryggstödet på samma vågräta nivå som axeln på den minsta provdockan vid en punkt 2 cm innanför armens utsida. Alla inre ytor ovanför det vågräta plan som går genom punkten A ska provas enligt bilaga 17. Dessa ytor ska omfatta rygg- och sidostöden, inkl. sidostödens inre kant (rundningsområde). I fråga om babyliftanordningar där en symmetrisk installering av provdockan inte är möjlig på grund av anordningen och tillverkarens anvisningar ska det område som uppfyller kraven i bilaga 17 vara alla innerytor ovanför den ovannämnda punkten A i riktning mot huvudet, när de mäts med provdockan i babyliften i det mest ogynnsamma läge som är förenligt med tillverkarens anvisningar och med babyliften placerad i provningsbänken.
  Om en symmetrisk installering av provdockan i babyliften är möjlig ska samtliga inre ytor överensstämma med bilaga 17. |
| --- | --- |

1.

Om en symmetrisk installering av provdockan i babyliften är möjlig ska samtliga inre ytor överensstämma med bilaga 17.

| 2. | För bakåtvända anordningar ska det finnas sidostöd med ett djup som är minst 90 mm, uppmätt från mitten av ryggstödets yta. Dessa sidostöd ska börja vid det vågräta plan som går genom punkten A och fortsätta till ryggstödets översta punkt. Med början i en punkt 90 mm under ryggstödets översta punkt får sidostödens djup gradvis minskas. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Kravet i punkt 2 om en minsta storlek på sidostöden gäller inte fordonsspecifika fasthållningsanordningar av viktgrupperna II och III som är avsedda att användas i bagageutrymmet enligt punkt 6.1.2 i dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

3.

---

BILAGA 19

BESKRIVNING AV KONDITIONERING AV INSTÄLLNINGSANORDNINGAR SOM ÄR DIREKT MONTERADE PÅ FASTHÅLLNINGSANORDNINGAR FÖR BARN

Figur 1

1,25 kg

fast rulle

fast rulle

1.   METOD

1.1   Sedan banden ställts in i referensläget enligt punkt 8.2.7 dras minst 50 mm av bandet ut från den integrerade selen genom att dra i bandets fria ände.

1.2   Fäst den justerade delen av selen i draganordningen A.

1.3   Aktivera inställningsanordningen och dra in minst 150 mm av bandet i selen. Detta utgör hälften av en cykel och placerar draganordningen A i maximalt utdraget bandläge.

1.4   Anslut den fria änden av bandet till draganordning B.

2.   CYKELN BESTÅR AV FÖLJANDE:

| 2.1 | Dra B i minst 150 mm medan A inte sträcker selen. |
| --- | --- |

2.1

Dra B i minst 150 mm medan A inte sträcker selen.

| 2.2 | Aktivera inställningsanordningen och dra A medan B inte sträcker bandets fria ände. |
| --- | --- |

2.2

Aktivera inställningsanordningen och dra A medan B inte sträcker bandets fria ände.

| 2.3 | Vid dragningens slut avaktiveras inställningsanordningen. |
| --- | --- |

2.3

Vid dragningens slut avaktiveras inställningsanordningen.

| 2.4 | Upprepa cykeln såsom anges i punkt 7.2.2.7 i dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

2.4

Upprepa cykeln såsom anges i punkt 7.2.2.7 i dessa föreskrifter.

---

BILAGA 20

TYPISK ANORDNING FÖR PROVNING AV LÅSBESLAGETS HÅLLFASTHET

Image 70

mått in mm

a = ytan vid A:

dragkraft

3 eller 5 band

låsbeslag

dragkraft

---

BILAGA 21

INSTALLATION FÖR DYNAMISK KROCKPROVNING

placering av eventuell spärr

Isofix- förankringar mellan säte och ryggstöd

provdyna

provsläde

tryckmätare 1

tryckmätare 2

standardupp rullningsdon

B-stolpe

stolpbygel

1.   METOD

1.1   Endast höftbälte

Tryckmätare 1 ska monteras i det yttre läge som visas ovan. Fasthållningsanordningen ska installeras och referensbältet sträckas till det yttre läget så att en belastning av 75 ± 5 N uppnås i det yttre läget.

1.2   Höft- och diagonalbälte

1.2.1   Tryckmätare 1 ska monteras i det yttre läge som visas ovan. Fasthållningsanordningen ska installeras i rätt läge. Om en spärranordning är monterad på fasthållningsanordningen och verkar på axelbandet ska tryckmätare 2 placeras i ett lämpligt läge bakom fasthållningsanordningen mellan spärranordningen och låsbeslaget så som visas ovan. Om ingen spärranordning är monterad eller om spärranordningen är monterad i låsbeslaget, ska tryckmätaren placeras i ett lämpligt läge mellan stolpbygeln och fasthållningsanordningen.

1.2.2   Höftdelen av referensbältet ska ställas in för att uppnå en spänning av 50 ±5 N vid tryckmätare 1. Ett kritmärke ska göras på bandet där det passerar genom det simulerade låsbeslaget. Med bältet i detta läge ska axelbandet ställas in för att uppnå en spänning av 50 ± 5 N vid tryckmätare 2 genom att bandet antingen låses vid bandlåset i fasthållningsanordningen eller genom att bältet dras nära det standardiserade upprullningsdonet.

1.2.3   Allt band från upprullningsdonets rulle ska dras ut och sedan åter rullas upp med en dragkraft i bältet av 4 ± 3 N mellan upprullningsdonet och stolpbygeln. Rullen ska låsas före den dynamiska provningen. Den dynamiska krockprovningen ska därefter utföras.

1.2.4   Det ska kontrolleras att fasthållningsanordningen överensstämmer med punkt 6.2.1.3 innan uppsättningen inleds. Om det uppstår en ändring i installeringsspänningen på grund av ändrad vinkelfunktion ska det förhållande som ger minst spänd installering provas, uppsättningen utföras och sträckas till sitt mest sträckta läge varefter fasthållningsanordningen ska omplaceras i det mest ogynnsamma läget utan att bilbältet för vuxna spänns om. Den dynamiska provningen ska därefter utföras.

1.3   Isofix-fäste

För en Isofix-fasthållningsanordning för barn med inställbara Isofix-förankringar med placering i området mellan sittdynan och ryggstödet. Fäst den obelastade Isofix-fasthållningsanordningen i förankringarna H1-H2 i området mellan sittdynan och ryggstödet samt i ett lämpligt provningsläge. Låt låsmekanismerna på Isofix-fasthållningsanordningen dra den obelastade Isofix-fasthållningsanordningen mot området mellan sittdynan och ryggstödet. Tillför som bistånd till låsmekanismens självspännande effekt en ytterligare kraft av 135 ± 15 N i ett plan som är parallellt med ytan på provningsbänkens sittdyna och i riktning mot området mellan sittdynan och ryggstödet för att på så sätt övervinna friktionen mellan Isofix-fasthållningsanordningen och sittdynan. Denna kraft ska tillföras på eller jämnt fördelas runt mittlinjen på Isofix-fasthållningsanordningen och på en höjd av högst 100 mm över ytan på provningsbänkens sittdyna. Vid behov ska den övre hållremmen ställas in så att en spänning av 50 ± 5 N uppnås (*1). Placera en lämplig provdocka i fasthållningsanordningen efter det att Isofix-fasthållningsanordningen ställts in på detta sätt.

Anmärkning:

| 1. | Installeringen utförs sedan provdockan monterats i fasthållningsanordningen enligt punkterna 1.1 och 1.2. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Då provningsskumdynan kommer att komprimeras efter det att fasthållningsanordningen installerats ska den dynamiska provningen utföras högst 10 min efter installeringen om så är möjligt. För att dynan ska återhämta sig ska den kortaste tiden mellan två provningar med samma dyna vara 20 min. |
| --- | --- |

2.

| 3. | De tryckmätare som placerats direkt på banden behöver inte vara elektriskt anslutna men ska sitta kvar på sina platser under den dynamiska provningen. Vikten på varje mätare får inte vara högre än 250 g. Alternativt kan höftbältets tryckmätare ersättas av en tryckmätare som monterats vid förankringspunkten. |
| --- | --- |

3.

| 4. | I fråga om fasthållningsanordningar som utrustats med anordningar som avses öka spänningen i säkerhetsbältet för vuxna ska provningsmetoden vara följande:
  Fasthållningsanordningen för barn installeras som krävs i denna bilaga och därefter anbringas den sträckanordning som anges i tillverkarens anvisningar. Om anordningen inte kan anbringas på grund av för hög spänning ska den anses som en oaccceptabel anordning. |
| --- | --- |

4.

Fasthållningsanordningen för barn installeras som krävs i denna bilaga och därefter anbringas den sträckanordning som anges i tillverkarens anvisningar. Om anordningen inte kan anbringas på grund av för hög spänning ska den anses som en oaccceptabel anordning.

| 5. | Ingen ytterligare kraft får tillföras fasthållningsanordningen utom det minimum som krävs för att uppnå de korrekta installeringskrafter som anges i punkterna 1.1 och 1.2.2. |
| --- | --- |

5.

| 6. | I fråga om den babylift som installerats enligt punkt 8.1.3.5.6 i dessa föreskrifter ska anslutningen mellan säkerhetsbältet för vuxna och fasthållningsanordningen simuleras. En 500 mm lång fri ände av säkerhetsbältet för vuxna (uppmätt enligt bilaga 13) ansluts med hjälp av den förankringsplatta som föreskrivs i bilaga 13 till de föreskrivna förankringspunkterna. Fasthållningsanordningen ansluts därefter till den fria änden på säkerhetsbältena för vuxna. Spänningen i säkerhetsbältet för vuxna, uppmätt mellan förankringspunkten och fasthållningsanordningen, ska vara 50 ± 5 N. |
| --- | --- |

6.

---

(*1)  I fråga om fasthållningsanordningar som utrustats med anordningar som avses öka spänningen i den övre hållremmen ska provningsmetoden vara följande:

Installera Isofix-fasthållningsanordningen för barn så som krävs i denna bilaga och anbringa därefter åtdragningsanordningen enligt tillverkarens anvisningar. Om anordningen inte kan anbringas på grund av för hög spänning ska den anses vara oaccceptabel.

---

BILAGA 22

PROVNING FÖR BÅLENS UNDRE DEL

Figur 1

Avkortad del av provdocka P10

Material: EPS (40–45 g/l)

110 DIA

10,0 blend RAD (TYP)

125 RAD

55 RAD

3,2°

9,5°

80 RAD (TYP)

220 RAD

160

Figur 2

Dragprovning av bälteskudde med del av provdocka

---

BILAGA 23

ANORDNING FÖR ANBRINGANDE AV LAST

Anordning för anbringande av last I

Image 74

vy framifrån

skala: 1:2

snittvy B-B

snittvy A-A

detalj C

skala: 1:1

| Töjningslängd | (+/– 5 mm) | | | | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | Provdocka P/Q 0 | Provdocka P/Q 3/4 | P/Q 1,5 | P/Q 3 | P/Q 6 | P/Q 10 |
| Huvudbälte | 1 000 mm | 1 000 mm | 1 000 mm | 1 200  mm | 1 200  mm | 1 200  mm |
| Axelbälte | 750 mm | 850 mm | 950 mm | 1 000 mm | 1 100 mm | 1 300 mm |
| Grenbälte | 300 mm | 350 mm | 400 mm | 400 mm | 450 mm | 570 mm |
| Höftbälte | 400 mm | 500 mm | 550 mm | 600 mm | 700 mm | 800 mm |
| Mått X | 120 mm | 130 mm | 140 mm | 140 mm | 150 mm | 160 mm |

Töjningslängd

(+/– 5 mm)

Provdocka P/Q 0

Provdocka P/Q 3/4

P/Q 1,5

P/Q 3

P/Q 6

P/Q 10

Huvudbälte

1 000 mm

1 000 mm

1 000 mm

1 200  mm

1 200  mm

1 200  mm

Axelbälte

750 mm

850 mm

950 mm

1 000 mm

1 100 mm

1 300 mm

Grenbälte

300 mm

350 mm

400 mm

400 mm

450 mm

570 mm

Höftbälte

400 mm

500 mm

550 mm

600 mm

700 mm

800 mm

Mått X

120 mm

130 mm

140 mm

140 mm

150 mm

160 mm

| Nr | Benämning | Uppgifter | Antal |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Huvudbälte – 39 mm | — | 1 |
| 2 | Axelbälte vänster-höger – 39 mm | — | 2 |
| 3 | Grenbälte – 39 mm | — | 1 |
| 4 | Höftbälte – 39 mm | — | 1 |
| 5 | Sömmönster (30 × 17) | Söm: 77, tråd: 30 | 8 |
| 6 | Plastlåsbeslag | | 2 |
| 7 | Sömmönster (2 × 37) | Söm: 77, tråd: 30 | 2 |

Nr

Benämning

Uppgifter

Antal

1

Huvudbälte – 39 mm

—

1

2

Axelbälte vänster-höger – 39 mm

—

2

3

Grenbälte – 39 mm

—

1

4

Höftbälte – 39 mm

—

1

5

Sömmönster (30 × 17)

Söm: 77, tråd: 30

8

6

Plastlåsbeslag

2

7

Sömmönster (2 × 37)

Söm: 77, tråd: 30

2

| Sömmönster | Min. kraft |
| --- | --- |
| 12 × 12 mm | 3,5 kN |
| 30 × 12 mm | 5,3 kN |
| 30 × 17 mm | 5,3 kN |
| 30 × 30 mm | 7,0 kN |

Sömmönster

Min. kraft

12 × 12 mm

3,5 kN

30 × 12 mm

5,3 kN

30 × 17 mm

5,3 kN

30 × 30 mm

7,0 kN

alla bälten radie = 5 mm

Image 75

isometrisk vy

skala: 1:10

vy ovanifrån

skala: 1:2

Anordning för anbringande av last II

Image 76

| Nr | Benämning | Uppgifter | Antal |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Huvudbälte – 39 mm | — | 1 |
| 2 | Höftbälte (övre/lägre) – 39 mm | — | 2 |
| 3 | Sömmönster (30 × 17) | Söm: 77, tråd: 30 | 4 |

Nr

Benämning

Uppgifter

Antal

1

Huvudbälte – 39 mm

—

1

2

Höftbälte (övre/lägre) – 39 mm

—

2

3

Sömmönster (30 × 17)

Söm: 77, tråd: 30

4

| Töjningslängd | (+/– 5 mm) | | | | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | Provdocka P/Q 0 | Provdocka P/Q 3/4 | P/Q 1,5 | P/Q 3 | P/Q 6 | P/Q 10 |
| Huvudbälte | 1 600 mm | 1 600 mm | 1 600 mm | 2 000 mm | 2 000 mm | 2 000 mm |
| Höftbälte | 440 mm | 540 mm | 640 mm | 740 mm | 740 mm | 840 mm |

Töjningslängd

(+/– 5 mm)

Provdocka P/Q 0

Provdocka P/Q 3/4

P/Q 1,5

P/Q 3

P/Q 6

P/Q 10

Huvudbälte

1 600 mm

1 600 mm

1 600 mm

2 000 mm

2 000 mm

2 000 mm

Höftbälte

440 mm

540 mm

640 mm

740 mm

740 mm

840 mm

| Sömmönster | Min. kraft |
| --- | --- |
| 12 × 12 mm | 3,5 kN |
| 30 × 12 mm | 5,3 kN |
| 30 × 17 mm | 5,3 kN |
| 30 × 30 mm | 7,0 kN |

Sömmönster

Min. kraft

12 × 12 mm

3,5 kN

30 × 12 mm

5,3 kN

30 × 17 mm

5,3 kN

30 × 30 mm

7,0 kN

alla bälten radie = 5 mm

isometrisk vy

skala: 1:10

vy ovanifrån

skala: 1:2

---

| 30.9.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 265/125 |
| --- | --- | --- | --- |

30.9.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 265/125

---

Endast Uneces texter i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av Uneces statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 48 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på installering av belysnings- och ljussignalanordningar [2016/1723]

Inbegripet all giltig text till och med:

Supplement 7 till ändringsserie 06 – dag för ikraftträdande: 8 oktober 2016

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

| 1. | Tillämpningsområde |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definitioner |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ansökan om godkännande |
| --- | --- |

3.

| 4. | Godkännande |
| --- | --- |

4.

| 5. | Allmänna specifikationer |
| --- | --- |

5.

| 6. | Särskilda specifikationer |
| --- | --- |

6.

| 7. | Ändringar och utökningar av godkännande av fordonstypen eller av installering av dess belysnings- och ljussignalanordningar |
| --- | --- |

7.

| 8. | Produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

8.

| 9. | Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

9.

| 10. | Slutgiltigt upphörande av produktionen |
| --- | --- |

10.

| 11. | Namn- och adressuppgifter för typgodkännandemyndigheter och för de tekniska tjänster som ansvarar för att utföra godkännandeprovningar |
| --- | --- |

11.

| 12. | Övergångsbestämmelser |
| --- | --- |

12.

BILAGOR

| 1 | Meddelande |
| --- | --- |

1

| 2 | Godkännandemärkenas utformning |
| --- | --- |

2

| 3 | Exempel på lyktytor, referensaxlar och referenscentrum samt vinklar för geometrisk synlighet |
| --- | --- |

3

| 4 | Synlighet framåt för en lykta med rött ljus och synlighet bakåt för en lykta med vitt ljus |
| --- | --- |

4

| 5 | Belastningsförhållanden som ska beaktas vid fastställandet av variationer av halvljusstrålkastarens vertikala inställning |
| --- | --- |

5

| 6 | Mätning av variationen av halvljusets lutning som en funktion av belastningen |
| --- | --- |

6

| 7 | Angivande av den nedåtriktade lutning hos halvljusstrålkastarens ljus-/mörkergräns som avses i punkt 6.2.6.1.1 i dessa föreskrifter och den nedåtriktade lutning hos den främre dimlyktans ljus-/mörkergräns som avses i punkt 6.3.6.1.2 i dessa föreskrifter |
| --- | --- |

7

| 8 | Manöverdon för de anordningar för strålkastarinställning som avses i punkt 6.2.6.2.2 i dessa föreskrifter |
| --- | --- |

8

| 9 | Kontroll av produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

9

| 10 | Reserverad |
| --- | --- |

10

| 11 | Reflexmärkningarnas synlighet bakåt, framåt och i sidled från fordonet |
| --- | --- |

11

| 12 | Provningskörning |
| --- | --- |

12

| 13 | Automatisk omkoppling av halvljusstrålkastare |
| --- | --- |

13

| 14 | Observationsområde för den synliga ytan av manövreringslyktor och omgivningsbelysning |
| --- | --- |

14

| 15 | Gonio(foto)metersystem som används för fotometriska mätningar enligt definitionen i punkt 2.34 i dessa föreskrifter |
| --- | --- |

15

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa föreskrifter gäller fordon av kategorierna M och N samt deras släpfordon (kategori O) (1) med avseende på installering av belysnings- och ljussignalanordningar.

1

2.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

2.1   godkännande av ett fordon: godkännande av en fordonstyp med avseende på antalet belysnings- och ljussignalanordningar och sättet att installera dem.

2.2   fordonstyp med avseende på installering av belysnings- och ljussignalanordningar: fordon som inte avviker i de väsentliga avseenden som omnämns i punkterna 2.2.1–2.2.4.

Följande fordon betraktas inte heller som fordon av annan typ: fordon som avviker enligt punkterna 2.2.1–2.2.4 men inte på ett sådant sätt att det innebär en ändring av typ, antal, läge och geometrisk synlighet vad gäller de lyktor och den vinkling av halvljuset som föreskrivs för fordonstypen i fråga samt fordon på vilka valfria lyktor monterats eller på vilka sådana lyktor saknas:

| 2.2.1 | fordonets yttre mått och form, |
| --- | --- |

2.2.1

fordonets yttre mått och form,

| 2.2.2 | anordningarnas antal och placering, |
| --- | --- |

2.2.2

anordningarnas antal och placering,

| 2.2.3 | strålkastarnas nivåregleringssystem, |
| --- | --- |

2.2.3

strålkastarnas nivåregleringssystem,

| 2.2.4 | hjulupphängningen. |
| --- | --- |

2.2.4

hjulupphängningen.

2.3   tvärplan: vertikalt plan vinkelrätt mot fordonets längsgående mittplan.

2.4   olastat fordon: fordon utan förare, besättning, passagerare och last men fullt utrustat med bränsle, reservhjul och de verktyg som normalt ingår.

2.5   lastat fordon: fordon lastat till den högsta tillåtna tekniska vikt som angivits av tillverkaren, som också ska fastställa denna vikts fördelning mellan axlarna i enlighet med den metod som föreskrivs i bilaga 5.

2.6   anordning: ett eller flera element som är avsedda att utföra en eller flera funktioner.

2.6.1   Belysningsfunktion: ljus som avges av en anordning för att belysa vägen och föremål i fordonets rörelseriktning.

Belysningsfunktion

2.6.2   Ljussignalsfunktion: ljus som avges eller reflekteras av en anordning för att ge andra trafikanter synlig information om fordonets närvaro, identifiering och/eller ändring av rörelseriktning.

Ljussignalsfunktion

2.7   lykta: anordning som konstruerats för att belysa vägen eller avge en ljussignal till andra trafikanter. Lyktor för bakre registreringsskyltar och retroreflektorer ska också betraktas som lyktor. I dessa föreskrifter betraktas inte ljusavgivande bakre registreringsskyltar eller belysningssystemet för på- och avstigningsdörrar enligt bestämmelserna i föreskrifter nr 107 om fordon av kategorierna M2 och M3 som lyktor.

2

3

2.7.1   Ljuskälla

2.7.1.1   Ljuskälla: ett eller flera element för synlig strålning som kan vara förbundna med ett eller flera genomskinliga höljen och med ett fäste för mekanisk och elektrisk anslutning.

Ljuskälla

2.7.1.1.1   utbytbar ljuskälla: ljuskälla som är konstruerad för att utan verktyg sättas in i och avlägsnas från sitt fäste.

utbytbar ljuskälla

2.7.1.1.2   icke-utbytbar ljuskälla: ljuskälla som endast kan bytas genom att den anordning vid vilken denna ljuskälla är fäst byts ut.

icke-utbytbar ljuskälla

| a) | I fråga om en ljuskällemodul: ljuskälla som endast kan bytas genom att den ljuskällemodul vid vilken denna ljuskälla är fäst byts ut. |
| --- | --- |

a)

I fråga om en ljuskällemodul: ljuskälla som endast kan bytas genom att den ljuskällemodul vid vilken denna ljuskälla är fäst byts ut.

| b) | I fråga om adaptiva framljussystem: ljuskälla som endast kan bytas genom att den ljusenhet vid vilken denna ljuskälla är fäst byts ut. |
| --- | --- |

b)

I fråga om adaptiva framljussystem: ljuskälla som endast kan bytas genom att den ljusenhet vid vilken denna ljuskälla är fäst byts ut.

2.7.1.1.3   Ljuskällemodul: optisk del av en anordning som är specifik för denna anordning. Modulen innehåller en eller flera icke-utbytbara ljuskällor och får också innehålla en eller flera fästen för godkända utbytbara ljuskällor.

Ljuskällemodul

2.7.1.1.4   ljuskälla med glödlampa: ljuskälla där elementet för synlig strålning är en eller flera glödtrådar som alstrar värmestrålning.

ljuskälla med glödlampa

2.7.1.1.5   Urladdningsljuskälla: ljuskälla där elementet för synlig strålning är en urladdningsljusbåge som avger elektroluminiscens/fluorescens.

Urladdningsljuskälla

2.7.1.1.6   ljuskälla med lysdiod: ljuskälla där elementet för synlig strålning är en eller flera halvledarövergångar som avger injektionsluminiscens/fluorescens.

ljuskälla med lysdiod

2.7.1.1.7   Lysdiodsmodul: ljuskällemodul som endast innehåller lysdioder som ljuskällor. Modulen får dock också innehålla en eller flera fästen för godkända utbytbara ljuskällor.

Lysdiodsmodul

2.7.1.2   elektroniskt manöverdon för ljuskälla: en eller flera komponenter mellan spännings- och ljuskälla som används för att styra ljuskällans elektriska spänning och/eller ström, integrerade eller inte med ljuskällan eller den lykta som används.

elektroniskt manöverdon för ljuskälla

2.7.1.2.1   Ballast: elektroniskt manöverdon för ljuskälla mellan spännings- och ljuskälla som används för att stabilisera den elektriska strömmen från en urladdningsljuskälla, integrerat eller inte med ljuskällan eller den lykta som används.

Ballast

2.7.1.2.2   Tändare: elektroniskt manöverdon för ljuskälla som används för att tända ljusbågen hos en urladdningsljuskälla.

Tändare

2.7.1.3   variabelt styrkereglage: anordning som automatiskt reglerar de bakre ljussignalanordningar som avger variabla ljusstyrkor för att säkerställa att deras signaler uppfattas som oföränderliga. Det variabla styrkereglaget utgör en del av lyktan eller av fordonet eller av både lyktan och fordonet.

variabelt styrkereglage

2.7.2   likvärdiga lyktor: lyktor med samma funktion och godkända i det land där fordonet är registrerat; sådana lyktor får ha andra egenskaper än de som installerats på fordonet när detta godkänts, förutsatt att de uppfyller kraven i dessa föreskrifter.

2.7.3   separata lyktor: anordningar med skilda synliga ytor i referensaxelns riktning (2), skilda ljuskällor och skilda lamphus.

2

2.7.4   grupperade lyktor: anordningar med skilda synliga ytor i referensaxelns riktning (2) och skilda ljuskällor men gemensamt lamphus.

2

2.7.5   kombinerade lyktor: anordningar med skilda synliga ytor i referensaxelns riktning (2), men gemensam ljuskälla och gemensamt lamphus.

2

2.7.6   inbördes sammanbyggda lyktor: anordningar med skilda ljuskällor eller en enda ljuskälla som fungerar under olika villkor (t.ex. optiska, mekaniska och elektriska skillnader), helt eller delvis gemensamma synliga ytor i referensaxelns riktning (2) och gemensamt lamphus (3).

2

3

2.7.7   enfunktionslykta: del av en anordning med en enda belysnings- eller ljussignalfunktion.

2.7.8   nedfällbar lykta: lykta som helt eller delvis kan döljas då den inte används. Detta kan åstadkommas med hjälp av ett rörligt skydd, genom förflyttning av lyktan eller på något annat lämpligt sätt. Termen infällbar används särskilt för att beskriva en nedfällbar lykta som kan fällas in i karosseriet.

2.7.9   helljusstrålkastare: lykta som används för att belysa vägen över en lång sträcka framför fordonet.

2.7.10   halvljusstrålkastare: lykta som används för att belysa vägen framför fordonet utan att förorsaka onödig bländning eller annat obehag för mötande förare och andra trafikanter.

2.7.10.1   Huvudhalvljus: halvljus som avges utan hjälp av infraröd ljusgivare och/eller tilläggsljuskällor för kurvljus.

Huvudhalvljus

2.7.11   körriktningsvisare: lykta som används för att för andra trafikanter ange att föraren avser att ändra färdriktning åt höger eller vänster.

En eller flera körriktningsvisare får också användas enligt bestämmelserna i föreskrifter nr 97 eller 116.

2.7.12   stopplykta: lykta som används för att för andra trafikanter bakom fordonet ange att fordonets rörelse framåt avsiktligt inbromsas.

2.7.13   belysningsanordning för bakre registreringsskylt: anordning som används för att belysa den plats som är avsedd för den bakre registreringsskylten; en sådan anordning kan bestå av flera optiska komponenter.

2.7.14   främre positionslykta: lykta som används för att ange fordonets närvaro och bredd när det betraktas framifrån.

2.7.15   bakre positionslykta: lykta som används för att ange fordonets närvaro och bredd när det betraktas bakifrån.

2.7.16   retroreflektor: anordning som används för att ange närvaron av ett fordon genom att återkasta ljus som avges av en ljuskälla som inte är ansluten till fordonet och där betraktaren befinner sig nära ljuskällan.

I dessa föreskrifter betraktas inte följande som retroreflektorer:

2.7.16.1   Reflekterande registreringsskyltar.

2.7.16.2   De reflekterande signaler som omnämns i den europeiska överenskommelsen om internationell transport av farligt gods på väg.

2.7.16.3   Andra reflekterande skyltar och signaler som används för att uppfylla nationella krav för användning på vissa fordonskategorier eller vid vissa driftmetoder.

2.7.16.4   Reflekterande material som godkänts som klass D eller E eller F enligt föreskrifter nr 104 och som används för andra ändamål i överensstämmelse med nationella krav.

2.7.17   reflexmärkning: anordning som är avsedd att öka synligheten hos ett fordon när det betraktas från sidan eller bakifrån (och framifrån i fråga om släpfordon) genom att återkasta ljus som avges av en ljuskälla som inte är ansluten till fordonet och där betraktaren befinner sig nära ljuskällan.

2.7.17.1   Konturmärkning: reflexmärkning som är avsedd att visa ett fordons horisontella och vertikala dimensioner (längd, bredd och höjd).

Konturmärkning

2.7.17.1.1   fullständig konturmärkning: konturmärkning som med en obruten linje anger fordonets kontur.

fullständig konturmärkning

2.7.17.1.2.   partiell konturmärkning: konturmärkning som med en obruten linje visar fordonets horisontella dimensioner och med en märkning av de övre hörnen de vertikala dimensionerna.

partiell konturmärkning

2.7.17.2   Linjemärkning: reflexmärkning som med en obruten linje är avsedd att ange de horisontella dimensionerna (längd och bredd) hos ett fordon.

Linjemärkning

2.7.18   varningsblinker: samtidig användning av ett fordons samtliga körriktningsvisare för att visa att fordonet tillfälligt utgör en särskild fara för andra trafikanter.

2.7.19   främre dimlykta: lykta som används för att vid dimma eller något liknande fall av försämrad sikt förbättra belysningen av vägen framför fordonet.

2.7.20   bakre dimlykta: lykta som används för att vid tät dimma göra fordonet lättare synligt bakifrån.

2.7.21   backlykta: lykta som används för att belysa vägen bakom fordonet och för att varna andra trafikanter för att fordonet backar eller kommer att backa.

2.7.22   parkeringslykta: lykta som används för att inom tätbebyggt område fästa uppmärksamheten på ett stillastående fordon. Under sådana omständigheter ersätter den de främre och bakre positionslyktorna.

2.7.23   breddmarkeringslykta: lykta som monterats så högt som möjligt på fordonets yttersta kant och som är avsedd att tydligt visa fordonets totala bredd. Denna lykta är avsedd att för vissa fordon och släpfordon komplettera fordonets främre och bakre positionslyktor genom att dra särskild uppmärksamhet till dess omfång.

2.7.24   sidomarkeringslykta: lykta som används för att visa fordonets närvaro när det ses från sidan.

2.7.25   varsellykta: lykta som är riktad framåt och som används för att göra fordonet lättare synligt när det körs under dagtid.

2.7.26   kurvtagningslykta: lykta som används för att ge kompletterande belysning av den del av vägen som befinner sig nära fordonets främre hörn på den sida mot vilken fordonet ska svänga.

2.7.27   objektivt ljusflöde:

| a) | I fråga om en ljuskälla:
  Det värde för objektivt ljusflöde, utan toleranser, som anges i det tillämpliga databladet för den ljuskälla som används enligt de föreskrifter enligt vilka ljuskällan godkänts. |
| --- | --- |

a)

I fråga om en ljuskälla:

Det värde för objektivt ljusflöde, utan toleranser, som anges i det tillämpliga databladet för den ljuskälla som används enligt de föreskrifter enligt vilka ljuskällan godkänts.

| b) | I fråga om en lysdiodsmodul:
  Det värde för objektivt ljusflöde som anges i den tekniska specifikation som lämnats in med lysdiodsmodulen vid godkännande av den lykta vari lysdiodsmodulen ingår. |
| --- | --- |

b)

I fråga om en lysdiodsmodul:

Det värde för objektivt ljusflöde som anges i den tekniska specifikation som lämnats in med lysdiodsmodulen vid godkännande av den lykta vari lysdiodsmodulen ingår.

2.7.28   adaptivt framljussystem: belysningsanordning som typgodkänts enligt föreskrifter nr 123 och som avger ljus med olika egenskaper för automatisk anpassning till olika användningsvillkor för halvljus och, i förekommande fall, helljus.

2.7.28.1   belysningsenhet: ljusavgivande komponent som utformats för att avge eller bidra till en eller flera av den eller de framljusfunktioner som tillhandahålls av det adaptiva framljussystemet.

belysningsenhet

2.7.28.2   installeringsenhet: odelbart hölje (lamphus) som innehåller en eller flera belysningsenheter.

installeringsenhet

2.7.28.3   belysningssätt: tillstånd för framljuset som tillhandahålls av det adaptiva framljussystemet enligt tillverkarens anvisningar och är avsett för anpassning till specifika fordons- och omgivningsförhållanden.

belysningssätt

2.7.28.4   systemstyrning: den eller de delar av det adaptiva framljussystemet som mottar styrsignalerna för det adaptiva framljussystemet från fordonet och som automatiskt styr belysningsenheternas funktion.

systemstyrning

2.7.28.5   styrsignal för det adaptiva framljussystemet: (V, E, W, T) insignal till det adaptiva framljussystemet i enlighet med punkt 6.22.7.4 i dessa föreskrifter.

styrsignal för det adaptiva framljussystemet

2.7.28.6   Neutraltillstånd: det adaptiva framljussystemets tillstånd när ett definierat läge av halvljus av klass C (grundläggande halvljus) eller, i förekommande fall, av helljus i högsta grad av aktivering avges och ingen styrsignal för det adaptiva framljussystemet används.

Neutraltillstånd

2.7.28.7   adaptivt helljus: det adaptiva framljussystemets helljus vars ljusstråle anpassas till förekomsten av mötande och framförvarande fordon för att förbättra förarens sikt på lång distans utan att övriga trafikanter drabbas av obehag, distraheras eller bländas.

adaptivt helljus

2.7.29   exteriör omgivningsbelysning: lykta som ger extra belysning när förare eller passagerare stiger in i eller ur fordonet eller vid lastning.

2.7.30   inbördes beroende lyktsystem: enhet av två eller tre inbördes beroende lyktor med samma funktion.

2.7.30.1   inbördes beroende lykta märkt Y: anordning som är en del av ett inbördes beroende lyktsystem. Inbördes beroende lyktor fungerar tillsammans när de aktiveras, har separata synliga ytor i referensaxelns riktning och separata lamphus, och kan ha separata ljuskällor.

inbördes beroende lykta märkt Y

2.7.31   manövreringslykta: lykta som ger extra belysning vid fordonets sida som hjälp vid långsam manövrering.

2.7.32   lyktor märkta D: oberoende lyktor, godkända som separata anordningar på ett sådant sätt att de får användas antingen oberoende eller i en kombination av två lyktor som betraktas som en enskild lykta.

2.8   ljusavgivande yta: yta på en belysningsanordning, en ljussignalanordning eller en retroreflektor som beskrivs av tillverkaren av anordningen i ritningen till ansökan om godkännande, se bilaga 3 (t.ex. delarna 1 och 4).

Ytan ska beskrivas enligt ett av följande villkor:

| a) | Om den yttre linsen är räfflad ska den angivna ljusavgivande ytan utgöra hela eller en del av den yttre linsens yttre yta. |
| --- | --- |

a)

Om den yttre linsen är räfflad ska den angivna ljusavgivande ytan utgöra hela eller en del av den yttre linsens yttre yta.

| b) | Om den yttre linsen inte är räfflad får den bortses från och den ljusavgivande ytan ska vara den som anges på ritningen, se bilaga 3 (t.ex. del 5). |
| --- | --- |

b)

Om den yttre linsen inte är räfflad får den bortses från och den ljusavgivande ytan ska vara den som anges på ritningen, se bilaga 3 (t.ex. del 5).

2.8.1   räfflad yttre lins eller räfflat yttre linsområde: hela eller delar av en yttre lins, som är utformad för att ändra eller påverka ljusspridningen från ljuskällan (ljuskällorna) på ett sådant sätt att ljusstrålarna på ett markant sätt avviker från sin ursprungliga riktning.

räfflad yttre lins eller räfflat yttre linsområde

2.9   lysande yta: (se bilaga 3).

2.9.1   lysande yta i en belysningsanordning: (punkterna 2.7.9, 2.7.10, 2.7.19, 2.7.21 och 2.7.26) rätvinklig projektion längs ett tvärplan av hela reflektoröppningen eller, för en strålkastare med ellipsoid reflektor, av projektionslinsen. Om belysningsanordningen saknar reflektor ska definitionen i punkt 2.9.2 tillämpas. Om lyktans ljusavgivande yta endast till en del sträcker sig över hela reflektoröppningen beaktas endast projektionen av denna del.

lysande yta i en belysningsanordning

För halvljusstrålkastare begränsas den lysande ytan av den synliga ljus-/mörkergränsen på linsen. Om reflektorn och linsen är inställbara i förhållande till varandra ska medelinställningen användas.

Om ett adaptivt framljussystem är installerat: om en belysningsfunktion avges av två eller flera samtidigt använda belysningsenheter på en given sida av fordonet utgör de enskilda lysande ytorna tillsammans den lysande yta som ska beaktas (i figuren i punkt 6.22.4 utgör t.ex. de enskilda lysande ytorna i belysningsenheterna 8, 9 och 11 tillsammans den lysande yta som ska beaktas för fordonets högersida).

2.9.2   lysande yta i en annan ljussignalanordning än en retroreflektor: (punkterna 2.7.11–2.7.15, 2.7.18, 2.7.20 och 2.7.22–2.7.25) lyktans rätvinkliga projektion i ett plan som är vinkelrätt mot dess referensaxel och som tangerar lyktans yttre ljusavgivande yta, där denna projektion avgränsas av kanterna på de skärmar som placerats i detta plan och där var och en tillåter endast 98 % av den totala ljusstyrkan att kvarstå i referensaxelns riktning.

lysande yta i en annan ljussignalanordning än en retroreflektor

För att bestämma den lysande ytans nedre och övre gränser samt dess sidogränser ska endast skärmar med horisontella eller vertikala kanter användas vid kontrollen av avståndet till fordonets yttersta kanter och höjden över markytan.

För andra användningar av den lysande ytan, t.ex. för avståndet mellan två lyktor eller funktioner, ska formen på denna lysande ytas omkrets användas. Skärmarna ska förbli parallella men andra riktningar får användas.

För en ljussignalanordning vars lysande yta antingen helt eller delvis omfattar den lysande ytan hos en annan funktion eller omfattar en icke-belyst yta, får den ljusavgivande ytan själv betraktas som den lysande ytan (se t.ex. delarna 2, 3, 5 och 6 i bilaga 3).

2.9.3   lysande yta i en retroreflektor: (punkt 2.7.16) såsom den angivits av sökanden under godkännandeförfarandet för retroreflektorerna som komponenter, rätvinklig projektion av retroreflektorn i ett plan som är vinkelrätt mot dess referensaxel och avgränsat av plan som tangerar de angivna yttersta delarna av retroreflektorns optiska system och är parallella med denna axel. För att bestämma anordningens nedre och övre kanter samt dess sidokanter ska endast horisontella och vertikala plan beaktas.

lysande yta i en retroreflektor

2.10   synlig yta: för en definierad observationsriktning, på begäran av tillverkaren eller av dennes behöriga ombud, den rätvinkliga projektionen av

| | antingen gränsen för den lysande yta som projiceras på linsens yttre yta, |
| --- | --- |

antingen gränsen för den lysande yta som projiceras på linsens yttre yta,

| | eller den ljusavgivande ytan. |
| --- | --- |

eller den ljusavgivande ytan.

| | Endast i fråga om en ljussignalanordning som avger variabla ljusstyrkor ska dess synliga yta, som får vara variabel enligt anvisningen i punkt 2.7.1.3, tas i betraktande under alla de förhållanden som i förekommande fall tillåts av det variabla styrkereglaget. |
| --- | --- |

Endast i fråga om en ljussignalanordning som avger variabla ljusstyrkor ska dess synliga yta, som får vara variabel enligt anvisningen i punkt 2.7.1.3, tas i betraktande under alla de förhållanden som i förekommande fall tillåts av det variabla styrkereglaget.

I ett plan som är vinkelrätt mot observationsriktningen och tangerar linsens yttersta punkt. Olika exempel på användning av synlig yta finns i bilaga 3 till dessa föreskrifter.

2.11   referensaxel: lyktans karakteristiska axel, bestämd av lykttillverkaren för användning som referensriktning (H = 0°, V = 0°) för områdesvinklar vid fotometriska mätningar och för att installera lyktan på fordonet.

2.12   referenscentrum: den skärningspunkt mellan referensaxeln och den yttre ljusavgivande yta som angivits av lykttillverkaren.

2.13   vinklar för geometrisk synlighet: de vinklar som bestämmer området för den minsta rymdvinkel inom vilken lyktans synliga yta ska vara synlig. Detta rymdvinkelsområde bestäms av segmenten i den sfär vars mittpunkt sammanfaller med lyktans referenscentrum och där ekvatorn är parallell med markytan. Dessa segment bestäms i förhållande till referensaxeln. De horisontella vinklarna ß motsvarar längdgraden och de vertikala vinklarna α breddgraden.

2.14   yttersta kant: det plan på vardera sidan av fordonet som är parallellt med fordonets längsgående mittplan och som tangerar dess yttre sidokant, bortsett från utskjutande delar av

| 2.14.1 | däck nära deras kontaktpunkt med markytan och anslutningar för däcktrycksmätare, |
| --- | --- |

2.14.1

däck nära deras kontaktpunkt med markytan och anslutningar för däcktrycksmätare,

| 2.14.2 | eventuella halkskyddsanordningar som monterats på hjulen, |
| --- | --- |

2.14.2

eventuella halkskyddsanordningar som monterats på hjulen,

| 2.14.3 | anordningar för indirekt sikt, |
| --- | --- |

2.14.3

anordningar för indirekt sikt,

| 2.14.4 | sidokörriktningsvisare, breddmarkeringslyktor, främre och bakre positionslyktor, parkeringslyktor, retroreflektorer och sidomarkeringslyktor, |
| --- | --- |

2.14.4

sidokörriktningsvisare, breddmarkeringslyktor, främre och bakre positionslyktor, parkeringslyktor, retroreflektorer och sidomarkeringslyktor,

| 2.14.5 | tullplomberingar som anbringats på fordonet och anordningar för fasthållande och skydd av sådana plomberingar, och |
| --- | --- |

2.14.5

tullplomberingar som anbringats på fordonet och anordningar för fasthållande och skydd av sådana plomberingar, och

| 2.14.6. | belysningssystem för på- och avstigningsdörr i fordon av kategorierna M2 och M3 enligt specifikation i punkt 2.7. |
| --- | --- |

2.14.6.

belysningssystem för på- och avstigningsdörr i fordon av kategorierna M2 och M3 enligt specifikation i punkt 2.7.

2

3

2.15   totalmått: avståndet mellan de två vertikala plan som definieras i punkt 2.14.

2.15.1   totalbredd: avståndet mellan de två vertikala plan som definieras i punkt 2.14.

totalbredd

2.15.2   totallängd: avståndet mellan de två vertikala plan som är vinkelräta mot fordonets längsgående mittplan och som tangerar dess främre och bakre sidokant, bortsett från utskjutande delar av

totallängd

| a) | anordningar för indirekt sikt, |
| --- | --- |

a)

anordningar för indirekt sikt,

| b) | breddmarkeringslyktor, och |
| --- | --- |

b)

breddmarkeringslyktor, och

| c) | kopplingsanordningar, när det rör sig om motorfordon. |
| --- | --- |

c)

kopplingsanordningar, när det rör sig om motorfordon.

I fråga om släpfordon ska dragstången räknas med i totallängden och i alla längdmätningar, såvida den inte uttryckligen ska undantas.

2.16   enskilda och sammanbyggda lyktor:

2.16.1   enskild lykta:

enskild lykta

| a) | en anordning eller del av en anordning med belysnings- eller ljussignalfunktion, en eller flera ljuskällor och en synlig yta i referensaxelns riktning som kan vara en sammanhängande yta eller bestå av två eller flera skilda delar, eller |
| --- | --- |

a)

en anordning eller del av en anordning med belysnings- eller ljussignalfunktion, en eller flera ljuskällor och en synlig yta i referensaxelns riktning som kan vara en sammanhängande yta eller bestå av två eller flera skilda delar, eller

| b) | varje kombination av två lyktor märkta D som, oavsett om de är identiska eller inte, har samma funktion, eller |
| --- | --- |

b)

varje kombination av två lyktor märkta D som, oavsett om de är identiska eller inte, har samma funktion, eller

| c) | varje kombination av två oberoende retroreflektorer som, oavsett om de är identiska eller inte, godkänts var för sig, eller |
| --- | --- |

c)

varje kombination av två oberoende retroreflektorer som, oavsett om de är identiska eller inte, godkänts var för sig, eller

| d) | varje inbördes beroende lyktsystem som består av två eller tre inbördes beroende lyktor märkta Y som godkänts tillsammans och fyller samma funktion. |
| --- | --- |

d)

varje inbördes beroende lyktsystem som består av två eller tre inbördes beroende lyktor märkta Y som godkänts tillsammans och fyller samma funktion.

2.16.2   två lyktor eller ett jämnt antal lyktor: två lyktor med en enda ljusavgivande yta i form av ett band eller en remsa, om ett sådant band eller en sådan remsa placerats symmetriskt i förhållande till fordonets längsgående mittplan.

två lyktor eller ett jämnt antal lyktor

2.17   avstånd mellan två lyktor: det kortaste avståndet i samma riktning mellan de två synliga ytorna i referensaxelns riktning. När avståndet mellan lyktorna klart uppfyller kraven i föreskrifterna behöver inte de synliga ytornas kanter fastställas exakt.

2.18   funktionskontrollindikator: ljus- eller ljudsignal (eller någon likvärdig signal) som anger att en anordning slagits på och fungerar korrekt eller inte.

2.19   kretsslutningsindikator: ljussignal (eller någon likvärdig signal) som anger att en anordning slagits på men inte om den fungerar korrekt eller inte.

2.20   valfri lykta: lykta vars installering lämnas till tillverkarens gottfinnande.

2.21   markyta: yta på vilken fordonet står och som ska vara i huvudsak horisontell.

2.22   rörliga delar: karosseriväggar eller andra fordonsdelar vars lägen kan ändras genom tippning, vridning eller förskjutning utan att verktyg används. Här ingår inte tippbara förarhytter på lastbilar.

2.23   normalt användningsläge för en rörlig del: det eller de lägen för en rörlig del som av fordonstillverkaren anges för fordonets normala användningsförhållanden och parkeringsförhållanden.

2.24   normala användningsförhållanden för ett fordon:

| 2.24.1 | för ett motorfordon, när fordonet är körklart, dess framdrivningsmotor är igång och dess rörliga delar befinner sig i det eller de normala lägen som definieras i punkt 2.23, och |
| --- | --- |

2.24.1

för ett motorfordon, när fordonet är körklart, dess framdrivningsmotor är igång och dess rörliga delar befinner sig i det eller de normala lägen som definieras i punkt 2.23, och

| 2.24.2 | för ett släpfordon, när släpfordonet är kopplat till ett dragfordon i det förhållande som beskrivs i punkt 2.24.1 och dess rörliga delar befinner sig i det eller de normala lägen som definieras i punkt 2.23. |
| --- | --- |

2.24.2

för ett släpfordon, när släpfordonet är kopplat till ett dragfordon i det förhållande som beskrivs i punkt 2.24.1 och dess rörliga delar befinner sig i det eller de normala lägen som definieras i punkt 2.23.

2.25   parkeringsförhållanden för ett fordon:

| 2.25.1 | för ett motorfordon, när fordonet står stilla, dess framdrivningsmotor inte är igång och dess rörliga delar befinner sig i det eller de normala lägen som definieras i punkt 2.23, och |
| --- | --- |

2.25.1

för ett motorfordon, när fordonet står stilla, dess framdrivningsmotor inte är igång och dess rörliga delar befinner sig i det eller de normala lägen som definieras i punkt 2.23, och

| 2.25.2. | för ett släpfordon, när släpfordonet är kopplat till ett dragfordon i det förhållande som beskrivs i punkt 2.25.1 och dess rörliga delar befinner sig i det eller de normala lägen som definieras i punkt 2.23. |
| --- | --- |

2.25.2.

för ett släpfordon, när släpfordonet är kopplat till ett dragfordon i det förhållande som beskrivs i punkt 2.25.1 och dess rörliga delar befinner sig i det eller de normala lägen som definieras i punkt 2.23.

2.26   kurvljus: belysningsfunktion för att få förbättrad belysning i kurvor.

2.27   par: uppsättning lyktor med samma funktion på fordonets vänster- och högersida.

2.27.1   hoppassat par: uppsättning lyktor med samma funktion på fordonets vänster- och högersida vilka som par uppfyller de fotometriska kraven.

hoppassat par

2.28   nödstoppssignal: signal som visar för trafikanter bakom fordonet att en stark retardationskraft i förhållande till rådande vägförhållanden anbringats på fordonet.

2.29   Färgen på det ljus som avges från en anordning

2.29.1   vit: de kromaticitetskoordinater (x,y) (4) för det avgivna ljuset som ligger inom de kromaticitetsområden som definieras av följande gränser:

vit

4

| W12 | grön gräns: | y = 0,150 + 0,640 x |
| --- | --- | --- |
| W23 | gulgrön gräns: | y = 0,440 |
| W34 | gul gräns: | x = 0,500 |
| W45 | purpurröd gräns: | y = 0,382 |
| W56 | purpurfärgad gräns: | y = 0,050 + 0,750 x |
| W61 | blå gräns: | x = 0,310 |

W12

12

grön gräns:

y = 0,150 + 0,640 x

W23

23

gulgrön gräns:

y = 0,440

W34

34

gul gräns:

x = 0,500

W45

45

purpurröd gräns:

y = 0,382

W56

56

purpurfärgad gräns:

y = 0,050 + 0,750 x

W61

61

blå gräns:

x = 0,310

Med skärningspunkterna:

| | x | y |
| --- | --- | --- |
| W1 | 0,310 | 0,348 |
| W2 | 0,453 | 0,440 |
| W3 | 0,500 | 0,440 |
| W4 | 0,500 | 0,382 |
| W5 | 0,443 | 0,382 |
| W6 | 0,310 | 0,283 |

x

y

W1

1

0,310

0,348

W2

2

0,453

0,440

W3

3

0,500

0,440

W4

4

0,500

0,382

W5

5

0,443

0,382

W6

6

0,310

0,283

2.29.2   selektivt gul: de kromaticitetskoordinater (x,y) (5) för det avgivna ljuset som ligger inom de kromaticitetsområden som definieras av följande gränser:

selektivt gul

5

| SY12 | grön gräns: | y = 1,290 x – 0,100 |
| --- | --- | --- |
| SY23 | spektralt lokus | |
| SY34 | röd gräns: | y = 0,138 + 0,580 x |
| SY45 | gul-vit gräns: | y = 0,440 |
| SY51 | vit gräns: | y = 0,940 – x |

SY12

12

grön gräns:

y = 1,290 x – 0,100

SY23

23

spektralt lokus

SY34

34

röd gräns:

y = 0,138 + 0,580 x

SY45

45

gul-vit gräns:

y = 0,440

SY51

51

vit gräns:

y = 0,940 – x

Med skärningspunkterna:

| | x | y |
| --- | --- | --- |
| SY1 | 0,454 | 0,486 |
| SY2 | 0,480 | 0,519 |
| SY3 | 0,545 | 0,454 |
| SY4 | 0,521 | 0,440 |
| SY5 | 0,500 | 0,440 |

x

y

SY1

1

0,454

0,486

SY2

2

0,480

0,519

SY3

3

0,545

0,454

SY4

4

0,521

0,440

SY5

5

0,500

0,440

2.29.3   orangegul: de kromaticitetskoordinater (x,y) (5) för det avgivna ljuset som ligger inom de kromaticitetsområden som definieras av följande gränser:

orangegul

5

| A12 | grön gräns: | y = x – 0,120 |
| --- | --- | --- |
| A23 | spektralt lokus | |
| A34 | röd gräns: | y = 0,390 |
| A41 | vit gräns: | y = 0,790 – 0,670 x |

A12

12

grön gräns:

y = x – 0,120

A23

23

spektralt lokus

A34

34

röd gräns:

y = 0,390

A41

41

vit gräns:

y = 0,790 – 0,670 x

Med skärningspunkterna:

| | x | y |
| --- | --- | --- |
| A1 | 0,545 | 0,425 |
| A2 | 0,560 | 0,440 |
| A3 | 0,609 | 0,390 |
| A4 | 0,597 | 0,390 |

x

y

A1

1

0,545

0,425

A2

2

0,560

0,440

A3

3

0,609

0,390

A4

4

0,597

0,390

2.29.4   röd: de kromaticitetskoordinater (x,y) (5) för det avgivna ljuset som ligger inom de kromaticitetsområden som definieras av följande gränser:

röd

5

| R12 | gul gräns: | y = 0,335 |
| --- | --- | --- |
| R23 | spektralt lokus | |
| R34 | purpurfärgad linje | (dess linjära förlängning utanför det purpurfärgade området mellan de röda och blå yttersta punkterna av det spektrala lokuset) |
| R41 | purpurfärgad gräns: | y = 0,980 – x |

R12

12

gul gräns:

y = 0,335

R23

23

spektralt lokus

R34

34

purpurfärgad linje

(dess linjära förlängning utanför det purpurfärgade området mellan de röda och blå yttersta punkterna av det spektrala lokuset)

R41

41

purpurfärgad gräns:

y = 0,980 – x

Med skärningspunkterna:

| | x | y |
| --- | --- | --- |
| R1 | 0,645 | 0,335 |
| R2 | 0,665 | 0,335 |
| R3 | 0,735 | 0,265 |
| R4 | 0,721 | 0,259 |

x

y

R1

1

0,645

0,335

R2

2

0,665

0,335

R3

3

0,735

0,265

R4

4

0,721

0,259

2.30   Färg nattetid på det ljus som reflekteras från en anordning, förutom reflekterande däck i enlighet med föreskrifter nr 88

2.30.1   vit: de kromaticitetskoordinater (x,y) (6) för det reflekterade ljuset som ligger inom de kromaticitetsområden som definieras av följande gränser:

vit

6

| W12 | blå gräns: | y = 0,843 – 1,182 x |
| --- | --- | --- |
| W23 | purpurfärgad gräns: | y = 0,489 x – 0,146 |
| W34 | gul gräns: | y = 0,968 – 1,010 x |
| W41 | grön gräns: | y = 1,442 x – 0,136 |

W12

12

blå gräns:

y = 0,843 – 1,182 x

W23

23

purpurfärgad gräns:

y = 0,489 x – 0,146

W34

34

gul gräns:

y = 0,968 – 1,010 x

W41

41

grön gräns:

y = 1,442 x – 0,136

Med skärningspunkterna:

| | x | y |
| --- | --- | --- |
| W1 | 0,373 | 0,402 |
| W2 | 0,417 | 0,350 |
| W3 | 0,548 | 0,414 |
| W4 | 0,450 | 0,513 |

x

y

W1

1

0,373

0,402

W2

2

0,417

0,350

W3

3

0,548

0,414

W4

4

0,450

0,513

2.30.2   gul: de kromaticitetskoordinater (x,y) (6) för det reflekterade ljuset som ligger inom de kromaticitetsområden som definieras av följande gränser:

gul

6

| Y12 | grön gräns: | y = x – 0,040 |
| --- | --- | --- |
| Y23 | spektralt lokus | |
| Y34 | röd gräns: | y = 0,200 x – 0,268 |
| Y41 | vit gräns: | y = 0,970 – x |

Y12

12

grön gräns:

y = x – 0,040

Y23

23

spektralt lokus

Y34

34

röd gräns:

y = 0,200 x – 0,268

Y41

41

vit gräns:

y = 0,970 – x

Med skärningspunkterna:

| | x | y |
| --- | --- | --- |
| Y1 | 0,505 | 0,465 |
| Y2 | 0,520 | 0,480 |
| Y3 | 0,610 | 0,390 |
| Y4 | 0,585 | 0,385 |

x

y

Y1

1

0,505

0,465

Y2

2

0,520

0,480

Y3

3

0,610

0,390

Y4

4

0,585

0,385

2.30.3   orangegul: de kromaticitetskoordinater (x,y) (7) för det reflekterade ljuset som ligger inom de kromaticitetsområden som definieras av följande gränser:

orangegul

7

| A12 | grön gräns: | y = 1,417 x – 0,347 |
| --- | --- | --- |
| A23 | spektralt lokus | |
| A34 | röd gräns: | y = 0,390 |
| A41 | vit gräns: | y = 0,790 – 0,670 x |

A12

12

grön gräns:

y = 1,417 x – 0,347

A23

23

spektralt lokus

A34

34

röd gräns:

y = 0,390

A41

41

vit gräns:

y = 0,790 – 0,670 x

Med skärningspunkterna:

| | x | y |
| --- | --- | --- |
| A1 | 0,545 | 0,425 |
| A2 | 0,557 | 0,442 |
| A3 | 0,609 | 0,390 |
| A4 | 0,597 | 0,390 |

x

y

A1

1

0,545

0,425

A2

2

0,557

0,442

A3

3

0,609

0,390

A4

4

0,597

0,390

2.30.4   röd: de kromaticitetskoordinater (x,y) (7) för det reflekterade ljuset som ligger inom de kromaticitetsområden som definieras av följande gränser:

röd

7

| R12 | gul gräns: | y = 0,335 |
| --- | --- | --- |
| R23 | spektralt lokus | |
| R34 | purpurfärgad linje | |
| R41 | purpurfärgad gräns: | y = 0,978 – x |

R12

12

gul gräns:

y = 0,335

R23

23

spektralt lokus

R34

34

purpurfärgad linje

R41

41

purpurfärgad gräns:

y = 0,978 – x

Med skärningspunkterna:

| | x | y |
| --- | --- | --- |
| R1 | 0,643 | 0,335 |
| R2 | 0,665 | 0,335 |
| R3 | 0,735 | 0,265 |
| R4 | 0,720 | 0,258 |

x

y

R1

1

0,643

0,335

R2

2

0,665

0,335

R3

3

0,735

0,265

R4

4

0,720

0,258

2.31   Färg dagtid på det ljus som reflekteras från en anordning

2.31.1   vit: de kromaticitetskoordinater (x,y) (7) för det reflekterade ljuset som ligger inom de kromaticitetsområden som definieras av följande gränser:

vit

7

| W12 | purpurfärgad gräns: | y = x – 0,030 |
| --- | --- | --- |
| W23 | gul gräns: | y = 0,740 – x |
| W34 | grön gräns: | y = x + 0,050 |
| W41 | blå gräns: | y = 0,570 – x |

W12

12

purpurfärgad gräns:

y = x – 0,030

W23

23

gul gräns:

y = 0,740 – x

W34

34

grön gräns:

y = x + 0,050

W41

41

blå gräns:

y = 0,570 – x

Med skärningspunkterna:

| | x | y |
| --- | --- | --- |
| W1 | 0,300 | 0,270 |
| W2 | 0,385 | 0,355 |
| W3 | 0,345 | 0,395 |
| W4 | 0,260 | 0,310 |

x

y

W1

1

0,300

0,270

W2

2

0,385

0,355

W3

3

0,345

0,395

W4

4

0,260

0,310

2.31.2   gul: de kromaticitetskoordinater (x,y) (8) för det reflekterade ljuset som ligger inom de kromaticitetsområden som definieras av följande gränser:

gul

8

| Y12 | röd gräns: | y = 0,534 x – 0,163 |
| --- | --- | --- |
| Y23 | vit gräns: | y = 0,910 – x |
| Y34 | grön gräns: | y = 1,342 x – 0,090 |
| Y41 | spektralt lokus | |

Y12

12

röd gräns:

y = 0,534 x – 0,163

Y23

23

vit gräns:

y = 0,910 – x

Y34

34

grön gräns:

y = 1,342 x – 0,090

Y41

41

spektralt lokus

Med skärningspunkterna:

| | x | y |
| --- | --- | --- |
| Y1 | 0,545 | 0,454 |
| Y2 | 0,487 | 0,423 |
| Y3 | 0,427 | 0,483 |
| Y4 | 0,465 | 0,534 |

x

y

Y1

1

0,545

0,454

Y2

2

0,487

0,423

Y3

3

0,427

0,483

Y4

4

0,465

0,534

2.31.3   röd: de kromaticitetskoordinater (x,y) (8) för det reflekterade ljuset som ligger inom de kromaticitetsområden som definieras av följande gränser:

röd

8

| R12 | röd gräns: | y = 0,346 – 0,053 x |
| --- | --- | --- |
| R23 | purpurfärgad gräns: | y = 0,910 – x |
| R34 | gul gräns: | y = 0,350 |
| R41 | spektralt lokus | |

R12

12

röd gräns:

y = 0,346 – 0,053 x

R23

23

purpurfärgad gräns:

y = 0,910 – x

R34

34

gul gräns:

y = 0,350

R41

41

spektralt lokus

Med skärningspunkterna:

| | x | y |
| --- | --- | --- |
| R1 | 0,690 | 0,310 |
| R2 | 0,595 | 0,315 |
| R3 | 0,560 | 0,350 |
| R4 | 0,650 | 0,350 |

x

y

R1

1

0,690

0,310

R2

2

0,595

0,315

R3

3

0,560

0,350

R4

4

0,650

0,350

2.32   Färg dagtid på det fluorescerande ljus som avges från en anordning

2.32.1   röd: de kromaticitetskoordinater (x,y) (9) för det reflekterade ljuset som ligger inom de kromaticitetsområden som definieras av följande gränser:

röd

9

| FR12 | röd gräns: | y = 0,346 – 0,053 x |
| --- | --- | --- |
| FR23 | purpurfärgad gräns: | y = 0,910 – x |
| FR34 | gul gräns: | y = 0,315 + 0,047 x |
| FR41 | spektralt lokus | |

FR12

12

röd gräns:

y = 0,346 – 0,053 x

FR23

23

purpurfärgad gräns:

y = 0,910 – x

FR34

34

gul gräns:

y = 0,315 + 0,047 x

FR41

41

spektralt lokus

Med skärningspunkterna:

| | x | y |
| --- | --- | --- |
| FR1 | 0,690 | 0,310 |
| FR2 | 0,595 | 0,315 |
| FR3 | 0,569 | 0,341 |
| FR4 | 0,655 | 0,345 |

x

y

FR1

1

0,690

0,310

FR2

2

0,595

0,315

FR3

3

0,569

0,341

FR4

4

0,655

0,345

2.33   varningssignal för påkörning bakifrån: automatisk signal från framförvarande fordon till bakomvarande fordon. Signalen visar att det bakomvarande fordonet måste vidta omedelbara åtgärder för att undvika en kollision.

2.34   gonio(foto)metersystem: (om inte annat anges i separata föreskrifter) system för de fotometriska mätningar som anges av vinkelkoordinaterna i grader på en sfär med en vertikal polär axel i enlighet med CIE:s publikation nr 70, Wien 1987, dvs. motsvarande ett gonio(foto)metersystem vars horisontella axel är fast i förhållande till marken och vars rörliga rotationsaxel är vinkelrät mot den horisontella axeln (se bilaga 14 till dessa föreskrifter). Anmärkning: I ovan nämnda CIE-publikation anges ett förfarande för att korrigera vinkelkoordinaterna om ett alternativt gonio(foto)metersystem används.

Anmärkning:

2.35   H-plan: horisontellt plan som omfattar lyktans referenscentrum.

2.36   sekventiell aktivering: elektrisk anslutning där en lyktas enskilda ljuskällor är kopplade på ett sådant sätt att de aktiveras enligt en förutbestämd sekvens.

3.   ANSÖKAN OM GODKÄNNANDE

3.1   Ansökan om godkännande av en fordonstyp med avseende på installering av belysnings- och ljussignalanordningar ska lämnas in av tillverkaren eller av tillverkarens behöriga ombud.

3.2   Ansökan ska åtföljas av följande upplysningar och dokument i tre exemplar:

| 3.2.1 | En beskrivning av fordonstypen med avseende på de uppgifter som anges i punkterna 2.2.1–2.2.4, tillsammans med begränsningar i fråga om belastning, i synnerhet största tillåtna last i bagageutrymmet. |
| --- | --- |

3.2.1

En beskrivning av fordonstypen med avseende på de uppgifter som anges i punkterna 2.2.1–2.2.4, tillsammans med begränsningar i fråga om belastning, i synnerhet största tillåtna last i bagageutrymmet.

| 3.2.2 | En förteckning över de anordningar som föreskrivs av tillverkaren för belysnings- och ljussignalutrustningen. Förteckningen får omfatta flera typer av anordningar för varje förfarande. Varje typ ska vara vederbörligen identifierad (komponent, typgodkännandemärke, tillverkarens namn osv.) och dessutom får förteckningen innehålla anteckningen ”eller likvärdiga anordningar” för varje funktion. |
| --- | --- |

3.2.2

En förteckning över de anordningar som föreskrivs av tillverkaren för belysnings- och ljussignalutrustningen. Förteckningen får omfatta flera typer av anordningar för varje förfarande. Varje typ ska vara vederbörligen identifierad (komponent, typgodkännandemärke, tillverkarens namn osv.) och dessutom får förteckningen innehålla anteckningen ”eller likvärdiga anordningar” för varje funktion.

| 3.2.3 | En skiss över belysnings- och ljussignalutrustningen i dess helhet, som visar de olika anordningarnas placering på fordonet. |
| --- | --- |

3.2.3

En skiss över belysnings- och ljussignalutrustningen i dess helhet, som visar de olika anordningarnas placering på fordonet.

| 3.2.4 | För att, om så krävs, kontrollera överensstämmelsen med bestämmelserna i dessa föreskrifter, en eller flera skisser för varje enskild lykta som visar den lysande yta som definieras i punkt 2.9, den ljusavgivande yta som definieras i punkt 2.8, den referensaxel som definieras i punkt 2.11 och det referenscentrum som definieras i punkt 2.12. Dessa uppgifter krävs inte för anordningen för belysning av bakre registreringsskylt (punkt 2.7.13). |
| --- | --- |

3.2.4

För att, om så krävs, kontrollera överensstämmelsen med bestämmelserna i dessa föreskrifter, en eller flera skisser för varje enskild lykta som visar den lysande yta som definieras i punkt 2.9, den ljusavgivande yta som definieras i punkt 2.8, den referensaxel som definieras i punkt 2.11 och det referenscentrum som definieras i punkt 2.12. Dessa uppgifter krävs inte för anordningen för belysning av bakre registreringsskylt (punkt 2.7.13).

| 3.2.5 | I ansökan ska det ingå en redogörelse för den metod som använts för definitionen av synlig yta (se punkt 2.10). |
| --- | --- |

3.2.5

I ansökan ska det ingå en redogörelse för den metod som använts för definitionen av synlig yta (se punkt 2.10).

| 3.2.6 | Om ett adaptivt framljussystem monteras på fordonet ska sökanden lämna in en detaljerad beskrivning med följande upplysningar:






  3.2.6.1 | De belysningsfunktioner och belysningstillstånd för vilka det adaptiva framljussystemet godkänts. |
| --- | --- | --- |

3.2.6

Om ett adaptivt framljussystem monteras på fordonet ska sökanden lämna in en detaljerad beskrivning med följande upplysningar:

3.2.6.1

De belysningsfunktioner och belysningstillstånd för vilka det adaptiva framljussystemet godkänts.

| 3.2.6.2 | Det adaptiva framljussystemets tillhörande styrsignaler och deras tekniska egenskaper enligt definition i bilaga 10 till föreskrifter nr 123. |
| --- | --- |

3.2.6.2

Det adaptiva framljussystemets tillhörande styrsignaler och deras tekniska egenskaper enligt definition i bilaga 10 till föreskrifter nr 123.

| 3.2.6.3 | De bestämmelser som tillämpas för att automatiskt anpassa framljusens funktioner och tillstånd enligt punkt 6.22.7.4 i dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

3.2.6.3

De bestämmelser som tillämpas för att automatiskt anpassa framljusens funktioner och tillstånd enligt punkt 6.22.7.4 i dessa föreskrifter.

| 3.2.6.4 | I förekommande fall, en särskild instruktion för inspektion av ljuskällorna och okulärbesiktning av ljusstrålen. |
| --- | --- |

3.2.6.4

I förekommande fall, en särskild instruktion för inspektion av ljuskällorna och okulärbesiktning av ljusstrålen.

| 3.2.6.5 | Dokumenten enligt punkt 6.22.9.2 i dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

3.2.6.5

Dokumenten enligt punkt 6.22.9.2 i dessa föreskrifter.

| 3.2.6.6 | De lyktor som grupperats eller kombinerats med eller inbördes sammanbyggts i det adaptiva framljussystemet. |
| --- | --- |

3.2.6.6

De lyktor som grupperats eller kombinerats med eller inbördes sammanbyggts i det adaptiva framljussystemet.

| 3.2.6.7 | De belysningsenheter som konstruerats för att uppfylla kraven i punkt 6.22.5 i dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

3.2.6.7

De belysningsenheter som konstruerats för att uppfylla kraven i punkt 6.22.5 i dessa föreskrifter.

| 3.2.7 | I fråga om fordon av kategorierna M och N, en beskrivning av strömförsörjningen av de anordningar som anges i punkterna 2.7.9, 2.7.10, 2.7.12, 2.7.14 och 2.7.15, inklusive, om det är tillämpligt, information om en särskild strömförsörjning/elektroniskt manöverdon för ljuskälla eller ett variabelt styrkereglage. |
| --- | --- |

3.2.7

I fråga om fordon av kategorierna M och N, en beskrivning av strömförsörjningen av de anordningar som anges i punkterna 2.7.9, 2.7.10, 2.7.12, 2.7.14 och 2.7.15, inklusive, om det är tillämpligt, information om en särskild strömförsörjning/elektroniskt manöverdon för ljuskälla eller ett variabelt styrkereglage.

3.3   Ett olastat fordon som är försett med en fullständig uppsättning av belysnings- och ljussignalutrustningen enligt punkt 3.2.2 och som är representativt för den fordonstyp som ska godkännas ska lämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande.

3.4   Det dokument som föreskrivs i bilaga 1 till dessa föreskrifter ska biläggas typgodkännandedokumentationen.

4.   GODKÄNNANDE

4.1   Om den fordonstyp som lämnas in för godkännande enligt dessa föreskrifter uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på alla anordningar som anges i förteckningen ska godkännande av den fordonstypen beviljas.

4.2   Varje godkänd typ ska tilldelas ett godkännandenummer, vars två första siffror, för närvarande 06 för ändringsserie 06, anger den ändringsserie (innehållande de senaste större tekniska ändringarna av föreskrifterna) som gäller vid tidpunkten för utfärdandet av godkännandet. En och samma part i överenskommelsen får, med förbehåll för bestämmelserna i punkt 7 i dessa föreskrifter, inte tilldela en annan fordonstyp, eller samma fordonstyp som lämnas in med utrustning som inte specificeras i den förteckning som avses i punkt 3.2.2, samma godkännandenummer.

4.3   Ett meddelande om beviljat, ej beviljat eller utökat godkännande eller om slutgiltigt upphörande av produktionen av en fordonstyp/fordonsdel enligt dessa föreskrifter ska lämnas till de parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

4.4   Varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter ska på ett väl synligt och lättåtkomligt ställe som anges i formuläret vara märkt med ett internationellt godkännandemärke bestående av följande:

| 4.4.1 | En cirkel som omger bokstaven E, följd av det särskiljande numret för det land som beviljat godkännandet (10). |
| --- | --- |

4.4.1

En cirkel som omger bokstaven E, följd av det särskiljande numret för det land som beviljat godkännandet (10).

10

| 4.4.2 | Numret på dessa föreskrifter följt av bokstaven R, ett bindestreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 4.4.1. |
| --- | --- |

4.4.2

Numret på dessa föreskrifter följt av bokstaven R, ett bindestreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.5   Om fordonet överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt en eller flera av de övriga föreskrifter som är fogade till överenskommelsen i det land som beviljat godkännande enligt dessa föreskrifter, behöver den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1 inte upprepas. I så fall ska föreskrifternas nummer, godkännandenummer och tilläggssymboler för alla de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats i det land som beviljat godkännandet enligt dessa föreskrifter, anges i kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.6   Godkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.

4.7   Godkännandemärket ska placeras nära eller på den skylt med fordonsdata som tillverkaren fäst på fordonet.

4.8   I bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på godkännandemärkenas utformning.

5.   ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

5.1   Belysnings- och ljussignalanordningarna ska vara monterade så att de, under de normala användningsförhållanden som definieras i punkterna 2.24, 2.24.1 och 2.24.2 och oavsett de vibrationer för vilka de kan utsättas, behåller de egenskaper som föreskrivs i dessa föreskrifter och som gör det möjligt för fordonet att uppfylla kraven i dessa föreskrifter. Det får i synnerhet inte vara möjligt att oavsiktligt rubba lyktorna.

5.2   De strålkastare som beskrivs i punkterna 2.7.9, 2.7.10 och 2.7.19 ska vara installerade så att de lätt kan ställas in i korrekt riktning.

5.2.1   Då det gäller strålkastare som är försedda med anordningar för att förhindra obehag för andra trafikanter vid användning i ett land där trafiken går på motsatt sida vägen i förhållande till det land för vilket strålkastaren konstruerades, ska anordningarna aktiveras automatiskt eller av användaren med fordonet parkerat utan att specialverktyg behöver användas (förutom dem som ingår i fordonets verktygsutrustning (11)). Detaljerade instruktioner ska tillhandahållas av fordonstillverkaren tillsammans med fordonet.

11

5.3   För alla ljussignalanordningar, inkl. sådana som är monterade på sidorna, ska lyktans referensaxel, då lyktan är monterad på fordonet, vara parallell med fordonets bärplan på vägen och den ska dessutom vara vinkelrät mot fordonets längsgående mittplan i fråga om sidoretroreflektorer och sidomarkeringslyktor och parallell med detta plan i fråga om alla andra signalanordningar. I varje riktning ska en avvikelse av ±3° tillåtas. Dessutom ska alla särskilda monteringsinstruktioner som fastställts av tillverkaren iakttas.

5.4   Om specifika instruktioner saknas ska lyktornas höjd och riktning kontrolleras med det olastade fordonet placerat på en jämn, horisontell yta och i det skick som definieras i punkterna 2.24, 2.24.1 och 2.24.2 och om ett adaptivt framljussystem installerats med systemet i neutraltillstånd.

5.5   Vid avsaknad av specifika instruktioner ska de lyktor som bildar ett par

| 5.5.1 | monteras symmetriskt på fordonet i förhållande till det längsgående mittplanet (denna bedömning ska grundas på lyktans yttre geometriska form och inte på kanten av dess lysande yta enligt punkt 2.9), |
| --- | --- |

5.5.1

monteras symmetriskt på fordonet i förhållande till det längsgående mittplanet (denna bedömning ska grundas på lyktans yttre geometriska form och inte på kanten av dess lysande yta enligt punkt 2.9),

| 5.5.2 | vara inbördes symmetriska i förhållande till det längsgående mittplanet; detta krav gäller emellertid inte lyktans inre uppbyggnad, |
| --- | --- |

5.5.2

vara inbördes symmetriska i förhållande till det längsgående mittplanet; detta krav gäller emellertid inte lyktans inre uppbyggnad,

| 5.5.3 | uppfylla samma kolorimetriska krav och i huvudsak ha identiska fotometriska egenskaper; detta ska inte tillämpas på ett hoppassat par av främre dimlyktor av klass F3, |
| --- | --- |

5.5.3

uppfylla samma kolorimetriska krav och i huvudsak ha identiska fotometriska egenskaper; detta ska inte tillämpas på ett hoppassat par av främre dimlyktor av klass F3,

| 5.5.4 | i huvudsak ha identiska fotometriska egenskaper. |
| --- | --- |

5.5.4

i huvudsak ha identiska fotometriska egenskaper.

5.6   På fordon vars yttre form är asymmetrisk ska ovanstående krav uppfyllas så långt som möjligt.

5.7   Grupperade, kombinerade, inbördes sammanbyggda eller enskilda lyktor

5.7.1   Lyktor får vara grupperade, kombinerade eller inbördes sammanbyggda med varandra, förutsatt att alla krav på färg, läge, inställning, geometrisk synlighet, elektriska anslutningar och, i förekommande fall, andra krav är uppfyllda.

5.7.1.1   De fotometriska och kolorimetriska kraven för en lykta ska vara uppfyllda när alla andra funktioner som den lyktan är grupperad, kombinerad eller inbördes sammanbyggd med är avstängda.

Om främre eller bakre positionslyktor är inbördes sammanbyggda med en eller flera andra funktioner som kan aktiveras tillsammans med dem, ska kraven i fråga om färg för var och en av dessa andra funktioner uppfyllas när de inbördes sammanbyggda funktionerna och de främre eller bakre positionslyktorna är påslagna.

5.7.1.2   Stopplyktor och körriktningsvisare får inte vara inbördes sammanbyggda.

5.7.1.3   Om stopplyktor och körriktningsvisare är grupperade ska följande krav vara uppfyllda:

| 5.7.1.3.1 | Ingen horisontell eller vertikal rät linje som passerar genom projektionerna av de synliga ytorna hos dessa funktioner på ett plan som är vinkelrät mot referensaxeln får skära mer än två gränslinjer som åtskiljer angränsande områden av olika färg. |
| --- | --- |

5.7.1.3.1

Ingen horisontell eller vertikal rät linje som passerar genom projektionerna av de synliga ytorna hos dessa funktioner på ett plan som är vinkelrät mot referensaxeln får skära mer än två gränslinjer som åtskiljer angränsande områden av olika färg.

| 5.7.1.3.2 | Deras synliga ytor i referensaxelns riktning, baserade på de områden som avgränsas av konturen på de ljusavgivande ytorna, överlappar inte varandra. |
| --- | --- |

5.7.1.3.2

Deras synliga ytor i referensaxelns riktning, baserade på de områden som avgränsas av konturen på de ljusavgivande ytorna, överlappar inte varandra.

5.7.2   Enskilda lyktor

5.7.2.1   Enskilda lyktor enligt definitionen i punkt 2.16.1 a som består av två eller flera klart åtskilda delar ska installeras så att

| a) | antingen den totala ytan av projektionen av de klart åtskilda delarna i ett plan som tangerar ytan av den yttre linsen och som är vinkelrätt mot referensaxeln upptar minst 60 % av den minsta rektangel som omsluter nämnda projektion, eller |
| --- | --- |

a)

antingen den totala ytan av projektionen av de klart åtskilda delarna i ett plan som tangerar ytan av den yttre linsen och som är vinkelrätt mot referensaxeln upptar minst 60 % av den minsta rektangel som omsluter nämnda projektion, eller

| b) | det minsta avståndet mellan de mot varandra vända kanterna på två angränsande/tangerande klart åtskilda delar inte överstiger 75 mm när det mäts vinkelrät mot referensaxeln. |
| --- | --- |

b)

det minsta avståndet mellan de mot varandra vända kanterna på två angränsande/tangerande klart åtskilda delar inte överstiger 75 mm när det mäts vinkelrät mot referensaxeln.

Dessa krav ska inte gälla för enskilda retroreflektorer.

5.7.2.2   Enskilda lyktor enligt definitionen i punkt 2.16.1 b eller c som består av två lyktor märkta D eller två oberoende reflektorer ska installeras så att

| a) | antingen projektionen av de synliga ytorna i referensaxelns riktning hos de två lyktorna eller reflektorerna upptar minst 60 % av den minsta rektangel som omsluter nämnda synliga ytor i referensaxelns riktning, eller |
| --- | --- |

a)

antingen projektionen av de synliga ytorna i referensaxelns riktning hos de två lyktorna eller reflektorerna upptar minst 60 % av den minsta rektangel som omsluter nämnda synliga ytor i referensaxelns riktning, eller

| b) | det minsta avståndet mellan de mot varandra vända kanterna på de synliga ytorna i referensaxelns riktning hos de två lyktorna eller reflektorerna inte överstiger 75 mm när det mäts vinkelrätt mot referensaxeln. |
| --- | --- |

b)

det minsta avståndet mellan de mot varandra vända kanterna på de synliga ytorna i referensaxelns riktning hos de två lyktorna eller reflektorerna inte överstiger 75 mm när det mäts vinkelrätt mot referensaxeln.

5.7.2.3   Enskilda lyktor enligt definitionen i punkt 2.16.1 d ska uppfylla kraven i punkt 5.7.2.1.

Om två eller flera lyktor och/eller två eller flera enskilda synliga ytor ingår i samma lamphus och/eller har en gemensam yttre lins ska dessa inte betraktas som ett inbördes beroende lyktsystem.

En lykta i form av ett band eller en remsa kan dock utgöra en del av ett inbördes beroende lyktsystem.

5.7.2.4   Två lyktor eller ett jämnt antal lyktor i form av ett band eller en remsa ska placeras symmetriskt i förhållande till fordonets längsgående mittplan, och ska på båda sidor sträcka sig till minst 0,4 m från fordonets yttersta kant och inte vara kortare än 0,8 m; belysningen av en sådan yta ska erhållas från minst två ljuskällor som placerats så nära dess ändar som möjligt; den ljusavgivande ytan får utgöras av ett antal element som placerats bredvid varandra, förutsatt att projektionerna av de många enskilda ljusavgivande ytorna i ett tvärplan uppfyller kraven i punkt 5.7.2.1.

5.8   Den högsta höjden över markytan ska mätas från den synliga ytans högsta punkt och den lägsta höjden från dess lägsta punkt och i referensaxelns riktning.

Där (den högsta och lägsta) höjden över markytan klart uppfyller kraven i föreskrifterna behöver de yttersta kanterna hos någon yta inte fastställas.

5.8.1   I syfte att reducera vinklarna för den geometriska synligheten ska en lyktas position i fråga om höjden över markytan mätas från H-planet.

5.8.2   I fråga om halvljusstrålkastare mäts den lägsta höjden i förhållande till markytan från den lägsta punkten på optiksystemets (t.ex. reflektor, lins, projektionslins) faktiska utlopp oberoende av dess funktion.

5.8.3   Läget i fråga om bredden ska bestämmas från den kant på den synliga ytan i referensaxelns riktning som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan i fråga om den totala bredden och från innerkanterna på den synliga ytan i referensaxelns riktning i fråga om avståndet mellan lyktorna.

När läget i fråga om bredden klart uppfyller kraven i föreskrifterna behöver inte de exakta kanterna på någon yta fastställas.

5.9   Om specifika instruktioner saknas får inte en lyktas fotometriska egenskaper (styrka, färg synlig yta osv.) avsiktligt varieras under lyktans aktiveringstid.

5.9.1   Körriktningsvisare, varningsblinker och de sidomarkeringslyktor med orangegult ljus som uppfyller kraven i punkt 6.18.7 samt nödstoppssignalen ska avge blinkande ljus.

5.9.2   Lyktornas fotometriska egenskaper får variera

| a) | i förhållande till det omgivande ljuset, |
| --- | --- |

a)

i förhållande till det omgivande ljuset,

| b) | som en följd av aktivering av övriga lyktor, eller |
| --- | --- |

b)

som en följd av aktivering av övriga lyktor, eller

| c) | när lyktorna används för att tillhandahålla någon annan belysningsfunktion, |
| --- | --- |

c)

när lyktorna används för att tillhandahålla någon annan belysningsfunktion,

förutsatt att varje variation av de fotometriska egenskaperna överensstämmer med de tekniska bestämmelserna för ifrågavarande lykta.

5.9.3   De fotometriska egenskaperna hos en körriktningsvisare av kategori 1, 1a, 1b, 2a eller 2b får variera under en blinkning genom en sekventiell aktivering av ljuskällorna enligt punkt 5.6 i föreskrifter nr 6.

Denna bestämmelse ska inte gälla om körriktningsvisare av kategorierna 2a och 2b används som nödstoppssignal enligt punkt 6.23.1 i dessa föreskrifter.

5.10   Inget rött ljus, som kan ge upphov till förväxling, får avges i riktning framåt från en lykta enligt definition i punkt 2.7 och inget vitt ljus, som kan ge upphov till förväxling, får avges i riktning bakåt från en lykta enligt definition i punkt 2.7. Belysningsanordningar som monterats för inre belysning av fordonet ska inte beaktas. I tveksamma fall ska detta krav kontrolleras enligt följande:

| 5.10.1 | I fråga om synlighet för rött ljus framför ett fordon, med undantag för den bakre röda sidomarkeringslyktan, får den synliga ytan av en röd lykta inte vara direkt synlig när den betraktas av en person som rör sig inom den zon 1 som anges i bilaga 4. |
| --- | --- |

5.10.1

I fråga om synlighet för rött ljus framför ett fordon, med undantag för den bakre röda sidomarkeringslyktan, får den synliga ytan av en röd lykta inte vara direkt synlig när den betraktas av en person som rör sig inom den zon 1 som anges i bilaga 4.

| 5.10.2 | I fråga om synlighet för vitt ljus bakåt, med undantag för backlyktor och vita reflexmärkningar som monterats på fordonet, får den synliga ytan av en vit lykta inte vara direkt synlig när den betraktas av en person som rör sig inom zon 2 i ett tvärplan beläget 25 m bakom fordonet (se bilaga 4). |
| --- | --- |

5.10.2

I fråga om synlighet för vitt ljus bakåt, med undantag för backlyktor och vita reflexmärkningar som monterats på fordonet, får den synliga ytan av en vit lykta inte vara direkt synlig när den betraktas av en person som rör sig inom zon 2 i ett tvärplan beläget 25 m bakom fordonet (se bilaga 4).

| 5.10.3 | I sina respektive plan begränsas zonerna 1 och 2 av följande när de betraktas av observatören:






  5.10.3.1 | I fråga om höjd, av två horisontella plan 1 m respektive 2,2 m över markytan. |
| --- | --- | --- |

5.10.3

I sina respektive plan begränsas zonerna 1 och 2 av följande när de betraktas av observatören:

5.10.3.1

I fråga om höjd, av två horisontella plan 1 m respektive 2,2 m över markytan.

| 5.10.3.2 | I fråga om bredd, av två vertikala plan som bildar en vinkel av 15° framåt respektive bakåt utanför fordonets längsgående mittplan och passerar genom kontaktpunkten eller kontaktpunkterna för de vertikala plan som är parallella med fordonets längsgående mittplan och som begränsar fordonets totala bredd; om det finns flera kontaktpunkter ska den främsta motsvara det främre planet och den bakersta det bakre planet. |
| --- | --- |

5.10.3.2

I fråga om bredd, av två vertikala plan som bildar en vinkel av 15° framåt respektive bakåt utanför fordonets längsgående mittplan och passerar genom kontaktpunkten eller kontaktpunkterna för de vertikala plan som är parallella med fordonets längsgående mittplan och som begränsar fordonets totala bredd; om det finns flera kontaktpunkter ska den främsta motsvara det främre planet och den bakersta det bakre planet.

5.11   De elektriska anslutningarna ska vara sådana att främre och bakre positionslyktor, eventuella breddmarkeringslyktor, eventuella sidomarkeringslyktor och lyktan för belysning av bakre registreringsskylt endast kan tändas och släckas samtidigt.

5.11.1   Detta villkor gäller inte

| 5.11.1.1 | när de främre och bakre positionslyktorna är tända som parkeringslyktor, och inte heller sidomarkeringslyktor när de är kombinerade eller inbördes sammanbyggda med nämnda lyktor, eller |
| --- | --- |

5.11.1.1

när de främre och bakre positionslyktorna är tända som parkeringslyktor, och inte heller sidomarkeringslyktor när de är kombinerade eller inbördes sammanbyggda med nämnda lyktor, eller

| 5.11.1.2 | när sidomarkeringslyktor blinkar samtidigt med körriktningsvisare, eller |
| --- | --- |

5.11.1.2

när sidomarkeringslyktor blinkar samtidigt med körriktningsvisare, eller

| 5.11.1.3 | när ljussignalsystemet används i enlighet med punkt 6.2.7.6.2, eller |
| --- | --- |

5.11.1.3

när ljussignalsystemet används i enlighet med punkt 6.2.7.6.2, eller

5.11.2   för främre positionslyktor när deras funktion ersätts enligt bestämmelserna i punkt 5.12.1.

5.11.3   I fråga om inbördes beroende lyktsystem, ska alla ljuskällor tändas och släckas samtidigt.

5.12   De elektriska anslutningarna ska vara sådana att hel- och halvljusstrålkastarna och de främre dimlyktorna inte kan tändas om inte de lyktor som avses i punkt 5.11 också tänds. Detta krav får emellertid inte tillämpas på hel- eller halvljusstrålkastarna när deras ljusvarningssignal består av att hel- eller halvljusstrålkastaren upprepade gånger tänds med korta mellanrum eller av att hel- och halvljusstrålkastaren växelvis tänds med korta mellanrum.

5.12.1   Halvljusstrålkastarna och/eller helljusstrålkastarna och/eller de främre dimlyktorna får ersätta funktionen hos de främre positionslyktorna om följande villkor uppfylls:

| 5.12.1.1 | De elektriska anslutningarna ska vara sådana att om någon av dessa ljuskällor upphör att fungera, tänds de främre positionslyktorna automatiskt. |
| --- | --- |

5.12.1.1

De elektriska anslutningarna ska vara sådana att om någon av dessa ljuskällor upphör att fungera, tänds de främre positionslyktorna automatiskt.

| 5.12.1.2 | Ersättningslyktan eller ersättningsfunktionen för respektive positionslykta ska uppfylla kraven rörande






  a) | den geometriska synlighet som föreskrivs i punkt 6.9.5 för de främre positionslyktorna, och |
| --- | --- | --- |

5.12.1.2

Ersättningslyktan eller ersättningsfunktionen för respektive positionslykta ska uppfylla kraven rörande

a)

den geometriska synlighet som föreskrivs i punkt 6.9.5 för de främre positionslyktorna, och

| b) | de fotometriska minimivärdena enligt vinklarna för ljusfördelning. |
| --- | --- |

b)

de fotometriska minimivärdena enligt vinklarna för ljusfördelning.

| 5.12.1.3 | Lämpliga bevis på överensstämmelse med kraven i punkt 5.12.1.2 ska finnas i provrapporterna för ersättningslyktan. |
| --- | --- |

5.12.1.3

Lämpliga bevis på överensstämmelse med kraven i punkt 5.12.1.2 ska finnas i provrapporterna för ersättningslyktan.

5.13   Indikator

När en kretsslutningsindikator föreskrivs i dessa föreskrifter får den ersättas med en funktionskontrollindikator.

5.14   Nedfällbara lyktor

5.14.1   Nedfällning av lyktor ska förbjudas, med undantag för hel- och halvljusstrålkastare och främre dimlyktor som får fällas ned när de inte används.

5.14.2   Om något fel uppstår i nedfällningsanordningens (nedfällningsanordningarnas) funktion ska lyktorna förbli i bruksläge, om de redan används, eller ska kunna föras till bruksläge utan hjälp av verktyg.

5.14.3   Det ska vara möjligt att föra lyktorna till bruksläge och tända dem med hjälp av ett enda manöverdon utan att möjligheten att föra dem till bruksläge utan att tända dem utesluts. I fråga om grupperade hel- och halvljusstrålkastare krävs emellertid det manöverdon som avses ovan endast för att tända halvljusstrålkastarna.

5.14.4   Det får inte vara möjligt att från förarplatsen avsiktligt hejda rörelsen hos tända lyktor innan de når bruksläget. Om det finns risk för att andra trafikanter bländas när lyktorna rör sig, får de endast tändas när de nått sitt bruksläge.

5.14.5   När nedfällningsanordningen har en temperatur mellan –30 och +50 °C ska strålkastarna kunna nå bruksläget inom tre sekunder efter det att manöverdonet ursprungligen aktiverats.

5.15   Färgerna på det ljus som avges av lyktorna (12) är följande:

12

| helljusstrålkastare: | vit |
| --- | --- |
| halvljusstrålkastare: | vit |
| främre dimlykta: | vit eller selektivt gul |
| backlykta: | vit |
| körriktningsvisare: | orangegul |
| varningsblinker: | orangegul |
| stopplykta: | röd |
| nödstoppssignal: | orangegul eller röd |
| varningssignal för påkörning bakifrån: | orangegul |
| lykta för bakre registreringsskylt: | vit |
| främre positionslykta: | vit |
| bakre positionslykta: | röd |
| främre dimlykta: | vit eller selektivt gul |
| bakre dimlykta: | röd |
| parkeringslykta: | vit framåt, röd bakåt, orangegul om den är inbördes sammanbyggd med sidokörriktningsvisare eller i sidomarkeringslyktor |
| sidomarkeringslykta: | orangegul; kan emellertid vara röd om den bakre sidomarkeringslyktan är grupperad, kombinerad eller inbördes sammanbyggd med den bakre positionslyktan, den bakre breddmarkeringslyktan, den bakre dimlyktan eller stopplyktan eller är grupperad med eller har en del av den ljusavgivande ytan gemensam med den bakre retroreflektorn. |
| breddmarkeringslykta: | vit framåt, röd bakåt |
| varsellykta: | vit |
| bakre retroreflektor, icke-triangelformad: | röd |
| bakre retroreflektor, triangelformad: | röd |
| främre retroreflektor, icke-triangelformad: | som för infallande ljus (13) |
| sidoretroreflektor, icke-triangelformad: | orangegul; kan emellertid vara röd om den bakre sidoretroreflektorn är grupperad med eller har en del av den ljusavgivande ytan gemensam med den bakre positionslyktan, den bakre breddmarkeringslyktan, den bakre dimlyktan, stopplyktan, den bakre sidomarkeringslyktan med rött ljus eller den bakre icke-triangelformade retroreflektorn. |
| kurvtagningslykta: | vit |
| reflexmärkning: | vit framåt |
| vit eller gul åt sidan |
| röd eller gul bakåt (14). |
| adaptiva framljussystem: | vit |
| exteriör omgivningsbelysning: | vit |
| manövreringslykta: | vit |

helljusstrålkastare:

vit

halvljusstrålkastare:

vit

främre dimlykta:

vit eller selektivt gul

backlykta:

vit

körriktningsvisare:

orangegul

varningsblinker:

orangegul

stopplykta:

röd

nödstoppssignal:

orangegul eller röd

varningssignal för påkörning bakifrån:

orangegul

lykta för bakre registreringsskylt:

vit

främre positionslykta:

vit

bakre positionslykta:

röd

främre dimlykta:

vit eller selektivt gul

bakre dimlykta:

röd

parkeringslykta:

vit framåt, röd bakåt, orangegul om den är inbördes sammanbyggd med sidokörriktningsvisare eller i sidomarkeringslyktor

sidomarkeringslykta:

orangegul; kan emellertid vara röd om den bakre sidomarkeringslyktan är grupperad, kombinerad eller inbördes sammanbyggd med den bakre positionslyktan, den bakre breddmarkeringslyktan, den bakre dimlyktan eller stopplyktan eller är grupperad med eller har en del av den ljusavgivande ytan gemensam med den bakre retroreflektorn.

breddmarkeringslykta:

vit framåt, röd bakåt

varsellykta:

vit

bakre retroreflektor, icke-triangelformad:

röd

bakre retroreflektor, triangelformad:

röd

främre retroreflektor, icke-triangelformad:

som för infallande ljus (13)

13

sidoretroreflektor, icke-triangelformad:

orangegul; kan emellertid vara röd om den bakre sidoretroreflektorn är grupperad med eller har en del av den ljusavgivande ytan gemensam med den bakre positionslyktan, den bakre breddmarkeringslyktan, den bakre dimlyktan, stopplyktan, den bakre sidomarkeringslyktan med rött ljus eller den bakre icke-triangelformade retroreflektorn.

kurvtagningslykta:

vit

reflexmärkning:

vit framåt

vit eller gul åt sidan

röd eller gul bakåt (14).

14

adaptiva framljussystem:

vit

exteriör omgivningsbelysning:

vit

manövreringslykta:

vit

5.16   Antal lyktor

5.16.1   Det antal lyktor som monteras på fordonet ska överensstämma med det antal som anges i de särskilda specifikationerna i dessa föreskrifter.

5.17   Varje lykta får installeras på rörliga delar, förutsatt att de villkor som anges i punkterna 5.18, 5.19 och 5.20 är uppfyllda.

5.18   Bakre positionslyktor, bakre körriktningsvisare och bakre retroreflektorer, såväl triangelformade som icke-triangelformade, får endast installeras på rörliga delar om något av följande krav uppfylls:

| 5.18.1 | Om lyktorna på de rörliga delarna i de rörliga delarnas alla fasta lägen uppfyller alla krav på läge och geometrisk synlighet samt de kolorimetriska och fotometriska kraven för dessa lyktor. |
| --- | --- |

5.18.1

Om lyktorna på de rörliga delarna i de rörliga delarnas alla fasta lägen uppfyller alla krav på läge och geometrisk synlighet samt de kolorimetriska och fotometriska kraven för dessa lyktor.

| 5.18.2 | Om funktionerna i punkt 5.18 kan erhållas genom en kombination av två lyktor märkta D (se punkt 2.16.1) behöver endast en av dessa lyktor uppfylla ovannämnda krav på läge och geometrisk synlighet samt de fotometriska krav som gäller för de lyktorna på alla fasta lägen på den rörliga delen. |
| --- | --- |

5.18.2

Om funktionerna i punkt 5.18 kan erhållas genom en kombination av två lyktor märkta D (se punkt 2.16.1) behöver endast en av dessa lyktor uppfylla ovannämnda krav på läge och geometrisk synlighet samt de fotometriska krav som gäller för de lyktorna på alla fasta lägen på den rörliga delen.

| 5.18.3 | Om, när den rörliga delen befinner sig i något fast öppet läge, ytterligare lyktor för ovannämnda funktioner monteras och aktiveras, förutsatt att dessa ytterligare lyktor uppfyller alla krav på läge och geometrisk synlighet samt de fotometriska krav som gäller de lyktor som installeras på den rörliga delen. |
| --- | --- |

5.18.3

Om, när den rörliga delen befinner sig i något fast öppet läge, ytterligare lyktor för ovannämnda funktioner monteras och aktiveras, förutsatt att dessa ytterligare lyktor uppfyller alla krav på läge och geometrisk synlighet samt de fotometriska krav som gäller de lyktor som installeras på den rörliga delen.

| 5.18.4 | Om de funktioner som avses i punkt 5.18 uppnås med hjälp av ett inbördes beroende lyktsystem ska led a eller b gälla:






  a) | Om hela det inbördes beroende lyktsystemet ska monteras på den eller de rörliga delarna, ska villkoren i punkt 5.18.1 uppfyllas. Ytterligare lyktor för ovanstående funktioner får aktiveras, när den rörliga delen befinner sig i fast öppet läge, förutsatt att dessa ytterligare lyktor uppfyller alla krav på läge och geometrisk synlighet samt de kolorimetriska och fotometriska krav som gäller de lyktor som installeras på den rörliga delen. |
| --- | --- | --- |

5.18.4

Om de funktioner som avses i punkt 5.18 uppnås med hjälp av ett inbördes beroende lyktsystem ska led a eller b gälla:

a)

Om hela det inbördes beroende lyktsystemet ska monteras på den eller de rörliga delarna, ska villkoren i punkt 5.18.1 uppfyllas. Ytterligare lyktor för ovanstående funktioner får aktiveras, när den rörliga delen befinner sig i fast öppet läge, förutsatt att dessa ytterligare lyktor uppfyller alla krav på läge och geometrisk synlighet samt de kolorimetriska och fotometriska krav som gäller de lyktor som installeras på den rörliga delen.

| b) | Om det inbördes beroende lyktsystemet är delvis monterat på den fasta komponenten och delvis monterat på en rörlig del, med undantag för körriktningsvisare, ska den eller de inbördes beroende lyktorna som angetts av sökanden vid godkännandeförfarandet för anordningen uppfylla alla krav på läge och geometrisk synlighet utåt samt de kolorimetriska och fotometriska krav som gäller de lyktorna, vid alla fasta lägen för den eller de rörliga delarna.
  Kravet (kraven) på geometrisk synlighet inåt ska anses uppfyllt (uppfyllda) om den eller de inbördes beroende lyktorna fortfarande överensstämmer med de fotometriska värdena för ljusdistribution som föreskrivs för godkännande av anordningen, vid alla fasta lägen för den eller de rörliga delarna.
  För körriktningsvisare, ska den eller de inbördes beroende lyktorna som angetts av sökanden vid godkännandeförfarandet för anordningen uppfylla alla krav på läge och geometrisk synlighet samt de kolorimetriska och fotmetriska kraven vid alla fasta lägen för den eller de rörliga delarna. Detta gäller inte om för att uppfylla eller fullborda vinkeln för geometrisk synlighet ytterligare lyktor aktiveras när den rörliga delen befinner sig i något fast öppet läge, förutsatt att dessa ytterligare lyktor uppfyller alla krav på läge samt de kolorimetriska och fotometriska krav som gäller de körriktningsvisare som installeras på den rörliga delen. |
| --- | --- |

b)

Om det inbördes beroende lyktsystemet är delvis monterat på den fasta komponenten och delvis monterat på en rörlig del, med undantag för körriktningsvisare, ska den eller de inbördes beroende lyktorna som angetts av sökanden vid godkännandeförfarandet för anordningen uppfylla alla krav på läge och geometrisk synlighet utåt samt de kolorimetriska och fotometriska krav som gäller de lyktorna, vid alla fasta lägen för den eller de rörliga delarna.

Kravet (kraven) på geometrisk synlighet inåt ska anses uppfyllt (uppfyllda) om den eller de inbördes beroende lyktorna fortfarande överensstämmer med de fotometriska värdena för ljusdistribution som föreskrivs för godkännande av anordningen, vid alla fasta lägen för den eller de rörliga delarna.

För körriktningsvisare, ska den eller de inbördes beroende lyktorna som angetts av sökanden vid godkännandeförfarandet för anordningen uppfylla alla krav på läge och geometrisk synlighet samt de kolorimetriska och fotmetriska kraven vid alla fasta lägen för den eller de rörliga delarna. Detta gäller inte om för att uppfylla eller fullborda vinkeln för geometrisk synlighet ytterligare lyktor aktiveras när den rörliga delen befinner sig i något fast öppet läge, förutsatt att dessa ytterligare lyktor uppfyller alla krav på läge samt de kolorimetriska och fotometriska krav som gäller de körriktningsvisare som installeras på den rörliga delen.

5.19   När de rörliga delarna befinner sig i ett annat läge än i det normala användningsläget får de anordningar som installeras på dem inte orsaka onödigt obehag för trafikanter.

5.20   När en lykta installeras i en rörlig del och den rörliga delen befinner sig i det normala användningsläget ska lyktan alltid återgå till det eller de lägen som anges av tillverkaren i enlighet med dessa föreskrifter. För halvljusstrålkastare och främre dimlyktor ska detta krav anses uppfyllt om, när de rörliga delarna förts från och återförts till det normala läget tio gånger, inget värde för dessa lyktors vinkelavböjning i förhållande till deras fäste och uppmätt efter varje manöver med den rörliga delen avviker med mer än 0,15 % från medelvärdet för de tio uppmätta värdena. Om detta värde överskrids ska varje gränsvärde som anges i punkt 6.2.6.1.1 därefter justeras i förhållande till denna avvikelse så att det tillåtna avböjningsområdet minskas när fordonet kontrolleras enligt bilaga 6.

5.21   Den synliga ytan i referensaxelns riktning av främre och bakre positionslyktor, av främre och bakre körriktningsvisare och av retroreflektorer får inte skymmas till mer än 50 % av någon rörlig del, med eller utan en ljussignalanordning installerad, i något fast läge som avviker från det normala användningsläget.

Med en rörlig dels fasta läge avses den eller de stabila eller naturliga vilolägena för den rörliga delen som angetts av fordonstillverkaren, oavsett om det eller de är låsta eller inte.

Om ovanstående krav inte kan uppfyllas ska

| 5.21.1 | ytterligare lyktor som uppfyller alla krav på läge och geometrisk synlighet samt de kolorimetriska och fotometriska kraven för ovan angivna lyktor aktiveras när dessa lyktors synliga yta i referensaxelns riktning är till mer än 50 % dold av den rörliga delen, eller |
| --- | --- |

5.21.1

ytterligare lyktor som uppfyller alla krav på läge och geometrisk synlighet samt de kolorimetriska och fotometriska kraven för ovan angivna lyktor aktiveras när dessa lyktors synliga yta i referensaxelns riktning är till mer än 50 % dold av den rörliga delen, eller

| 5.21.2 | en anmärkning i meddelandeformuläret (punkt 10.1 i bilaga 1) underrätta andra myndigheter om att mer än 50 % av den synliga ytan i referensaxelns riktning kan vara skymd av de rörliga delarna, och
  en upplysning i fordonet ska underrätta användaren om att i visst eller vissa lägen hos de rörliga delarna ska andra trafikanter varnas för att fordonet finns på vägen, t.ex. med hjälp av en varningstriangel eller andra anordningar enligt nationella krav för användning på väg. |
| --- | --- |

5.21.2

en anmärkning i meddelandeformuläret (punkt 10.1 i bilaga 1) underrätta andra myndigheter om att mer än 50 % av den synliga ytan i referensaxelns riktning kan vara skymd av de rörliga delarna, och

en upplysning i fordonet ska underrätta användaren om att i visst eller vissa lägen hos de rörliga delarna ska andra trafikanter varnas för att fordonet finns på vägen, t.ex. med hjälp av en varningstriangel eller andra anordningar enligt nationella krav för användning på väg.

| 5.21.3 | Punkt 5.21.2 gäller inte retroreflektorer. |
| --- | --- |

5.21.3

Punkt 5.21.2 gäller inte retroreflektorer.

5.22   Med undantag för retroreflektorer anses en lykta, även om den bär ett godkännandemärke, som frånvarande när den inte kan fås att fungera endast genom montering av en ljuskälla och/eller en säkring.

5.23   Lyktor som är godkända med ljuskällor enligt föreskrifter nr 37, förutom när sådana ljuskällor används som icke-utbytbara ljuskällor enligt definitionen i punkt 2.7.1.1.2 i dessa föreskrifter, ska monteras på ett fordon på ett sådant sätt att ljuskällan kan bytas korrekt utan experthjälp och utan specialverktyg (förutom dem som ingår i fordonets verktygsutrustning). Fordonstillverkaren ska med fordonet tillhandahålla en detaljerad beskrivning av hur bytet går till.

5.23.1   Om en ljuskällemodul innehåller ett fäste för en godkänd utbytbar ljuskälla enligt föreskrifter nr 37 ska denna ljuskälla vara utbytbar enligt vad som krävs i punkt 5.23.

5.24   En tillfällig nödersättning av ljussignalfunktionen hos en bakre positionslykta är tillåten, förutsatt att ersättningsfunktionen vid ett fel i fråga om färg, ljusstyrka och läge är likvärdig med den funktion som upphört att fungera och förutsatt att ersättningsanordningen förblir funktionsduglig i sin ursprungliga säkerhetsfunktion. Under ersättningstiden ska en indikator på instrumentpanelen (se punkt 2.18 i dessa föreskrifter) ange förekomsten av en tillfällig ersättning och reparationsbehovet.

5.25   Om ett adaptivt framljussystem monteras ska det anses likvärdigt med ett par halvljusstrålkastare och om det tillhandahåller helljusfunktioner ska det anses likvärdigt med ett par helljusstrålkastare.

5.26   Sådana bakre körriktningsvisare, bakre positionslyktor, stopplyktor (utom stopplyktor av kategori S4) och bakre dimlyktor med variabelt ljusstyrkereglage är tillåtna som reagerar samtidigt för minst en av följande yttre verkningar: omgivande ljusförhållanden, dimma, snöfall, regn, stänk, dammoln eller en förorening på den ljusavgivande ytan, förutsatt att deras föreskrivna ljusstyrkeförhållande bibehålls under övergångarna mellan varianterna. Ingen påtaglig variation av ljusstyrkan får noteras under övergången. Stopplyktor av kategori S4 får avge varierande ljusstyrka oberoende av övriga lyktor. Det får vara möjligt för föraren att justera ovannämnda funktioner till den ljusstyrka som motsvarar deras konstanta kategori och att återställa dem till deras automatiska variabla kategori.

5.27   I fråga om fordon av kategorierna M och N ska sökanden visa för den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningen att strömförsörjningen av de anordningar som anges i punkterna 2.7.9, 2.7.10, 2.7.12, 2.7.14 och 2.7.15 uppfyller följande krav när fordonets elektriska system befinner sig i ett driftsförhållande med konstant spänning, representativt för relevant kategori av motordrivet fordon enligt sökandens specifikationer:

| 5.27.1 | Spänningen vid anordningens poler som enligt typgodkännandedokumentationen har provats med hjälp av en särskild strömförsörjning/elektroniskt manöverdon för ljuskälla, eller i ett andra driftsläge eller vid en spänning som sökanden begärt, får inte överstiga den spänning som specificerats för de relevanta anordningarna eller funktionerna och som de godkänts för. |
| --- | --- |

5.27.1

Spänningen vid anordningens poler som enligt typgodkännandedokumentationen har provats med hjälp av en särskild strömförsörjning/elektroniskt manöverdon för ljuskälla, eller i ett andra driftsläge eller vid en spänning som sökanden begärt, får inte överstiga den spänning som specificerats för de relevanta anordningarna eller funktionerna och som de godkänts för.

| 5.27.2 | Spänningen vid polerna på anordningen (anordningarna) eller funktionen (funktionerna) får inte överstiga 6,75 V (6-voltssystem), 13,5 V (12-voltssystem) eller 28 V (24-voltssystem) med mer än tre procent i samtliga fall av strömförsörjning som inte omfattas av punkt 5.27.1. Utrustningen för att kontrollera den maximala spänningen vid polerna på anordningen får av praktiska skäl vara placerad i själva anordningen. |
| --- | --- |

5.27.2

Spänningen vid polerna på anordningen (anordningarna) eller funktionen (funktionerna) får inte överstiga 6,75 V (6-voltssystem), 13,5 V (12-voltssystem) eller 28 V (24-voltssystem) med mer än tre procent i samtliga fall av strömförsörjning som inte omfattas av punkt 5.27.1. Utrustningen för att kontrollera den maximala spänningen vid polerna på anordningen får av praktiska skäl vara placerad i själva anordningen.

| 5.27.3 | Bestämmelserna i punkterna 5.27.1 och 5.27.2 ska inte gälla anordningar där ett elektroniskt manöverdon för ljuskälla eller ett variabelt styrkereglage ingår som del i anordningen. |
| --- | --- |

5.27.3

Bestämmelserna i punkterna 5.27.1 och 5.27.2 ska inte gälla anordningar där ett elektroniskt manöverdon för ljuskälla eller ett variabelt styrkereglage ingår som del i anordningen.

| 5.27.4 | Till godkännandedokumentationen ska det bifogas en rapport som beskriver de metoder som använts för att visa överenstämmelse och de resultat som uppnåtts. |
| --- | --- |

5.27.4

Till godkännandedokumentationen ska det bifogas en rapport som beskriver de metoder som använts för att visa överenstämmelse och de resultat som uppnåtts.

5.28   Allmänna bestämmelser om geometrisk synlighet

5.28.1   På insidan av vinklarna för geometrisk synlighet får det inte finnas något hinder för ljusets oändliga utbredning från någon del av lyktans synliga yta. De hinder som redan fanns inom vinklarna för geometrisk synlighet när lyktan typgodkändes ska dock inte tas med i beräkningarna.

5.28.2   Om mätningarna görs närmare lyktan ska observationsriktningen ändras parallellt för att åstadkomma samma noggrannhet.

5.28.3   Om någon del av lyktans synliga yta, när den installerats, skyms av ytterligare några delar av fordonet, ska belägg ges för att den del av lyktan som inte skyms av hinder fortfarande uppfyller de fotometriska värden som föreskrivs för godkännande av anordningen.

5.28.4   När den vertikala vinkeln för geometrisk synlighet under den horisontella får minskas till 5° (med lyktan mindre än 750 mm över markytan mätt enligt bestämmelserna i punkt 5.8.1) får det fotometriska området för mätningarna av den installerade optiska enheten minskas till 5° under den horisontella.

5.28.5   Om det rör sig om inbördes beroende lyktsystem ska kraven på geometrisk synlighet uppfyllas när samtliga inbördes beroende lyktor är tända.

5.29   En lysdiodmodul måste inte vara utbytbar, om så anges i meddelandeformuläret för komponentens typgodkännande.

6.   SÄRSKILDA SPECIFIKATIONER

6.1   Helljusstrålkastare (föreskrifter nr 98 och 112)

6.1.1   Förekomst

Obligatorisk på motorfordon. Förbjuden på släpfordon.

6.1.2   Antal

Två eller fyra, typgodkända enligt föreskrifter nr 98 eller 112 utom strålkastare av klass A.

För fordon av kategori N3: Två ytterligare helljusstrålkastare får installeras.

3

Om ett fordon är utrustat med fyra nedfällbara strålkastare ska installeringen av ytterligare två strålkastare endast godkännas för användning som ljussignal genom upprepad tändning av belysningen med korta mellanrum (se punkt 5.12) i dagsljus.

6.1.3   Arrangemang

Inga särskilda specifikationer.

6.1.4   Placering

6.1.4.1   I sidled: inga särskilda specifikationer.

6.1.4.2   I höjdled: inga särskilda specifikationer.

6.1.4.3   I längdled: framtill på fordonet. Kravet ska anses uppfyllt om det avgivna ljuset inte orsakar föraren obehag vare sig direkt eller indirekt genom anordningar för indirekt sikt och/eller andra reflekterande ytor på fordonet.

6.1.5   Geometrisk synlighet

Den lysande ytans synlighet, inklusive dess synlighet inom områden som inte förefaller belysta i den ifrågavarande riktningen, ska säkerställas inom ett divergerande utrymme som bestäms av de linjer som utgår från den lysande ytans omkrets och som med strålkastarens referensaxel bildar en vinkel av minst 5°. Utgångspunkten för den geometriska synlighetens vinklar utgörs av omkretsen hos projektionen av den lysande ytan på ett tvärplan som tangerar den främsta delen av strålkastarlinsen.

6.1.6   Inställning

Framåt.

Endast en helljusstrålkastare på varje sida av fordonet får vridas för att avge kurvljus.

6.1.7   Elektriska anslutningar

6.1.7.1   Förutom när de används för att med korta mellanrum avge upprepade ljusvarningssignaler får helljusstrålkastare endast tändas när strålkastarnas huvudströmbrytare är i påslaget läge eller i automatiskt läge och villkoren för aktivering av automatiskt halvljus är uppfyllda. I det senare fallet, ska helljusstrålkastarna släckas automatiskt när villkoren för aktivering av automatiskt halvljus upphör.

6.1.7.2   Manöverdonet för helljusstrålkastare får vara automatiskt med avseende på aktivering och avaktivering, om styrsignalerna avges av ett givarsystem som har förmågan att detektera och reagera på följande förhållanden:

| a) | De omgivande ljusförhållandena. |
| --- | --- |

a)

De omgivande ljusförhållandena.

| b) | Det ljus som avges av mötande fordons främre belysnings- och ljussignalanordningar. |
| --- | --- |

b)

Det ljus som avges av mötande fordons främre belysnings- och ljussignalanordningar.

| c) | Det ljus som avges av framförvarande fordons bakre ljussignalanordningar. |
| --- | --- |

c)

Det ljus som avges av framförvarande fordons bakre ljussignalanordningar.

Ytterligare givarfunktioner för att förbättra prestandan är tillåtna.

Med fordon avses i denna punkt fordon av kategorierna L, M, N, O och T, samt cyklar om sådana fordon är utrustade med retroreflektorer, med belysnings- och ljussignalanordningar som är tända.

6.1.7.3   Det ska alltid vara möjligt att tända och släcka helljusstrålkastarna manuellt och att manuellt stänga av helljusstrålkastarnas automatiska manöverdon.

Det ska dessutom vara möjligt att släcka helljusstrålkastarna och stänga av helljusstrålkastarnas automatiska manöverdon genom ett enkelt och direkt handgrepp; det är inte tillåtet att använda undermenyer.

6.1.7.4   Helljusstrålkastarna får tändas antingen samtidigt eller parvis. Om de två ytterligare helljusstrålkastare installeras som tillåts enligt punkt 6.1.2 endast för fordon av kategori N3, får högst två par tändas samtidigt. För omkoppling från halvljus till helljus ska minst ett par helljusstrålkastare tändas. För omkoppling från helljus till halvljus ska alla helljusstrålkastare släckas samtidigt.

3

6.1.7.5   Halvljusen får förbli tända samtidigt som helljusen.

6.1.7.6   Om fyra nedfällbara strålkastare är monterade ska deras uppfällda läge förhindra samtidig funktion hos eventuella ytterligare strålkastare som monterats om dessa är avsedda att avge ljussignaler som består av upprepat ljus med korta mellanrum (se punkt 5.12) i dagsljus.

6.1.8   Indikator

Kretsslutningsindikator obligatorisk.

6.1.8.1   Om helljusstrålkastarnas manöverdon är automatiskt i enlighet med punkt 6.1.7.1 ska det indikeras för föraren att helljusets automatiska funktion är aktiverad. Denna information ska fortsätta att visas så länge den automatiska driften är aktiverad.

6.1.9   Övriga krav

6.1.9.1   Den högsta samlade ljusstyrkan från de helljusstrålkastare som kan tändas samtidigt får inte överstiga 430 000 cd, vilket motsvarar ett referensvärde av 100.

6.1.9.2   Denna högsta ljusstyrka ska erhållas genom addition av de enskilda referensmärkningar som finns angivna på de olika strålkastarna. Referensmärkningen 10 ska tilldelas var och en av de strålkastare som märkts med R eller CR.

6.1.9.3   Automatisk aktivering och avaktivering av helljusstrålkastare

| 6.1.9.3.1 | Det givarsystem som används för att styra den automatiska aktiveringen och avaktiveringen av helljusstrålkastarna enligt beskrivningen i punkt 6.1.7.1 ska uppfylla följande krav:






  6.1.9.3.1.1 | Gränserna för de minimiområden inom vilka givaren kan detektera ljus som avges av andra fordon enligt definitionen i punkt 6.1.7.1 definieras av de nedan angivna vinklarna.






  6.1.9.3.1.1.1 | Horisontella vinklar: 15° till vänster och 15° till höger.
  Vertikala vinklar:








  Vinkel uppåt | 5° |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Monteringshöjd för givaren (höjden över markytan för givaröppningens centrum) | Lägre än 2 m | Mellan 1,5 och 2,5 m | Högre än 2,0 m |
| Vinkel nedåt | 2° | 2–5° | 5° |

6.1.9.3.1

Det givarsystem som används för att styra den automatiska aktiveringen och avaktiveringen av helljusstrålkastarna enligt beskrivningen i punkt 6.1.7.1 ska uppfylla följande krav:

6.1.9.3.1.1

Gränserna för de minimiområden inom vilka givaren kan detektera ljus som avges av andra fordon enligt definitionen i punkt 6.1.7.1 definieras av de nedan angivna vinklarna.

6.1.9.3.1.1.1

Horisontella vinklar: 15° till vänster och 15° till höger.

Vertikala vinklar:

Vinkel uppåt

5°

Monteringshöjd för givaren (höjden över markytan för givaröppningens centrum)

Lägre än 2 m

Mellan 1,5 och 2,5 m

Högre än 2,0 m

Vinkel nedåt

2°

2–5°

5°

Vinklarna mäts från givaröppningens centrum i förhållande till en horisontell rak linje genom dess centrum parallell med fordonets längsgående mittplan.

| 6.1.9.3.1.2 | Givarsystemet ska ha förmågan att på en rak och horisontell väg detektera följande:






  a) | Ett mötande motorfordon på ett avstånd av åtminstone 400 m. |
| --- | --- | --- |

6.1.9.3.1.2

Givarsystemet ska ha förmågan att på en rak och horisontell väg detektera följande:

a)

Ett mötande motorfordon på ett avstånd av åtminstone 400 m.

| b) | Ett framförvarande motorfordon eller en kombination av motorfordon och släpfordon på ett avstånd av åtminstone 100 m. |
| --- | --- |

b)

Ett framförvarande motorfordon eller en kombination av motorfordon och släpfordon på ett avstånd av åtminstone 100 m.

| c) | En mötande cykel vars belysning utgörs av en vit lykta med en ljusstyrka av 150 cd med en ljusavgivande yta på 10 ± 3 cm2 på en höjd över markytan av 0,8 m på ett avstånd av åtminstone 75 m. |
| --- | --- |

c)

En mötande cykel vars belysning utgörs av en vit lykta med en ljusstyrka av 150 cd med en ljusavgivande yta på 10 ± 3 cm2 på en höjd över markytan av 0,8 m på ett avstånd av åtminstone 75 m.

2

Vid kontroll av överensstämmelsen för leden a och b ska det mötande respektive framförvarande motorfordonet (eller kombinationen) ha tända halvljus och i tillämpliga fall positionslyktor.

| 6.1.9.3.2 | Övergången från helljus till halvljus och vice versa i enlighet med de villkor som anges i punkt 6.1.7.1 får ske automatiskt och får inte orsaka obehag, distraktion eller bländning. |
| --- | --- |

6.1.9.3.2

Övergången från helljus till halvljus och vice versa i enlighet med de villkor som anges i punkt 6.1.7.1 får ske automatiskt och får inte orsaka obehag, distraktion eller bländning.

| 6.1.9.3.3 | Det automatiska manöverdonets totala prestanda ska kontrolleras på följande sätt:






  6.1.9.3.3.1 | Genom simulering eller annan typ av verifiering som tillhandahålls av sökanden och som godtas av typgodkännandemyndigheten. |
| --- | --- | --- |

6.1.9.3.3

Det automatiska manöverdonets totala prestanda ska kontrolleras på följande sätt:

6.1.9.3.3.1

Genom simulering eller annan typ av verifiering som tillhandahålls av sökanden och som godtas av typgodkännandemyndigheten.

| 6.1.9.3.3.2 | En provningskörning enligt punkt 1 i bilaga 12. Det automatiska manöverdonets prestanda ska dokumenteras och kontrolleras gentemot sökandens beskrivning. Varje uppenbar felfunktion (t.ex. alltför hög vinkelrörelse eller flimmer) ska leda till invändning. |
| --- | --- |

6.1.9.3.3.2

En provningskörning enligt punkt 1 i bilaga 12. Det automatiska manöverdonets prestanda ska dokumenteras och kontrolleras gentemot sökandens beskrivning. Varje uppenbar felfunktion (t.ex. alltför hög vinkelrörelse eller flimmer) ska leda till invändning.

| 6.1.9.3.4 | Helljusstrålkastarnas manöverdon får vara sådant att helljusstrålkastarna endast tänds automatiskt när






  a) | inga fordon, som nämns i punkt 6.1.7.1, detekteras inom de fält och områden som anges i punkterna 6.1.9.3.1.1 och 6.1.9.3.1.2, och |
| --- | --- | --- |

6.1.9.3.4

Helljusstrålkastarnas manöverdon får vara sådant att helljusstrålkastarna endast tänds automatiskt när

a)

inga fordon, som nämns i punkt 6.1.7.1, detekteras inom de fält och områden som anges i punkterna 6.1.9.3.1.1 och 6.1.9.3.1.2, och

| b) | de detekterade omgivande ljusförhållandena är de som föreskrivs i punkt 6.1.9.3.5. |
| --- | --- |

b)

de detekterade omgivande ljusförhållandena är de som föreskrivs i punkt 6.1.9.3.5.

| 6.1.9.3.5 | Om helljusstrålkastarna tänds automatiskt, ska de släckas automatiskt när mötande eller framförvarande fordon, som nämns i punkt 6.1.7.1, detekteras inom de fält och områden som anges i punkterna 6.1.9.3.1.1 och 6.1.9.3.1.2.
  De ska dessutom släckas automatiskt när ljuset från de omgivande ljusförhållandena överstiger 7 000 lx.
  Sökanden ska visa att detta krav är uppfyllt genom simulering eller annan typ av verifiering som godtas av typgodkännandemyndigheten. Om nödvändigt ska belysningen mätas på en horisontell yta med en cosinuskorrigerad givare monterad på samma höjd som monteringspositionen för givaren på fordonet. Tillverkaren får visa detta genom tillräcklig dokumentation eller på något annat sätt som godtas av typgodkännandemyndigheten. |
| --- | --- |

6.1.9.3.5

Om helljusstrålkastarna tänds automatiskt, ska de släckas automatiskt när mötande eller framförvarande fordon, som nämns i punkt 6.1.7.1, detekteras inom de fält och områden som anges i punkterna 6.1.9.3.1.1 och 6.1.9.3.1.2.

De ska dessutom släckas automatiskt när ljuset från de omgivande ljusförhållandena överstiger 7 000 lx.

Sökanden ska visa att detta krav är uppfyllt genom simulering eller annan typ av verifiering som godtas av typgodkännandemyndigheten. Om nödvändigt ska belysningen mätas på en horisontell yta med en cosinuskorrigerad givare monterad på samma höjd som monteringspositionen för givaren på fordonet. Tillverkaren får visa detta genom tillräcklig dokumentation eller på något annat sätt som godtas av typgodkännandemyndigheten.

6.2   Halvljusstrålkastare (föreskrifter nr 98 och 112)

6.2.1   Förekomst

Obligatorisk på motorfordon. Förbjuden på släpfordon.

6.2.2   Antal

Två, typgodkända enligt föreskrifter nr 98 eller 112, utom strålkastare av klass A.

6.2.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.2.4   Placering

6.2.4.1   I sidled: den kant på den synliga ytan i referensaxelns riktning som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets yttersta kant.

De lysande ytornas inre kanter i referensaxlarnas riktning får inte ligga mer än 600 mm från varandra. Detta gäller emellertid inte fordon av kategorierna M1 och N1 medan detta avstånd för alla andra kategorier av motorfordon får minskas till 400 mm om fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.

1

1

6.2.4.2   I höjdled: minst 500 mm och högst 1 200 mm över markytan. För (terränggående) fordon av kategori N3G (15) får den högsta höjden ökas till 1 500 mm.

3

15

6.2.4.3   I längdled: framtill på fordonet. Detta krav ska anses uppfyllt om det avgivna ljuset inte orsakar föraren obehag vare sig direkt eller indirekt genom anordningarna för indirekt sikt och/eller genom andra reflekterande ytor på fordonet.

6.2.5   Geometrisk synlighet

Definieras av vinklarna α och ß enligt punkt 2.13:

| | α = 15° uppåt och 10° nedåt, |
| --- | --- |

α = 15° uppåt och 10° nedåt,

| | ß = 45° utåt och 10° inåt. |
| --- | --- |

ß = 45° utåt och 10° inåt.

Förekomsten av sarger eller annan utrustning nära strålkastaren får inte ge upphov till sekundära effekter som orsakar obehag för andra trafikanter.

6.2.6   Inställning

Framåt

6.2.6.1   Vertikal inställning

6.2.6.1.1   Den initiala nedåtriktade lutning av halvljusets ljus-/mörkergräns som ska ställas in med fordonet olastat och en person i förarsätet ska av tillverkaren anges med en noggrannhet av 0,1 % samt på varje fordon på ett tydligt läsbart och outplånligt sätt med den symbol som visas i bilaga 7 anges intill antingen strålkastaren eller tillverkarskylten.

Värdet av denna angivna nedåtriktade lutning ska definieras enligt punkt 6.2.6.1.2.

6.2.6.1.2   Beroende på monteringshöjden i meter (h) för underkanten på halvljusstrålkastarens synliga yta i referensaxelns riktning, uppmätt på olastade fordon, ska den vertikala lutningen av halvljusets ljus-/mörkergräns, för alla de statiska förhållanden som anges i bilaga 5, ligga mellan följande gränsvärden varvid grundinriktningen ska ha följande värden:

| h < 0,8 |
| --- |
| gränsvärden: | mellan – 0,5 och – 2,5 % |
| grundinriktning: | mellan – 1,0 och – 1,5 % |
| 0,8 < h < 1,0 |
| gränsvärden: | mellan – 0,5 och – 2,5 % |
| grundinriktning: | mellan – 1,0 och – 1,5 % |

h < 0,8

gränsvärden:

mellan – 0,5 och – 2,5 %

grundinriktning:

mellan – 1,0 och – 1,5 %

0,8 < h < 1,0

gränsvärden:

mellan – 0,5 och – 2,5 %

grundinriktning:

mellan – 1,0 och – 1,5 %

eller enligt tillverkarens gottfinnande,

| gränsvärden: | mellan – 1,0 och – 3,0 % |
| --- | --- |
| grundinriktning: | mellan – 1,5 och – 2,0 % |

gränsvärden:

mellan – 1,0 och – 3,0 %

grundinriktning:

mellan – 1,5 och – 2,0 %

I ansökan om typgodkännande av fordonet ska det i detta fall ingå uppgifter om vilket av de båda alternativen som ska användas.

| h > 1,0 |
| --- |
| gränsvärden: | mellan – 1,0 och – 3,0 % |
| grundinriktning: | mellan – 1,5 och – 2,0 % |

h > 1,0

gränsvärden:

mellan – 1,0 och – 3,0 %

grundinriktning:

mellan – 1,5 och – 2,0 %

Ovanstående gränsvärden och grundinriktningens värden sammanfattas i diagrammet nedan.

För (terränggående) fordon av kategori N3G där strålkastarna finns på en höjd som överstiger 1 200 mm ska gränsvärdena för ljus-/mörkergränsens vertikala lutning vara mellan – 1,5 och – 3,5 %.

3

Grundinriktningen ska sättas mellan – 2 och – 2,5 %.

6.2.6.2   Nivåregleringsanordning för strålkastare

6.2.6.2.1   När en nivåregleringsanordning för strålkastare krävs för att uppfylla kraven i punkterna 6.2.6.1.1 och 6.2.6.1.2 ska anordningen vara automatisk.

6.2.6.2.2   Anordningar som ställs in manuellt, antingen steglöst eller i flera steg, ska emellertid tillåtas, förutsatt att de har ett stoppläge där lyktorna kan återställas till den grundinställning som definieras i punkt 6.2.6.1.1 med hjälp av vanliga inställningsskruvar eller liknande hjälpmedel.

Dessa manuellt inställbara anordningar ska kunna manövreras från förarplatsen.

Steglöst inställbara anordningar ska ha referensmärkningar som anger de belastningsförhållanden som kräver inställning av halvljuset.

Antalet lägen på de anordningar som inte är steglöst inställbara ska säkerställa överensstämmelse med de gränsvärden som föreskrivs i punkt 6.2.6.1.2 för alla de belastningsförhållanden som definieras i bilaga 5.

För dessa anordningar ska också de belastningsförhållanden enligt bilaga 5 som kräver inställning av halvljuset vara tydligt markerade nära anordningens manöverdon (se bilaga 8).

6.2.6.2.3   Vid ett fel i de anordningar som beskrivs i punkterna 6.2.6.2.1 och 6.2.6.2.2 ska halvljuset inte inta ett läge där lutningen är mindre än vad den var när felet på anordningen uppstod.

6.2.6.3   Mätningsförfarande

6.2.6.3.1   Efter inställning av grundlutningen ska halvljusets vertikala lutning, uttryckt i procent, mätas för statiska förhållanden under alla de belastningsförhållanden som definieras i bilaga 5.

6.2.6.3.2   Mätningen av variationer i halvljusets lutning som en funktion av belastningen ska utföras i enlighet med det provningsförfarande som anges i bilaga 6.

6.2.6.4   Horisontell inriktning

Den horisontella inriktningen av en eller båda halvljusstrålkastarna får varieras för att erhålla kurvljus, förutsatt att, om hela strålen eller ljus-/mörkergränsens kurvknä flyttas, ljus-/mörkergränsens kurvknä inte kommer att skära linjen för fordonets tyngdpunktsbana vid de avstånd från fordonets front som är större än 100 gånger monteringshöjden för respektive halvljusstrålkastare.

6.2.7   Elektriska anslutningar

6.2.7.1   Med manöverdonet för omkoppling till halvljus ska alla helljusstrålkastare släckas samtidigt.

6.2.7.2   Halvljusen får förbli tända samtidigt som helljusen.

6.2.7.3   I fråga om halvljusstrålkastare enligt föreskrifter nr 98 ska gasurladdningsljuskällorna förbli påslagna medan helljuset används.

6.2.7.4   En ytterligare ljuskälla eller en eller flera lysdiodmoduler, som är placerade på insidan av halvljusstrålkastarna eller i en lykta (utom helljusstrålkastare) som är grupperad med eller inbördes sammanbyggd med respektive halvljusstrålkastare, får aktiveras för att erhålla kurvljus, förutsatt att den horisontella kurvradien för fordonets tyngdpunktsbana är 500 m eller mindre. Detta får visas av tillverkaren genom beräkning eller på något annat sätt som godtas av typgodkännandemyndigheten.

6.2.7.5   Halvljusstrålkastare får tändas eller släckas automatiskt. Det ska emellertid alltid vara möjligt att tända och släcka dessa halvljusstrålkastare manuellt.

6.2.7.6   Om fordonet är utrustat med varsellyktor som fungerar enligt punkt 6.19, ska

| 6.2.7.6.1 | halvljusstrålkastarna tändas och släckas automatiskt beroende på omgivande ljusförhållanden (t.ex. tändas automatiskt nattetid eller vid körning i tunnlar) enligt kraven i bilaga 13, eller |
| --- | --- |

6.2.7.6.1

halvljusstrålkastarna tändas och släckas automatiskt beroende på omgivande ljusförhållanden (t.ex. tändas automatiskt nattetid eller vid körning i tunnlar) enligt kraven i bilaga 13, eller

| 6.2.7.6.2 | varselljusen fungera tillsammans med de lyktor som listas i punkt 5.11 med minimikravet att åtminstone de bakre positionslyktorna ska vara tända, eller |
| --- | --- |

6.2.7.6.2

varselljusen fungera tillsammans med de lyktor som listas i punkt 5.11 med minimikravet att åtminstone de bakre positionslyktorna ska vara tända, eller

| 6.2.7.6.3 | föraren på ett tydligt sätt informeras om att strålkastarna, positionslyktor och, eventuellt, bakre breddmarkeringslyktor och sidomarkeringslyktor inte är tända. Detta kan ske på följande sätt:






  6.2.7.6.3.1 | Genom att instrumentpanelbelysningen har två klart åtskilda nivåer för dag respektive natt som informerar föraren om att halvljuset ska tändas, eller |
| --- | --- | --- |

6.2.7.6.3

föraren på ett tydligt sätt informeras om att strålkastarna, positionslyktor och, eventuellt, bakre breddmarkeringslyktor och sidomarkeringslyktor inte är tända. Detta kan ske på följande sätt:

6.2.7.6.3.1

Genom att instrumentpanelbelysningen har två klart åtskilda nivåer för dag respektive natt som informerar föraren om att halvljuset ska tändas, eller

| 6.2.7.6.3.2 | genom att visarna och texten/symbolerna på knappar och reglage som krävs enligt förordning nr 121 tänds när strålkastarna är tända, eller |
| --- | --- |

6.2.7.6.3.2

genom att visarna och texten/symbolerna på knappar och reglage som krävs enligt förordning nr 121 tänds när strålkastarna är tända, eller

| 6.2.7.6.3.3 | genom en indikator, i form av en ljus- eller en ljudsignal eller en kombination av båda, som ska aktiveras endast vid reducerat omgivande ljus enligt vad som anges i bilaga 13 för att informera föraren om att halvljuset bör tändas. När indikatorn aktiverats ska den stängas av först när halvljuset tänts eller när anordningen som startar och/eller stänger av motorn (framdrivningssystemet) ställs i ett läge där motorn (framdrivningssystemet) inte kan fungera. |
| --- | --- |

6.2.7.6.3.3

genom en indikator, i form av en ljus- eller en ljudsignal eller en kombination av båda, som ska aktiveras endast vid reducerat omgivande ljus enligt vad som anges i bilaga 13 för att informera föraren om att halvljuset bör tändas. När indikatorn aktiverats ska den stängas av först när halvljuset tänts eller när anordningen som startar och/eller stänger av motorn (framdrivningssystemet) ställs i ett läge där motorn (framdrivningssystemet) inte kan fungera.

6.2.7.7   Utan att det påverkar punkt 6.2.7.6.1 får halvljusstrålkastarna tändas och släckas automatiskt beroende på andra faktorer som tid eller omgivande förhållanden (t.ex. tid på dygnet, fordonets position, regn, dimma, etc.).

6.2.8   Indikator

6.2.8.1   Indikator valfri.

6.2.8.2   En visuell indikator är, oavsett om den blinkar eller inte, obligatorisk

| a) | om hela ljusstrålen eller ljus-/mörkergränsens kurvknä ändras för att erhålla kurvljus, eller |
| --- | --- |

a)

om hela ljusstrålen eller ljus-/mörkergränsens kurvknä ändras för att erhålla kurvljus, eller

| b) | om en eller flera lysdiodsmoduler används för att erhålla huvudhalvljus, utom om de är kopplade så att ett fel på en lysdiodsmodul gör att samtliga slutar avge ljus. |
| --- | --- |

b)

om en eller flera lysdiodsmoduler används för att erhålla huvudhalvljus, utom om de är kopplade så att ett fel på en lysdiodsmodul gör att samtliga slutar avge ljus.

Indikatorn ska aktiveras

| a) | i händelse av felfunktion i förskjutningen av ljus-/mörkergränsens kurvknä, eller |
| --- | --- |

a)

i händelse av felfunktion i förskjutningen av ljus-/mörkergränsens kurvknä, eller

| b) | i händelse av fel på en lysdiodsmodul som används för att erhålla huvudhalvljus, utom om de är kopplade så att ett fel på en lysdiodsmodul gör att samtliga slutar avge ljus. |
| --- | --- |

b)

i händelse av fel på en lysdiodsmodul som används för att erhålla huvudhalvljus, utom om de är kopplade så att ett fel på en lysdiodsmodul gör att samtliga slutar avge ljus.

Indikatorn ska förbli aktiverad så länge felet föreligger. Den får kopplas bort tillfälligt men ska åter aktiveras närhelst den anordning som startar och stoppar motorn kopplas in eller stängs av.

6.2.9   Övriga krav

Kraven i punkt 5.5.2 ska inte tillämpas på halvljusstrålkastare.

De halvljusstrålkastare med en ljuskälla eller en eller flera lysdiodmoduler som avger huvudhalvljuset och som har ett totalt objektivt ljusflöde som överstiger 2 000 lumen får endast installeras när en eller flera strålkastarrengöringsanordningar installeras enligt föreskrifter nr 45 (16).

16

I fråga om den vertikala lutningen får dessutom bestämmelserna i punkt 6.2.6.2.2 inte tillämpas för halvljusstrålkastare med en ljuskälla eller en eller flera lysdiodmoduler som avger huvudhalvljuset och som har ett objektivt ljusflöde som överstiger 2 000 lumen.

I fråga om ljuskällor med glödlampor för vilka mer än en provningsspänning anges, ska det objektiva ljusflöde som avger huvudhalvljuset tillämpas, enligt vad som anges i meddelandeformuläret för anordningens typgodkännande.

I fråga om halvljusstrålkastare utrustade med en godkänd ljuskälla, ska det objektiva ljusflöde som tillämpas vara värdet vid motsvarande provningsspänning enligt vad som anges i det tillämpliga databladet i de föreskrifter enligt vilka ljuskällan godkänts, utan att de toleranser för det objektiva ljusflödet som anges i det databladet beaktas.

Endast halvljusstrålkastare enligt föreskrifter nr 98 eller 112 får användas för att avge kurvljus.

Om kurvljus erhålls genom en horisontell rörelse av hela ljusstrålen eller ljus-/mörkergränsens kurvknä ska det aktiveras endast om fordonet rör sig framåt men detta ska inte gälla om kurvljuset erhålls vid en högersväng i högertrafik (vänstersväng i vänstertrafik).

6.3   Främre dimlykta (föreskrifter nr 19)

6.3.1   Förekomst

Valfri på motorfordon. Förbjuden på släpfordon.

6.3.2   Antal

Två, som uppfyller kraven i föreskrifter nr 19 i deras lydelse enligt ändringsserie 03 eller efterföljande ändringsserier.

6.3.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.3.4   Placering

6.3.4.1   I sidled: den punkt på den synliga ytan i referensaxelns riktning som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets yttersta kant.

6.3.4.2   I höjdled:

| lägst | : | 250 mm över markytan. |
| --- | --- | --- |
| högst | : | för fordon av kategorierna M1 och N1 800 mm över markytan.
  för alla övriga kategorier utom (terränggående) fordon av kategori N3G (17), 1 200 mm över markytan.
  för fordon av kategori N3G får maximihöjden ökas till 1 500 mm. |

lägst

:

250 mm över markytan.

högst

:

för fordon av kategorierna M1 och N1 800 mm över markytan.

1

1

för alla övriga kategorier utom (terränggående) fordon av kategori N3G (17), 1 200 mm över markytan.

3

17

för fordon av kategori N3G får maximihöjden ökas till 1 500 mm.

3

Ingen punkt på den synliga ytan i referensaxelns riktning får ligga högre än den högsta punkten på halvljusstrålkastarens synliga yta i referensaxelns riktning.

6.3.4.3   I längdled: framtill på fordonet. Detta krav ska anses uppfyllt om det avgivna ljuset inte orsakar föraren obehag vare sig direkt eller indirekt genom anordningarna för indirekt sikt och/eller genom andra reflekterande ytor på fordonet.

6.3.5   Geometrisk synlighet

Definieras av vinklarna α och ß enligt punkt 2.13:

| | α = 5° uppåt och nedåt, |
| --- | --- |

α = 5° uppåt och nedåt,

| | ß = 45° utåt och 10° inåt. |
| --- | --- |

ß = 45° utåt och 10° inåt.

Förekomsten av sarger eller annan utrustning nära den främre dimlyktan får inte ge upphov till sekundära effekter som orsakar obehag för andra trafikanter. (18)

18

6.3.6   Inställning

Framåt.

6.3.6.1   Vertikal inställning

6.3.6.1.1   I fråga om främre dimlyktor av klass B ska den vertikala lutning av ljus-/mörkergränsen som ska ställas in med fordonet olastat och med en person i förarsätet vara – 1,5 % eller lägre (19).

19

6.3.6.1.2   I fråga om främre dimlyktor av klass F3:

| 6.3.6.1.2.1 | Om ljuskällans totala objektiva ljusflöde inte överskrider 2 000 lumen






  6.3.6.1.2.1.1 | ska den vertikala lutning av ljus-/mörkergränsen som ska ställas in med fordonet olastat och med en person i förarsätet vara – 1,0 % eller lägre. |
| --- | --- | --- |

6.3.6.1.2.1

Om ljuskällans totala objektiva ljusflöde inte överskrider 2 000 lumen

6.3.6.1.2.1.1

ska den vertikala lutning av ljus-/mörkergränsen som ska ställas in med fordonet olastat och med en person i förarsätet vara – 1,0 % eller lägre.

| 6.3.6.1.2.2 | Om ljuskällans totala objektiva ljusflöde överskrider 2 000 lumen






  6.3.6.1.2.2.1 | ska, beroende på monteringshöjden i meter (h) för underkanten på den främre dimlyktans synliga yta i referensaxelns riktning uppmätt på olastade fordon, den vertikala lutningen av ljus-/mörkergränsen, för alla de statiska förhållanden som anges i bilaga 5, ligga mellan följande gränsvärden:








  h ≤ 0,8 |
| --- | --- | --- |
| gränsvärden: | mellan – 1,0 och – 3,0 % |
| grundinriktning: | mellan – 1,5 och – 2,0 % |
| h > 0,8 |
| gränsvärden: | mellan – 1,5 och – 3,5 % |
| grundinriktning: | mellan – 2,0 och – 2,5 %. |

6.3.6.1.2.2

Om ljuskällans totala objektiva ljusflöde överskrider 2 000 lumen

6.3.6.1.2.2.1

ska, beroende på monteringshöjden i meter (h) för underkanten på den främre dimlyktans synliga yta i referensaxelns riktning uppmätt på olastade fordon, den vertikala lutningen av ljus-/mörkergränsen, för alla de statiska förhållanden som anges i bilaga 5, ligga mellan följande gränsvärden:

h ≤ 0,8

gränsvärden:

mellan – 1,0 och – 3,0 %

grundinriktning:

mellan – 1,5 och – 2,0 %

h > 0,8

gränsvärden:

mellan – 1,5 och – 3,5 %

grundinriktning:

mellan – 2,0 och – 2,5 %.

| 6.3.6.1.2.2.2 | Den ursprungliga nedåtriktade lutning av ljus-/mörkergränsen som ska ställas in med fordonet olastat och med en person i förarsätet ska anges av tillverkaren med en noggrannhet av en decimal samt på ett tydligt läsbart och outplånligt sätt anbringas på varje fordon med den symbol som visas i bilaga 7 till dessa föreskrifter antingen intill den främre dimlyktan eller intill tillverkarskylten eller i kombination med den uppgift som avses i punkt 6.2.6.1.1. Värdet av denna angivna nedåtriktade lutning ska bestämmas i enlighet med punkt 6.3.6.1.2.2.1. |
| --- | --- |

6.3.6.1.2.2.2

Den ursprungliga nedåtriktade lutning av ljus-/mörkergränsen som ska ställas in med fordonet olastat och med en person i förarsätet ska anges av tillverkaren med en noggrannhet av en decimal samt på ett tydligt läsbart och outplånligt sätt anbringas på varje fordon med den symbol som visas i bilaga 7 till dessa föreskrifter antingen intill den främre dimlyktan eller intill tillverkarskylten eller i kombination med den uppgift som avses i punkt 6.2.6.1.1. Värdet av denna angivna nedåtriktade lutning ska bestämmas i enlighet med punkt 6.3.6.1.2.2.1.

6.3.6.2   Nivåregleringsanordning för främre dimlykta

6.3.6.2.1   Om en nivåregleringsanordning monteras för en främre dimlykta, oberoende eller grupperad med andra främre belysnings- och ljussignalsfunktioner, ska den vara sådan att den vertikala lutningen under alla statiska belastningsförhållanden i bilaga 5 till dessa föreskrifter ska förbli inom de gränsvärden som föreskrivs i punkt 6.3.6.1.2.2.1.

6.3.6.2.2   Om den främre dimlyktan av kategori F3 ingår som en del i halvljusstrålkastaren eller som en del i ett adaptivt framljussystem ska kraven i punkt 6.2.6 tillämpas medan den främre dimlyktan används som en del av halvljusstrålen.

I detta fall får de gränsvärden för nivåreglering som definieras i punkt 6.2.6 tillämpas även när denna främre dimlykta används som sådan.

6.3.6.2.3   Nivåregleringsanordningen får också användas för att automatiskt anpassa den främre dimlyktans ljusstråle till rådande omgivningsförhållanden, förutsatt att de gränsvärden för den nedåtriktade lutningen som anges i punkt 6.3.6.1.2.2.1 inte överskrids.

6.3.6.2.4   I händelse av ett fel i nivåregleringsanordningen får den främre dimlyktans ljusstråle inte anta ett läge där ljus-/mörkergränsen lutar mindre än då felet i anordningen inträffade.

6.3.7   Elektriska anslutningar

Det ska vara möjligt att tända och släcka de främre dimlyktorna oberoende av helljusstrålkastarna, halvljusstrålkastarna eller någon kombination av hel- och halvljusstrålkastare, såvida inte

| a) | de främre dimlyktorna används som en del i en annan belysningsfunktion i ett adaptivt framljussystem, där emellertid tändningen av de främre dimlyktorna ska ha företräde framför den funktion i vilken de främre dimlyktorna används som en del, eller |
| --- | --- |

a)

de främre dimlyktorna används som en del i en annan belysningsfunktion i ett adaptivt framljussystem, där emellertid tändningen av de främre dimlyktorna ska ha företräde framför den funktion i vilken de främre dimlyktorna används som en del, eller

| b) | de främre dimlyktorna inte kan tändas samtidigt med någon annan lykta med vilken de är inbördes sammanbyggda, som indikeras av den tillämpliga symbolen (”/”) enligt punkt 10.1 i bilaga 1 till föreskrifter nr 19. |
| --- | --- |

b)

de främre dimlyktorna inte kan tändas samtidigt med någon annan lykta med vilken de är inbördes sammanbyggda, som indikeras av den tillämpliga symbolen (”/”) enligt punkt 10.1 i bilaga 1 till föreskrifter nr 19.

6.3.8   Indikator

Kretsslutningsindikator obligatorisk. En oberoende varningslampa med fast sken.

6.3.9   Övriga krav

Om det finns en positiv indikation i punkt 10.9 i meddelandeformuläret i bilaga 1 till föreskrifter nr 19 får inställning av och ljusstyrka hos strålen från en främre dimlykta av klass F3 automatiskt anpassas till rådande omgivningsförhållanden. Alla variationer av ljusstyrka eller inställning ska utföras automatiskt och på ett sådant sätt att inget obehag för vare sig föraren eller övriga trafikanter vållas.

6.4   Backlykta (Föreskrifter nr 23).

6.4.1   Förekomst

Obligatorisk på motorfordon och släpfordon av kategorierna O2, O3 och O4. Valfri på släpfordon av kategori O1.

2

3

4

1

6.4.2   Antal

6.4.2.1   En anordning är obligatorisk och en andra anordning valfri på motorfordon av kategori M1 och på alla övriga fordon med en längd som inte överstiger 6 000 mm.

1

6.4.2.2   Två anordningar är obligatoriska och två anordningar valfria på alla fordon med en längd som överstiger 6 000 mm, med undantag av fordon av kategori M1.

1

6.4.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.4.4   Placering

6.4.4.1   I sidled: inga särskilda krav.

6.4.4.2   I höjdled: lägst 250 mm och högst 1 200 mm över markytan.

6.4.4.3   I längdled: baktill på fordonet.

Om backlyktan installeras får emellertid de två valfria anordningar som omnämns i punkt 6.4.2.2 monteras på fordonets sida förutsatt att kraven i punkterna 6.4.5.2 och 6.4.6.2 är uppfyllda.

6.4.5   Geometrisk synlighet

6.4.5.1   Anordningar installerade baktill på fordonet:

Definieras med vinklarna α och β enligt punkt 2.13:

| | α = 15° uppåt och 5° nedåt, |
| --- | --- |

α = 15° uppåt och 5° nedåt,

| | β = 45° åt höger och vänster om det endast finns en anordning, |
| --- | --- |

β = 45° åt höger och vänster om det endast finns en anordning,

| | 45° utåt och 30° inåt om det finns två. |
| --- | --- |

45° utåt och 30° inåt om det finns två.

6.4.5.2   Om de två valfria anordningar som omnämns i punkt 6.4.2.2 monteras på fordonets sida ska

den geometriska synligheten anses vara säkerställd om referensaxeln för respektive anordning riktas utåt med en vinkel β som inte överskrider 15° i förhållande till fordonets längsgående mittplan. De två valfria anordningarnas vertikala inriktning får vara nedåt.

6.4.6   Inställning

6.4.6.1   Bakåt

6.4.6.2   Om de två valfria anordningar som omnämns i punkt 6.4.2.2 monteras på fordonets sida, ska dessutom bestämmelserna i punkt 6.4.5.2 tillämpas.

6.4.7   Elektriska anslutningar

6.4.7.1   De ska vara sådana att lyktan endast kan tändas om backväxeln är ilagd och om den anordning som styr start och stopp av motorn ligger i ett sådant läge att det är möjligt att använda motorn. Den får inte tändas eller förbli tänd om något av ovanstående villkor inte är uppfyllt.

6.4.7.2   De elektriska anslutningarna till de två valfria anordningar som omnämns i punkt 6.4.2.2 ska dessutom vara sådana att dessa anordningar inte kan lysa om inte de lyktor som avses i punkt 5.11 tänds.

De anordningar som är monterade på fordonets sida får tändas för körning i låg hastighet framåt av fordonet upp till en högsta hastighet av 10 km/tim, förutsatt att följande villkor är uppfyllda:

| a) | Anordningarna ska aktiveras och avaktiveras manuellt med en separat strömbrytare. |
| --- | --- |

a)

Anordningarna ska aktiveras och avaktiveras manuellt med en separat strömbrytare.

| b) | Om de aktiverats på så sätt får de fortsätta att lysa efter det att backväxeln kopplats ur. |
| --- | --- |

b)

Om de aktiverats på så sätt får de fortsätta att lysa efter det att backväxeln kopplats ur.

| c) | De ska automatiskt släckas om fordonets hastighet framåt överskrider 10 km/tim, oavsett den separata strömbrytarens läge, och i detta fall ska de förbli släckta tills de avsiktligt tänds på nytt. |
| --- | --- |

c)

De ska automatiskt släckas om fordonets hastighet framåt överskrider 10 km/tim, oavsett den separata strömbrytarens läge, och i detta fall ska de förbli släckta tills de avsiktligt tänds på nytt.

6.4.8   Indikator

Indikator valfri.

6.4.9   Övriga krav

Inga.

6.5   Körriktningsvisare (föreskrifter nr 6).

6.5.1   Förekomst (se figur nedan)

Obligatorisk. Typerna av körriktningsvisare faller inom kategorier (1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5 och 6) vars montering på ett fordon utgör ett arrangemang (A och B).

Arrangemang A ska tillämpas på alla motorfordon.

Arrangemang B ska endast tillämpas på släpfordon.

6.5.2   Antal

Enligt arrangemanget.

6.5.3   Arrangemang (se figur nedan)

A: Två främre körriktningsvisare av följande kategorier:

| | 1 eller 1a eller 1b,
  om avståndet mellan kanten på den synliga ytan i referensaxelns riktning på denna lykta och kanten på den synliga ytan i referensaxelns riktning på halvljusstrålkastaren och/eller, i förekommande fall, den främre dimlyktan är minst 40 mm, |
| --- | --- |

1 eller 1a eller 1b,

om avståndet mellan kanten på den synliga ytan i referensaxelns riktning på denna lykta och kanten på den synliga ytan i referensaxelns riktning på halvljusstrålkastaren och/eller, i förekommande fall, den främre dimlyktan är minst 40 mm,

| | 1a eller 1b,
  om avståndet mellan kanten på den synliga ytan i referensaxelns riktning på denna lykta och kanten på den synliga ytan i referensaxelns riktning på halvljusstrålkastaren och/eller, i förekommande fall, den främre dimlyktan är större än 20 mm och mindre än 40 mm, |
| --- | --- |

1a eller 1b,

om avståndet mellan kanten på den synliga ytan i referensaxelns riktning på denna lykta och kanten på den synliga ytan i referensaxelns riktning på halvljusstrålkastaren och/eller, i förekommande fall, den främre dimlyktan är större än 20 mm och mindre än 40 mm,

| | 1b,
  om avståndet mellan kanten på den synliga ytan i referensaxelns riktning på denna lykta och kanten på den synliga ytan i referensaxelns riktning på halvljusstrålkastaren och/eller, i förekommande fall, den främre dimlyktan är högst 20 mm,
  två bakre körriktningsvisare (kategori 2a eller 2b),
  två valfria lyktor (kategori 2a eller 2b) på alla fordon av kategorierna M2, M3, N2 och N3.
  två sidokörriktningsvisare av kategori 5 eller 6 (minimikrav): | 5
  för alla fordon av kategori M1,
  för fordon av kategorierna N1, M2 och M3 som inte överstiger 6 meter i längd. |
| --- | --- | --- |

1b,

om avståndet mellan kanten på den synliga ytan i referensaxelns riktning på denna lykta och kanten på den synliga ytan i referensaxelns riktning på halvljusstrålkastaren och/eller, i förekommande fall, den främre dimlyktan är högst 20 mm,

två bakre körriktningsvisare (kategori 2a eller 2b),

två valfria lyktor (kategori 2a eller 2b) på alla fordon av kategorierna M2, M3, N2 och N3.

2

3

2

3

två sidokörriktningsvisare av kategori 5 eller 6 (minimikrav):

5

för alla fordon av kategori M1,

1

för fordon av kategorierna N1, M2 och M3 som inte överstiger 6 meter i längd.

1

2

3

| | 6
  för alla fordon av kategorierna N2 och N3,
  för fordon av kategorierna N1, M2 och M3 som överstiger 6 meter i längd. |
| --- | --- |

6

för alla fordon av kategorierna N2 och N3,

2

3

för fordon av kategorierna N1, M2 och M3 som överstiger 6 meter i längd.

1

2

3

Det är alltid tillåtet att ersätta sidokörriktningsvisare av kategori 5 med sidokörriktningsvisare av kategori 6.

Om lyktor som kombinerar funktionerna hos främre körriktningsvisare (kategorierna 1, 1a och 1b) och sidokörriktningsvisare (kategori 5 eller 6) monteras, får två ytterligare sidokörriktningsvisare (kategori 5 eller 6) monteras för att uppfylla synlighetskraven i punkt 6.5.5.

B: Två bakre körriktningsvisare (kategori 2a eller 2b).

Två valfria lyktor (kategori 2a eller 2b) på alla fordon av kategorierna O2, O3 och O4.

2

3

4

Maximalt tre valfria anordningar av kategori 5 eller en valfri anordning av kategori 6 per sida på fordon av kategori O2 som är längre än 9 meter.

2

Om ett adaptivt framljussystem monteras är det avstånd som ska tas i beaktande vid valet av kategori avståndet mellan den främre körriktningsvisarens lykta och den närmaste belysningsenheten i det läge som är närmast för att bidra till eller utföra en avbländning.

6.5.3.1   Dessutom gäller följande:

| a) | För fordon av kategorierna M2, M3, N2, och N3 vars längd överstiger 6 m men inte 9 m är ytterligare en anordning av kategori 5 valfri. |
| --- | --- |

a)

För fordon av kategorierna M2, M3, N2, och N3 vars längd överstiger 6 m men inte 9 m är ytterligare en anordning av kategori 5 valfri.

2

3

2,

3

| b) | För fordon av kategorierna M2, M3, N2, och N3 vars längd överstiger 9 m är ytterligare tre anordningar av kategori 5 så jämnt fördelade som möjligt längs varje sida obligatoriska. |
| --- | --- |

b)

För fordon av kategorierna M2, M3, N2, och N3 vars längd överstiger 9 m är ytterligare tre anordningar av kategori 5 så jämnt fördelade som möjligt längs varje sida obligatoriska.

2

3

2,

3

| c) | För fordon av kategorierna O3 och O4 är tre anordningar av kategori 5 så jämnt fördelade som möjligt längs varje sida obligatoriska. |
| --- | --- |

c)

För fordon av kategorierna O3 och O4 är tre anordningar av kategori 5 så jämnt fördelade som möjligt längs varje sida obligatoriska.

3

4

Dessa krav gäller inte om det finns minst tre orangegula sidomarkeringslyktor som blinkar i fas och samtidigt med körriktningsvisarna på samma sida av fordonet.

6.5.4   Placering

6.5.4.1   I sidled: den kant på den synliga ytan i referensaxelns riktning som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets yttersta kant. Detta villkor får inte tillämpas på valfria baklyktor.

Avståndet mellan de inre kanterna på de två synliga ytorna i referensaxlarnas riktning får inte vara mindre än 600 mm.

Detta avstånd får minskas till 400 mm om fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.

6.5.4.2   I höjdled: över markytan.

6.5.4.2.1   Höjden hos den ljusavgivande ytan på sidokörriktningsvisare av kategori 5 eller 6 får inte vara

| lägre än | 350 mm för fordon av kategorierna M1 och N1 och 500 mm för alla andra fordonskategorier där båda uppmätts från den lägsta punkten, och |
| --- | --- |
| högre än | 1 500 mm, uppmätt från den högsta punkten. |

lägre än

350 mm för fordon av kategorierna M1 och N1 och 500 mm för alla andra fordonskategorier där båda uppmätts från den lägsta punkten, och

1

1

högre än

1 500 mm, uppmätt från den högsta punkten.

6.5.4.2.2   Höjden hos de körriktningsvisare av kategorierna 1, 1a, 1b, 2a och 2b, som uppmätts i enlighet med punkt 5.8, får inte vara lägre än 350 mm eller högre än 1 500 mm.

6.5.4.2.3   Om fordonets konstruktion inte gör det möjligt att följa de övre gränsvärden som uppmätts enligt ovan och om valfria baklyktor inte installerats får gränsvärdena ökas till 2 300 mm för sidokörriktningsvisare av kategorierna 5 och 6 och till 2 100 mm för körriktningsvisare av kategorierna 1, 1a, 1b, 2a och 2b.

6.5.4.2.4   Om valfria baklyktor installeras ska de placeras på en höjd som är förenlig med gällande krav i punkt 6.5.4.1, med lyktornas symmetri samt på ett vertikalt avstånd som är så stort som karosseriets form tillåter men inte mindre än 600 mm över de obligatoriska lyktorna.

6.5.4.3   I längdled (se figur nedan)

Avståndet mellan den ljusavgivande ytan hos sidokörriktningsvisaren (kategorierna 5 och 6) och det tvärplan som utmärker den främre gränsen för fordonets totala längd får inte överstiga 1 800 mm.

Detta avstånd får emellertid inte överstiga 2 500 mm

| a) | för fordon i kategorierna M1 och N1, och |
| --- | --- |

a)

för fordon i kategorierna M1 och N1, och

1

1

| b) | för alla övriga fordonskategorier om fordonets konstruktion gör det omöjligt att uppfylla de minsta synlighetsvinklarna. |
| --- | --- |

b)

för alla övriga fordonskategorier om fordonets konstruktion gör det omöjligt att uppfylla de minsta synlighetsvinklarna.

Valfria sidokörriktningsvisare av kategori 5 ska monteras längs fordonets sida med jämna avstånd.

En valfri sidokörriktningsvisare av kategori 6 ska monteras i området mellan den första och sista fjärdedelen av ett släpfordon.

6.5.5   Geometrisk synlighet

6.5.5.1   Horisontella vinklar: (se figur nedan)

Vertikala vinklar: 15° över och under horisontalplanet för körriktningsvisare av kategorierna 1, 1a, 1b, 2a, 2b och 5.

Dock gäller följande:

| a) | Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får den nedåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°. |
| --- | --- |

a)

Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får den nedåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°.

| b) | Om en valfri baklykta är monterad högre än 2 100 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får den uppåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°. |
| --- | --- |

b)

Om en valfri baklykta är monterad högre än 2 100 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får den uppåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°.

30° över och 5° under horisontalplanet för körriktningsvisare av kategori 6.

Figur (se punkt 6.5)

Image 79

Kategorierna 1, 1a och 1b

Arrangemang A (*)

Kategorierna 5 och 6

Kategorierna 2a och 2b

| (*) | Det värde av 5° som ges för den döda vinkeln för synlighet bakom sidokörriktningsvisaren är ett övre gränsvärde, d ≤ 1,80 m (för fordon av kategorierna M1 och N1 d ≤ 2,50 m). |
| --- | --- |

(*)

Det värde av 5° som ges för den döda vinkeln för synlighet bakom sidokörriktningsvisaren är ett övre gränsvärde, d ≤ 1,80 m (för fordon av kategorierna M1

1

För körriktningsvisare av kategorierna 1, 1a, 1b, 2a och 2b monterade lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får den inåtriktade vinkeln av 45° minskas till 20° under H-planet.

Image 80

Arrangemang B

Kategorierna 2a och 2b

6.5.5.2   Eller efter tillverkarens gottfinnande för fordon av kategorierna M1 och N1: Främre och bakre körriktningsvisare såväl som sidokörriktningsvisare (**).

1

1

Horisontella vinklar: (se figur nedan)

Image 81

Bakre körriktningsvisare

Främre körriktningsvisare

Orangegul bakre sidomarkeringslykta

Främre sidomarkeringslykta

Sidokörriktningsvisare

| (**) | Det värde av 5° som ges för den döda vinkeln för synlighet bakom sidokörriktningsvisaren är ett övre gränsvärde, d ≤ 2,50 m. |
| --- | --- |

(**)

Det värde av 5° som ges för den döda vinkeln för synlighet bakom sidokörriktningsvisaren är ett övre gränsvärde, d ≤ 2,50 m.

För körriktningsvisare av kategorierna 1, 1a, 1b, 2a och 2b monterade lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den inåtriktade vinkeln av 45° minskas till 20° under H-planet.

Vertikala vinklar: 15° över och under horisontalplanet. Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den nedåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°.

För att anses som synlig ska lyktan ge en fri sikt över den synliga ytan av minst 12,5 cm2 utom för sidokörriktningsvisare av kategorierna 5 och 6. Det område av den lysande ytan av varje retroreflektor som inte avger ljus ska uteslutas.

2

6.5.6   Inställning

Enligt tillverkarens installeringsinstruktioner, i förekommande fall.

6.5.7   Elektriska anslutningar

Körriktningsvisare ska tändas oberoende av de andra lyktorna. Alla körriktningsvisare på en sida av fordonet ska tändas och släckas med hjälp av ett manöverdon och ska blinka i fas.

På fordon av kategorierna M1 och N1, som är mindre än 6 m långa och som har arrangemang så att de överensstämmer med punkt 6.5.5.2, ska de orangegula sidomarkeringslyktorna, om de monterats, också blinka med samma frekvens (i fas) som körriktningsvisarna.

1

1

6.5.8   Indikator

En funktionskontrollindikator är obligatorisk för körriktningsvisare av kategorierna 1, 1a, 1b, 2a och 2b. Indikatorn får utgöras av en ljus- eller ljudsignal eller bådadera. Om den utgörs av en ljussignal ska det vara ett blinkande ljus som åtminstone i händelse av en felfunktion i någon av dessa körriktningsvisare antingen släcks eller förblir tänt utan att blinka eller uppvisar en märkbar förändring av blinkfrekvensen. Om den endast utgörs av en ljudsignal ska denna vara tydligt hörbar och åtminstone i händelse av en felfunktion i någon av dessa körriktningsvisare uppvisa en märkbar förändring av ljudfrekvensen.

Indikatorn ska aktiveras av en signal som avges enligt punkt 6.2.2 i föreskrifter nr 6 eller på något annat lämpligt sätt (20).

20

Om ett motorfordon är utrustat för att dra ett släpfordon ska det vara försett med en särskild visuell funktionskontrollindikator för körriktningsvisarna på släpfordonet, om inte dragfordonets indikator medger att ett fel på vilka körriktningsvisare som helst på den så bildade fordonskombinationen detekteras.

För valfria körriktningsvisare på motorfordon och släpfordon ska en funktionskontrollindikator inte vara obligatorisk.

6.5.9   Övriga krav

Ljuset ska vara ett blinkande ljus som blinkar 90 ± 30 gånger per minut.

Manövrering av ljussignalens manöverdon ska inom högst en sekund följas av ljusets tändning och inom högst en och en halv sekund av dess första släckning. Om ett motorfordon är utrustat för att dra ett släpfordon ska manöverdonet för körriktningsvisare på dragfordonet också styra släpfordonets körriktningsvisare. I händelse av ett annat fel än kortslutning i en körriktningsvisare ska de andra fortsätta att blinka, men blinkningsfrekvensen får i detta tillstånd vara annorlunda än den föreskrivna.

6.6   Varningsblinker

6.6.1   Förekomst

Obligatorisk.

Signalen ska avges genom att körriktningsvisarna arbetar samtidigt i enlighet med kraven i punkt 6.5.

6.6.2   Antal

Enligt punkt 6.5.2.

6.6.3   Arrangemang

Enligt punkt 6.5.3.

6.6.4   Placering

6.6.4.1   I sidled: enligt punkt 6.5.4.1.

6.6.4.2   I höjdled: enligt punkt 6.5.4.2.

6.6.4.3   I längdled: enligt punkt 6.5.4.3.

6.6.5   Geometrisk synlighet

Enligt punkt 6.5.5.

6.6.6   Inställning

Enligt punkt 6.5.6.

6.6.7   Elektriska anslutningar

6.6.7.1   Signalen ska manövreras med hjälp av ett separat manuellt manöverdon som gör det möjligt för alla körriktningsvisare att blinka i fas.

6.6.7.2   Varningsblinkern får aktiveras automatiskt om ett fordon är inblandat i en kollision eller efter avaktivering av den nödstoppssignal som anges i punkt 6.23. I sådana fall får den stängas av manuellt.

Varningsblinkern får dessutom tändas automatiskt för att uppmärksamma andra trafikanter på en överhängande fara som definieras i föreskrifter, i ett sådant fall ska blinkern förbli tänd tills den stängs av manuellt eller automatiskt.

6.6.7.3   På fordon av kategorierna M1 och N1, som är mindre än 6 m långa och som har arrangemang så att de överensstämmer med punkt 6.5.5.2 ska de orangegula sidomarkeringslyktorna, om de monterats, också blinka med samma frekvens (i fas) som körriktningsvisarna.

1

1

6.6.8   Indikator

Blinkande kretsslutningsindikator obligatorisk.

6.6.9   Övriga krav

Om ett motorfordon är utrustat för att dra ett släpfordon ska manöverdonet för varningsblinkern också kunna tända körriktningsvisarna på släpfordonet, såsom anges i punkt 6.5.9. Varningsblinkern ska kunna fungera även om den anordning som startar eller stoppar motorn står i ett läge som gör det omöjligt att starta motorn.

6.7   Stopplykta (föreskrifter nr 7)

6.7.1   Förekomst

Anordningar av kategori S1 eller S2: obligatoriska på alla fordonskategorier.

Anordningar av kategori S3 eller S4: obligatoriska på fordon av kategorierna M1 och N1, utom på chassin med hytt och fordon av kategori N1 med öppet lastutrymme; valfria på övriga fordonskategorier.

1

1

1

6.7.2   Antal

Två anordningar av kategori S1 eller S2 och en anordning av kategori S3 eller S4 för alla fordonskategorier.

6.7.2.1   Med undantag av om en anordning av kategori S3 eller S4 installeras får två valfria anordningar av kategori S1 eller S2 installeras på fordon av kategorierna M2, M3, N2, N3, O2, O3, och O4.

2

3

2

3

2

3

4

6.7.2.2   Endast om fordonets längsgående mittplan inte är beläget på en fast karosseridel utan åtskiljer en eller två av fordonets rörliga delar (t.ex. dörrar) och saknar tillräckligt utrymme för att en enskild anordning av kategori S3 eller S4 ska kunna installeras på det längsgående mittplanet över sådana rörliga delar får antingen

två anordningar av kategori S3 eller S4, typ D, installeras eller

en anordning av kategori S3 eller S4 installeras på ett ställe som antingen till vänster eller till höger avviker från det längsgående mittplanet, eller

ett inbördes beroende lyktsystem av kategori S3 eller S4 installeras.

6.7.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.7.4   Placering

6.7.4.1   I sidled:

| | För fordon av kategorierna M1 och N1:
  För anordningar av kategori S1 eller S2 ska den punkt på den synliga ytan i referensaxelns riktning som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan inte ligga mer än 400 mm från fordonets yttersta kant.
  För avståndet mellan de inre kanterna på de synliga ytorna i referensaxlarnas riktning finns inget särskilt krav. |
| --- | --- |

För fordon av kategorierna M1 och N1:

1

1

För anordningar av kategori S1 eller S2 ska den punkt på den synliga ytan i referensaxelns riktning som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan inte ligga mer än 400 mm från fordonets yttersta kant.

För avståndet mellan de inre kanterna på de synliga ytorna i referensaxlarnas riktning finns inget särskilt krav.

| | För alla andra fordonskategorier:
  För anordningar av kategori S1 eller S2 får avståndet mellan de inre kanterna på de synliga ytorna i referensaxlarnas riktning inte vara mindre än 600 mm. Detta avstånd får minskas till 400 mm om fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.
  För anordningar av kategori S3 eller S4: referenscentrum ska vara beläget på fordonets längsgående mittplan. Om de båda anordningarna av kategori S3 eller S4 installeras enligt punkt 6.7.2 ska de emellertid placeras så nära det längsgående mittplanet som möjligt, en på vardera sidan av detta plan.
  När en lykta av kategori S3 eller S4 som avviker från det längsgående mittplanet tillåts enligt punkt 6.7.2 får denna avvikelse inte överstiga 150 mm från det längsgående mittplanet till lyktans referenscentrum. |
| --- | --- |

För alla andra fordonskategorier:

För anordningar av kategori S1 eller S2 får avståndet mellan de inre kanterna på de synliga ytorna i referensaxlarnas riktning inte vara mindre än 600 mm. Detta avstånd får minskas till 400 mm om fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.

För anordningar av kategori S3 eller S4: referenscentrum ska vara beläget på fordonets längsgående mittplan. Om de båda anordningarna av kategori S3 eller S4 installeras enligt punkt 6.7.2 ska de emellertid placeras så nära det längsgående mittplanet som möjligt, en på vardera sidan av detta plan.

När en lykta av kategori S3 eller S4 som avviker från det längsgående mittplanet tillåts enligt punkt 6.7.2 får denna avvikelse inte överstiga 150 mm från det längsgående mittplanet till lyktans referenscentrum.

6.7.4.2   I höjdled:

| 6.7.4.2.1 | För anordningar av kategori S1 eller S2:
  Inte mindre än 350 mm men inte mer än 1 500 mm över markytan (2 100 mm om karosseriets form gör det omöjligt att hålla sig inom 1 500 mm och om de valfria lyktorna inte installeras).
  Om de valfria lyktorna installeras ska de placeras på en höjd som är förenlig med kraven för bredd och lyktornas symmetri samt på ett vertikalt avstånd som är så långt som karosseriets form gör det möjligt men inte mindre än 600 mm över de obligatoriska lyktorna. |
| --- | --- |

6.7.4.2.1

För anordningar av kategori S1 eller S2:

Inte mindre än 350 mm men inte mer än 1 500 mm över markytan (2 100 mm om karosseriets form gör det omöjligt att hålla sig inom 1 500 mm och om de valfria lyktorna inte installeras).

Om de valfria lyktorna installeras ska de placeras på en höjd som är förenlig med kraven för bredd och lyktornas symmetri samt på ett vertikalt avstånd som är så långt som karosseriets form gör det möjligt men inte mindre än 600 mm över de obligatoriska lyktorna.

| 6.7.4.2.2 | För anordningar i kategori S3 eller S4 ska det horisontalplan som tangerar den synliga ytans nedre kant
  antingen inte ligga mer än 150 mm under det horisontalplan som tangerar den nedre kanten på bakrutans exponerade glasyta, eller inte vara mindre än 850 mm över markytan.
  Det horisontalplan som tangerar den synliga ytans nedre kant på anordningar av kategori S3 eller S4 ska emellertid ligga över det horisontalplan som tangerar den synliga ytans övre kant på anordningar av kategori S1 eller S2. |
| --- | --- |

6.7.4.2.2

För anordningar i kategori S3 eller S4 ska det horisontalplan som tangerar den synliga ytans nedre kant

antingen inte ligga mer än 150 mm under det horisontalplan som tangerar den nedre kanten på bakrutans exponerade glasyta, eller inte vara mindre än 850 mm över markytan.

Det horisontalplan som tangerar den synliga ytans nedre kant på anordningar av kategori S3 eller S4 ska emellertid ligga över det horisontalplan som tangerar den synliga ytans övre kant på anordningar av kategori S1 eller S2.

6.7.4.3   I längdled:

6.7.4.4   För anordningar av kategori S1 eller S2: baktill på fordonet.

6.7.4.5   För anordningar av kategori S3 eller S4: inga särskilda krav.

6.7.5   Geometrisk synlighet

| | Horisontell vinkel:
  För anordningar av kategori S1 eller S2: 45° till vänster och till höger om fordonets längsgående axel.
  För stopplyktor av kategorierna S1 och S2 monterade lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den inåtriktade vinkeln av 45° minskas till 20° under H-planet.
  För anordningar av kategori S3 eller S4: 10° till vänster och till höger om fordonets längsgående axel. |
| --- | --- |

Horisontell vinkel:

För anordningar av kategori S1 eller S2: 45° till vänster och till höger om fordonets längsgående axel.

För stopplyktor av kategorierna S1 och S2 monterade lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den inåtriktade vinkeln av 45° minskas till 20° under H-planet.

För anordningar av kategori S3 eller S4: 10° till vänster och till höger om fordonets längsgående axel.

| | Vertikal vinkel:
  För anordningar av kategori S1 eller S2: 15° över och under horisontalplanet
  Emellertid gäller följande:






  a) | Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får den nedåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°. |
| --- | --- | --- |

Vertikal vinkel:

För anordningar av kategori S1 eller S2: 15° över och under horisontalplanet

Emellertid gäller följande:

a)

Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får den nedåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°.

| b) | Om en valfri lykta är monterad högre än 2 100 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får den uppåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°. |
| --- | --- |

b)

Om en valfri lykta är monterad högre än 2 100 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får den uppåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°.

För anordningar av kategori S3 eller S4: 10° över och 5° under horisontalplanet

6.7.6   Inställning

Mot fordonets bakre del.

6.7.7   Elektriska anslutningar

6.7.7.1   Alla stopplyktor ska tändas samtidigt när bromssystemet avger den relevanta signal som definieras i föreskrifterna nr 13 och 13-H.

6.7.7.2   Stopplyktorna behöver inte fungera om den anordning som startar och/eller stoppar motorn ligger i ett läge som gör det omöjligt för motorn att arbeta.

6.7.8   Indikator

Indikator valfri; om den monteras ska den vara en funktionskontrollindikator som består av en varningslampa med fast sken som tänds i händelse av fel i stopplyktorna.

6.7.9   Övriga krav

6.7.9.1   Anordningen av kategori S3 eller S4 får inte vara inbördes sammanbyggd med någon annan lykta.

6.7.9.2   Anordningen av kategori S3 eller S4 får installeras på utsidan eller insidan av fordonet.

6.7.9.2.1   Om den installeras på insidan av fordonet:

får det avgivna ljuset inte orsaka föraren obehag genom anordningar för indirekt sikt och/eller andra ytor på fordonet (t.ex. bakrutan).

6.8   Lykta för bakre registreringsskylt (föreskrifter nr 4)

6.8.1   Förekomst

Obligatorisk.

6.8.2   Antal

Sådant att anordningen belyser registreringsskyltens plats.

6.8.3   Arrangemang

Sådant att anordningen belyser registreringsskyltens plats.

6.8.4   Placering

6.8.4.1   I sidled: sådan att anordningen belyser registreringsskyltens plats.

6.8.4.2   I höjdled: sådan att anordningen belyser registreringsskyltens plats.

6.8.4.3   I längdled: sådan att anordningen belyser registreringsskyltens plats.

6.8.5   Geometrisk synlighet

Sådan att anordningen belyser registreringsskyltens plats.

6.8.6   Inställning

Sådan att anordningen belyser registreringsskyltens plats.

6.8.7   Elektriska anslutningar

I enlighet med punkt 5.11

6.8.8   Indikator

Indikator valfri. Om den finns ska dess funktion utföras av den indikator som krävs för främre och bakre positionslyktor.

6.8.9   Övriga krav

När lyktan för den bakre registreringsskylten kombineras med den bakre positionslyktan, inbördes sammanbyggs med stopplyktan eller med den bakre dimlyktan får de fotometriska egenskaperna hos lyktan för den bakre registreringsskylten ändras medan stopplyktan eller den bakre dimlyktan lyser.

6.9   Främre positionslykta (föreskrifter nr 7)

6.9.1   Förekomst

Obligatorisk på alla motorfordon.

Obligatorisk på släpfordon som är mer än 1 600 mm breda.

Valfri på släpfordon som inte är mer än 1 600 mm breda.

6.9.2   Antal

Två.

6.9.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.9.4   Placering

6.9.4.1   I sidled: den punkt på den synliga ytan i referensaxelns riktning som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets yttersta kant.

I fråga om ett släpfordon får den punkt på den synliga ytan i referensaxelns riktning som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan inte ligga mer än 150 mm från fordonets yttersta kant.

I fråga om avståndet mellan de inre kanterna på de två synliga ytorna i referensaxlarnas riktning ska följande krav gälla:

För fordon av kategorierna M1 och N1: inga särskilda krav.

1

1

För alla andra fordonskategorier: minst 600 mm. Detta avstånd får minskas till 400 mm om fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.

6.9.4.2   I höjdled: minst 250 mm men inte mer än 1 500 mm över markytan (2 100 mm för fordon av kategorierna O1 och O2 eller om för några andra fordonskategorier karosseriets form gör det omöjligt att hålla sig inom 1 500 mm).

1

2

6.9.4.3   I längdled: ingen särskild specifikation.

6.9.4.4   När den främre positionslyktan och en annan lykta är inbördes sammanbyggda ska den andra lyktans synliga yta i referensaxelns riktning användas för att kontrollera överensstämmelsen med placeringskraven (punkterna 6.9.4.1–6.9.4.3).

6.9.5   Geometrisk synlighet

6.9.5.1   Horisontell vinkel: 45° inåt och 80° utåt.

Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den inåtriktade vinkeln av 45° minskas till 20° under H-planet.

I fråga om släpfordon får vinkeln inåt minskas till 5°.

Vertikal vinkel: 15° över och under horisontalplanet Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den nedåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°.

6.9.5.2   För fordon av kategorierna M1 och N1 och som ett alternativ till punkt 6.9.5.1 efter tillverkarens eller tillverkarens behöriga ombuds gottfinnande och endast om en främre sidomarkeringslykta installeras på fordonet:

1

1

| | Horisontell vinkel: 45° utåt till 45° inåt.
  Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den inåtriktade vinkeln av 45° minskas till 20° under H-planet. |
| --- | --- |

Horisontell vinkel: 45° utåt till 45° inåt.

Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den inåtriktade vinkeln av 45° minskas till 20° under H-planet.

| | Vertikal vinkel: 15° över och under horisontalplanet
  Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den nedåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°. |
| --- | --- |

Vertikal vinkel: 15° över och under horisontalplanet

Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den nedåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°.

För att anses som synlig ska lyktan ge fri sikt över den synliga ytan av minst 12,5 cm2. Det område av den lysande ytan av varje retroreflektor som inte avger ljus ska uteslutas.

2

6.9.6   Inställning

Framåt.

6.9.7   Elektriska anslutningar

I enlighet med punkt 5.11

Om en främre positionslykta är inbördes sammanbyggd med en körriktningsvisare får den elektriska anslutningen för den främre positionslyktan på relevant sida av fordonet, eller den del som är inbördes sammanbyggd, vara utformad så att den släcks när körriktningsvisaren används (både när körriktningsvisaren är tänd och släckt).

6.9.8   Indikator

Kretsslutningsindikator obligatorisk. Denna indikator ska avge ett fast sken och får inte krävas om belysningen för instrumentpanelen endast kan tändas samtidigt med de främre positionslyktorna.

Detta krav gäller inte om ljussignalsystemet används i enlighet med punkt 6.2.7.6.2.

6.9.9   Övriga krav

6.9.9.1   Om den främre positionslyktan innehåller en eller flera generatorer för infraröd strålning, får den eller de endast aktiveras när strålkastaren på samma sida av fordonet tänds och fordonet rör sig framåt. Om den främre positionslyktan eller strålkastaren på samma sida upphör att fungera, ska generatorerna för infraröd strålning automatiskt släckas.

6.9.9.2   Om ett adaptivt framljussystem som avger kurvljus installeras får den främre positionslyktan vridas tillsammans med en belysningsenhet med vilken den är inbördes sammanbyggd.

6.10   Bakre positionslykta (föreskrifter nr 7)

6.10.1   Förekomst

Anordningar av kategori R, R1 eller R2: Obligatorisk.

6.10.2   Antal

Två.

6.10.2.1   Två valfria positionslyktor får installeras på alla fordon av kategorierna M2, M3, N2, N3, O2, O3, och O4, utom i det fall breddmarkeringslyktor installeras.

2

3

2

3

2

3

4

6.10.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.10.4   Placering

6.10.4.1   I sidled: den punkt på den synliga ytan i referensaxelns riktning som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets yttersta kant. Detta villkor ska inte tillämpas på valfria baklyktor.

I fråga om avståndet mellan de inre kanterna på de två synliga ytorna i referensaxlarnas riktning ska det:

för fordon av kategorierna M1 och N1: inte finnas några särskilda krav,

1

1

för alla andra fordonskategorier: inte vara mindre än 600 mm. Detta avstånd får minskas till 400 mm när fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.

6.10.4.2   I höjdled: minst 350 mm men högst 1 500 mm över markytan, (2 100 mm om karosseriets form gör det omöjligt att hålla sig inom 1 500 mm och om de valfria lyktorna inte installeras). Om de valfria lyktorna installeras ska de placeras på en höjd som är förenlig med gällande krav i punkt 6.10.4.1, med lyktornas symmetri samt på ett vertikalt avstånd som är så stort som karosseriets form tillåter men minst 600 mm över de obligatoriska lyktorna.

6.10.4.3   I längdled: baktill på fordonet.

6.10.5   Geometrisk synlighet

6.10.5.1   Horisontell vinkel: 45° inåt och 80° utåt.

Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den inåtriktade vinkeln av 45° minskas till 20° under H-planet.

Vertikal vinkel: 15° över och under horisontalplanet.

Emellertid gäller följande:

| a) | Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får den nedåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°. |
| --- | --- |

a)

Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får den nedåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°.

| b) | Om en valfri lykta är monterad högre än 2 100 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får den uppåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°. |
| --- | --- |

b)

Om en valfri lykta är monterad högre än 2 100 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får den uppåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°.

6.10.5.2   För fordon av kategorierna M1 och N1 och som ett alternativ till punkt 6.10.5.1 efter tillverkarens eller tillverkarens behöriga ombuds gottfinnande och endast om en bakre sidomarkeringslykta installeras på fordonet:

1

1

Horisontell vinkel: 45° utåt till 45° inåt. Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den inåtriktade vinkeln av 45° minskas till 20° under H-planet.

Vertikal vinkel: 15° över och under horisontalplanet.

Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den nedåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°.

För att anses som synlig ska lyktan ge fri sikt över den synliga ytan av minst 12,5 cm2. Det område av den lysande ytan av varje retroreflektor som inte avger ljus ska uteslutas.

2

6.10.6   Inställning

Bakåt.

6.10.7   Elektriska anslutningar

I enlighet med punkt 5.11.

Om en bakre positionslykta är inbördes sammanbyggd med en körriktningsvisare får den elektriska anslutningen för den bakre positionslyktan på relevant sida av fordonet, eller den del som är inbördes sammanbyggd, vara utformad så att den släcks när körriktningsvisaren används (både när körriktningsvisaren är tänd och släckt).

6.10.8   Indikator

Kretsslutningsindikator obligatorisk. Den ska kombineras med indikatorn för de främre positionslyktorna.

Detta krav gäller inte om ljussignalsystemet används i enlighet med punkt 6.2.7.6.2.

6.10.9   Övriga krav

Inga.

6.11   Bakre dimlykta (föreskrifter nr 38)

6.11.1   Förekomst

Anordningar av kategori F, F1 eller F2: Obligatorisk.

6.11.2   Antal

En eller två.

6.11.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.11.4   Placering

6.11.4.1   I sidled: om det endast finns en bakre dimlykta ska den sitta på motsatt sida om fordonets längsgående mittplan i förhållande till det trafiksystem som gäller i registreringslandet, medan referenscentrum också får vara beläget på fordonets längsgående mittplan.

6.11.4.2   I höjdled: minst 250 mm men högst 1 000 mm över markytan. För bakre dimlyktor grupperade med någon annan lykta eller monterade på terränggående fordon av kategorin N3G får maximihöjden ökas till 1 200 mm.

3

6.11.4.3   I längdled: baktill på fordonet.

6.11.5   Geometrisk synlighet

Definieras av vinklarna α och ß enligt punkt 2.13:

| | α = 5° uppåt och 5° nedåt, |
| --- | --- |

α = 5° uppåt och 5° nedåt,

| | ß = 25° till höger och till vänster. |
| --- | --- |

ß = 25° till höger och till vänster.

6.11.6   Inställning

Bakåt.

6.11.7   Elektriska anslutningar

Dessa ska vara sådana att följande gäller:

| 6.11.7.1 | Den eller de bakre dimlyktorna kan inte tändas om inte helljuset, halvljuset eller de främre dimlyktorna är tända. |
| --- | --- |

6.11.7.1

Den eller de bakre dimlyktorna kan inte tändas om inte helljuset, halvljuset eller de främre dimlyktorna är tända.

| 6.11.7.2 | Den eller de bakre dimlyktorna kan släckas oberoende av någon annan lykta. |
| --- | --- |

6.11.7.2

Den eller de bakre dimlyktorna kan släckas oberoende av någon annan lykta.

| 6.11.7.3 | Ettdera av följande gäller:






  6.11.7.3.1 | Den eller de bakre dimlyktorna kan fortsätta att lysa tills positionslyktorna släcks och den eller de bakre dimlyktorna ska därefter förbli släckta tills de avsiktligt tänds på nytt. |
| --- | --- | --- |

6.11.7.3

Ettdera av följande gäller:

6.11.7.3.1

Den eller de bakre dimlyktorna kan fortsätta att lysa tills positionslyktorna släcks och den eller de bakre dimlyktorna ska därefter förbli släckta tills de avsiktligt tänds på nytt.

| 6.11.7.3.2 | En varningssignal, åtminstone en ljudsignal, ska avges förutom den obligatoriska indikatorn (punkt 6.11.8) om tändningen slås av eller tändningsnyckeln tas ut och förardörren öppnas, oavsett om lyktorna (punkt 6.11.7.1) är tända eller släckta, samtidigt som den bakre dimlyktans strömbrytare är på. |
| --- | --- |

6.11.7.3.2

En varningssignal, åtminstone en ljudsignal, ska avges förutom den obligatoriska indikatorn (punkt 6.11.8) om tändningen slås av eller tändningsnyckeln tas ut och förardörren öppnas, oavsett om lyktorna (punkt 6.11.7.1) är tända eller släckta, samtidigt som den bakre dimlyktans strömbrytare är på.

| 6.11.7.4 | Utöver vad som föreskrivs i punkterna 6.11.7.1, 6.11.7.3 och 6.11.7.5 får inte den eller de bakre dimlyktornas funktion påverkas när någon annan lykta tänds eller släcks. |
| --- | --- |

6.11.7.4

Utöver vad som föreskrivs i punkterna 6.11.7.1, 6.11.7.3 och 6.11.7.5 får inte den eller de bakre dimlyktornas funktion påverkas när någon annan lykta tänds eller släcks.

| 6.11.7.5 | Ett dragmotorfordons bakre dimlykta (dimlyktor) får släckas automatiskt när ett släpfordon är tillkopplat och släpfordonets bakre dimlykta (dimlyktor) är aktiverad. |
| --- | --- |

6.11.7.5

Ett dragmotorfordons bakre dimlykta (dimlyktor) får släckas automatiskt när ett släpfordon är tillkopplat och släpfordonets bakre dimlykta (dimlyktor) är aktiverad.

6.11.8   Indikator

Kretsslutningsindikator obligatorisk. En oberoende varningslampa med fast sken.

6.11.9   Övriga krav

I samtliga fall ska avståndet mellan den bakre dimlyktan och varje stopplykta vara större än 100 mm.

6.12   Parkeringslykta (föreskrifter nr 77 eller 7)

6.12.1   Förekomst

Valfri på motorfordon vars längd inte överstiger 6 m och vars bredd inte överstiger 2 m.

Förbjuden på alla andra fordon.

6.12.2   Antal

Enligt arrangemanget.

6.12.3   Arrangemang

Antingen två lyktor framtill och två lyktor baktill eller en lykta på varje sida.

6.12.4   Placering

6.12.4.1   I sidled: den punkt på den synliga ytan i referensaxelns riktning som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets yttersta kant.

Om det dessutom finns två lyktor ska de sitta på fordonets båda sidor.

6.12.4.2   I höjdled:

| | För fordon av kategorierna M1 och N1: inga särskilda krav. |
| --- | --- |

För fordon av kategorierna M1 och N1: inga särskilda krav.

1

1

| | För alla andra fordonskategorier: minst 350 mm men högst 1 500 mm över markytan (2 100 mm om karosseriets form gör det omöjligt att hålla sig inom 1 500 mm). |
| --- | --- |

För alla andra fordonskategorier: minst 350 mm men högst 1 500 mm över markytan (2 100 mm om karosseriets form gör det omöjligt att hålla sig inom 1 500 mm).

6.12.4.3   I längdled: inga särskilda krav.

6.12.5   Geometrisk synlighet

Horisontell vinkel: 45° utåt, framåt och bakåt.

Om en främre eller bakre parkeringslykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den inåtriktade vinkeln av 45° minskas till 20° under H-planet.

Vertikal vinkel: 15° över och under horisontalplanet.

Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den nedåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°.

6.12.6   Inställning

Sådan att lyktorna uppfyller synlighetskraven framåt och bakåt.

6.12.7   Elektriska anslutningar

Anslutningen ska göra det möjligt att tända parkeringslyktorna på samma sida av fordonet oberoende av några andra lyktor.

Parkeringslyktan (parkeringslyktorna) och, i förekommande fall, främre och bakre positionslyktor enligt punkt 6.12.9 ska kunna fungera även om den anordning som startar motorn befinner sig i ett läge som gör det omöjligt för motorn att arbeta. En anordning som automatiskt släcker dessa lyktor efter en viss tid är förbjuden.

6.12.8   Indikator

Kretsslutningsindikator valfri. Om den finns får det inte vara möjligt att förväxla den med indikatorn för de främre och bakre positionslyktorna.

6.12.9   Övriga krav

Funktionen hos denna lykta får också åstadkommas genom att de främre och bakre positionslyktorna tänds samtidigt på samma sida av fordonet. I detta fall anses de lyktor som uppfyller kraven för främre eller bakre positionslyktor uppfylla kraven för parkeringslyktor.

6.13   Breddmarkeringslykta (föreskrifter nr 7).

6.13.1   Förekomst

Anordningar av kategori A eller AM (synliga framifrån) och anordningar av kategori R, R1, R2, RM1 eller RM2 (synliga bakifrån):

1

2

1

2

Obligatorisk på fordon vars bredd överstiger 2,10 m. Valfri på fordon vars bredd ligger mellan 1,80 och 2,10 m. På chassin med hytt är de bakre breddmarkeringslyktorna valfria.

6.13.2   Antal

Två synliga framifrån och två synliga bakifrån.

Ytterligare lyktor får monteras enligt följande:

| a) | Två synliga framifrån. |
| --- | --- |

a)

Två synliga framifrån.

| b) | Två synliga bakifrån. |
| --- | --- |

b)

Två synliga bakifrån.

6.13.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.13.4   Placering

6.13.4.1   I sidled:

Framtill och baktill: så nära fordonets yttersta kant som möjligt. Detta villkor anses uppfyllt när den punkt på den synliga ytan i referensaxelns riktning som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan inte ligger mer än 400 mm från fordonets yttersta kant.

6.13.4.2   I höjdled:

Framtill: Motorfordon – det horisontalplan som tangerar den övre kanten på anordningens synliga yta i referensaxelns riktning får inte vara lägre än det horisontalplan som tangerar den övre kanten på vindrutans genomskinliga del.

Släpfordon – den högsta höjd som är förenlig med kraven på fordonets bredd, konstruktion och funktion och lyktornas symmetri.

Baktill: Den högsta höjd som är förenlig med kraven på fordonets bredd, konstruktion och funktion och lyktornas symmetri.

Ytterligare lyktor enligt punkt 6.13.2 b ska monteras så vitt skilda åt i höjdled som är genomförbart med tanke på de obligatoriska lyktorna och under förutsättning att deras placering överensstämmer med fordonets konstruktionskrav och driftskrav samt lyktornas symmetri.

6.13.4.3   I längdled: inga särskilda krav.

Ytterligare lyktor enligt punkt 6.13.2 a ska monteras så nära den bakre änden som praktiskt möjligt; detta krav ska anses uppfyllt om avståndet mellan de ytterligare lyktorna och fordonets bakre ände inte överstiger 400 mm.

6.13.5   Geometrisk synlighet

Horisontell vinkel: 80° utåt.

Vertikal vinkel: 5° över och 20° under horisontalplanet

6.13.6   Inställning

Sådan att lyktorna uppfyller synlighetskraven framåt och bakåt.

6.13.7   Elektriska anslutningar

I enlighet med punkt 5.11.

6.13.8   Indikator

Kretsslutningsindikator valfri. Om den finns ska dess funktion utföras av den indikator som krävs för främre och bakre positionslyktor.

6.13.9   Övriga krav

Förutsatt att alla andra krav uppfylls får de obligatoriska eller valfria lyktor som är synliga framifrån och de obligatoriska eller valfria lyktor som är synliga bakifrån på samma sida av fordonet kombineras i en anordning.

Två av de lyktor som är synliga bakifrån får grupperas, kombineras eller sammanbyggas inbördes i enlighet med punkt 5.7.

Placeringen av en breddmarkeringslykta i förhållande till motsvarande positionslykta ska vara sådan att avståndet mellan projektionerna på ett vertikalt tvärplan av de punkter som ligger närmast varandra på de båda ifrågavarande lyktornas synliga ytor i respektive referensaxlars riktning inte är mindre än 200 mm.

De ytterligare lyktor enligt punkt 6.13.2 a som används för att markera fordonets, släpfordonets eller påhängsvagnens bakre bredd ska monteras på ett sådant sätt att de är synliga i synfältet för de godkända huvudsakliga anordningarna för indirekt sikt bakåt.

6.14   Bakre retroreflektor, icke-triangelformad (föreskrifter nr 3).

6.14.1   Förekomst

Obligatorisk på motorfordon.

Valfri på släpfordon, förutsatt att de är grupperade tillsammans med andra bakre ljussignalanordningar.

6.14.2   Antal

Två, vars prestanda ska uppfylla kraven för retroreflektorer av klass IA eller IB i föreskrifter nr 3. Ytterligare retroreflekterande anordningar och material (inklusive två retroreflektorer som inte uppfyller kraven i punkt 6.14.4) tillåts, förutsatt att de inte försämrar de obligatoriska belysnings- och ljussignalanordningarnas prestanda.

6.14.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.14.4   Placering

6.14.4.1   I sidled: den punkt på den lysande ytan som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets yttersta kant.

I fråga om avståndet mellan de inre kanterna på de två synliga ytorna i referensaxlarnas riktning ska det

för fordon av kategorierna M1 och N1: inte finnas några särskilda krav,

1

1

för alla andra fordonskategorier: inte vara mindre än 600 mm. Detta avstånd får minskas till 400 mm när fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.

6.14.4.2   I höjdled: minst 250 mm men högst 900 mm över markytan (inte mer än 1 200 mm om den är grupperad med baklyktor, 1 500 mm om karosseriets form gör det omöjligt att hålla sig inom 900 respektive 1 200 mm).

6.14.4.3   I längdled: baktill på fordonet.

6.14.5   Geometrisk synlighet

Horisontell vinkel: 30° inåt och utåt.

Vertikal vinkel: 10° över och under horisontalplanet.

Om en retroreflektor är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den nedåtriktade vinkeln av 10° minskas till 5°.

6.14.6   Inställning

Bakåt.

6.14.7   Övriga krav

Retroreflektorns lysande yta får ha delar gemensamma med den synliga ytan i någon annan baklykta.

6.15   Bakre retroreflektor, triangelformad (föreskrifter nr 3).

6.15.1   Förekomst

Obligatorisk på släpfordon.

Förbjuden på motorfordon.

6.15.2   Antal

Två, vars prestanda ska uppfylla kraven för retroreflektorer av klass IIIA eller IIIB i föreskrifter nr 3. Ytterligare retroreflekterande anordningar och material (inklusive två retroreflektorer som inte uppfyller kraven i punkt 6.15.4) tillåts, förutsatt att de inte försämrar de obligatoriska belysnings- och ljussignalanordningarnas prestanda.

6.15.3   Arrangemang

Triangelns spets ska vara riktad uppåt.

6.15.4   Placering

6.15.4.1   I sidled: den punkt på den lysande ytan som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets yttersta kant.

Retroreflektorernas inre kanter får inte ligga mindre än 600 mm från varandra. Detta avstånd får minskas till 400 mm om fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.

6.15.4.2   I höjdled: minst 250 mm men högst 900 mm över markytan (inte mer än 1 200 mm om den är grupperad med baklyktor, 1 500 mm om karosseriets form gör det omöjligt att hålla sig inom 900 respektive 1 200 mm).

6.15.4.3   I längdled: baktill på fordonet.

6.15.5   Geometrisk synlighet

Horisontell vinkel: 30° inåt och utåt.

Vertikal vinkel: 15° över och under horisontalplanet. Om en retroreflektor är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den nedåtriktade vinkeln av 15° minskas till 5°.

6.15.6   Inställning

Bakåt.

6.15.7   Övriga krav

Retroreflektorns lysande yta får ha delar gemensamma med den synliga ytan i någon annan baklykta.

6.16   Främre retroreflektor, icke-triangelformad (föreskrifter nr 3).

6.16.1   Förekomst

Obligatorisk på släpfordon.

Obligatorisk på motorfordon där alla framåtriktade lyktor har nedfällbara reflektorer.

Valfri på andra motorfordon.

6.16.2   Antal

Två, vars prestanda ska uppfylla kraven för retroreflektorer av klass IA eller IB i föreskrifter nr 3. Ytterligare retroreflekterande anordningar och material (inklusive två retroreflektorer som inte uppfyller kraven i punkt 6.16.4) tillåts, förutsatt att de inte försämrar de obligatoriska belysnings- och ljussignalanordningarnas prestanda.

6.16.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.16.4   Placering

6.16.4.1   I sidled: den punkt på den lysande ytan som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan får inte ligga mer än 400 mm från fordonets yttersta kant.

I fråga om ett släpfordon får den punkt på den lysande ytan som ligger längst bort från fordonets längsgående mittplan inte ligga mer än 150 mm från fordonets yttersta kant.

I fråga om avståndet mellan de inre kanterna på de två synliga ytorna i referensaxlarnas riktning ska det

för fordon av kategorierna M1 och N1: inte finnas några särskilda krav,

1

1

för alla andra fordonskategorier: vara minst 600 mm. Detta avstånd får minskas till 400 mm om fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.

6.16.4.2   I höjdled: minst 250 mm men högst 900 mm över markytan (1 500 mm om karosseriets form gör det omöjligt att hålla sig inom 900 mm).

6.16.4.3   I längdled: framtill på fordonet.

6.16.5   Geometrisk synlighet

Horisontell vinkel: 30° inåt och utåt. I fråga om släpfordon får vinkeln inåt minskas till 10°. Om denna vinkel på grund av släpfordonens konstruktion inte kan erhållas med hjälp av de obligatoriska retroreflektorerna ska ytterligare (kompletterande) retroreflektorer monteras, utan breddbegränsning (punkt 6.16.4.1), som tillsammans med de obligatoriska retroreflektorerna ska ge den erforderliga synlighetsvinkeln.

Vertikal vinkel: 10° över och under horisontalplanet. Om en retroreflektor är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den nedåtriktade vinkeln av 10° minskas till 5°.

6.16.6   Inställning

Framåt.

6.16.7   Övriga krav

Retroreflektorns lysande yta får ha delar gemensamma med den synliga ytan i någon annan framlykta.

6.17   Sidoretroreflektor, icke-triangelformad (föreskrifter nr 3).

6.17.1   Förekomst

Obligatorisk: På alla motorfordon vars längd överstiger 6 m.

På alla släpfordon.

Valfri: På de motorfordon vars längd inte överstiger 6 m.

6.17.2   Antal

Sådant att kraven för placering i längdled uppfylls. Dessa anordningars prestanda ska uppfylla kraven för retroreflektorer av klass IA eller IB i föreskrifter nr 3. Ytterligare retroreflekterande anordningar och material (inklusive två retroreflektorer som inte uppfyller kraven i punkt 6.17.4) tillåts, förutsatt att de inte försämrar de obligatoriska belysnings- och ljussignalanordningarnas prestanda.

6.17.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.17.4   Placering

6.17.4.1   I sidled: inga särskilda krav.

6.17.4.2   I höjdled: inte mindre än 250 mm, inte mer än 900 mm över markytan (inte mer än 1 200 mm om den är grupperad med andra lyktor, 1 500 mm om karosseriets form gör det omöjligt att hålla sig inom 900 mm respektive 1 200 mm eller om förekomsten av en anordning inte är obligatorisk enligt punkt 6.17.1).

6.17.4.3   I längdled: minst en sidoretroreflektor ska vara monterad på fordonets mittersta tredjedel och sidoretroreflektorn längst fram får inte sitta längre än 3 m från framsidan.

Avståndet mellan två intill varandra placerade sidoretroreflektorer får inte överstiga 3 m. Detta gäller emellertid inte fordon av kategorierna M1 och N1.

1

1

Om fordonets konstruktion, utformning eller användning gör det omöjligt att uppfylla ett sådant krav får detta avstånd ökas till 4 m. Avståndet mellan den bakersta sidoretroreflektorn och fordonets bakre ände får inte överstiga 1 m. För motorfordon vars längd inte överstiger 6 m är det emellertid tillräckligt att ha en sidoretroreflektor monterad inom den första tredjedelen och/eller en inom den sista tredjedelen av fordonets längd.

För fordon av kategori M1 vars längd överstiger 6 m, men inte 7 m, behövs bara en sidoretroreflektor som ska sitta högst 3 m från framsidan och en som ska sitta inom den sista tredjedelen av fordonets längd.

1

6.17.5   Geometrisk synlighet

Horisontell vinkel: 45° framåt och bakåt.

Vertikal vinkel: 10° över och under horisontalplanet. Om en retroreflektor är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den nedåtriktade vinkeln av 10° minskas till 5°.

6.17.6   Inställning

I sidled.

6.17.7   Övriga krav

Retroreflektorns lysande yta får ha delar gemensamma med den synliga ytan i varje annan sidolykta.

6.18   Sidomarkeringslyktor (föreskrifter nr 91)

6.18.1   Förekomst

Obligatorisk: På alla fordon vars längd överstiger 6 m, utom för chassin med hytt.

Sidomarkeringslykta av typ SM1 ska användas på fordon av alla kategorier; sidomarkeringslyktor av typ SM2 får emellertid användas på fordon av kategori M1.

1

På fordon av kategorierna M1 och N1 med en längd som är mindre än 6 m ska dessutom sidomarkeringslyktor användas, om de kompletterar de sänkta kraven på geometrisk synlighet för de främre positionslyktor som överensstämmer med punkt 6.9.5.2 och de bakre positionslyktor som överensstämmer med punkt 6.10.5.2.

1

1

Valfri: På alla andra fordon.

Sidomarkeringslyktor av typ SM1 eller SM2 får användas.

6.18.2   Lägsta antal per sida

Sådant att reglerna för längsgående placering uppfylls.

6.18.3   Arrangemang

Inga särskilda specifikationer.

6.18.4   Placering

6.18.4.1   I sidled: inga särskilda specifikationer.

6.18.4.2   I höjdled: minst 250 mm men högst 1 500 mm över markytan (2 100 mm om karosseriets form gör det omöjligt att hålla sig inom 1 500 mm).

6.18.4.3   I längdled: minst en sidomarkeringslykta ska vara monterad på fordonets mittersta tredjedel och sidomarkeringslyktan längst fram får inte sitta längre än 3 m från framsidan. Avståndet mellan två intill varandra placerade sidomarkeringslyktor får inte överstiga 3 m. Om fordonets konstruktion, utformning eller användning gör det omöjligt att uppfylla ett sådant krav får detta avstånd ökas till 4 m.

Avståndet mellan den bakersta sidomarkeringslyktan och fordonets bakre ände får inte överstiga 1 m.

För motorfordon vars längd inte överstiger 6 m och för chassin med hytt är det emellertid tillräckligt att ha en sidomarkeringslykta monterad inom den första tredjedelen och/eller en inom den sista tredjedelen av fordonets längd. För fordon av kategori M1 vars längd överstiger 6 m, men inte 7 m, behövs bara en sidomarkeringslykta som ska sitta högst 3 m från framsidan och en som ska sitta inom den sista tredjedelen av fordonets längd.

1

6.18.5   Geometrisk synlighet

Horisontell vinkel: 45° framåt och bakåt; för fordon på vilka installering av sidomarkeringslyktor är valfri kan emellertid detta värde minskas till 30°.

Om fordonet är utrustat med sidomarkeringslyktor som används för att komplettera den minskade geometriska synligheten hos de främre och bakre körriktningsvisare som överensstämmer med punkt 6.5.5.2 och/eller de positionslyktor som överensstämmer med punkterna 6.9.5.2 och 6.10.5.2 är vinklarna 45° mot fordonets fram- och baksidor och 30° mot fordonets mitt (se figur i punkt 6.5.5.2).

Vertikal vinkel: 10° över och under horisontalplanet. Om en lykta är monterad lägre än 750 mm över markytan (mätt enligt punkt 5.8.1) får dock den nedåtriktade vinkeln av 10° minskas till 5°.

6.18.6   Inställning

I sidled.

6.18.7   Elektriska anslutningar

På fordon av kategorierna M1 och N1 med en längd mindre än 6 m får orangegula sidomarkeringslyktor kopplas för blinkning, förutsatt att detta blinkande ligger i fas med och i samma frekvens som körriktningsvisarna på samma sida av fordonet.

1

1

På fordon av kategorierna M2, M3, N2, N3, O3 och O4 får obligatoriska orangegula sidomarkeringslyktor blinka samtidigt med körriktningsvisarna på samma sida av fordonet. Om körriktningsvisare av kategori 5 finns monterade på fordonets sida enligt punkt 6.5.3.1 får dock dessa orangegula sidomarkeringslyktor inte blinka.

2

3

2

3

3

4

6.18.8   Indikator

Kretsslutningsindikator valfri. Om den finns ska dess funktion utföras av den indikator som krävs för främre och bakre positionslyktor.

6.18.9   Övriga krav

När den bakersta sidomarkeringslyktan är kombinerad med den bakre positionslyktan, inbördes sammanbyggd med den bakre dimlyktan eller med stopplyktan, får sidomarkeringslyktans fotometriska egenskaper ändras medan den bakre dimlyktan eller stopplyktan lyser.

Bakre sidomarkeringslyktor ska avge orangegult ljus om de blinkar tillsammans med den bakre körriktningsvisaren.

6.19   Varsellykta (föreskrifter nr 87) (21)

21

6.19.1   Förekomst

Obligatorisk på motorfordon. Förbjuden på släpfordon.

6.19.2   Antal

Två.

6.19.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.19.4   Placering

6.19.4.1   I sidled: avståndet mellan de inre kanterna på de synliga ytorna i referensaxlarnas riktning får inte vara mindre än 600 mm.

Detta avstånd får minskas till 400 mm om fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.

6.19.4.2   I höjdled: minst 250 mm men högst 1 500 mm över markytan.

6.19.4.3   I längdled: framtill på fordonet. Kravet ska anses uppfyllt om det avgivna ljuset inte orsakar föraren obehag vare sig direkt eller indirekt genom anordningar för indirekt sikt och/eller andra reflekterande ytor på fordonet.

6.19.5   Geometrisk synlighet

Horisontellt: utåt 20° och inåt 20°.

Vertikalt: uppåt 10° och nedåt 10°.

6.19.6   Inställning

Framåt.

6.19.7   Elektriska anslutningar

6.19.7.1   Varsellyktorna ska tändas automatiskt när den anordning som startar och/eller stoppar motorn (framdrivningssystemet) är i ett läge som gör det möjligt för motorn (framdrivningssystemet) att arbeta. Varsellyktorna får dock vara släckta

| 6.19.7.1.1 | om automatlådans växelväljare befinner sig i parkeringsläge, eller |
| --- | --- |

6.19.7.1.1

om automatlådans växelväljare befinner sig i parkeringsläge, eller

| 6.19.7.1.2 | om parkeringsbromsen är aktiverad, eller |
| --- | --- |

6.19.7.1.2

om parkeringsbromsen är aktiverad, eller

| 6.19.7.1.3 | innan fordonet satts i rörelse för första gången efter varje manuell aktivering av framdrivningssystemet. |
| --- | --- |

6.19.7.1.3

innan fordonet satts i rörelse för första gången efter varje manuell aktivering av framdrivningssystemet.

6.19.7.2   Varsellyktorna får släckas manuellt om fordonets hastighet inte överskrider 10 km/tim under förutsättning att de tänds automatiskt när fordonets hastighet överskrider 10 km/tim eller om fordonet har rört sig längre än 100 m och de förblir tända tills de släcks av föraren.

6.19.7.3   Varsellyktan ska släckas automatiskt när den anordning som startar och/eller stoppar motorn (framdrivningssystemet) är i ett läge som gör det omöjligt för motorn (framdrivningssystemet) att arbeta eller om de främre dimlyktorna eller strålkastarna tänds, utom när de senare används för att med korta mellanrum avge upprepade ljusvarningssignaler (22).

22

6.19.7.4   De lyktor som avses i punkt 5.11 får tändas när varsellyktorna tänds, förutom om varsellyktorna används i enlighet med punkt 6.2.7.6.2, då åtminstone de bakre positionslyktorna ska aktiveras.

6.19.7.5   Om avståndet mellan den främre körriktningsvisaren och varsellyktan är 40 mm eller mindre, ska de elektriska anslutningarna till varsellyktan på relevant sida av fordonet vara sådana att varsellyktan antingen

| a) | släcks, eller |
| --- | --- |

a)

släcks, eller

| b) | ljusstyrkan minskar när de främre körriktningsvisarna aktiveras (oavsett om de blinkar eller är släckta). |
| --- | --- |

b)

ljusstyrkan minskar när de främre körriktningsvisarna aktiveras (oavsett om de blinkar eller är släckta).

6.19.7.6   Om en körriktningsvisare är inbördes sammanbyggd med en varsellykta, ska de elektriska anslutningarna till varsellyktan på relevant sida av fordonet vara sådana att varsellyktan släcks då körriktningsvisarna aktiveras (oavsett om de blinkar eller är släckta).

6.19.8   Indikator

Kretsslutningsindikator valfri.

6.19.9   Övriga bestämmelser

Inga.

6.20   Kurvtagningslykta (föreskrifter nr 119)

6.20.1   Förekomst

Valfri på motorfordon.

6.20.2   Antal

Två.

6.20.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.20.4   Placering

6.20.4.1   I sidled: en kurvtagningslykta ska monteras på varje sida av fordonets längsgående mittplan.

6.20.4.2   I längdled: inte längre bort från den främre änden än 1 000 mm.

| I höjdled | : | minst: 250 mm över markytan,
  högst: 900 mm över markytan. |
| --- | --- | --- |

I höjdled

:

minst: 250 mm över markytan,

högst: 900 mm över markytan.

Ingen punkt på den synliga ytan i referensaxelns riktning får emellertid ligga högre än den högsta punkten på halvljusstrålkastarens synliga yta i referensaxelns riktning.

6.20.5   Geometrisk synlighet

Definieras av vinklarna α och ß enligt punkt 2.13:

| | α = 10° uppåt och nedåt, |
| --- | --- |

α = 10° uppåt och nedåt,

| | β = 30° till 60° utåt. |
| --- | --- |

β = 30° till 60° utåt.

6.20.6   Inställning

Sådan att lyktorna uppfyller kraven för geometrisk synlighet.

6.20.7   Elektriska anslutningar

Kurvtagningslyktorna ska vara anslutna så att de inte kan aktiveras om hel- eller halvljusstrålkastarna inte tänds samtidigt.

6.20.7.1   Kurvtagningslyktan på en sida av fordonet får endast tändas automatiskt när körriktningsvisaren på samma sida av fordonet tänds och/eller när styrutslaget ändras från rakt fram mot fordonets sida.

Kurvtagningslyktan ska släckas automatiskt när körriktningsvisaren släcks och/eller när styrutslaget återgått till rakt fram.

6.20.7.2   När backlyktan tänds får båda kurvtagningslyktorna tändas samtidigt, oberoende av rattens eller körriktningsvisarens läge. Om de båda kurvtagningslyktorna aktiveras på detta sätt ska de släckas antingen

| a) | när backlyktan släcks, eller |
| --- | --- |

a)

när backlyktan släcks, eller

| b) | när fordonets hastighet framåt överstiger 10 km/tim. |
| --- | --- |

b)

när fordonets hastighet framåt överstiger 10 km/tim.

6.20.8   Indikator

Ingen.

6.20.9   Övriga krav

Kurvtagningslyktorna får inte aktiveras vid fordonshastigheter över 40 km/tim.

6.21   Reflexmärkningar (föreskrifter nr 104).

6.21.1   Förekomst

6.21.1.1   Förbjuden: på fordon av kategorierna M1 och O1.

1

1

6.21.1.2   Obligatorisk:

| 6.21.1.2.1 | bakåt:
  fullständig konturmärkning på fordon av följande kategorier som överstiger 2 100 mm i bredd:






  a) | N2 med en största vikt som överstiger 7,5 ton och N3 (med undantag av chassin med hytt, icke färdigbyggda fordon och dragbilar för påhängsvagnar), |
| --- | --- | --- |

6.21.1.2.1

bakåt:

fullständig konturmärkning på fordon av följande kategorier som överstiger 2 100 mm i bredd:

a)

N2 med en största vikt som överstiger 7,5 ton och N3 (med undantag av chassin med hytt, icke färdigbyggda fordon och dragbilar för påhängsvagnar),

2

3

| b) | O3 och O4 (med undantag av icke färdigbyggda fordon). |
| --- | --- |

b)

O3 och O4 (med undantag av icke färdigbyggda fordon).

3

4

| 6.21.1.2.2 | i sidled:






  6.21.1.2.2.1 | partiell konturmärkning på fordon av följande kategorier vars längd överstiger 6 000 mm (inkl. dragstången för släpfordon):






  a) | N2 med en största vikt som överstiger 7,5 ton och N3 (med undantag av chassin med hytt, icke färdigbyggda fordon och dragbilar för påhängsvagnar), |
| --- | --- | --- | --- |

6.21.1.2.2

i sidled:

6.21.1.2.2.1

partiell konturmärkning på fordon av följande kategorier vars längd överstiger 6 000 mm (inkl. dragstången för släpfordon):

a)

N2 med en största vikt som överstiger 7,5 ton och N3 (med undantag av chassin med hytt, icke färdigbyggda fordon och dragbilar för påhängsvagnar),

2

3

| b) | O3 och O4 (med undantag av icke färdigbyggda fordon). |
| --- | --- |

b)

O3 och O4 (med undantag av icke färdigbyggda fordon).

3

4

| 6.21.1.2.3 | Om fordonets form, konstruktion, utformning eller användningskrav gör det omöjligt att installera den obligatoriska konturmärkningen får istället en linjemärkning installeras. |
| --- | --- |

6.21.1.2.3

Om fordonets form, konstruktion, utformning eller användningskrav gör det omöjligt att installera den obligatoriska konturmärkningen får istället en linjemärkning installeras.

| 6.21.1.2.4 | Om karossens yttre ytor delvis består av flexibelt material ska linjemärkningen installeras på en styv del av fordonet. Den återstående delen av reflexmärkningen får installeras på det flexibla materialet. Om karossens yttre ytor enbart består av flexibelt material ska emellertid kraven i punkt 6.21 uppfyllas. |
| --- | --- |

6.21.1.2.4

Om karossens yttre ytor delvis består av flexibelt material ska linjemärkningen installeras på en styv del av fordonet. Den återstående delen av reflexmärkningen får installeras på det flexibla materialet. Om karossens yttre ytor enbart består av flexibelt material ska emellertid kraven i punkt 6.21 uppfyllas.

| 6.21.1.2.5 | Om tillverkaren, efter verifiering av den tekniska tjänsten, kan visa för typgodkännandemyndigheten att det, på grund av driftsförhållanden för fordonet som kan kräva att det har en viss form, struktur eller utformning, är omöjligt att uppfylla kraven i punkterna 6.21.2–6.21.7.5, räcker det om vissa av de kraven delvis uppfylls. Detta kopplas dock till ett villkor att en del av kraven ska uppfyllas där det är möjligt, och att reflexmärkning som delvis uppfyller kraven ska ske på fordonet i så stor utsträckning som möjligt. Detta får exempelvis ske genom montering av extra beslag eller plåtar med material som uppfyller kraven i föreskrifter nr 104 där ytan kan ge tydlig och enhetlig reflektering som uppfyller målet om synlighet.
  I de fall det anses räcka med delvist uppfyllande av kraven, får retroreflekterande anordningar som retroreflektorer av klass IVA i föreskrifter nr 3 eller beslag som innehåller retroreflekterande material som uppfyller de fotometriska kraven för klass C i föreskrifter nr 104 ersätta en del av den reflexmärkning som krävs. I sådana fall ska minst en av dessa reflekterande anordningar installeras var 1 500 mm.
  Nödvändig information ska anges i meddelandeformuläret. |
| --- | --- |

6.21.1.2.5

Om tillverkaren, efter verifiering av den tekniska tjänsten, kan visa för typgodkännandemyndigheten att det, på grund av driftsförhållanden för fordonet som kan kräva att det har en viss form, struktur eller utformning, är omöjligt att uppfylla kraven i punkterna 6.21.2–6.21.7.5, räcker det om vissa av de kraven delvis uppfylls. Detta kopplas dock till ett villkor att en del av kraven ska uppfyllas där det är möjligt, och att reflexmärkning som delvis uppfyller kraven ska ske på fordonet i så stor utsträckning som möjligt. Detta får exempelvis ske genom montering av extra beslag eller plåtar med material som uppfyller kraven i föreskrifter nr 104 där ytan kan ge tydlig och enhetlig reflektering som uppfyller målet om synlighet.

I de fall det anses räcka med delvist uppfyllande av kraven, får retroreflekterande anordningar som retroreflektorer av klass IVA i föreskrifter nr 3 eller beslag som innehåller retroreflekterande material som uppfyller de fotometriska kraven för klass C i föreskrifter nr 104 ersätta en del av den reflexmärkning som krävs. I sådana fall ska minst en av dessa reflekterande anordningar installeras var 1 500 mm.

Nödvändig information ska anges i meddelandeformuläret.

6.21.1.3   Valfri:

| 6.21.1.3.1 | Bakåt och i sidled: | på alla andra fordonskategorier som inte anges i punkterna 6.21.1.1 och 6.21.1.2, inklusive hytten på dragbilar för påhängsvagnar och hytten på chassin med hytt. |
| --- | --- | --- |

6.21.1.3.1

Bakåt och i sidled:

på alla andra fordonskategorier som inte anges i punkterna 6.21.1.1 och 6.21.1.2, inklusive hytten på dragbilar för påhängsvagnar och hytten på chassin med hytt.

| | Partiell eller fullständig konturmärkning får tillämpas i stället för obligatoriska linjemärkningar och fullständig konturmärkning får tillämpas i stället för obligatorisk partiell konturmärkning. |
| --- | --- |

Partiell eller fullständig konturmärkning får tillämpas i stället för obligatoriska linjemärkningar och fullständig konturmärkning får tillämpas i stället för obligatorisk partiell konturmärkning.

| 6.21.1.3.2 | Framåt: | Linjemärkning på fordon av kategorierna O2, O3 och O4. |
| --- | --- | --- |

6.21.1.3.2

Framåt:

Linjemärkning på fordon av kategorierna O2, O3 och O4.

2

3

4

| | Partiell eller fullständig konturmärkning får inte tillämpas framåt. |
| --- | --- |

Partiell eller fullständig konturmärkning får inte tillämpas framåt.

6.21.2   Antal

Enligt förekomst.

6.21.3   Arrangemang

Reflexmärkningarna ska vara så nära horisontal- och vertikalplanen som är praktiskt genomförbart och överensstämma med fordonets form, konstruktion, utformning och användningskrav. Om detta inte är möjligt, ska den partiella eller fullständiga konturmärkningen ligga så nära fordonets yttre form som möjligt.

Dessutom ska reflexmärkningen placeras med så jämna mellanrum som möjligt över fordonets horisontala yta så att fordonets totala längd och/eller bredd kan fastställas.

6.21.4   Placering

6.21.4.1   I sidled

6.21.4.1.1   Reflexmärkningen ska vara så nära fordonets kant som är praktiskt genomförbart.

6.21.4.1.2   Den sammanlagda horisontella längden hos reflexmärkningens delar, som de monterats på fordonet, ska bortsett från enskilda delars eventuella överskjutning motsvara minst 70 % av fordonets totala bredd.

6.21.4.2   I längdled

6.21.4.2.1   Reflexmärkningen ska sitta så nära fordonets ändar som är praktiskt genomförbart och sträcka sig fram inom 600 mm från varje ände på fordonet.

6.21.4.2.1.1   För motorfordon, varje ände på fordonet eller i fråga om dragbilar för påhängsvagnar varje ände på förarhytten.

En alternativ märkning inom 2 400 mm från motorfordonets front är dock tillåten om en serie retroreflektorer av klass IVA enligt föreskrifter nr 3 eller klass C enligt föreskrifter nr 104 monteras följd av den reflexmärkning som krävs enligt följande:

| a) | Retroreflektorernas minimistorlek ska vara 25 cm2. |
| --- | --- |

a)

Retroreflektorernas minimistorlek ska vara 25 cm2.

2

| b) | En retroreflektor ska monteras högst 600 mm från fordonets front. |
| --- | --- |

b)

En retroreflektor ska monteras högst 600 mm från fordonets front.

| c) | Ytterligare retroreflektorer ska placeras högst 600 mm från varandra. |
| --- | --- |

c)

Ytterligare retroreflektorer ska placeras högst 600 mm från varandra.

| d) | Avståndet mellan den sista retroreflektorn och reflexmärkningens början får inte överstiga 600 mm. |
| --- | --- |

d)

Avståndet mellan den sista retroreflektorn och reflexmärkningens början får inte överstiga 600 mm.

6.21.4.2.1.2   För släpfordon, varje ände på fordonet (bortsett från dragstången).

6.21.4.2.2   Den sammanlagda horisontella längden hos reflexmärkningarnas delar, som de monterats på fordonet, ska bortsett från enskilda delars eventuella överskjutning motsvara minst 70 % av följande:

6.21.4.2.2.1   För motorfordon, fordonets längd, eller för dragbilar för påhängsvagnar, om tillämpligt, förarhyttens längd. Om den alternativa märkningen enligt punkt 6.21.4.2.1.1 används gäller dock avståndet som börjar inom 2 400 mm från fordonets front till fordonets bakre ände.

Image 82

Total längd

Motorfordon

A är avståndet mellan reflexmärkningens början och fordonets front. Maximivärdet på A är 2 400 mm (se punkt 6.21.4.2.1.1).

6.21.4.2.2.2   För släpfordon, fordonets totala längd (bortsett från dragstången).

Image 83

Total längd utan dragstång

Släpfordon

6.21.4.3   I höjdled

6.21.4.3.1   Linjemärkningarnas och konturmärkningarnas lägre del eller delar:

Så lågt som är praktiskt genomförbart inom följande område:

| | minst: 250 mm över markytan, |
| --- | --- |

minst: 250 mm över markytan,

| | högst: 1 500 mm över markytan. |
| --- | --- |

högst: 1 500 mm över markytan.

En högsta monteringshöjd av 2 500 mm får emellertid godtas om fordonets form, konstruktion, utformning eller användningskrav hindrar överensstämmelse med maximivärdet 1 500 mm eller om så krävs för att uppfylla kraven i punkterna 6.21.4.1.2 och 6.21.4.2.2 eller för horisontell placering av linjemärkningen eller konturmärkningens lägre del eller delar.

Motiveringen för att applicera reflexmärkningen högre än 1 500 mm ska anges i meddelandeformuläret.

6.21.4.3.2   Konturmärkningens övre del eller delar:

Så högt som är praktiskt genomförbart men inom 400 mm av fordonets översta del.

6.21.5   Synlighet

Reflexmärkningen ska anses som synlig om minst 70 % av den applicerade märkningens lysande yta är synlig när den betraktas av en observatör som befinner sig vid någon punkt inom de observationsplan som definieras nedan:

6.21.5.1   För bakre och främre reflexmärkningar (se bilaga 11, figurerna 1a och 1b), det observationsplan som är vinkelrätt mot den längsgående axel på fordonet som är belägen 25 m från fordonets yttersta ände och begränsat av

| 6.21.5.1.1 | i höjdled, två horisontella plan 1 respektive 3,0 m över markytan, |
| --- | --- |

6.21.5.1.1

i höjdled, två horisontella plan 1 respektive 3,0 m över markytan,

| 6.21.5.1.2 | i sidled, två vertikala plan som bildar en vinkel av 4° utåt från fordonets längsgående mittplan och som passerar genom skärningspunkten för de vertikala plan som är parallella med det längsgående mittplan på fordonet som avgränsar fordonets totala bredd och det plan som är vinkelrätt mot den längsgående axel på fordonet som avgränsar fordonets ände. |
| --- | --- |

6.21.5.1.2

i sidled, två vertikala plan som bildar en vinkel av 4° utåt från fordonets längsgående mittplan och som passerar genom skärningspunkten för de vertikala plan som är parallella med det längsgående mittplan på fordonet som avgränsar fordonets totala bredd och det plan som är vinkelrätt mot den längsgående axel på fordonet som avgränsar fordonets ände.

6.21.5.2   För sidoreflexmärkningar (se bilaga 11, figur 2), det observationsplan som är parallellt med fordonets längsgående mittplan, beläget 25 m från fordonets yttersta kant och begränsat av

| 6.21.5.2.1 | i höjdled, två horisontella plan 1 respektive 1,5 m över markytan, |
| --- | --- |

6.21.5.2.1

i höjdled, två horisontella plan 1 respektive 1,5 m över markytan,

| 6.21.5.2.2 | i sidled, två vertikala plan som bildar en vinkel av 4° utåt från ett plan som är vinkelrätt mot fordonets längsgående axel och som passerar genom skärningspunkten för de vertikala plan som är vinkelräta mot den längsgående axel på fordonet som avgränsar fordonets totala längd och fordonets yttersta kant. |
| --- | --- |

6.21.5.2.2

i sidled, två vertikala plan som bildar en vinkel av 4° utåt från ett plan som är vinkelrätt mot fordonets längsgående axel och som passerar genom skärningspunkten för de vertikala plan som är vinkelräta mot den längsgående axel på fordonet som avgränsar fordonets totala längd och fordonets yttersta kant.

6.21.6   Inställning

6.21.6.1   I sidled:

Så nära parallellt med fordonets längsgående mittplan som är praktiskt genomförbart och som överensstämmer med fordonets form, konstruktion, utformning och användningskrav. Om detta inte är möjligt, ska märkningen följa fordonets yttre form så nära som möjligt.

6.21.6.2   Bakåt och framåt:

Så nära parallellt med fordonets tvärplan som är praktiskt genomförbart och som överensstämmer med fordonets form, konstruktion, utformning och användningskrav. Om detta inte är möjligt, ska märkningen följa fordonets yttre form så nära som möjligt.

6.21.7   Övriga krav

6.21.7.1   Reflexmärkningar ska ses som sammanhängande om avståndet mellan närliggande delar är så litet som möjligt och inte överstiger 50 % av den kortaste närliggande delens längd. Om tillverkaren kan visa för typgodkännandemyndigheten att det är omöjligt uppnå värdet 50 %, får avståndet mellan närliggande delar överstiga 50 % av den kortaste närliggande delens längd; det ska dock vara så litet som möjligt och högst 1 000 mm.

6.21.7.2   I fråga om en partiell konturmärkning ska varje övre hörn uppritas med två linjer som bildar en vinkel av 90° mot varandra och där var och en är minst 250 mm lång. Om detta inte är möjligt, ska märkningen följa fordonets yttre form så nära som möjligt.

6.21.7.3   Avståndet mellan den reflexmärkning som monterats baktill på ett fordon och varje obligatorisk stopplykta bör vara större än 200 mm.

6.21.7.4   Där bakre märkningsskyltar som överensstämmer med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 70 installeras får dessa efter tillverkarens gottfinnande för beräkningen av reflexmärkningens längd och dess närhet till fordonets sida anses som en del av reflexmärkningen bakåt.

6.21.7.5   De ställen på fordonet som är avsedda för reflexmärkningar ska medge installering av märkningar med en bredd av minst 60 mm.

6.22   Adaptivt framljussystem (föreskrifter nr 123)

Om inte annat anges nedan gäller kraven för helljusstrålkastare (punkt 6.1) och halvljusstrålkastare (punkt 6.2) i dessa föreskrifter den berörda delen av det adaptiva framljussystemet.

6.22.1   Förekomst

Valfri på motorfordon. Förbjuden på släpfordon.

6.22.2   Antal

Ett.

6.22.3   Arrangemang

Inga särskilda krav.

6.22.4   Placering

Det adaptiva framljussystemet ska före nedanstående provningsförfaranden försättas i neutraltillstånd.

6.22.4.1   I sid- och höjdled:

För en given belysningsfunktion eller ett givet belysningsläge ska de krav som anges i punkterna 6.22.4.1.1–6.22.4.1.4 uppfyllas av de belysningsenheter som enligt sökandens beskrivning samtidigt tillförs ström för denna belysningsfunktion eller detta funktionsläge.

Alla mått utgår från den närmaste kant på den eller de synliga ytor som observeras i belysningsenhetens (enheternas) referensaxelriktning.

6.22.4.1.1   Två symmetriskt anbringade belysningsenheter ska placeras i en höjd som överensstämmer med kraven i punkterna 6.1.4 och 6.2.4, varvid ”två symmetriskt anbringade belysningsenheter” ska förstås som två belysningsenheter, en på varje sida av fordonet, som placerats så att deras synliga ytors (geometriska) tyngdpunkter ligger på samma höjd och befinner sig var och en på samma avstånd från fordonets längsgående mittplan med en tolerans av 50 mm, medan deras ljusavgivande ytor, lysande ytor och ljusmängder däremot får vara olika.

6.22.4.1.2   Ytterligare belysningsenheter på varje sida av fordonet ska, i förekommande fall, placeras på ett avstånd som i förhållande till närmaste belysningsenhet inte överstiger 140 mm (23) i horisontell riktning (E i figuren) och 400 mm i vertikal riktning över eller under (D i figuren).

23

6.22.4.1.3   Ingen av de ytterligare belysningsenheter som beskrivs i punkt 6.22.4.1.2 får placeras lägre än 250 mm (F i figuren) eller högre än vad som anges i punkt 6.2.4.2 i dessa föreskrifter (G i figuren) över markytan.

6.22.4.1.4   Dessutom i sidled:

för varje belysningstillstånd för halvljuset:

| | får den yttre kanten på den synliga ytan av minst en belysningsenhet på varje sida av fordonet inte befinna sig mer än 400 mm från fordonets yttersta ytterkant (A i figuren), och |
| --- | --- |

får den yttre kanten på den synliga ytan av minst en belysningsenhet på varje sida av fordonet inte befinna sig mer än 400 mm från fordonets yttersta ytterkant (A i figuren), och

| | de lysande ytornas inre kanter i referensaxlarnas riktning får inte ligga mer än 600 mm från varandra. Detta gäller emellertid inte fordon av kategorierna M1 och N1; för alla andra kategorier av motorfordon får detta avstånd minskas till 400 mm om fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm. |
| --- | --- |

de lysande ytornas inre kanter i referensaxlarnas riktning får inte ligga mer än 600 mm från varandra. Detta gäller emellertid inte fordon av kategorierna M1 och N1; för alla andra kategorier av motorfordon får detta avstånd minskas till 400 mm om fordonets totala bredd är mindre än 1 300 mm.

1

1

Synliga ytor i belysningsenheter 1–11 i ett adaptivt framljussystem (exempel)

Image 84

Belysningsenheter som samtidigt tillförs ström för ett givet belysningstillstånd:
  Image 85

| nr 3 och 9 | : | (två symmetriskt anbringade belysningsenheter) |
| --- | --- | --- |
| nr 1 och 11 | : | (två symmetriskt anbringade belysningsenheter) |
| nr 4 och 8 | : | (två ytterligare belysningsenheter) |

nr 3 och 9

:

(två symmetriskt anbringade belysningsenheter)

nr 1 och 11

:

(två symmetriskt anbringade belysningsenheter)

nr 4 och 8

:

(två ytterligare belysningsenheter)

Belysningsenheter som inte tillförs ström för ovannämnda belysningstillstånd:
  Image 86

| nr 2 och 10 | : | (två symmetriskt anbringade belysningsenheter) |
| --- | --- | --- |
| nr 5 | : | (ytterligare belysningsenhet) |
| nr 6 och 7 | : | (två symmetriskt anbringade belysningsenheter) |

nr 2 och 10

:

(två symmetriskt anbringade belysningsenheter)

nr 5

:

(ytterligare belysningsenhet)

nr 6 och 7

:

(två symmetriskt anbringade belysningsenheter)

Horisontella mått i mm:

| | A ≤ 400 |
| --- | --- |

A ≤ 400

| | B ≥ 600 eller ≥ 400 om fordonets totala bredd < 1 300 mm, emellertid inget krav för fordon av kategorierna M1 och N1 |
| --- | --- |

B ≥ 600 eller ≥ 400 om fordonets totala bredd < 1 300 mm, emellertid inget krav för fordon av kategorierna M1 och N1

1

1

| | C ≤ 200 |
| --- | --- |

C ≤ 200

| | E ≤ 140 |
| --- | --- |

E ≤ 140

Vertikala mått i mm:

| | D ≤ 400 |
| --- | --- |

D ≤ 400

| | F ≥ 250 |
| --- | --- |

F ≥ 250

| | G ≤ 1 200 |
| --- | --- |

G ≤ 1 200

6.22.4.2   I längdled:

alla belysningsenheter på ett adaptivt framljussystem ska monteras vid fordonets främre ände. Detta krav anses uppfyllt om det ljus som avges inte direkt eller indirekt förorsakar föraren obehag genom anordningar för indirekt sikt och/eller andra reflekterande ytor på fordonet.

6.22.5   Geometrisk synlighet

På varje sida av fordonet, för alla tillhandahållna belysningsfunktioner och belysningstillstånd,

ska de vinklar för geometrisk synlighet som enligt punkterna 6.1.5 och 6.2.5 i dessa föreskrifter föreskrivs för respektive belysningsfunktioner uppfyllas av minst en av de belysningsenheter som förses med ström samtidigt för att genomföra nämnda funktion och tillstånd enligt sökandens beskrivning. Enskilda belysningsenheter får användas för att uppfylla kraven för olika vinklar.

6.22.6   Inställning

Framåt.

Det adaptiva framljussystemet ska före nedanstående provningsförfaranden ställas in i neutraltillstånd och det grundläggande halvljuset avges.

6.22.6.1   Vertikal inställning

| 6.22.6.1.1 | Den ursprungliga nedåtriktade lutning av det grundläggande halvljusets ljus-/mörkergräns som ska ställas in med fordonet olastat och med en person i förarsätet ska av tillverkaren anges med en noggrannhet av 0,1 % på varje fordon på ett tydligt läsbart och outplånligt sätt med den symbol som visas i bilaga 7 antingen intill framljussystemet eller intill tillverkarskylten.
  Om tillverkaren anger olika ursprungliga nedåtriktade lutningar för de olika belysningsenheter som avsätter eller bidrar till det grundläggande halvljusets ljus-/mörkergräns ska dessa värden hos den nedåtriktade lutningen av tillverkaren anges med en noggrannhet av 0,1 % på varje fordon på ett tydligt läsbart och outplånligt sätt antingen intill de berörda belysningsenheterna eller intill tillverkarskylten samt på ett sådant sätt att samtliga berörda belysningsenheter otvetydigt kan identifieras. |
| --- | --- |

6.22.6.1.1

Den ursprungliga nedåtriktade lutning av det grundläggande halvljusets ljus-/mörkergräns som ska ställas in med fordonet olastat och med en person i förarsätet ska av tillverkaren anges med en noggrannhet av 0,1 % på varje fordon på ett tydligt läsbart och outplånligt sätt med den symbol som visas i bilaga 7 antingen intill framljussystemet eller intill tillverkarskylten.

Om tillverkaren anger olika ursprungliga nedåtriktade lutningar för de olika belysningsenheter som avsätter eller bidrar till det grundläggande halvljusets ljus-/mörkergräns ska dessa värden hos den nedåtriktade lutningen av tillverkaren anges med en noggrannhet av 0,1 % på varje fordon på ett tydligt läsbart och outplånligt sätt antingen intill de berörda belysningsenheterna eller intill tillverkarskylten samt på ett sådant sätt att samtliga berörda belysningsenheter otvetydigt kan identifieras.

| 6.22.6.1.2 | Den nedåtriktade lutningen på den horisontella delen av det grundläggande halvljusets ljus-/mörkergräns ska under alla fordonets statiska belastningsförhållanden enligt bilaga 5 till dessa föreskrifter hållas inom de gränsvärden som anges i punkt 6.2.6.1.2 i dessa föreskrifter och grundinriktningen ska ligga inom angivna gränsvärden.






  6.22.6.1.2.1 | Om halvljuset avges genom flera ljusstrålar från olika belysningsenheter ska bestämmelserna i punkt 6.22.6.1.2 tillämpas på varje nämnd ljusstråles ljus-/mörkergräns (i förekommande fall) som utformats för att falla in i vinkelområdet så som anges i punkt 9.4 i det meddelandeformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till föreskrifter nr 123. |
| --- | --- | --- |

6.22.6.1.2

Den nedåtriktade lutningen på den horisontella delen av det grundläggande halvljusets ljus-/mörkergräns ska under alla fordonets statiska belastningsförhållanden enligt bilaga 5 till dessa föreskrifter hållas inom de gränsvärden som anges i punkt 6.2.6.1.2 i dessa föreskrifter och grundinriktningen ska ligga inom angivna gränsvärden.

6.22.6.1.2.1

Om halvljuset avges genom flera ljusstrålar från olika belysningsenheter ska bestämmelserna i punkt 6.22.6.1.2 tillämpas på varje nämnd ljusstråles ljus-/mörkergräns (i förekommande fall) som utformats för att falla in i vinkelområdet så som anges i punkt 9.4 i det meddelandeformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till föreskrifter nr 123.

6.22.6.2   Nivåregleringsanordning för strålkastare

6.22.6.2.1   Om en nivåregleringsanordning för strålkastare krävs för att uppfylla kraven i punkt 6.22.6.1.2 ska anordningen vara automatisk.

6.22.6.2.2   Vid ett fel på denna anordning får halvljuset inte inta ett läge där lutningen är mindre än vad den var när felet på anordningen uppstod.

6.22.6.3   Horisontell inställning

För varje belysningsenhet ska ljus-/mörkergränsens kurvknä, i förekommande fall, när det avtecknar sig på skärmen sammanfalla med den vertikala linjen genom denna belysningsenhets referensaxel. En tolerans av 0,5 grader i förhållande till den sida som är körriktningens sida ska tillåtas. Övriga belysningsenheter ska enligt tillverkarens anvisning justeras enligt definitionen i bilaga 10 till föreskrifter nr 123.

6.22.6.4   Mätningsförfarande

Efter justering av den ursprungliga inställningen av ljusstrålens riktning ska halvljusets vertikala lutning eller, när så är tillämpligt, de vertikala lutningarna hos alla de olika belysningsenheter som enligt punkt 6.22.6.1.2.1 avsätter eller bidrar till det grundläggande halvljusets ljus-/mörkergräns, kontrolleras i enlighet med anvisningarna i punkterna 6.2.6.3.1 och 6.2.6.3.2 i dessa föreskrifter för fordonets samtliga belastningsförhållanden.

6.22.7   Elektriska anslutningar

6.22.7.1   Helljusbelysning (om den avges av det adaptiva framljussystemet)

6.22.7.1.1   Belysningsenheterna för helljus får aktiveras antingen samtidigt eller parvis. För omkoppling från halvljus till helljus ska minst ett par belysningsenheter för helljus aktiveras. För omkoppling från helljus till halvljus ska alla belysningsenheter för helljus avaktiveras samtidigt.

6.22.7.1.2   Helljuset får vara adaptivt, med förbehåll för bestämmelserna i punkt 6.22.9.3, om styrsignalerna avges av ett givarsystem som har förmågan att detektera och reagera på följande förhållanden:

| a) | De omgivande ljusförhållandena. |
| --- | --- |

a)

De omgivande ljusförhållandena.

| b) | Det ljus som avges av mötande fordons främre belysnings- och ljussignalanordningar. |
| --- | --- |

b)

Det ljus som avges av mötande fordons främre belysnings- och ljussignalanordningar.

| c) | Det ljus som avges av framförvarande fordons bakre ljussignalanordningar. |
| --- | --- |

c)

Det ljus som avges av framförvarande fordons bakre ljussignalanordningar.

Ytterligare givarfunktioner för att förbättra prestandan är tillåtna.

Med fordon avses i denna punkt fordon av kategorierna L, M, N, O och T, samt cyklar om sådana fordon är utrustade med retroreflektorer, med belysnings- och ljussignalanordningar som är tända.

6.22.7.1.3   Det ska alltid vara möjligt att tända och släcka helljusstrålkastarna manuellt, oavsett om de är adaptiva eller inte, och att manuellt stänga av det automatiska manöverdonet.

Det ska dessutom vara möjligt att stänga av helljusstrålkastarna och det automatiska manöverdonet genom ett enkelt och direkt handgrepp; det är inte tillåtet att använda undermenyer.

6.22.7.1.4   Halvljusen får förbli tända samtidigt som helljusen.

6.22.7.1.5   Om fyra nedfällbara belysningsenheter är monterade ska deras uppfällda läge förhindra samtidig funktion hos eventuella ytterligare strålkastare som monterats, om dessa är avsedda att avge ljussignaler som består av upprepat ljus med korta mellanrum (se punkt 5.12) vid dagsljus.

6.22.7.2   Halvljusbelysning

| a) | Med manöverdonet för omkoppling till halvljus ska alla helljusstrålkastare släckas eller alla det adaptiva framljussystemets belysningsenheter för helljus avaktiveras samtidigt. |
| --- | --- |

a)

Med manöverdonet för omkoppling till halvljus ska alla helljusstrålkastare släckas eller alla det adaptiva framljussystemets belysningsenheter för helljus avaktiveras samtidigt.

| b) | Halvljuset får förbli tänt samtidigt som helljusen. |
| --- | --- |

b)

Halvljuset får förbli tänt samtidigt som helljusen.

| c) | Om belysningsenheterna för halvljus är utrustade med gasurladdningsljuskällor ska gasurladdningsljuskällorna förbli tända medan helljuset används. |
| --- | --- |

c)

Om belysningsenheterna för halvljus är utrustade med gasurladdningsljuskällor ska gasurladdningsljuskällorna förbli tända medan helljuset används.

6.22.7.3   Tändning och släckning av halvljuset får vara automatisk men ska emellertid underkastas kraven för elektriska anslutningar i punkt 5.12 i dessa föreskrifter.

6.22.7.4   Automatisk drift av det adaptiva framljussystemet

De förändringar mellan och inom de föreskrivna klasserna och deras tillstånd för det adaptiva framljussystemets belysningsfunktioner som anges nedan ska utföras automatiskt och så att vare sig förare eller övriga trafikanter drabbas av obehag, distraheras eller bländas.

Följande villkor gäller för aktiveringen av halvljusets och, om så är tillämpligt, helljusets klasser och deras tillstånd och/eller helljusets anpassning.

6.22.7.4.1   Halvljusets tillstånd av klass C ska aktiveras om inget annat halvljusklassläge aktiveras.

6.22.7.4.2   Halvljusets tillstånd av klass V får endast användas om ett eller flera av följande förhållanden automatiskt detekteras (signal V gäller):

| a) | Väg i tätort och fordonets hastighet max 60 km/tim. |
| --- | --- |

a)

Väg i tätort och fordonets hastighet max 60 km/tim.

| b) | Väg med fast vägbelysning och fordonets hastighet max 60 km/tim. |
| --- | --- |

b)

Väg med fast vägbelysning och fordonets hastighet max 60 km/tim.

| c) | Kontinuerligt högre ljusstyrka från vägytan än 1 cd/m2 och/eller en kontinuerligt starkare horisontell vägbelysning än 10 lx. |
| --- | --- |

c)

Kontinuerligt högre ljusstyrka från vägytan än 1 cd/m2 och/eller en kontinuerligt starkare horisontell vägbelysning än 10 lx.

2

| d) | Fordonets hastighet max 50 km/tim. |
| --- | --- |

d)

Fordonets hastighet max 50 km/tim.

6.22.7.4.3   Halvljusets tillstånd av klass E får endast användas om fordonets hastighet överstiger 60 km/tim och ett eller flera av följande förhållanden automatiskt detekteras:

| a) | Vägens egenskaper motsvarar motorvägsförhållanden (24) eller fordonets hastighet överstiger 110 km/tim (signal E gäller). |
| --- | --- |

a)

Vägens egenskaper motsvarar motorvägsförhållanden (24) eller fordonets hastighet överstiger 110 km/tim (signal E gäller).

24

| b) | I fråga om ett halvljustillstånd av klass E som enligt systemets godkännandedokument/meddelandeformulär endast uppfyller kraven i en uppsättning uppgifter i tabell 6 i bilaga 3 till föreskrifter nr 123. |
| --- | --- |

b)

I fråga om ett halvljustillstånd av klass E som enligt systemets godkännandedokument/meddelandeformulär endast uppfyller kraven i en uppsättning uppgifter i tabell 6 i bilaga 3 till föreskrifter nr 123.

Uppsättning uppgifter E1: fordonets hastighet överstiger 100 km/tim (signal E1 gäller).

Uppsättning uppgifter E2: fordonets hastighet överstiger 90 km/tim (signal E2 gäller).

Uppsättning uppgifter E3: fordonets hastighet överstiger 80 km/tim (signal E3 gäller).

6.22.7.4.4   Halvljusets tillstånd av klass W får endast användas om de främre dimlyktorna, i förekommande fall, är släckta och ett eller flera av följande förhållanden automatiskt detekteras (signal W gäller):

| a) | Vägens fuktighet har detekterats automatiskt. |
| --- | --- |

a)

Vägens fuktighet har detekterats automatiskt.

| b) | Vindrutetorkaren är igångsatt och dess fortlöpande eller automatiskt styrda drift har pågått under minst två minuter. |
| --- | --- |

b)

Vindrutetorkaren är igångsatt och dess fortlöpande eller automatiskt styrda drift har pågått under minst två minuter.

6.22.7.4.5   Ett halvljustillstånd av klasserna C, V, E eller W får endast ändras till ett kurvbelysningstillstånd av nämnda klass (signal T gäller i kombination med signalen för nämnda halvljusklass enligt punkterna 6.22.7.4.1–6.22.7.4.4) om minst en av följande egenskaper (eller motsvarande indikationer) utvärderas:

| a) | Styrinrättningens vridningsvinkel. |
| --- | --- |

a)

Styrinrättningens vridningsvinkel.

| b) | Fordonets tyngdpunktsbana. |
| --- | --- |

b)

Fordonets tyngdpunktsbana.

Dessutom ska följande bestämmelser tillämpas:

| i) | En horisontell rörelse av den asymmetriska ljus-/mörkergränsen i sidled från fordonets längsgående axel tillåts, i förekommande fall, endast när fordonet rör sig framåt (25) och den ska vara sådan att det längsgående vertikalplanet genom ljus-/mörkergränsens kurvknä inte skär linjen för fordonets tyngdpunktsbana vid de avstånd från fordonets front som är större än 100 gånger monteringshöjden för respektive belysningsenhet. |
| --- | --- |

i)

En horisontell rörelse av den asymmetriska ljus-/mörkergränsen i sidled från fordonets längsgående axel tillåts, i förekommande fall, endast när fordonet rör sig framåt (25) och den ska vara sådan att det längsgående vertikalplanet genom ljus-/mörkergränsens kurvknä inte skär linjen för fordonets tyngdpunktsbana vid de avstånd från fordonets front som är större än 100 gånger monteringshöjden för respektive belysningsenhet.

25

| ii) | En eller flera belysningsenheter får endast förses med ytterligare ström om den horisontella kurvradien för fordonets tyngdpunktsbana är 500 m eller mindre. |
| --- | --- |

ii)

En eller flera belysningsenheter får endast förses med ytterligare ström om den horisontella kurvradien för fordonets tyngdpunktsbana är 500 m eller mindre.

6.22.7.5   Det ska alltid vara möjligt för föraren att försätta det adaptiva framljussystemet i neutraltillstånd samt att återföra det till dess automatiska drift.

6.22.8   Indikator

| 6.22.8.1 | Bestämmelserna i punkterna 6.1.8 (helljusstrålkastare) och 6.2.8 (halvljusstrålkastare) i dessa föreskrifter gäller respektive delar av ett adaptivt framljussystem. |
| --- | --- |

6.22.8.1

Bestämmelserna i punkterna 6.1.8 (helljusstrålkastare) och 6.2.8 (halvljusstrålkastare) i dessa föreskrifter gäller respektive delar av ett adaptivt framljussystem.

| 6.22.8.2 | En visuell felindikator för det adaptiva framljussystemet är obligatorisk. Kontrollanordningen ska avge ett fast sken. Den ska aktiveras närhelst ett fel upptäcks genom det adaptiva framljussystemets styrsignaler eller när en felsignal tas emot i enlighet med punkt 5.9 i föreskrifter nr 123. Kontrollanordningen ska förbli aktiverad så länge felet föreligger. Den får kopplas bort tillfälligt men ska åter aktiveras närhelst den anordning som startar och stoppar motorn kopplas in eller stängs av. |
| --- | --- |

6.22.8.2

En visuell felindikator för det adaptiva framljussystemet är obligatorisk. Kontrollanordningen ska avge ett fast sken. Den ska aktiveras närhelst ett fel upptäcks genom det adaptiva framljussystemets styrsignaler eller när en felsignal tas emot i enlighet med punkt 5.9 i föreskrifter nr 123. Kontrollanordningen ska förbli aktiverad så länge felet föreligger. Den får kopplas bort tillfälligt men ska åter aktiveras närhelst den anordning som startar och stoppar motorn kopplas in eller stängs av.

| 6.22.8.3 | Om helljuset är adaptivt ska en visuell indikator visa föraren att anpassningen av helljuset är aktiverad. Denna information ska fortsätta att visas så länge anpassningen är aktiverad. |
| --- | --- |

6.22.8.3

Om helljuset är adaptivt ska en visuell indikator visa föraren att anpassningen av helljuset är aktiverad. Denna information ska fortsätta att visas så länge anpassningen är aktiverad.

| 6.22.8.4 | En indikator som anger att föraren försatt systemet i ett skick enligt punkt 5.8 i föreskrifter nr 123 är valfri. |
| --- | --- |

6.22.8.4

En indikator som anger att föraren försatt systemet i ett skick enligt punkt 5.8 i föreskrifter nr 123 är valfri.

6.22.9   Övriga krav

6.22.9.1   Ett adaptivt framljussystem ska endast tillåtas i samband med installeringen av strålkastarrengöringsanordning (anordningar) enligt föreskrifter nr 45 (26) för minst de belysningsenheter som anges i punkt 9.3 i det meddelandeformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till föreskrifter nr 123 om det totala objektiva ljusflödet från dessa enheters ljuskällor överskrider 2 000 lm per sida och bidrar till det (grundläggande) halvljuset av klass C.

26

6.22.9.2   Kontroll av överensstämmelse med kraven för det adaptiva framljussystemets automatiska drift

6.22.9.2.1   Sökanden ska med en kortfattad beskrivning eller med andra metoder som är godtagbara för typgodkännandemyndigheten visa

| a) | det adaptiva framljussystemets styrsignalers överensstämmelse






  i) | med den beskrivning som krävs i punkt 3.2.6 i dessa föreskrifter, och |
| --- | --- | --- |

a)

det adaptiva framljussystemets styrsignalers överensstämmelse

i)

med den beskrivning som krävs i punkt 3.2.6 i dessa föreskrifter, och

| ii) | med de respektive styrsignaler för det adaptiva framljussystemet som anges i typgodkännandedokumenten för det adaptiva framljussystemet, och |
| --- | --- |

ii)

med de respektive styrsignaler för det adaptiva framljussystemet som anges i typgodkännandedokumenten för det adaptiva framljussystemet, och

| b) | överensstämmelse med kraven för automatisk drift enligt punkterna 6.22.7.4.1–6.22.7.4.5. |
| --- | --- |

b)

överensstämmelse med kraven för automatisk drift enligt punkterna 6.22.7.4.1–6.22.7.4.5.

6.22.9.2.2   För att enligt punkt 6.22.7.4 kontrollera att det adaptiva framljussystemets automatiska drift av halvljusfunktionerna inte förorsakar något obehag ska den tekniska tjänsten med utgångspunkt i sökandens beskrivning utföra en provningskörning som omfattar varje situation av betydelse för systemstyrningen, varvid det ska registreras om alla lägen är aktiverade, i drift och avaktiverade enligt sökandens beskrivning och varje uppenbar felfunktion (t.ex. alltför hög vinkelrörelse eller flimmer), i förekommande fall, ska leda till invändning.

6.22.9.2.3   Det automatiska manöverdonets totala prestanda ska visas av sökanden genom dokumentation eller på något annat sätt som godtas av typgodkännandemyndigheten. Tillverkaren ska också tillhandahålla dokumentation om utformningen av systemets säkerhetskoncept. Detta säkerhetskoncept är en beskrivning av de åtgärder som införts i systemet, t.ex. i de elektroniska enheterna, för att skydda systemets integritet och därigenom garantera säker drift även vid mekaniska eller elektriska fel som kan orsaka obehag, distraktion eller bländning av föraren eller för mötande och framförvarande fordon. Denna beskrivning ska också enkelt förklara alla systemets kontrollfunktioner och metoder för att uppnå målen, inklusive uppgift om den eller de mekanismer genom vilka kontrollen utövas.

En förteckning över alla insignalsvariabler och avkända variabler ska lämnas och deras driftsintervall ska anges. Möjligheten att återgå till den grundläggande halvljusfunktionen (klass C) ska utgöra en del av säkerhetskonceptet.

Systemets funktioner och säkerhetskoncept ska förklaras enligt tillverkarens uppgifter. Dokumentationen ska vara kortfattad men innehålla belägg för att konstruktionen och utvecklingen har utnyttjat sakkunskap från alla områden som systemet berör.

För regelbundet återkommande tekniska inspektioner ska dokumentationen omfatta en beskrivning av hur systemets aktuella driftsstatus kan kontrolleras.

Vid typgodkännandet ska denna dokumentation utgöra den grundläggande referensen för kontrollförfarandet.

6.22.9.2.4   För att kontrollera att anpassningen av helljuset inte orsakar obehag, distraktion eller bländning för föraren eller för mötande och framförvarande fordon ska den tekniska tjänsten utföra en provningskörning enligt punkt 2 i bilaga 12. Körningen ska omfatta varje situation av betydelse för systemstyrningen enligt sökandens beskrivning. Funktionen av anpassningen av helljuset ska dokumenteras och kontrolleras gentemot sökandens beskrivning. Varje uppenbar felfunktion (t.ex. alltför hög vinkelrörelse eller flimmer) ska leda till invändning.

6.22.9.3   Anpassning av helljuset

6.22.9.3.1   Det givarsystem som används för att styra anpassningen av helljuset enligt beskrivningen i punkt 6.22.7.1.2 ska uppfylla följande krav:

| 6.22.9.3.1.1 | Gränserna för de minimiområden inom vilka givaren kan detektera ljus som avges av andra fordon enligt definitionen i punkt 6.22.7.1.2 ges av de vinklar som anges i punkt 6.1.9.3.1.1 i dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

6.22.9.3.1.1

Gränserna för de minimiområden inom vilka givaren kan detektera ljus som avges av andra fordon enligt definitionen i punkt 6.22.7.1.2 ges av de vinklar som anges i punkt 6.1.9.3.1.1 i dessa föreskrifter.

| 6.22.9.3.1.2 | Givarsystemets känslighet ska uppfylla kraven i punkt 6.1.9.3.1.2 i dessa föreskrifter. |
| --- | --- |

6.22.9.3.1.2

Givarsystemets känslighet ska uppfylla kraven i punkt 6.1.9.3.1.2 i dessa föreskrifter.

| 6.22.9.3.1.3 | adaptiva helljuset ska släckas när ljuset från de omgivande ljusförhållandena överstiger 7 000 lx.
  Sökanden ska visa att detta krav är uppfyllt genom simulering eller annan typ av verifiering som godtas av typgodkännandemyndigheten. Om nödvändigt ska belysningen mätas på en horisontell yta med en cosinuskorrigerad givare monterad på samma höjd som monteringspositionen för givaren på fordonet. Tillverkaren får visa detta genom tillräcklig dokumentation eller på något annat sätt som godtas av typgodkännandemyndigheten. |
| --- | --- |

6.22.9.3.1.3

adaptiva helljuset ska släckas när ljuset från de omgivande ljusförhållandena överstiger 7 000 lx.

Sökanden ska visa att detta krav är uppfyllt genom simulering eller annan typ av verifiering som godtas av typgodkännandemyndigheten. Om nödvändigt ska belysningen mätas på en horisontell yta med en cosinuskorrigerad givare monterad på samma höjd som monteringspositionen för givaren på fordonet. Tillverkaren får visa detta genom tillräcklig dokumentation eller på något annat sätt som godtas av typgodkännandemyndigheten.

6.22.9.4   Den aggregerade största ljusstyrkan hos de belysningsenheter som samtidigt kan förses med ström för att tillhandahålla helljusbelysningen eller dess lägen, i förekommande fall, får inte överstiga 430 000 cd vilket motsvarar ett referensvärde av 100.

Denna största ljusstyrka ska erhållas genom addition av de enskilda referensmärkningar som anges på de enskilda installeringsenheter som används samtidigt för att avge helljuset.

6.22.9.5   De anordningar enligt bestämmelserna i punkt 5.8 i föreskrifter nr 123 som gör det möjligt att tillfälligt använda fordonet i ett land med motsatt körriktning än det land för vilket godkännande söks ska förklaras i detalj i fordonets instruktionsbok.

6.23   Nödstoppssignal

6.23.1   Förekomst

Valfri

Nödstoppssignalen ska avges genom samtidig aktivering av alla monterade stopplyktor eller körriktningsvisare enligt beskrivningen i punkt 6.23.7.

6.23.2   Antal

Enligt anvisning i punkt 6.5.2 eller 6.7.2.

6.23.3   Arrangemang

Enligt anvisning i punkt 6.5.3 eller 6.7.3.

6.23.4   Placering

Enligt anvisning i punkt 6.5.4 eller 6.7.4.

6.23.5   Geometrisk synlighet

Enligt anvisning i punkt 6.5.5 eller 6.7.5.

6.23.6   Inställning

Enligt anvisning i punkt 6.5.6 eller 6.7.6.

6.23.7   Elektriska anslutningar

6.23.7.1   Alla lyktorna i nödstoppssignalen ska blinka i fas med en frekvens av 4,0 ± 1,0 Hz.

6.23.7.1.1   Om någon av lyktorna i nödstoppssignalen baktill på fordonet använder glödlampor som ljuskällor ska frekvensen vara 4,0 + 0,0 /– 1,0 Hz.

6.23.7.2   Nödstoppsignalen ska arbeta oberoende av övriga lyktor.

6.23.7.3   Nödstoppssignalen ska aktiveras och avaktiveras automatiskt.

6.23.7.3.1   Nödstoppssignalen ska endast aktiveras när fordonshastigheten överstiger 50 km/tim och bromssystemet avger den nödbromssignal som definieras i föreskrifterna nr 13 och 13-H.

6.23.7.3.2   Nödstoppssignalen ska automatiskt avaktiveras om den nödbromssignal som definieras i föreskrifterna nr 13 och 13-H inte längre avges eller om varningsblinkern aktiveras.

6.23.8   Indikator

Valfri

6.23.9   Övriga krav

6.23.9.1   Bortsett från vad som föreskrivs i punkt 6.23.9.2 ska, om ett motorfordon är utrustat för att dra ett släpfordon, manöverdonet för nödstoppssignalen på motorfordonet också kunna styra nödstoppssignalen på släpfordonet.

Om motorfordonet har en elektrisk anslutning till släpfordonet ska nödstoppssignalens verksamma frekvens för kombinationen begränsas till den frekvens som anges i punkt 6.23.7.1.1. Om motorfordonet emellertid kan detektera att glödlampor inte används som ljuskällor för nödstoppssignalen på släpvagnen får frekvensen vara den som anges i punkt 6.23.7.1.

6.23.9.2   Om ett motorfordon är utrustat för att dra ett släpfordon som utrustats med ett färdbromssystem av antingen genomgående eller halvt genomgående typ enligt definitionen i föreskrifter nr 13 ska det säkerställas att sådana släpfordon via den elektriska anslutningen för stopplyktorna förses med en konstant strömtillförsel medan färdbromsen används.

Nödstoppssignalen på varje sådant släpfordon får arbeta oberoende av dragfordonet och behöver inte arbeta vare sig med samma frekvens som eller i fas med nödstoppssignalen på dragfordonet.

6.24   Lyktor för exteriör omgivningsbelysning

6.24.1   Förekomst

Valfri på motorfordon.

6.24.2   Antal

Två; ytterligare lyktor för exteriör omgivningsbelysning för att belysa fotsteg och/eller dörrhandtag är dock tillåten. Varje dörrhandtag eller fotsteg får förses med högst en lykta.

6.24.3   Arrangemang

Inga särskilda krav, kraven i punkt 6.24.9.3 gäller dock.

6.24.4   Placering

Inga särskilda krav.

6.24.5   Geometrisk synlighet

Inga särskilda krav.

6.24.6   Inställning

Inga särskilda krav.

6.24.7   Elektriska anslutningar

Inga särskilda krav.

6.24.8   Indikator

Inga särskilda krav.

6.24.9   Övriga krav

6.24.9.1   Omgivningsbelysningen får inte aktiveras förutom om fordonet står stilla och en eller fler av följande villkor är uppfyllda:

| a) | Motorn är avstängd. |
| --- | --- |

a)

Motorn är avstängd.

| b) | Förardörren eller någon passagerardörr öppnas. |
| --- | --- |

b)

Förardörren eller någon passagerardörr öppnas.

| c) | Någon dörr eller lucka till lastutrymmet öppnas. |
| --- | --- |

c)

Någon dörr eller lucka till lastutrymmet öppnas.

Bestämmelserna i punkt 5.10 ska uppfyllas i alla fasta användningslägen.

6.24.9.2   Alla godkända lyktor som avger vitt ljus med undantag av helljusstrålkastare, varsellyktor och backlyktor får aktiveras som omgivningsbelysning. De får också aktiveras tillsammans med lyktor för exteriör omgivningsbelysning och villkoren i punkterna 5.11 och 5.12 gäller då inte.

6.24.9.3   Den tekniska tjänsten ska till typgodkännandemyndighetens tillfredsställelse utföra ett visuellt test för att säkerställa att den synliga ytan av lyktorna för den exteriöra omgivningsbelysningen inte är direkt synlig om den betraktas av en person som rör sig på gränsen av ett område på ett tvärplan 10 m från fordonets framsida, ett tvärplan 10 m från fordonets baksida och två längsgående plan 10 m från varje sida av fordonet. Dessa fyra plan ska sträcka sig från 1 m till 3 m vinkelrätt över markytan som visas i bilaga 14.

På begäran av sökanden och med den tekniska tjänstens samtycke får detta krav kontrolleras genom en ritning eller simulering.

6.25   Varningssignal för påkörning bakifrån

6.25.1   Förekomst

Valfri

Varningssignalen för påkörning bakifrån ska avges genom samtidig aktivering av alla monterade körriktningsvisare enligt beskrivningen i punkt 6.25.7.

6.25.2   Antal

Enligt punkt 6.5.2.

6.25.3   Arrangemang

Enligt punkt 6.5.3.

6.25.4   Placering

Enligt punkt 6.5.4.

6.25.5   Geometrisk synlighet

Enligt punkt 6.5.5.

6.25.6   Inställning

Enligt punkt 6.5.6.

6.25.7   Elektriska anslutningar. Sökanden ska visa att dessa krav är uppfyllda genom simulering eller annan typ av verifiering som godtas av den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandet.

6.25.7.1   Alla lyktorna i varningssignalen för påkörning bakifrån ska blinka i fas med en frekvens av 4,0 ± 1,0 Hz.

6.25.7.1.1   Om någon av baklyktorna i varningssignalen för påkörning använder glödlampor som ljuskällor ska frekvensen dock vara 4,0 + 0,0/– 1,0 Hz.

6.25.7.2   Varningssignalen för påkörning bakifrån ska arbeta oberoende av andra lyktor.

6.25.7.3   Varningssignalen för påkörning bakifrån ska aktiveras och avaktiveras automatiskt.

6.25.7.4   Varningssignalen för påkörning bakifrån får inte aktiveras om körriktningsvisarna, varningsblinkern eller nödstoppsignalen är aktiverad.

6.25.7.5   Varningssignalen för påkörning bakifrån får bara aktiveras vid följande villkor:

| Vr | aktivering |
| --- | --- |
| Vr > 30 km/tim | TTC ≤ 1,4 |
| Vr ≤ 30 km/tim | TTC ≤ 1,4/30 × Vr |

Vr

aktivering

Vr > 30 km/tim

TTC ≤ 1,4

Vr ≤ 30 km/tim

TTC ≤ 1,4/30 × Vr

Vr (relativ hastighet): skillnaden i hastighet mellan ett fordon med varningssignal för påkörning bakifrån och ett efterföljande fordon i samma fil.

Vr (relativ hastighet)

TTC (tid till kollision): den uppskattade tiden tills ett fordon med varningssignal för påkörning bakifrån och ett efterföljande fordon kolliderar under förutsättning att den relativa hastigheten vid tidpunkten för uppskattningen förblir konstant.

TTC (tid till kollision)

6.25.7.6   Aktiveringsperioden för varningssignalen för påkörning bakifrån får vara högst tre sekunder.

6.25.8   Indikator

Valfri

6.26   Manövreringslyktor (föreskrifter nr 23)

6.26.1   Förekomst

Valfri på motorfordon.

6.26.2   Antal

En eller två (en på varje sida).

6.26.3   Arrangemang

Inga särskilda krav, kraven i punkt 6.26.9 gäller dock.

6.26.4   Placering

Inga särskilda krav.

6.26.5   Geometrisk synlighet

Inga särskilda krav.

6.26.6   Inställning

Nedåt, kraven i punkt 6.26.9 gäller dock.

6.26.7   Elektriska anslutningar

Manövreringslyktorna ska vara anslutna så att de endast kan aktiveras om hel- eller halvljusstrålkastarna tänds samtidigt.

Manövreringslyktorna ska aktiveras automatiskt för långsamma manövrar upp till 10 km/tim, under förutsättning att ett av följande villkor är uppfyllda:

| a) | Innan fordonet satts i rörelse för första gången efter varje manuell aktivering av framdrivningssystemet. |
| --- | --- |

a)

Innan fordonet satts i rörelse för första gången efter varje manuell aktivering av framdrivningssystemet.

| b) | Backväxeln är ilagd. |
| --- | --- |

b)

Backväxeln är ilagd.

| c) | Ett kamerabaserat system som assisterar vid parkeringsmanövrar är aktiverat. |
| --- | --- |

c)

Ett kamerabaserat system som assisterar vid parkeringsmanövrar är aktiverat.

Manövreringslyktorna ska släckas automatiskt om fordonets hastighet framåt överstiger 10 km/tim och ska förbli släckta tills villkoren för aktivering uppfylls igen.

6.26.8   Indikator

Inga särskilda krav.

6.26.9   Övriga krav

6.26.9.1   Den tekniska tjänsten ska till typgodkännandemyndighetens tillfredsställelse utföra ett visuellt test för att säkerställa att den synliga ytan av dessa lyktor inte är direkt synlig om den betraktas av en person som rör sig på gränsen av ett område på ett tvärplan 10 m från fordonets framsida, ett tvärplan 10 m från fordonets baksida och två längsgående plan 10 m från varje sida av fordonet. Dessa fyra plan ska sträcka sig från 1 m till 3 m över markytan och parallellt med den som visas i bilaga 14.

6.26.9.2   På begäran av sökanden och med den tekniska tjänstens samtycke får kravet i 6.26.9.1 kontrolleras genom en ritning eller simulering eller bedömas vara tillfredsställande om villkoren för installation uppfyller kraven i punkt 6.2.3 i föreskrifter nr 23, enligt vad som anges i punkt 9 av meddelandeformuläret i bilaga 1.

7.   ÄNDRINGAR AV FORDONSTYPEN ELLER AV INSTALLERING AV DESS BELYSNINGS- OCH LJUSSIGNALANORDNINGAR SAMT UTÖKNINGAR AV GODKÄNNANDE

7.1   Varje ändring av fordonstypen eller av installeringen av dess belysnings- eller ljussignalanordningar eller av den förteckning som avses i punkt 3.2.2 ska anmälas till den typgodkännandemyndighet som godkänt fordonstypen. Myndigheten får då antingen

| 7.1.1 | anse att ändringarna sannolikt inte kommer att få någon märkbar negativ effekt och att fordonet i alla händelser fortfarande uppfyller kraven, eller |
| --- | --- |

7.1.1

anse att ändringarna sannolikt inte kommer att få någon märkbar negativ effekt och att fordonet i alla händelser fortfarande uppfyller kraven, eller

| 7.1.2 | kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarna. |
| --- | --- |

7.1.2

kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarna.

7.2   De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska med hjälp av det förfarande som anges i punkt 4.3 underrättas om godkännande av utökningen beviljats eller ej beviljats med angivande av ändringarna.

7.3   Den typgodkännandemyndighet som utfärdar utökningen av godkännandet ska tilldela varje sådan utökning ett serienummer och informera de andra parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

8.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

Förfarandena för säkerställande av produktionsöverensstämmelse ska överensstämma med dem som anges i tillägg 2 till överenskommelsen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), med följande krav:

| 8.1 | Ett fordon som är godkänt enligt dessa föreskrifter ska vara tillverkat så att det överensstämmer med den godkända typen genom att uppfylla kraven i punkterna 5 och 6. |
| --- | --- |

8.1

Ett fordon som är godkänt enligt dessa föreskrifter ska vara tillverkat så att det överensstämmer med den godkända typen genom att uppfylla kraven i punkterna 5 och 6.

| 8.2 | Innehavaren av godkännandet ska i synnerhet






  8.2.1 | säkerställa förekomsten av förfaranden för effektiv kvalitetskontroll av fordonet i fråga om alla aspekter på överensstämmelse med de krav som fastställts i punkterna 5 och 6, |
| --- | --- | --- |

8.2

Innehavaren av godkännandet ska i synnerhet

8.2.1

säkerställa förekomsten av förfaranden för effektiv kvalitetskontroll av fordonet i fråga om alla aspekter på överensstämmelse med de krav som fastställts i punkterna 5 och 6,

| 8.2.2 | säkerställa att för varje fordonstyp minst de provningar som föreskrivs i bilaga 9 till dessa föreskrifter eller de fysiska kontroller från vilka motsvarande uppgifter kan hämtas utförs. |
| --- | --- |

8.2.2

säkerställa att för varje fordonstyp minst de provningar som föreskrivs i bilaga 9 till dessa föreskrifter eller de fysiska kontroller från vilka motsvarande uppgifter kan hämtas utförs.

| 8.3 | Typgodkännandemyndigheten får utföra alla provningar som föreskrivs i dessa föreskrifter. Dessa provningar ska utföras på provexemplar som utvalts slumpmässigt och inte orsaka störning av tillverkarnas leveransskyldigheter. |
| --- | --- |

8.3

Typgodkännandemyndigheten får utföra alla provningar som föreskrivs i dessa föreskrifter. Dessa provningar ska utföras på provexemplar som utvalts slumpmässigt och inte orsaka störning av tillverkarnas leveransskyldigheter.

| 8.4 | Typgodkännandemyndigheten ska sträva efter att uppnå en inspektionsfrekvens av en gång om året. Detta får emellertid typgodkännandemyndigheten avgöra efter eget gottfinnande baserat på dess förtroende för förfarandena för att säkerställa effektiv kontroll av produktionsöverensstämmelsen. Om negativa resultat framkommer ska typgodkännandemyndigheten se till att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att säkerställa att produktionen så snart som möjligt överensstämmer med kraven igen. |
| --- | --- |

8.4

Typgodkännandemyndigheten ska sträva efter att uppnå en inspektionsfrekvens av en gång om året. Detta får emellertid typgodkännandemyndigheten avgöra efter eget gottfinnande baserat på dess förtroende för förfarandena för att säkerställa effektiv kontroll av produktionsöverensstämmelsen. Om negativa resultat framkommer ska typgodkännandemyndigheten se till att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att säkerställa att produktionen så snart som möjligt överensstämmer med kraven igen.

9.   PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

9.1   Ett godkännande som beviljats av en fordonstyp enligt dessa föreskrifter får återkallas om kraven inte uppfylls eller om ett fordon som bär godkännandemärket inte överensstämmer med den godkända typen.

9.2   Om en av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett godkännande som den tidigare har beviljat ska den omedelbart rapportera detta till övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

10.   SLUTGILTIGT UPPHÖRANDE AV PRODUKTIONEN

En innehavare av ett godkännande som slutgiltigt upphör med sin produktion av en fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter ska underrätta den myndighet som beviljade godkännandet om detta. Myndigheten ska då rapportera detta till de övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av ett formulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

11.   NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER FÖR TYPGODKÄNNANDEMYNDIGHETER OCH FÖR DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR ATT UTFÖRA GODKÄNNANDEPROVNINGAR

De parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn- och adressuppgifter för de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningarna och för de typgodkännandemyndigheter som beviljar godkännande och till vilka meddelanden om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande som utfärdats i andra länder ska sändas.

12.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

12.1   Allmänna

12.1.1   Från och med den dag då den senaste ändringsserien officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja godkännanden enligt dessa föreskrifter i deras lydelse enligt den senaste ändringsserien.

12.1.2   Från och med den dag då den senaste ändringsserien officiellt träder i kraft får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja ett nationellt eller regionalt typgodkännande av en fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter i deras lydelse enligt den senaste ändringsserien.

12.1.3   Under tidsperioden mellan den dag då den senaste ändringsserien officiellt träder i kraft och den dag det är obligatoriskt att tillämpa den på nya typgodkännanden, ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter fortsätta att bevilja godkännanden av de fordonstyper som uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt alla tillämpliga föregående ändringsserier.

12.1.4   Befintliga godkännanden enligt dessa föreskrifter som beviljats före den dag då det är obligatoriskt att tillämpa den senaste ändringsserien, ska förbli giltiga på obegränsad tid och de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att acceptera dem och får inte vägra att bevilja utökningar av dem (förutom enligt vad som anges i punkt 12.1.6).

12.1.5   När den fordonstyp som godkänts enligt föregående ändringsserier uppfyller kraven i dessa föreskrifter, i deras lydelse enligt den senaste ändringsserien, ska den part i överenskommelsen som beviljat godkännandet underrätta de övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter om detta.

12.1.6   Utan hinder av punkt 12.1.4 är de parter i överenskommelsen som börjar tillämpa dessa föreskrifter efter den dag då den senaste ändringsserien träder i kraft inte skyldiga att godta godkännanden som beviljats i enlighet med någon tidigare ändringsserie till dessa föreskrifter.

12.1.7   Tills Förenta nationernas generalsekreterare meddelats annat förklarar Japan att när det gäller installering av belysnings- och ljussignalanordningar kommer Japan med avseende på fordon av kategorierna M1 och N1 endast att vara bundet av skyldigheterna i den överenskommelse till vilken dessa föreskrifter bifogats.

1

1

12.2   Övergångsbestämmelser tillämpliga på ändringsserie 03.

De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter

| a) | får från och med den 10 oktober 2007 (tolv månader efter dagen för ikraftträdande) endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, i deras lydelse enligt ändringsserie 03, |
| --- | --- |

a)

får från och med den 10 oktober 2007 (tolv månader efter dagen för ikraftträdande) endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, i deras lydelse enligt ändringsserie 03,

| b) | får till och med den 9 oktober 2009 (36 månader efter dagen för ikraftträdande) inte vägra att bevilja ett nationellt eller regionalt typgodkännande av en fordonstyp som godkänts enligt någon föregående ändringsserie till dessa föreskrifter, |
| --- | --- |

b)

får till och med den 9 oktober 2009 (36 månader efter dagen för ikraftträdande) inte vägra att bevilja ett nationellt eller regionalt typgodkännande av en fordonstyp som godkänts enligt någon föregående ändringsserie till dessa föreskrifter,

| c) | får från och med den 10 oktober 2009 (36 månader efter dagen för ikraftträdande) vägra att bevilja ett första nationellt eller regionalt ibruktagande av fordon av kategorierna N2 (vars högsta vikt överskrider 7,5 ton), N3, O3 och O4 vars bredd överskrider 2 100 mm (med avseende på bakre märkningar) och vars längd överskrider 6 000 mm (med avseende på sidomärkningar), med undantag av dragbilar för påhängsvagnar och icke färdigbyggda fordon, som inte uppfyller kraven i ändringsserie 03 till dessa föreskrifter, |
| --- | --- |

c)

får från och med den 10 oktober 2009 (36 månader efter dagen för ikraftträdande) vägra att bevilja ett första nationellt eller regionalt ibruktagande av fordon av kategorierna N2 (vars högsta vikt överskrider 7,5 ton), N3, O3 och O4 vars bredd överskrider 2 100 mm (med avseende på bakre märkningar) och vars längd överskrider 6 000 mm (med avseende på sidomärkningar), med undantag av dragbilar för påhängsvagnar och icke färdigbyggda fordon, som inte uppfyller kraven i ändringsserie 03 till dessa föreskrifter,

2

3

3

4

| d) | får utan hinder av punkt 12.1.4, från och med den 10 oktober 2011 (60 månader efter dagen för ikraftträdande) inte längre acceptera godkännanden enligt dessa föreskrifter som beviljats fordonstyper av kategorierna N2 (vars högsta vikt överskrider 7,5 ton), N3, O3 och O4 vars bredd överskrider 2 100 mm (med avseende på bakre märkningar) och vars längd överskrider 6 000 mm (med avseende på sidomärkningar), med undantag av dragbilar för påhängsvagnar och icke färdigbyggda fordon, enligt någon föregående ändringsserie som upphör att vara giltig, |
| --- | --- |

d)

får utan hinder av punkt 12.1.4, från och med den 10 oktober 2011 (60 månader efter dagen för ikraftträdande) inte längre acceptera godkännanden enligt dessa föreskrifter som beviljats fordonstyper av kategorierna N2 (vars högsta vikt överskrider 7,5 ton), N3, O3 och O4 vars bredd överskrider 2 100 mm (med avseende på bakre märkningar) och vars längd överskrider 6 000 mm (med avseende på sidomärkningar), med undantag av dragbilar för påhängsvagnar och icke färdigbyggda fordon, enligt någon föregående ändringsserie som upphör att vara giltig,

2

3

3

4

| (e) | får från och med den 12 juni 2010 (36 månader efter den dag då supplement 3 till ändringsserie 03 träder i kraft) endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt supplement 3 till ändringsserie 03. |
| --- | --- |

(e)

får från och med den 12 juni 2010 (36 månader efter den dag då supplement 3 till ändringsserie 03 träder i kraft) endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt supplement 3 till ändringsserie 03.

| f) | ska till och med den 11 januari 2010 (18 månader efter den dag då supplement 4 till ändringsserie 03 officiellt träder i kraft) fortsätta att bevilja godkännanden av nya fordonstyper som inte uppfyller kraven angående de främre dimlyktornas vertikala inställning (punkt 6.3.6.1.1) och/eller funktionskontrollindikator för körriktningsvisarna (punkt 6.5.8) och/eller släckningen av varsellyktorna (punkt 6.19.7.3), |
| --- | --- |

f)

ska till och med den 11 januari 2010 (18 månader efter den dag då supplement 4 till ändringsserie 03 officiellt träder i kraft) fortsätta att bevilja godkännanden av nya fordonstyper som inte uppfyller kraven angående de främre dimlyktornas vertikala inställning (punkt 6.3.6.1.1) och/eller funktionskontrollindikator för körriktningsvisarna (punkt 6.5.8) och/eller släckningen av varsellyktorna (punkt 6.19.7.3),

| g) | ska till och med den 10 oktober 2011 (60 månader efter dagen för officiellt ikraftträdande) fortsätta att bevilja godkännanden av nya fordonstyper som inte uppfyller kraven avseende den sammanlagda längden av reflexmärkningarna (punkt 6.21.4.1.3), (27) |
| --- | --- |

g)

ska till och med den 10 oktober 2011 (60 månader efter dagen för officiellt ikraftträdande) fortsätta att bevilja godkännanden av nya fordonstyper som inte uppfyller kraven avseende den sammanlagda längden av reflexmärkningarna (punkt 6.21.4.1.3), (27)

27

12.3   Övergångsbestämmelser tillämpliga på ändringsserie 04.

De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter

| a) | får från och med den 7 februari 2011 för fordon av kategorierna M1 och N1 och från och med den 7 augusti 2012 för fordon av andra kategorier (30 respektive 48 månader efter dagen för officiellt ikraftträdande) endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, i deras lydelse enligt ändringsserie 04, |
| --- | --- |

a)

får från och med den 7 februari 2011 för fordon av kategorierna M1 och N1 och från och med den 7 augusti 2012 för fordon av andra kategorier (30 respektive 48 månader efter dagen för officiellt ikraftträdande) endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, i deras lydelse enligt ändringsserie 04,

1

1

| b) | ska efter den 22 juli 2009 (dagen då supplement 2 till ändringsserie 04 träder i kraft) fortsätta att bevilja godkännanden av fordonstyper som inte uppfyller kraven i punkt 5.2.1 i dess lydelse enligt supplement 2 till ändringsserie 04 om de är utrustade med strålkastare godkända enligt föreskrifter nr 98 (före supplement 9) eller föreskrifter nr 112 (före supplement 8), |
| --- | --- |

b)

ska efter den 22 juli 2009 (dagen då supplement 2 till ändringsserie 04 träder i kraft) fortsätta att bevilja godkännanden av fordonstyper som inte uppfyller kraven i punkt 5.2.1 i dess lydelse enligt supplement 2 till ändringsserie 04 om de är utrustade med strålkastare godkända enligt föreskrifter nr 98 (före supplement 9) eller föreskrifter nr 112 (före supplement 8),

| c) | får från och med den 24 oktober 2012 (36 månader efter den dag då supplement 3 till ändringsserie 04 träder i kraft) endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven angående spänningsbegränsning i punkterna 3.2.7 och 5.27–5.27.4 i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt supplement 3 till ändringsserie 04. |
| --- | --- |

c)

får från och med den 24 oktober 2012 (36 månader efter den dag då supplement 3 till ändringsserie 04 träder i kraft) endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven angående spänningsbegränsning i punkterna 3.2.7 och 5.27–5.27.4 i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt supplement 3 till ändringsserie 04.

| d) | ska till och med den 7 februari 2011 för fordon av kategorierna M1 och N1 och till och med den 7 augusti 2012 för fordon av andra kategorier (30 respektive 48 månader efter den dag då supplement 2 till ändringsserie 04 officiellt träder i kraft) fortsätta att bevilja godkännanden av nya fordonstyper som inte uppfyller kraven avseende släckning av varsellyktor inbördes sammanbyggda med främre körriktningsvisare (punkt 6.19.7.6). |
| --- | --- |

d)

ska till och med den 7 februari 2011 för fordon av kategorierna M1 och N1 och till och med den 7 augusti 2012 för fordon av andra kategorier (30 respektive 48 månader efter den dag då supplement 2 till ändringsserie 04 officiellt träder i kraft) fortsätta att bevilja godkännanden av nya fordonstyper som inte uppfyller kraven avseende släckning av varsellyktor inbördes sammanbyggda med främre körriktningsvisare (punkt 6.19.7.6).

1

1

12.3.1   Utan hinder av ovanstående övergångsbestämmelser är de parter i överenskommelsen vars tillämpning av föreskrifter nr 112 träder i kraft efter den 7 augusti 2008 (dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 04 till dessa föreskrifter) inte skyldiga att godta godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas inte uppfyller kraven i punkterna 6.1.2 och 6.2.2 i dessa förskrifter, i deras lydelse enligt ändringsserie 04 till dessa föreskrifter, med avseende på föreskrifter nr 112.

12.4   Övergångsbestämmelser tillämpliga på ändringsserie 05.

De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter

| a) | får från och med den 30 januari 2015 (48 månader efter dagen för officiellt ikraftträdande) endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, i deras lydelse enligt ändringsserie 05, |
| --- | --- |

a)

får från och med den 30 januari 2015 (48 månader efter dagen för officiellt ikraftträdande) endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, i deras lydelse enligt ändringsserie 05,

| b) | ska till och med den 30 juli 2016 för nya fordonstyper av kategorierna M1 och N1 och till och med den 30 januari 2018 för nya fordonstyper av andra kategorier (66 respektive 84 månader efter dagen för officiellt ikraftträdande) bevilja godkännanden om den nya fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i en eller flera av punkterna 6.2.7.6.2 eller 6.2.7.6.3–6.2.7.6.3.3 istället för kraven i punkt 6.2.7.6.1 i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 05. |
| --- | --- |

b)

ska till och med den 30 juli 2016 för nya fordonstyper av kategorierna M1 och N1 och till och med den 30 januari 2018 för nya fordonstyper av andra kategorier (66 respektive 84 månader efter dagen för officiellt ikraftträdande) bevilja godkännanden om den nya fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i en eller flera av punkterna 6.2.7.6.2 eller 6.2.7.6.3–6.2.7.6.3.3 istället för kraven i punkt 6.2.7.6.1 i dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 05.

1

1

12.5   Övergångsbestämmelser tillämpliga på ändringsserie 06.

De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter

får från och med den 18 november 2017 (60 månader efter dagen för ikraftträdande) endast bevilja godkännanden om den fordonstyp som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, i deras lydelse enligt ändringsserie 06.

---

(1)  Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

1

(2)  I fråga om belysningsanordningar för den bakre registreringsskylten och körriktningsvisare av kategorierna 5 och 6 ska den ljusavgivande ytan användas.

2

(3)  Exempel som underlag för beslut om inbördes sammanbyggda lyktor finns i del 7 i bilaga 3.

3

(4)  CIE Publication 15.2, 1986, Colorimetry, the CIE 1931 standard colorimetric observer.

4

(5)  CIE Publication 15.2, 1986, Colorimetry, the CIE 1931 standard colorimetric observer.

5

(6)  CIE Publication 15.2, 1986, Colorimetry, the CIE 1931 standard colorimetric observer.

6

(7)  CIE Publication 15.2, 1986, Colorimetry, the CIE 1931 standard colorimetric observer.

7

(8)  CIE Publication 15.2, 1986, Colorimetry, the CIE 1931 standard colorimetric observer.

8

(9)  CIE Publication 15.2, 1986, Colorimetry, the CIE 1931 standard colorimetric observer.

9

(10)  De särskiljande numren för parterna i 1958 års överenskommelse återges i bilaga 3 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3/Annex 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

10

(11)  Gäller inte specialtillverkade föremål som kan monteras på strålkastarens utsida.

11

(12)  Mätning av kromaticitetskoordinaterna för det ljus som lyktorna avger ingår inte i de här föreskrifterna.

12

(13)  Mätning av kromaticitetskoordinaterna för det ljus som lyktorna avger ingår inte i de här föreskrifterna.

13

(14)  Kallas även vit eller färglös retroreflektor.

14

(15)  Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

15

(16)  De parter i överenskommelsen som tillämpar respektive föreskrifter får fortfarande förbjuda användning av mekaniska rengöringssystem när strålkastare med plastlinser, märkta PL, installerats.

16

(17)  Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

17

(18)  Nya fordonstyper som inte överensstämmer med denna bestämmelse får fortsättningsvis godkännas fram till 18 månader efter ikraftträdandet av supplement 4 till ändringsserie 03.

18

(19)  Nya fordonstyper som inte överensstämmer med denna bestämmelse får fortsättningsvis godkännas fram till 18 månader efter ikraftträdandet av supplement 4 till ändringsserie 03.

19

(20)  Nya fordonstyper som inte överensstämmer med denna bestämmelse får fortsättningsvis godkännas fram till 18 månader efter ikraftträdandet av supplement 4 till ändringsserie 03.

20

(21)  De parter i överenskommelsen som inte tillämpar föreskrifter nr 87 får förbjuda förekomsten av varsellyktor (som anges i punkt 5.22) med utgångspunkt i nationell lagstiftning.

21

(22)  Nya fordonstyper som inte överensstämmer med denna bestämmelse får fortsättningsvis godkännas fram till 18 månader efter ikraftträdandet av supplement 4 till ändringsserie 03.

22

(23)  I fråga om ytterligare ”två symmetriskt anbringade belysningsenheter” får det horisontella avståndet vara 200 mm (C i figuren).

23

(24)  Trafikens körriktningar åtskiljs av vägkonstruktionen eller motsvarande sidoavstånd till mötande trafik iakttas. Detta medför att störande bländning från den mötande trafikens fordonsstrålkastare minskas.

24

(25)  Denna bestämmelse gäller inte halvljusbelysning när kurvbelysning avges för en högersväng i högertrafik (vänstersväng i vänstertrafik).

25

(26)  De parter i överenskommelsen som tillämpar respektive föreskrifter får fortfarande förbjuda användning av mekaniska rengöringssystem när strålkastare med plastlinser, märkta PL, installerats.

26

(27)  Sekretariatets anmärkning: för punkt 6.21.4.1.3 beakta texten i ändringsserie 03 enligt dokumentet E/ECE/324/Rev.1/Add.47/Rev.6 – E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.47/Rev.6.

27

---

BILAGA 1

Image 87

MEDDELANDE

(Maximiformat: A4 [210 × 297 mm])

(1)

utfärdat av: Myndighetens namn

om (2) beviljat godkännande

utökat godkännande

ej beviljat godkännande

återkallat godkännande

slutgiltigt upphörande av produktionen

av en fordonstyp med avseende på installering av belysnings- och ljussignalanordningar enligt föreskrifter nr 48.

Godkännande nr Utökning nr

1. Fordonets handelsnamn eller varumärke

2. Tillverkarens namn på fordonstypen

3. Tillverkarens namn och adress

4. Namn- och adressuppgifter för tillverkarens eventuella ombud

5. Fordonet inlämnat för godkännande den

6. Teknisk tjänst som ansvarar för godkännandeprovningarna

7. Datum för provningsrapporten

8. Nummer på provningsrapporten

9. Kortfattad beskrivning:

Belysnings- och ljussignalanordningar på fordonet:

9.1 Helljusstrålkastare: ja/nej (2)

9.2 Halvljusstrålkastare: ja/nej (2)

9.3 Främre dimlyktor: ja/nej (2)

Kommentarer: Inbördes sammanbyggd i strålkastare: ja/nej (2)

9.4 Backlyktor: ja/nej (2)

9.5 Främre körriktningsvisare: ja/nej (2)

9.6 Bakre körriktningsvisare: ja/nej (2)

9.7 Sidokörriktningsvisare: ja/nej (2)

9.8 Varningsblinker: ja/nej (2)

Image 88

9.9 Stopplyktor: ja/nej (2)

9.10 Belysningsanordning för

bakre registreringsskylt: ja/nej (2)

9.11 Främre positionslyktor: ja/nej (2)

9.12 Bakre positionslyktor: ja/nej (2)

9.13 Bakre dimlyktor: ja/nej (2)

9.14 Parkeringslyktor: ja/nej (2)

9.15 Breddmarkeringslyktor: ja/nej (2)

9.16 Bakre retroreflektorer,

icke-triangelformade: ja/nej (2)

9.17 Bakre retroreflektorer, triangelformade: ja/nej (2)

9.18 Främre retroreflektorer,

icke-triangelformade: ja/nej (2)

9.19 Sidoretroreflektorer,

icke-triangelformade: ja/nej (2)

9.20 Sidomarkeringslyktor: ja/nej (2)

9.21 Varsellyktor: ja/nej (2)

9.22 Adaptivt framljussystem: ja/nej (2)

9.23 Kurvtagningslyktor: ja/nej (2)

9.24 Reflexmärkningar: Baktill I sidled

9.24.1 Fullständiga konturmärkningar: ja/nej (2) ja/nej (2)

9.24.2 Partiella konturmärkningar: ja/nej (2) ja/nej (2)

9.24.3 Linjemärkningar: ja/nej (2) ja/nej (2)

9.24.4 Undantag i fråga om konturmärkningar enligt punkt 6.21.1.2.5

Baktill

ja/nej (2)

Kommentarer:

I sidled

ja/nej (2)

Kommentarer:

9.25 Nödstoppssignal: ja/nej (2)

9.26 Manövreringslyktor: ja/nej (2)

9.27 Exteriör omgivningsbelysning: ja/nej (2)

9.28 Likvärdiga lyktor: ja/nej (2)

9.29 Största tillåtna last i bagageutrymmet

Image 89

10. Kommentarer

10.1 Eventuella kommentarer om rörliga komponenter

10.2 Metod som använts för att definiera den synliga ytan:

a) gräns för lysande yta (2) eller

b) ljusavgivande yta (2)

10.3 Övriga kommentarer (giltiga för höger- eller vänsterstyrda fordon)

10.4 Kommentarer rörande det adaptiva framljussystemet (enligt punkterna 3.2.6 och 6.22.7.4 i dessa föreskrifter)

10.5 Kommentarer rörande reflexmärkningens täckning om den är mindre än det lägsta värde av 70 % som krävs i punkterna 6.21.4.1.2 och 6.21.4.2.2 i dessa föreskrifter

10.6 I fråga om fordon av kategorierna M och N, kommentarer rörande elförsörjningen (enligt punkterna 3.2.7 och 5.27 i dessa föreskrifter)

10.7 Kommentarer rörande reflexmärkningen (enligt punkterna 6.21.1.2.5 och 6.21.4.3.1 i dessa föreskrifter)

10.8 Kommentarer rörande reflexmärkningen (icke färdigbyggda fordon eller färdigbyggda fordon enligt punkterna 6.21.1.2.1 och 6.21.1.2.2.1 i dessa föreskrifter)

Icke färdigbyggda fordon: ja/nej (2)

Färdigbyggda fordon: ja/nej (2)

Etappvis färdigbyggda fordon: ja/nej (2)

11. Godkännandemärkets placering

12. Skäl för utökning (i förekommande fall)

13. Godkännande beviljat/ej beviljat/utökat/återkallat (2)

14. Ort

15. Datum

16. Underskrift

17. Följande handlingar som bär det godkännandenummer som visas ovan, kan erhållas på begäran:

(1) Särskiljande nummer för det land som beviljat/ej beviljat/återkallat godkännandet (se bestämmelserna om godkännande i föreskrifterna).

(2) Stryk det som inte är tillämpligt.

---

BILAGA 2

GODKÄNNANDEMÄRKENAS UTFORMNING

MALL A

(se punkt 4.4 i dessa föreskrifter)

Image 90

Godkännandemärket ovan fäst på ett fordon visar att fordonstypen i fråga har godkänts med avseende på installering av belysnings- och ljussignalanordningar i Nederländerna (E 4) enligt föreskrifter nr 48 i deras lydelse enligt ändringsserie 06. Godkännandenumret visar att godkännandet beviljats enligt kraven i föreskrifter nr 48 i deras lydelse enligt ändringsserie 06.

MALL B

(se punkt 4.5 i dessa föreskrifter)

Image 91

Godkännandemärket ovan fäst på ett fordon visar att fordonstypen i fråga har godkänts i Nederländerna (E 4) enligt föreskrifter nr 48 i deras lydelse enligt ändringsserie 06 och föreskrifter nr 33 (1). Godkännandenumren visar att föreskrifter nr 48 innehöll ändringsserie 06 och att föreskrifter nr 33 gällde i sin ursprungliga lydelse vid tidpunkten för respektive godkännande.

---

(1)  Det andra numret ges endast som exempel.

---

BILAGA 3

EXEMPEL PÅ LYKTYTOR, REFERENSAXLAR OCH REFERENSCENTRUM SAMT VINKLAR FÖR GEOMETRISK SYNLIGHET

Exemplen visar arrangemang för att underlätta förståelsen av bestämmelserna och är inte avsedda att begränsa utformningen.

FÖRKLARING för alla exempel i den här bilagan:

| 1. | Lysande yta |
| --- | --- |

1.

Lysande yta

| 2. | Referensaxel |
| --- | --- |

2.

Referensaxel

| 3. | Referenscentrum |
| --- | --- |

3.

Referenscentrum

| 4. | Vinkel för geometrisk synlighet |
| --- | --- |

4.

Vinkel för geometrisk synlighet

| 5. | Ljusavgivande yta |
| --- | --- |

5.

Ljusavgivande yta

| 6. | Synlig yta baserad på lysande yta |
| --- | --- |

6.

Synlig yta baserad på lysande yta

| 7a. | Synlig yta baserad på ljusavgivande yta enligt punkt 2.8.a (med yttre lins) |
| --- | --- |

7a.

Synlig yta baserad på ljusavgivande yta enligt punkt 2.8.a (med yttre lins)

| 7b. | Synlig yta baserad på ljusavgivande yta enligt punkt 2.8.b (utan yttre lins) |
| --- | --- |

7b.

Synlig yta baserad på ljusavgivande yta enligt punkt 2.8.b (utan yttre lins)

| 8. | Synlighetsriktning |
| --- | --- |

8.

Synlighetsriktning

| IO | Inre optisk del |
| --- | --- |
| LG | Ljusledare (light guide) |
| L | Yttre lins |
| R | Reflektor |
| S | Ljuskälla (light source) |
| X | Inte del av den här funktionen |
| F1 | Funktion ett |
| F2 | Funktion två |

IO

Inre optisk del

LG

Ljusledare (light guide)

L

Yttre lins

R

Reflektor

S

Ljuskälla (light source)

X

Inte del av den här funktionen

F1

Funktion ett

F2

Funktion två

DEL 1

Ljusavgivande yta i en ljussignalanordning som inte är en retroreflektor

Image 92

Synlig yta baserad på ljusavgivande yta

DEL 2

Lysande yta i en ljussignalanordning som inte är en retroreflektor

Lysande yta i en ljussignalanordning som inte är en retroreflektor

Image 93

Lysande yta som är resultatet av alla möjliga positioner för skärmarna, t.ex. för bestämning av måtten för maximiyta respektive minimiyta

Lysande yta

Skärmar, andra positioner på skärmarna är möjliga

DEL 3

Exempel på synlig yta baserad på lysande yta i olika riktningar av geometrisk synlighet

Exempel på synlig yta baserad på lysande yta i olika riktningar av geometrisk synlighet

Image 94

Synlig yta baserad på lysande yta

Synlig yta baserad på lysande yta

Image 95

Synlig yta baserad på lysande yta

DEL 4

Exempel på synlig yta baserad på ljusavgivande yta i olika riktningar av geometrisk synlighet

Exempel på synlig yta baserad på ljusavgivande yta i olika riktningar av geometrisk synlighet

Image 96

Synlig yta baserad på ljusavgivande yta

Image 97

Synlig yta baserad på ljusavgivande yta

DEL 5

Exempel på lysande yta i jämförelse med ljusavgivande yta när det gäller en enfunktionslykta (se punkterna 2.8–2.9 i dessa föreskrifter)

Exempel på lysande yta i jämförelse med ljusavgivande yta när det gäller en enfunktionslykta (se punkterna 2.8–2.9 i dessa föreskrifter)

Exempel på en ljuskälla med reflektoroptik bakom en yttre lins:

| Exempel 1 | Exempel 2 |
| --- | --- |
| | |
| (med den yttre linsen) | (utan den icke räfflade yttre linsen) |

Exempel 1

Exempel 1

Exempel 2

Exempel 2

Image 98

Image 99

(med den yttre linsen)

(utan den icke räfflade yttre linsen)

Exempel på en ljuskälla med reflektoroptik med en inre lins bakom en yttre lins:

| Exempel 3 | Exempel 4 |
| --- | --- |
| | |
| (med den yttre linsen) | (utan den icke räfflade yttre linsen) |

Exempel 3

Exempel 3

Exempel 4

Exempel 4

Image 100

Image 101

(med den yttre linsen)

(utan den icke räfflade yttre linsen)

Exempel på en ljuskälla med reflektoroptik med en partiell inre lins bakom en yttre lins:

| Exempel 5 | Exempel 6 |
| --- | --- |
| | |
| (med den yttre linsen) | (utan den icke räfflade yttre linsen) |

Exempel 5

Exempel 5

Exempel 6

Exempel 6

Image 102

Image 103

(med den yttre linsen)

(utan den icke räfflade yttre linsen)

Exempel på ljusledaroptik bakom en yttre lins:

Exempel 7

Exempel 7

Image 104

Om den icke räfflade yttre linsen inte ingår, är 7b den synliga ytan enligt punkt 2.8 b.

Sektion

Exempel på ljusledaroptik eller reflektoroptik bakom en yttre lins:

Exempel 8

Exempel 8

Image 105

LG, R och F1

Om den icke räfflade yttre linsen inte ingår, är 7b den synliga ytan enligt punkt 2.8 b och F1 får inte vara genomskinling mot F2.

Sektion

Exempel på en ljuskälla med reflektoroptik i kombination med ett område som inte är del av denna funktion, bakom en yttre lins:

Exempel 9

Exempel 9

Image 106

Om den icke räfflade yttre linsen inte ingår, är 7b den synliga ytan enligt punkt 2.8 b.

DEL 6

Exempel på bestämning av den ljusavgivande ytan i jämförelse med lysande yta (se punkterna 2.8 och 2.9 i dessa föreskrifter)

Exempel på bestämning av den ljusavgivande ytan i jämförelse med lysande yta (se punkterna 2.8 och 2.9 i dessa föreskrifter)

Anmärkning: Reflekterat ljus kan/får bidra till bestämning av den ljusavgivande ytan

Anmärkning:

Exempel A

Exempel A

Image 107

Linsens yta visas liggande för enkelhetens skull

PROJICERING

ANGIVEN REFERENSAX EL

| | Lysande yta | Angiven ljusavgivande yta enligt punkt 2.8 a |
| --- | --- | --- |
| Kanterna är | a och b | c och d |

Lysande yta

Angiven ljusavgivande yta enligt punkt 2.8 a

Kanterna är

a och b

c och d

Exempel B

Exempel B

Image 108

ANGIVEN REFERENSAX EL

Linsens yta visas liggande för enkelhetens skull

PROJICERING

| | Lysande yta | Angiven ljusavgivande yta enligt punkt 2.8 a |
| --- | --- | --- |
| Kanterna är | a och b | c och d |

Lysande yta

Angiven ljusavgivande yta enligt punkt 2.8 a

Kanterna är

a och b

c och d

Exempel C

Exempel C

Exempel på bestämning av den lysande ytan i kombination med ett område som inte är del av funktionen:

Image 109

X är inte en del av denna funktion

Linsens yta visas liggande för enkelhetens skull

PROJICERING

ANGIVEN REFERENSAX EL

| | Lysande yta |
| --- | --- |
| Kanterna är | a och b |

Lysande yta

Kanterna är

a och b

Exempel D

Exempel D

Exempel på bestämning av en ljusavgivande yta enligt punkt 2.8.a i kombination med ett område som inte är del av funktionen:

Image 110

X är inte en del av denna funktion

Linsens yta visas liggande för enkelhetens skull

PROJICERING

ANGIVEN REFERENSAX EL

| | Angiven ljusavgivande yta enligt punkt 2.8 a |
| --- | --- |
| Kanterna är | c-d och e-f |

Angiven ljusavgivande yta enligt punkt 2.8 a

Kanterna är

c-d och e-f

Exempel E

Exempel E

Exempel på bestämning av den synliga ytan i kombination med ett område som inte är del av funktionen och en icke räfflad yttre lins (enligt punkt 2.8 b):

Image 111

X är inte en del av denna funktion

Linsens yta visas liggande för enkelhetens skull

PROJICERING

ANGIVEN REFERENSAX EL

| | Angiven ljusavgivande yta enligt punkt 2.8 b |
| --- | --- |
| Kanterna är | c'-d' och e'-f' |

Angiven ljusavgivande yta enligt punkt 2.8 b

Kanterna är

c'-d' och e'-f'

DEL 7

Exempel som underlag för beslut om inbördes sammanbyggnad av två funktioner

Exempel som underlag för beslut om inbördes sammanbyggnad av två funktioner

Exempel med en räfflad yttre lins och en vägg däremellan:

Image 112

7a för F2

7a för F1

Ej inbördes sammanbyggd

Exempel med en räfflad yttre lins:

Image 113

Inbördes sammanbyggd

7a för F2

7a för F1

Exempel där den yttre icke räfflade linsen inte ingår:

Image 114

Ej inbördes sammanbyggd

Exempel där den yttre icke räfflade linsen inte ingår:

Image 115

Ej inbördes sammanbyggd

LG och F1

LG och F1

Ej inbördes sammanbyggd

Exempel där den yttre linsen (räfflad eller icke räfflad) ingår:

Image 116

Inbördes sammanbyggd

LG och F1

LG och F1

Inbördes sammanbyggd

Exempel där den yttre linsen (räfflad eller icke räfflad) ingår:

Image 117

LG, R och F1

Inbördes sammanbyggd

Exempel där den yttre icke räfflade linsen inte ingår är 7b den synliga ytan enligt punkt 2.8 och F1 får inte vara genomskinlig mot F2:

Image 118

F1 är inte inbördes sammanbyggd med F2

LG, R och F1

Exempel där den yttre icke räfflade linsen ingår eller inte ingår:

Image 119

Inbördes sammanbyggd

LG och F1

---

BILAGA 4

SYNLIGHET FRAMÅT FÖR EN LYKTA MED RÖTT LJUS OCH SYNLIGHET BAKÅT FÖR EN LYKTA MED VITT LJUS

(se punkterna 5.10.1 och 5.10.2 i dessa föreskrifter)

Figur 1

Image 120

Zon 1

Synlighet framåt för en lykta med rött ljus

Figur 2

Figur 2

Image 121

Synlighet bakåt för en lykta med vitt ljus

Zon 2

---

BILAGA 5

BELASTNINGSFÖRHÅLLANDEN SOM SKA BEAKTAS VID FASTSTÄLLANDET AV VARIATIONER I HALVLJUSSTRÅLKASTARNAS VERTIKALA INSTÄLLNING

De belastningsförhållanden på axlar som avses i punkterna 6.2.6.1 och 6.2.6.3.1.

1.   För följande provningar ska passagerarnas vikt beräknas på grundval av 75 kg per person.

2.   Belastningsförhållanden för olika fordonstyper:

| 2.1 | Fordon av kategori M1: (1)







  2.1.1 | Vinkeln för halvljusstrålkastarnas ljusstråle ska bestämmas vid följande belastningsförhållanden:






  2.1.1.1 | En person i förarsätet. |
| --- | --- | --- | --- |

2.1

Fordon av kategori M1: (1)

2.1.1

Vinkeln för halvljusstrålkastarnas ljusstråle ska bestämmas vid följande belastningsförhållanden:

2.1.1.1

En person i förarsätet.

| 2.1.1.2 | Föraren jämte en passagerare i framsätet längst bort från föraren. |
| --- | --- |

2.1.1.2

Föraren jämte en passagerare i framsätet längst bort från föraren.

| 2.1.1.3 | Föraren jämte en passagerare i framsätet längst bort från föraren och med alla sittplatser längst bak upptagna. |
| --- | --- |

2.1.1.3

Föraren jämte en passagerare i framsätet längst bort från föraren och med alla sittplatser längst bak upptagna.

| 2.1.1.4 | Alla sittplatser upptagna. |
| --- | --- |

2.1.1.4

Alla sittplatser upptagna.

| 2.1.1.5 | Alla sittplatser upptagna jämte last i bagageutrymmet som är jämnt fördelad för att uppnå tillåten belastning på bakaxeln, eller framaxeln om bagageutrymmet finns framtill. Om fordonet har ett bagageutrymme framtill och ett baktill ska den ytterligare lasten fördelas lämpligt för att uppnå tillåtna belastningar på axlarna. Om den högsta tillåtna lastade vikten uppnås innan den tillåtna belastningen på en av axlarna uppnåtts ska emellertid belastningen av bagageutrymmet (bagageutrymmena) begränsas till det värde som gör det möjligt att uppnå denna vikt. |
| --- | --- |

2.1.1.5

Alla sittplatser upptagna jämte last i bagageutrymmet som är jämnt fördelad för att uppnå tillåten belastning på bakaxeln, eller framaxeln om bagageutrymmet finns framtill. Om fordonet har ett bagageutrymme framtill och ett baktill ska den ytterligare lasten fördelas lämpligt för att uppnå tillåtna belastningar på axlarna. Om den högsta tillåtna lastade vikten uppnås innan den tillåtna belastningen på en av axlarna uppnåtts ska emellertid belastningen av bagageutrymmet (bagageutrymmena) begränsas till det värde som gör det möjligt att uppnå denna vikt.

| 2.1.1.6 | Föraren jämte en jämnt fördelad last i bagageutrymmet för att uppnå tillåten belastning på motsvarande axel.
  Om den högsta tillåtna lastade vikten uppnås innan den tillåtna belastningen på axeln uppnåtts ska emellertid belastningen av bagageutrymmet (bagageutrymmena) begränsas till det värde som gör det möjligt att uppnå denna vikt. |
| --- | --- |

2.1.1.6

Föraren jämte en jämnt fördelad last i bagageutrymmet för att uppnå tillåten belastning på motsvarande axel.

Om den högsta tillåtna lastade vikten uppnås innan den tillåtna belastningen på axeln uppnåtts ska emellertid belastningen av bagageutrymmet (bagageutrymmena) begränsas till det värde som gör det möjligt att uppnå denna vikt.

| 2.1.2 | Vid bestämning av ovanstående belastningsförhållanden ska eventuella belastningsbegränsningar som fastställts av tillverkaren beaktas. |
| --- | --- |

2.1.2

Vid bestämning av ovanstående belastningsförhållanden ska eventuella belastningsbegränsningar som fastställts av tillverkaren beaktas.

| 2.2 | Fordon av kategorierna M2 och M3 (1):
  Vinkeln för halvljusstrålkastarnas ljusstråle ska bestämmas vid följande belastningsförhållanden:






  2.2.1 | Olastat fordon med en person i förarsätet. |
| --- | --- | --- |

2.2

Fordon av kategorierna M2 och M3 (1):

Vinkeln för halvljusstrålkastarnas ljusstråle ska bestämmas vid följande belastningsförhållanden:

2.2.1

Olastat fordon med en person i förarsätet.

| 2.2.2 | Fordon lastat så att varje axel bär högsta tekniskt tillåtna belastning eller tills fordonets högsta tillåtna vikt uppnås genom att fram- och bakaxlarna belastas proportionellt i förhållande till sina högsta tekniskt tillåtna belastningar, beroende på vilket som inträffar först. |
| --- | --- |

2.2.2

Fordon lastat så att varje axel bär högsta tekniskt tillåtna belastning eller tills fordonets högsta tillåtna vikt uppnås genom att fram- och bakaxlarna belastas proportionellt i förhållande till sina högsta tekniskt tillåtna belastningar, beroende på vilket som inträffar först.

| 2.3 | Fordon av kategori N med lastplan:






  2.3.1 | Vinkeln för halvljusstrålkastarnas ljusstråle ska bestämmas vid följande belastningsförhållanden:






  2.3.1.1 | Olastat fordon med en person i förarsätet. |
| --- | --- | --- | --- |

2.3

Fordon av kategori N med lastplan:

2.3.1

Vinkeln för halvljusstrålkastarnas ljusstråle ska bestämmas vid följande belastningsförhållanden:

2.3.1.1

Olastat fordon med en person i förarsätet.

| 2.3.1.2 | Föraren jämte en last som är så fördelad att den ger högsta tekniskt tillåtna belastning på bakaxeln (bakaxlarna) eller högsta tillåtna fordonsvikt, beroende på vilket som inträffar först, men inte överskrider en belastning på framaxeln som beräknas som summan av det olastade fordonets belastning på framaxeln och 25 % av den högsta tillåtna nyttolasten på framaxeln. Omvänt betraktas framaxeln på samma sätt när lastplattformen finns framtill. |
| --- | --- |

2.3.1.2

Föraren jämte en last som är så fördelad att den ger högsta tekniskt tillåtna belastning på bakaxeln (bakaxlarna) eller högsta tillåtna fordonsvikt, beroende på vilket som inträffar först, men inte överskrider en belastning på framaxeln som beräknas som summan av det olastade fordonets belastning på framaxeln och 25 % av den högsta tillåtna nyttolasten på framaxeln. Omvänt betraktas framaxeln på samma sätt när lastplattformen finns framtill.

| 2.4 | Fordon av kategori N utan lastplan:






  2.4.1 | Dragfordon för påhängsvagnar:






  2.4.1.1 | Olastat fordon utan belastning på kopplingsanordningen och med en person i förarsätet. |
| --- | --- | --- | --- |

2.4

Fordon av kategori N utan lastplan:

2.4.1

Dragfordon för påhängsvagnar:

2.4.1.1

Olastat fordon utan belastning på kopplingsanordningen och med en person i förarsätet.

| 2.4.1.2 | Med en person i förarsätet och tekniskt tillåten belastning på kopplingsanordningen då denna är i det kopplingsläge som motsvarar den högsta belastningen på bakaxeln. |
| --- | --- |

2.4.1.2

Med en person i förarsätet och tekniskt tillåten belastning på kopplingsanordningen då denna är i det kopplingsläge som motsvarar den högsta belastningen på bakaxeln.

| 2.4.2 | Dragfordon för släpfordon:






  2.4.2.1 | Olastat fordon med en person i förarsätet. |
| --- | --- | --- |

2.4.2

Dragfordon för släpfordon:

2.4.2.1

Olastat fordon med en person i förarsätet.

| 2.4.2.2 | Med en person i förarsätet och med alla andra platser i förarkabinen upptagna. |
| --- | --- |

2.4.2.2

Med en person i förarsätet och med alla andra platser i förarkabinen upptagna.

---

(1)  Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, punkt 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

---

BILAGA 6

MÄTNING AV VARIATIONEN AV HALVLJUSETS LUTNING SOM EN FUNKTION AV BELASTNINGEN

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

I denna bilaga anges en metod för att mäta variationer i halvljusets lutning hos motorfordon i förhållande till dess grundinställning, orsakade av förändringar i fordonets inriktning beroende på belastning.

2.   DEFINITIONER

2.1   Initial lutning

2.1.1   Angiven initial lutning

Det värde för halvljusets initiala lutning som anges av motorfordonstillverkaren tjänar som ett referensvärde för beräkningen av tillåtna variationer.

2.1.2   Uppmätt initial lutning

Medelvärde för halvljusets lutning eller fordonets lutning, uppmätt med fordonet enligt villkor nr 1, som det definieras i bilaga 5, för den fordonskategori som provas. Det tjänar som referensvärde vid bedömning av variationer i ljusstrålens lutning efter förändringar i belastningen.

2.2   Halvljusets lutning

Halvljusets lutning kan definieras

| | antingen som vinkeln, uttryckt i milliradianer, mellan ljusstrålens riktning mot en karakteristisk punkt på den horisontella delen av ljus-/mörkergränsen i strålkastarens ljusbild och horisontalplanet, |
| --- | --- |

antingen som vinkeln, uttryckt i milliradianer, mellan ljusstrålens riktning mot en karakteristisk punkt på den horisontella delen av ljus-/mörkergränsen i strålkastarens ljusbild och horisontalplanet,

| | eller av tangenten till denna vinkel, uttryckt som lutning i procent, då vinklarna är små (för dessa små vinklar är 1 % lika med 10 mrad). |
| --- | --- |

eller av tangenten till denna vinkel, uttryckt som lutning i procent, då vinklarna är små (för dessa små vinklar är 1 % lika med 10 mrad).

Om lutningen uttrycks som lutning i procent får den beräknas med hjälp av följande formel:

Formula

där

| h1 | är höjden över markytan, i mm, för ovannämnda karakteristiska punkt, uppmätt på en vertikal skärm som är vinkelrät mot fordonets längsgående mittplan och placerad på ett horisontellt avstånd L. |
| --- | --- |
| h2 | är höjden över markytan, i mm, för referenscentrum (som ses som den nominella utgångspunkten för den karakteristiska punkt som valts för h1) och |
| L | är avståndet, i mm, från skärmen till referenscentrum. |

h1

är höjden över markytan, i mm, för ovannämnda karakteristiska punkt, uppmätt på en vertikal skärm som är vinkelrät mot fordonets längsgående mittplan och placerad på ett horisontellt avstånd L.

h2

är höjden över markytan, i mm, för referenscentrum (som ses som den nominella utgångspunkten för den karakteristiska punkt som valts för h1) och

L

är avståndet, i mm, från skärmen till referenscentrum.

Negativa värden anger nedåtlutning (se figur 1).

Positiva värden anger uppåtlutning.

Figur 1

Nedåtriktad lutning av halvljuset för ett fordon av kategori M1

Image 122

Anmärkningar:

| 1. | Denna ritning föreställer ett fordon av kategori M1 men den princip som åskådliggörs är också tillämplig på fordon av andra kategorier. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Om fordonet saknar ett nivåregleringssystem för strålkastare är variationen av halvljusets lutning lika med variationen av lutningen på själva fordonet. |
| --- | --- |

2.

3.   MÄTFÖRHÅLLANDEN

3.1   Om halvljusmönstret på skärmen bedöms med okulärbesiktning eller med fotometrisk metod ska mätningen utföras i mörker (t.ex. ett mörkrum) med tillräckligt stort utrymme för att fordonet och skärmen ska kunna placeras enligt figur 1. Strålkastarnas referenscentrum ska befinna sig på ett avstånd av minst 10 m från skärmen.

3.2   Det underlag på vilket mätningarna görs ska vara så plant och horisontellt som möjligt så att mätningarna av halvljusets lutning kan reproduceras med en noggrannhet av ± 0,5 mrad (± 0,05 % lutning).

3.3   Om en skärm används ska dess märkning, läge och inställning i förhållande till markytan och fordonets längsgående mittplan vara sådana att mätningen av halvljusets lutning kan reproduceras med en noggrannhet av ± 0,5 mrad (± 0,05 % lutning).

3.4   Under mätningarna ska den omgivande temperaturen ligga mellan 10 och 30 °C.

4.   FÖRBEREDELSE AV FORDONET

4.1   Mätningarna ska utföras på ett fordon som körts mellan 1 000 och 10 000 km, företrädesvis 5 000 km.

4.2   Lufttrycket i däcken ska vara det som fordonstillverkaren anger för full last. Fordonet ska vara fulltankat (bränsle) och helt påfyllt (vatten, olja) samt utrustat med alla de tillbehör och verktyg som anges av tillverkaren. Fulltankat innebär att bränsletanken ska vara fylld till minst 90 % av sin kapacitet.

4.3   Fordonets parkeringsbroms ska vara lossad och växeln i friläge.

4.4   Fordonet ska konditioneras under minst åtta timmar vid den temperatur som anges i punkt 3.4.

4.5   Om en fotometrisk eller okulär metod används bör företrädesvis strålkastare med en tydlig ljus-/mörkergräns för halvljus installeras på fordonet under provningen för att underlätta mätningarna. Andra medel är tillåtna för att erhålla en exaktare avläsning (t.ex. avlägsnande av strålkastarlinsen).

5.   PROVNINGSFÖRFARANDE

5.1   Allmänt

Variationerna av antingen halvljusets eller fordonets lutning ska, beroende på den valda metoden, mätas separat för varje sida av fordonet. De resultat som erhålls från både vänster och höger strålkastare ska under alla de belastningsförhållanden som anges i bilaga 5 ligga inom de gränsvärden som fastställs i punkt 5.5. Belastningen ska anbringas gradvis utan att fordonet utsätts för alltför starka stötar.

5.1.1   Om ett adaptivt framljussystem monterats ska mätningarna utföras med det adaptiva framljussystemet i sitt neutraltillstånd.

5.2   Bestämning av den uppmätta initiala lutningen

Fordonet ska förberedas enligt punkt 4 och belastas enligt bilaga 5 (första belastningsförhållandet för respektive fordonskategori). Före varje mätning ska fordonet gungas enligt punkt 5.4. Mätningarna ska göras tre gånger

5.2.1   Om inget av de tre uppmätta resultaten avviker med mer än 2 mrad (0,2 % lutning) från resultatens aritmetiska medelvärde ska detta medelvärde utgöra slutresultatet.

5.2.2   Om någon mätning avviker med mer än 2 mrad (0,2 % lutning) från resultatens aritmetiska medelvärde ska ytterligare en serie av tio mätningar göras, vars aritmetiska medelvärde ska utgöra slutresultatet.

5.3   Mätmetoder

Vilken metod som helst får användas för att mäta variationer av lutningen, förutsatt att avläsningarnas noggrannhet ligger inom ± 0,2 mrad (± 0,02 % lutning).

5.4   Fordonets behandling vid varje belastningsförhållande

Fordonets hjulupphängning och varje annan del som sannolikt påverkar halvljusets lutning ska aktiveras enligt de metoder som beskrivs nedan.

De tekniska myndigheterna och tillverkarna får emellertid gemensamt föreslå andra metoder (antingen experimentella eller grundade på beräkningar), i synnerhet om provningen innebär särskilda problem, förutsatt att sådana beräkningar är klart giltiga.

5.4.1   Fordon av kategori M1 med konventionell hjulupphängning

Med fordonet stående på mätplatsen och, om så krävs, med hjulen vilande på rörliga plattor (som ska användas om frånvaron av dem skulle leda till en begränsning av de rörelser i hjulupphängningen som sannolikt påverkar mätningsresultaten) gungas fordonet fortlöpande under minst tre fullständiga cykler där för varje cykel först fordonets bakre del och därefter dess främre del trycks ned.

Gungningssekvensen ska avslutas med att en cykel fullbordas. Innan mätningarna görs ska fordonet få stanna av sig självt. I stället för att använda rörliga plattor kan samma verkan uppnås genom att fordonet flyttas bakåt och framåt minst ett fullständigt hjulvarv.

5.4.2   Fordon av kategorierna M2, M3 och N med konventionell hjulupphängning

5.4.2.1   Om det inte är möjligt att använda den behandlingsmetod för fordon av kategori M1 som beskrivs i punkt 5.4.1 får den metod som beskrivs i punkt 5.4.2.2 eller 5.4.2.3 användas.

5.4.2.2   Med fordonet stående på mätplatsen och med hjulen på markytan gungas fordonet genom att belastningen tillfälligt varieras.

5.4.2.3   Med fordonet stående på mätplatsen och med hjulen på markytan aktiveras fordonets hjulupphängning och alla andra delar som kan påverka halvljusets lutning med användande av en vibrationsutrustning. Detta kan vara en vibrerande platta på vilken hjulen vilar.

5.4.3   Fordon med icke-konventionell hjulupphängning där motorn ska vara igång

Innan någon mätning görs inväntas att fordonet med motorn igång intar sin slutliga inriktning.

5.5   Mätningar

Variationen av halvljusets lutning ska för vart och ett av de olika belastningsförhållandena bedömas i förhållande till den uppmätta initiala lutning som bestämts i enlighet med punkt 5.2.

Om fordonet är försett med ett manuellt nivåregleringssystem för strålkastare ska detta ställas in i de lägen som tillverkaren angett för de givna belastningsförhållandena (enligt bilaga 5).

5.5.1   Inledningsvis ska en enda mätning göras för varje belastningsförhållande. Kraven har uppfyllts om variationen av lutningen för alla belastningsförhållanden ligger inom de beräknade gränsvärdena (t.ex. inom skillnaden mellan den angivna initiala lutningen och de nedre och övre gränsvärden som angivits för godkännande) med en säkerhetsmarginal av 4 mrad (0,4 % lutning).

5.5.2   Om resultatet (resultaten) från någon eller några mätningar inte faller inom den säkerhetsmarginal som anges i punkt 5.5.1 eller överstiger gränsvärdena ska ytterligare tre mätningar göras för de belastningsförhållanden som motsvarar detta eller dessa resultat enligt punkt 5.5.3.

5.5.3   För vart och ett av ovanstående belastningsförhållande:

5.5.3.1   Om inget av de tre uppmätta resultaten avviker med mer än 2 mrad (0,2 % lutning) från resultatens aritmetiska medelvärde ska detta medelvärde utgöra slutresultatet.

5.5.3.2   Om någon mätning avviker med mer än 2 mrad (0,2 % lutning) från resultatens aritmetiska medelvärde ska ytterligare en serie av tio mätningar göras, vars aritmetiska medelvärde ska utgöra slutresultatet.

5.5.3.3   Om ett fordon är utrustat med automatiskt nivåregleringssystem för strålkastare som har en inbyggd hysteresslinga ska medelvärdena av resultaten vid hysteresslingans övre respektive nedre del ses som signifikanta.

Alla dessa mätningar ska göras i enlighet med punkterna 5.5.3.1 och 5.5.3.2.

5.5.4   Kraven har uppfyllts om, under alla belastningsförhållanden, variationen mellan den uppmätta initiala lutning som bestäms i enlighet med punkt 5.2 och den lutning som mäts för varje belastningsförhållande är mindre än de värden som beräknats i punkt 5.5.1 (utan säkerhetsmarginal).

5.5.5   Om endast ett av de beräknade övre eller nedre gränsvärdena för variation överskrids ska tillverkaren tillåtas att inom de gränsvärden som anges för godkännande välja ett annat värde för den angivna initiala lutningen.

---

BILAGA 7

ANGIVANDE AV DEN NEDÅTRIKTADE LUTNING HOS HALVLJUSSTRÅLKASTARENS LJUS-/MÖRKERGRÄNS SOM AVSES I PUNKT 6.2.6.1.1 I DESSA FÖRESKRIFTER OCH DEN NEDÅTRIKTADE LUTNING HOS DEN FRÄMRE DIMLYKTANS LJUS-/MÖRKERGRÄNS SOM AVSES I PUNKT 6.3.6.1.2 I DESSA FÖRESKRIFTER

Exempel 1

Tillverkaren får bestämma storleken på symbolen och tecknen.

Värdet av den angivna initiala inställningen

Standardsymbol för halvljusstrålkastare

Exempel 2

Tillverkaren får bestämma storleken på symbolen och tecknen.

Värde för den nedåtriktade lutningen

Standardsymbol för främre dimlykta

---

BILAGA 8

MANÖVERDON FÖR DE ANORDNINGAR FÖR STRÅLKASTARINSTÄLLNING SOM AVSES I PUNKT 6.2.6.2.2 I DESSA FÖRESKRIFTER

1.   SPECIFIKATIONER

1.1   Halvljusets nedåtriktade lutning ska alltid åstadkommas på något av följande sätt:

| a) | Genom att ett manöverdon förs nedåt eller till vänster. |
| --- | --- |

a)

Genom att ett manöverdon förs nedåt eller till vänster.

| b) | Genom att ett manöverdon vrids moturs. |
| --- | --- |

b)

Genom att ett manöverdon vrids moturs.

| c) | Genom intryckning av en knapp (dragreglage). |
| --- | --- |

c)

Genom intryckning av en knapp (dragreglage).

Om flera knappar används för ljusstrålens inställning ska den knapp som ger den största nedåtriktade lutningen installeras till vänster om eller under knappen (knapparna) för andra halvljuslägen.

Ett vridreglage som installeras nedsänkt eller där endast kanten är synlig ska fungera som manöverdon av typerna a eller c.

1.1.1   Detta manöverdon ska vara försett med symboler som klart anger de rörelser som motsvarar halvljusets ned- och uppåtriktade lutning.

1.2   0-läget motsvarar den initiala lutningen enligt punkt 6.2.6.1.1 i dessa föreskrifter.

1.3   Det 0-läge som enligt punkt 6.2.6.2.2 i dessa föreskrifter ska vara ett stoppläge måste inte ligga vid slutet av skalan.

1.4   De märkningar som används på manöverdonet ska förklaras i fordonets instruktionsbok.

1.5   Endast följande symboler får användas för att identifiera manöverdonen:

och

eller en kombination av

Symboler som använder fem linjer i stället för fyra får också användas

Exempel 1

Exempel 2

Exempel 3

---

BILAGA 9

KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

1.   PROVNINGAR

1.1   Lyktornas placering

Placeringen av de lyktor som definieras i punkt 2.7 i dessa föreskrifter i sidled, höjdled och längdled ska kontrolleras i enlighet med de allmänna krav som fastställs i punkterna 2.8–2.10, 2.14 och 5.4 i dessa föreskrifter.

De värden som uppmäts för avstånd ska vara sådana att de särskilda specifikationer som gäller för varje lykta uppfylls.

1.2   Lyktornas synlighet

1.2.1   Vinklarna för geometrisk synlighet ska kontrolleras i enlighet med punkt 2.13 i dessa föreskrifter.

De värden som uppmäts för vinklarna ska vara sådana att de särskilda specifikationer som gäller för varje lykta uppfylls, förutom att gränsvärdena för vinklarna tillåts variera med den variation av ± 3° som medges i punkt 5.3 för montering av ljussignalanordningarna.

1.2.2   Synligheten för rött ljus framåt och vitt ljus bakåt ska kontrolleras i enlighet med punkt 5.10 i dessa föreskrifter.

1.3   Inställning framåt för halvljusstrålkastare och främre dimlyktor av klass F3

1.3.1   Initial nedåtriktad lutning

Den initiala nedåtriktade lutningen av ljus-/mörkergränsen för halvljusstrålkastare och främre dimlyktor av klass F3 ska vara inställd enligt den påtryckta figur som krävs och visas i bilaga 7.

Som ett alternativ ska tillverkaren ange den initiala lutningen på en figur som avviker från den påtryckta figuren där den kan visas vara representativ för den godkända typen när denna provas i enlighet med de förfaranden som ingår i bilaga 6, särskilt punkt 4.1.

1.3.2   Lutningens variation med last

Variationen av halvljusets nedåtriktade lutning som en funktion av de belastningsförhållanden som anges i detta avsnitt ska hållas inom

| | 0,2–2,8 % för strålkastare med monteringshöjd h < 0,8, |
| --- | --- |

0,2–2,8 % för strålkastare med monteringshöjd h < 0,8,

| | 0,2–2,8 % för strålkastare med monteringshöjd 0,8 ≤ h ≤ 1,0, eller |
| --- | --- |

0,2–2,8 % för strålkastare med monteringshöjd 0,8 ≤ h ≤ 1,0, eller

| | 0,7–3,3 % (beroende på vilket inställningsområde som valts av tillverkaren vid godkännandet), |
| --- | --- |

0,7–3,3 % (beroende på vilket inställningsområde som valts av tillverkaren vid godkännandet),

| | 0,7–3,3 % för strålkastare med monteringshöjd 1,0 < h ≤ 1,2 m, |
| --- | --- |

0,7–3,3 % för strålkastare med monteringshöjd 1,0 < h ≤ 1,2 m,

| | 1,2–3,8 % för strålkastare med monteringshöjd h > 1,2 m. |
| --- | --- |

1,2–3,8 % för strålkastare med monteringshöjd h > 1,2 m.

I fråga om främre dimlyktor av klass F3 med ljuskälla (ljuskällor) med ett totalt objektivt ljusflöde på mer än 2 000 lumen, ska variationen av den nedåtriktade lutningen som en funktion av de belastningsförhållanden som anges i detta avsnitt hållas inom

| | 0,7–3,3 % för främre dimlyktor med monteringshöjd h ≤ 0,8 m |
| --- | --- |

0,7–3,3 % för främre dimlyktor med monteringshöjd h ≤ 0,8 m

| | 1,2–3,8 % för främre dimlyktor med monteringshöjd h > 0,8 m |
| --- | --- |

1,2–3,8 % för främre dimlyktor med monteringshöjd h > 0,8 m

De belastningsförhållanden som ska användas ska som anges i bilaga 5 till dessa föreskrifter vara följande för varje system som ställs in därefter.

1.3.2.1   Fordon av kategori M1:

| | punkt 2.1.1.1 |
| --- | --- |

punkt 2.1.1.1

| | punkt 2.1.1.6 med beaktande av |
| --- | --- |

punkt 2.1.1.6 med beaktande av

| | punkt 2.1.2 |
| --- | --- |

punkt 2.1.2

1.3.2.2   Fordon av kategorierna M2 och M3:

| | punkt 2.2.1 |
| --- | --- |

punkt 2.2.1

| | punkt 2.2.2 |
| --- | --- |

punkt 2.2.2

1.3.2.3   Fordon av kategori N med lastplan:

| | punkt 2.3.1.1 |
| --- | --- |

punkt 2.3.1.1

| | punkt 2.3.1.2 |
| --- | --- |

punkt 2.3.1.2

1.3.2.4   Fordon av kategori N utan lastplan:

1.3.2.4.1   Dragfordon för påhängsvagnar:

| | punkt 2.4.1.1 |
| --- | --- |

punkt 2.4.1.1

| | punkt 2.4.1.2 |
| --- | --- |

punkt 2.4.1.2

1.3.2.4.2   Dragfordon för släpfordon:

| | punkt 2.4.2.1 |
| --- | --- |

punkt 2.4.2.1

| | punkt 2.4.2.2 |
| --- | --- |

punkt 2.4.2.2

1.4   Elektriska anslutningar och indikatorer

De elektriska anslutningarna ska kontrolleras genom att varje lykta, som tillförs ström genom fordonets elektriska system, tänds.

Lyktorna och indikatorerna ska fungera i enlighet med de bestämmelser som fastställs i punkterna 5.11–5.14 i dessa föreskrifter och med de särskilda specifikationer som gäller varje lykta.

1.5   Ljusstyrkor

1.5.1   Helljusstrålkastare

Helljusstrålkastarnas högsta samlade styrka ska kontrolleras genom det förfarande som beskrivs i punkt 6.1.9.2 i dessa föreskrifter. Det erhållna värdet ska vara sådant att kravet i punkt 6.1.9.1 i dessa föreskrifter uppfylls.

1.6   Lyktornas förekomst, antal, färg, arrangemang och, i förekommande fall, kategori ska kontrolleras genom okulärbesiktning av lyktorna och deras märkningar.

Dessa ska vara sådana att de krav som fastställs i punkterna 5.15 och 5.16 såväl som de särskilda specifikationer som gäller varje lykta uppfylls.

---

BILAGA 10

(RESERVERAD)

---

BILAGA 11

REFLEXMÄRKNINGARNAS SYNLIGHET BAKÅT, FRAMÅT OCH I SIDLED FRÅN FORDONET

(se punkt 6.21.5 i dessa föreskrifter)

Figur 1a

Bakåt

Image 129

Observationsplan

25 m

Figur 1b

Figur 1b

Framåt (endast släpfordon)

Framåt (endast släpfordon)

Image 130

25 m

Observationsplan

Figur 2

Figur 2

I sidled

I sidled

Image 131

Observationsplan

25 m

---

BILAGA 12

PROVNINGSKÖRNING

1.   Anvisningar för provningskörning avseende automatiskt manöverdon för helljusstrålkastare

1.1   Provningskörningen ska genomföras i klar luft (1) och med rena strålkastare.

1.2   Provningsbanan ska omfatta avsnitt med trafikförhållanden enligt tabell 1, i hastigheter som motsvarar den berörda vägtypen.

Tabell 1

| Provning
  Avsnitt | Trafikförhållanden | Vägtyp |
| --- | --- | --- |
| Tätorter | Flerfilig väg, t.ex. motorväg | Landsväg |
| Hastighet | 50 ± 10 km/tim | 100 ± 20 km/tim | 80 ± 20 km/tim |
| Genomsnittlig andel av provningsbanans fulla längd | 10 % | 20 % | 70 % |
| A | Enstaka mötande fordon eller enstaka framförvarande fordon i en sådan frekvens att helljuset kommer att tändas och släckas | | X | X |
| B | Kombination av mötande och framförvarande trafiksituationer i en sådan frekvens att helljuset kommer att tändas och släckas | | X | X |
| C | Aktiva och passiva omkörningsmanövrar i en sådan frekvens att helljuset kommer att tändas och släckas | | X | X |
| D | Mötande cykel, enligt beskrivningen i punkt 6.1.9.3.1.2 | | | X |
| E | Kombination av mötande och framförvarande trafiksituationer | X | | |

Provning

Avsnitt

Trafikförhållanden

Vägtyp

Tätorter

Flerfilig väg, t.ex. motorväg

Landsväg

Hastighet

50 ± 10 km/tim

100 ± 20 km/tim

80 ± 20 km/tim

Genomsnittlig andel av provningsbanans fulla längd

10 %

20 %

70 %

A

Enstaka mötande fordon eller enstaka framförvarande fordon i en sådan frekvens att helljuset kommer att tändas och släckas

X

X

B

Kombination av mötande och framförvarande trafiksituationer i en sådan frekvens att helljuset kommer att tändas och släckas

X

X

C

Aktiva och passiva omkörningsmanövrar i en sådan frekvens att helljuset kommer att tändas och släckas

X

X

D

Mötande cykel, enligt beskrivningen i punkt 6.1.9.3.1.2

X

E

Kombination av mötande och framförvarande trafiksituationer

X

1.3   Tätorter ska omfatta både vägar med och utan belysning.

1.4   Landsvägar ska omfatta avsnitt med två körfält och avsnitt med fyra eller flera körfält och ska innehålla korsningar, uppförs- och/eller nerförsbackar, sluttningar och kurviga vägar.

1.5   Flerfiliga vägar (t.ex. motorvägar) och landsvägar ska omfatta avsnitt med raka och horisontella sträckor på mer än 600 m. Dessutom ska de innehålla avsnitt med vänster- och högerkurvor.

1.6   Situationer med mycket trafik ska beaktas.

2.   Anvisningar för provningskörning avseende adaptiva helljusstrålkastare

2.1   Provningskörningen ska genomföras i klar luft (1) och med rena strålkastare.

2.2   Provningsbanan ska omfatta avsnitt med trafikförhållanden enligt tabell 2, i hastigheter som motsvarar den berörda vägtypen.

Tabell 2

| Provning
  Avsnitt | Trafikförhållanden | Vägtyp |
| --- | --- | --- |
| Tätorter | Flerfilig väg, t.ex. motorväg | Landsväg |
| Hastighet | 50 ± 10 km/tim | 100 ± 20 km/tim | 80 ± 20 km/tim |
| Genomsnittlig andel av provningsbanans fulla längd | 10 % | 20 % | 70 % |
| A | Enstaka mötande fordon eller enstaka framförvarande fordon i en sådan frekvens att det adaptiva helljuset kommer att reagera och anpassningen demonstreras. | | X | X |
| B | Kombination av mötande och framförvarande trafiksituationer i en sådan frekvens att det adaptiva helljuset kommer att reagera och anpassningen demonstreras. | | X | X |
| C | Aktiva och passiva omkörningsmanövrar i en sådan frekvens att det adaptiva helljuset kommer att reagera och anpassningen demonstreras. | | X | X |
| D | Mötande cykel, enligt beskrivningen i punkt 6.22.9.3.1.2 | | | X |
| E | Kombination av mötande och framförvarande trafiksituationer | X | | |

Provning

Avsnitt

Trafikförhållanden

Vägtyp

Tätorter

Flerfilig väg, t.ex. motorväg

Landsväg

Hastighet

50 ± 10 km/tim

100 ± 20 km/tim

80 ± 20 km/tim

Genomsnittlig andel av provningsbanans fulla längd

10 %

20 %

70 %

A

Enstaka mötande fordon eller enstaka framförvarande fordon i en sådan frekvens att det adaptiva helljuset kommer att reagera och anpassningen demonstreras.

X

X

B

Kombination av mötande och framförvarande trafiksituationer i en sådan frekvens att det adaptiva helljuset kommer att reagera och anpassningen demonstreras.

X

X

C

Aktiva och passiva omkörningsmanövrar i en sådan frekvens att det adaptiva helljuset kommer att reagera och anpassningen demonstreras.

X

X

D

Mötande cykel, enligt beskrivningen i punkt 6.22.9.3.1.2

X

E

Kombination av mötande och framförvarande trafiksituationer

X

2.3   Tätorter ska omfatta både vägar med och utan belysning.

2.4   Landsvägar ska omfatta avsnitt med två körfält och avsnitt med fyra eller flera körfält och ska innehålla korsningar, uppförs- och/eller nerförsbackar, sluttningar och kurviga vägar.

2.5   Flerfiliga vägar (t.ex. motorvägar) och landsvägar ska omfatta avsnitt med raka och horisontella sträckor på mer än 600 m. Dessutom ska de innehålla avsnitt med vänster- och högerkurvor.

2.6   Situationer med mycket trafik ska beaktas.

2.7   För avsnitten A och B i tabellen ovan ska de ingenjörer som utför provningarna utvärdera och registrera om anpassningens prestanda är acceptabel i förhållande till mötande och framförvarande trafikanter. Detta betyder att provningsingenjörerna ska sitta i det fordon som provas och dessutom sitta i de mötande och framförvarande fordonen.

---

(1)  God sikt (meteorologiskt synfält > 2 000 m, definition enligt WMO, Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation, sjätte utgåvan, ISBN: 92-63-16008-2, ss 1. 9. 1/1. 9. 11, Genève 1996).

---

BILAGA 13

AUTOMATISK OMKOPPLING AV HALVLJUSSTRÅLKASTARE

Automatisk omkoppling av halvljusstrålkastare
   (1)

| Omgivande ljusförhållanden utanför fordonet (2) | Halvljus | Responstid |
| --- | --- | --- |
| Mindre än 1 000 lux | TÄNT | Högst 2 sekunder |
| Mellan 1 000 och 7 000 lux | Bestäms av tillverkaren | Bestäms av tillverkaren |
| Mer än 7 000 lux | SLÄCKT | Mer än 5 sekunder, men högst 300 sekunder |

Omgivande ljusförhållanden utanför fordonet (2)

Halvljus

Responstid

Mindre än 1 000 lux

TÄNT

Högst 2 sekunder

Mellan 1 000 och 7 000 lux

Bestäms av tillverkaren

Bestäms av tillverkaren

Mer än 7 000 lux

SLÄCKT

Mer än 5 sekunder, men högst 300 sekunder

---

(1)  Sökanden ska visa att dessa villkor är uppfyllda genom simulering eller annan typ av verifiering som godtas av typgodkännandemyndigheten.

(2)  Ljuset ska mätas på en horisontell yta med en cosinuskorrigerad givare monterad på samma höjd som monteringspositionen för givaren på fordonet. Tillverkaren får visa detta genom tillräcklig dokumentation eller på något annat sätt som godtas av typgodkännandemyndigheten.

---

BILAGA 14

OBSERVATIONSOMRÅDE FÖR DEN SYNLIGA YTAN AV MANÖVRERINGSLYKTOR OCH OMGIVNINGSBELYSNING

Observationszoner

Denna ritning visar zonen på ena sidan av fordonet, de övriga zonerna finns framför, bakom och på den andra sidan av fordonet.

Image 132

Zonernas gränser

Image 133

---

BILAGA 15

GONIO(FOTO)METERSYSTEM SOM ANVÄNDS FÖR FOTOMETRISKA MÄTNINGAR ENLIGT DEFINITIONEN I PUNKT 2.34 I DESSA FÖRESKRIFTER

Image 134

Fotometer

---