# Euroopan unionin C 190E/2008

| | ISSN 1725-2490 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 190E |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 51. vuosikerta29. heinäkuu 2008 |

ISSN 1725-2490

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 190E

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

51. vuosikerta29. heinäkuu 2008

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | III   Valmistelevat säädökset |
| | NEUVOSTO |
| 2008/C 190E/01 | Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 18/2008 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (uudelleen laadittu) (
  1
  ) | 1 |
| 2008/C 190E/02 | Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 19/2008 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi merten matkustajaliikenteen harjoittajan vastuusta onnettomuustapauksessa (
  1
  ) | 17 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

III   Valmistelevat säädökset

NEUVOSTO

2008/C 190E/01

Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 18/2008 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (uudelleen laadittu) (
  1
  )

1

1

2008/C 190E/02

Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 19/2008 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi merten matkustajaliikenteen harjoittajan vastuusta onnettomuustapauksessa (
  1
  )

1

17

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

III Valmistelevat säädökset

NEUVOSTO

| 29.7.2008 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | CE 190/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2008

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

CE 190/1

---

Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 vahvistama

YHTEINEN KANTA (EY) N:o 18/2008,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../... antamiseksi alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (uudelleen laadittu)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2008/C 190 E/01)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22 päivänä marraskuuta 1994 annettua neuvoston direktiiviä 94/57/EY (4) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Uusien muutosten takia ja selkeyden vuoksi mainittu direktiivi olisi uudelleenlaadittava. Nyt kun mainittua direktiiviä muutetaan vielä uudelleen, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. |
| --- | --- |

(1)

Alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22 päivänä marraskuuta 1994 annettua neuvoston direktiiviä 94/57/EY (4) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Uusien muutosten takia ja selkeyden vuoksi mainittu direktiivi olisi uudelleenlaadittava. Nyt kun mainittua direktiiviä muutetaan vielä uudelleen, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.

| (2) | Ottaen huomioon direktiivin 94/57/EY säännösten luonteen, sen säännösten uudelleen laatiminen kahtena eri yhteisön säädöksenä, eli direktiivinä ja asetuksena, olisi tarkoituksenmukaista |
| --- | --- |

(2)

Ottaen huomioon direktiivin 94/57/EY säännösten luonteen, sen säännösten uudelleen laatiminen kahtena eri yhteisön säädöksenä, eli direktiivinä ja asetuksena, olisi tarkoituksenmukaista

| (3) | Tämä asetus on ymmärrettävä ja sitä on tulkittava yhteisön kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti, 10 päivänä joulukuuta 1982 tehty Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus mukaan luettuna. |
| --- | --- |

(3)

Tämä asetus on ymmärrettävä ja sitä on tulkittava yhteisön kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti, 10 päivänä joulukuuta 1982 tehty Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus mukaan luettuna.

| (4) | Alusten tarkastus- ja katsastuslaitosten olisi voitava tarjota palvelujaan koko yhteisön alueella ja kilpailla keskenään tarjoten samantasoisen turvallisuuden ja ympäristön suojelun. Niiden toiminnalle olisi siksi vahvistettava yhdenmukaisesti ammatilliset vaatimukset, joita sovelletaan koko yhteisön alueella. |
| --- | --- |

(4)

Alusten tarkastus- ja katsastuslaitosten olisi voitava tarjota palvelujaan koko yhteisön alueella ja kilpailla keskenään tarjoten samantasoisen turvallisuuden ja ympäristön suojelun. Niiden toiminnalle olisi siksi vahvistettava yhdenmukaisesti ammatilliset vaatimukset, joita sovelletaan koko yhteisön alueella.

| (5) | Tähän tavoitteeseen olisi pyrittävä Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) työn kanssa asianmukaisesti yhteensopivien ja tarvittaessa niiden pohjalta laadittujen ja niitä täydentävien toimien avulla. Lisäksi jäsenvaltioiden ja komission olisi edistettävä hyväksyttyjä laitoksia koskevan kansainvälisen koodin kehittämistä IMO:ssa. |
| --- | --- |

(5)

Tähän tavoitteeseen olisi pyrittävä Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) työn kanssa asianmukaisesti yhteensopivien ja tarvittaessa niiden pohjalta laadittujen ja niitä täydentävien toimien avulla. Lisäksi jäsenvaltioiden ja komission olisi edistettävä hyväksyttyjä laitoksia koskevan kansainvälisen koodin kehittämistä IMO:ssa.

| (6) | Olisi vahvistettava laitosten hyväksymistä koskevat vähimmäisvaatimukset alusten turvallisuuden parantamiseksi ja niistä johtuvan pilaantumisen ehkäisemiseksi. Tämän vuoksi direktiivissä 94/57/EY säädettyjä vähimmäisvaatimuksia olisi tiukennettava. |
| --- | --- |

(6)

Olisi vahvistettava laitosten hyväksymistä koskevat vähimmäisvaatimukset alusten turvallisuuden parantamiseksi ja niistä johtuvan pilaantumisen ehkäisemiseksi. Tämän vuoksi direktiivissä 94/57/EY säädettyjä vähimmäisvaatimuksia olisi tiukennettava.

| (7) | Annettaessa alustava hyväksyntä laitoksille, jotka haluavat saada valtuudet toimia jäsenvaltioiden puolesta, tässä asetuksessa säädettyjen vähimmäisvaatimusten noudattamista voitaisiin arvioida tehokkaammin siten, että arvioinnista vastaa yhdenmukaisesti ja keskitetysti komissio yhdessä hyväksyntää pyytävän jäsenvaltion kanssa. |
| --- | --- |

(7)

Annettaessa alustava hyväksyntä laitoksille, jotka haluavat saada valtuudet toimia jäsenvaltioiden puolesta, tässä asetuksessa säädettyjen vähimmäisvaatimusten noudattamista voitaisiin arvioida tehokkaammin siten, että arvioinnista vastaa yhdenmukaisesti ja keskitetysti komissio yhdessä hyväksyntää pyytävän jäsenvaltion kanssa.

| (8) | Hyväksyntä olisi myönnettävä ainoastaan laitoksen laatu- ja turvallisuustason perusteella. Olisi varmistettava, että hyväksynnän laajuus vastaa aina kyseisen laitoksen todellista toimintakykyä. Hyväksynnässä olisi myös otettava huomioon hyväksyttyjen laitosten oikeudellisen aseman ja yritysrakenteen erot samalla kun varmistetaan tässä asetuksessa säädettyjen vähimmäisvaatimusten yhdenmukainen soveltaminen ja yhteisön valvonnan tehokkuus. Yritysrakenteesta riippumatta hyväksyttävän laitoksen olisi tarjottava palveluja maailmanlaajuisesti ja sen vastuun olisi oltava maailmanlaajuinen yhteisvastuu. |
| --- | --- |

(8)

Hyväksyntä olisi myönnettävä ainoastaan laitoksen laatu- ja turvallisuustason perusteella. Olisi varmistettava, että hyväksynnän laajuus vastaa aina kyseisen laitoksen todellista toimintakykyä. Hyväksynnässä olisi myös otettava huomioon hyväksyttyjen laitosten oikeudellisen aseman ja yritysrakenteen erot samalla kun varmistetaan tässä asetuksessa säädettyjen vähimmäisvaatimusten yhdenmukainen soveltaminen ja yhteisön valvonnan tehokkuus. Yritysrakenteesta riippumatta hyväksyttävän laitoksen olisi tarjottava palveluja maailmanlaajuisesti ja sen vastuun olisi oltava maailmanlaajuinen yhteisvastuu.

| (9) | Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (5) mukaisesti. |
| --- | --- |

(9)

Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (5) mukaisesti.

| (10) | Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta muuttaa tätä asetusta kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin myöhemmin tehtävien muutosten sisällyttämiseksi siihen, päivittää liitteen I vaatimuksia ja hyväksyä vähimmäisvaatimukset, joilla mitataan sääntöjen ja menettelyjen tehokkuutta sekä hyväksyttyjen laitosten kykyä huolehtia luokittelemiensa alusten turvallisuudesta ja niistä mahdollisesti aiheutuvan pilaantumisen ehkäisemisestä. Koska kyseiset toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. |
| --- | --- |

(10)

Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta muuttaa tätä asetusta kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin myöhemmin tehtävien muutosten sisällyttämiseksi siihen, päivittää liitteen I vaatimuksia ja hyväksyä vähimmäisvaatimukset, joilla mitataan sääntöjen ja menettelyjen tehokkuutta sekä hyväksyttyjen laitosten kykyä huolehtia luokittelemiensa alusten turvallisuudesta ja niistä mahdollisesti aiheutuvan pilaantumisen ehkäisemisestä. Koska kyseiset toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

| (11) | Jos hyväksytty laitos ei täytä velvollisuuksiaan, on olennaisen tärkeää, että asiaan kyetään puuttumaan nopeasti ja tehokkaasti oikeasuhteisella tavalla. Ensisijaisena tavoitteena tulisi olla puutteiden korjaaminen, jotta turvallisuuteen tai ympäristöön mahdollisesti kohdistuva uhka voidaan poistaa varhaisessa vaiheessa. Komissiolle olisi siksi annettava tarvittavat valtuudet vaatia, että hyväksytty laitos toteuttaa tarvittavat ennaltaehkäisevät ja korjaavat toimet, ja määrätä sakkoja ja uhkasakkoja pakkokeinona. Näitä valtuuksia käyttäessään komission olisi meneteltävä perusoikeuksia kunnioittavalla tavalla ja varmistettava, että laitoksella on oikeus tulla kuulluksi. |
| --- | --- |

(11)

Jos hyväksytty laitos ei täytä velvollisuuksiaan, on olennaisen tärkeää, että asiaan kyetään puuttumaan nopeasti ja tehokkaasti oikeasuhteisella tavalla. Ensisijaisena tavoitteena tulisi olla puutteiden korjaaminen, jotta turvallisuuteen tai ympäristöön mahdollisesti kohdistuva uhka voidaan poistaa varhaisessa vaiheessa. Komissiolle olisi siksi annettava tarvittavat valtuudet vaatia, että hyväksytty laitos toteuttaa tarvittavat ennaltaehkäisevät ja korjaavat toimet, ja määrätä sakkoja ja uhkasakkoja pakkokeinona. Näitä valtuuksia käyttäessään komission olisi meneteltävä perusoikeuksia kunnioittavalla tavalla ja varmistettava, että laitoksella on oikeus tulla kuulluksi.

| (12) | Yhteisönlaajuisen lähestymistavan mukaisesti päätös sellaisen laitoksen hyväksynnän peruuttamisesta, joka ei täytä tässä asetuksessa säädettyjä velvoitteita, kun edellä mainitut toimenpiteet osoittautuvat tehottomiksi tai laitos muutoin aiheuttaa turvallisuudelle tai ympäristölle uhan, jota ei voida hyväksyä, on tehtävä yhteisön tasolla, ja siksi päätös on komission tehtävä komiteamenettelyä noudattaen. |
| --- | --- |

(12)

Yhteisönlaajuisen lähestymistavan mukaisesti päätös sellaisen laitoksen hyväksynnän peruuttamisesta, joka ei täytä tässä asetuksessa säädettyjä velvoitteita, kun edellä mainitut toimenpiteet osoittautuvat tehottomiksi tai laitos muutoin aiheuttaa turvallisuudelle tai ympäristölle uhan, jota ei voida hyväksyä, on tehtävä yhteisön tasolla, ja siksi päätös on komission tehtävä komiteamenettelyä noudattaen.

| (13) | Hyväksyttyjen laitosten jatkuva jälkiseuranta sen arvioimiseksi, noudattavatko ne tätä asetusta, voidaan suorittaa tehokkaammin, jos se tehdään yhdenmukaisesti ja keskitetysti. Siksi on aiheellista, että tästä tehtävästä vastaa yhteisön puolesta komissio yhdessä hyväksyntää pyytävän jäsenvaltion kanssa. |
| --- | --- |

(13)

Hyväksyttyjen laitosten jatkuva jälkiseuranta sen arvioimiseksi, noudattavatko ne tätä asetusta, voidaan suorittaa tehokkaammin, jos se tehdään yhdenmukaisesti ja keskitetysti. Siksi on aiheellista, että tästä tehtävästä vastaa yhteisön puolesta komissio yhdessä hyväksyntää pyytävän jäsenvaltion kanssa.

| (14) | Osana hyväksyttyjen laitosten toimien seurantaa on olennaista, että komission tarkastajilla on pääsy aluksiin ja aluksen asiakirjoihin sen lippuvaltiosta riippumatta sen arvioimiseksi, noudattavatko hyväksytyt laitokset tässä asetuksessa säädettyjä vähimmäisvaatimuksia kaikkien luokittelemiensa alusten osalta. |
| --- | --- |

(14)

Osana hyväksyttyjen laitosten toimien seurantaa on olennaista, että komission tarkastajilla on pääsy aluksiin ja aluksen asiakirjoihin sen lippuvaltiosta riippumatta sen arvioimiseksi, noudattavatko hyväksytyt laitokset tässä asetuksessa säädettyjä vähimmäisvaatimuksia kaikkien luokittelemiensa alusten osalta.

| (15) | Hyväksyttyjen laitosten valmiudet huomata nopeasti ja korjata säännöissään, menettelyissään ja sisäisessä valvonnassaan esiintyvät puutteet ovat olennaisen tärkeät niiden alusten turvallisuuden kannalta, joita laitokset tarkastavat ja joille ne antavat todistuksia. Näiden valmiuksien parantamiseksi olisi luotava kaupallisista tai poliittisista eduista riippumaton laadunarviointi- ja sertifiointijärjestelmä, joka ehdottaa yhteisiä toimia kaikkien hyväksyttyjen laitosten toiminnan jatkuvaksi parantamiseksi ja varmistaa tuloksellisen yhteistyön komission kanssa. |
| --- | --- |

(15)

Hyväksyttyjen laitosten valmiudet huomata nopeasti ja korjata säännöissään, menettelyissään ja sisäisessä valvonnassaan esiintyvät puutteet ovat olennaisen tärkeät niiden alusten turvallisuuden kannalta, joita laitokset tarkastavat ja joille ne antavat todistuksia. Näiden valmiuksien parantamiseksi olisi luotava kaupallisista tai poliittisista eduista riippumaton laadunarviointi- ja sertifiointijärjestelmä, joka ehdottaa yhteisiä toimia kaikkien hyväksyttyjen laitosten toiminnan jatkuvaksi parantamiseksi ja varmistaa tuloksellisen yhteistyön komission kanssa.

| (16) | Hyväksyttyjen laitosten säännöt ja menettelyt ovat avaintekijä turvallisuuden lisäämisessä ja onnettomuuksien ja pilaantumisen ehkäisemisessä. Hyväksytyt laitokset ovat käynnistäneet prosessin, jonka olisi johdettava niiden sääntöjen ja menettelyjen yhdenmukaistamiseen. Yhteisön lainsäädännöllä olisi kannustettava ja tuettava tätä prosessia, koska sillä olisi oltava myönteinen vaikutus meriturvallisuuteen sekä Euroopan laivanrakennusalan kilpailukykyyn. |
| --- | --- |

(16)

Hyväksyttyjen laitosten säännöt ja menettelyt ovat avaintekijä turvallisuuden lisäämisessä ja onnettomuuksien ja pilaantumisen ehkäisemisessä. Hyväksytyt laitokset ovat käynnistäneet prosessin, jonka olisi johdettava niiden sääntöjen ja menettelyjen yhdenmukaistamiseen. Yhteisön lainsäädännöllä olisi kannustettava ja tuettava tätä prosessia, koska sillä olisi oltava myönteinen vaikutus meriturvallisuuteen sekä Euroopan laivanrakennusalan kilpailukykyyn.

| (17) | Hyväksyttyjen laitosten sääntöjen yhdenmukaistaminen kauppa-alusten suunnittelun, rakentamisen ja säännöllisen katsastuksen osalta on jatkuva prosessi. Sen vuoksi velvollisuus käyttää omia sääntöjä tai osoittaa kykenevänsä antamaan omat säännöt olisi nähtävä osana yhdenmukaistamisprosessia, eikä se saisi muodostaa estettä hyväksyttyjen tai hyväksyntää mahdollisesti hakevien laitosten toiminnalle. |
| --- | --- |

(17)

Hyväksyttyjen laitosten sääntöjen yhdenmukaistaminen kauppa-alusten suunnittelun, rakentamisen ja säännöllisen katsastuksen osalta on jatkuva prosessi. Sen vuoksi velvollisuus käyttää omia sääntöjä tai osoittaa kykenevänsä antamaan omat säännöt olisi nähtävä osana yhdenmukaistamisprosessia, eikä se saisi muodostaa estettä hyväksyttyjen tai hyväksyntää mahdollisesti hakevien laitosten toiminnalle.

| (18) | Hyväksyttyjen laitosten olisi pidettävä tekniset standardinsa ajan tasalla ja sovellettava niitä johdonmukaisesti turvallisuussääntöjen yhdenmukaistamiseksi ja kansainvälisten sääntöjen yhtenäisen soveltamisen varmistamiseksi yhteisössä Jos hyväksyttyjen laitosten tekniset standardit ovat täysin tai lähes samanlaiset, olisi harkittava materiaaleja, varusteita ja osia koskevien todistusten vastavuoroista tunnustamista asianmukaisissa tapauksissa, ottaen vertailukohdaksi vaativimmat ja tiukimmat standardit. |
| --- | --- |

(18)

Hyväksyttyjen laitosten olisi pidettävä tekniset standardinsa ajan tasalla ja sovellettava niitä johdonmukaisesti turvallisuussääntöjen yhdenmukaistamiseksi ja kansainvälisten sääntöjen yhtenäisen soveltamisen varmistamiseksi yhteisössä Jos hyväksyttyjen laitosten tekniset standardit ovat täysin tai lähes samanlaiset, olisi harkittava materiaaleja, varusteita ja osia koskevien todistusten vastavuoroista tunnustamista asianmukaisissa tapauksissa, ottaen vertailukohdaksi vaativimmat ja tiukimmat standardit.

| (19) | Kunkin hyväksytyn laitoksen olisi periaatteessa oltava yksin ja yksinomaisesti vastuussa osista, joille se on antanut todistuksen, mutta hyväksyttyjen laitosten ja valmistajien korvausvastuu perustuu sovittuihin ehtoihin tai tapauksen mukaan kussakin yksittäistapauksessa sovellettavaan lainsäädäntöön. |
| --- | --- |

(19)

Kunkin hyväksytyn laitoksen olisi periaatteessa oltava yksin ja yksinomaisesti vastuussa osista, joille se on antanut todistuksen, mutta hyväksyttyjen laitosten ja valmistajien korvausvastuu perustuu sovittuihin ehtoihin tai tapauksen mukaan kussakin yksittäistapauksessa sovellettavaan lainsäädäntöön.

| (20) | Koska avoimuus ja tietojenvaihto asianomaisten osapuolten välillä sekä yleisön oikeus saada tietoja ovat keskeisiä keinoja merionnettomuuksien ehkäisyssä, hyväksyttyjen laitosten olisi toimitettava kaikki niiden luokittelemien alusten kuntoa koskevat asiaankuuluvat lakisääteiset tiedot satamavaltion valvontaviranomaisille ja saatettava ne yleisön saataville. |
| --- | --- |

(20)

Koska avoimuus ja tietojenvaihto asianomaisten osapuolten välillä sekä yleisön oikeus saada tietoja ovat keskeisiä keinoja merionnettomuuksien ehkäisyssä, hyväksyttyjen laitosten olisi toimitettava kaikki niiden luokittelemien alusten kuntoa koskevat asiaankuuluvat lakisääteiset tiedot satamavaltion valvontaviranomaisille ja saatettava ne yleisön saataville.

| (21) | Jotta estetään aluksia vaihtamasta luokkaa tarpeellisten korjausten välttämiseksi, hyväksyttyjen laitosten olisi vaihdettava keskenään kaikki asiaankuuluvat tiedot, jotka koskevat luokkaa vaihtavien alusten kuntoa, sekä oltava tarvittaessa yhteydessä lippuvaltioon. |
| --- | --- |

(21)

Jotta estetään aluksia vaihtamasta luokkaa tarpeellisten korjausten välttämiseksi, hyväksyttyjen laitosten olisi vaihdettava keskenään kaikki asiaankuuluvat tiedot, jotka koskevat luokkaa vaihtavien alusten kuntoa, sekä oltava tarvittaessa yhteydessä lippuvaltioon.

| (22) | Telakoiden, varustetoimittajien ja alusten omistajien teollis- ja tekijänoikeuksien suojaaminen ei saisi estää normaaleja liiketoimia eikä sopimukseen perustuvia palveluja kyseisten osapuolten välillä. |
| --- | --- |

(22)

Telakoiden, varustetoimittajien ja alusten omistajien teollis- ja tekijänoikeuksien suojaaminen ei saisi estää normaaleja liiketoimia eikä sopimukseen perustuvia palveluja kyseisten osapuolten välillä.

| (23) | Asetuksella (EY) N:o 1406/2002 (6) perustetun Euroopan meriturvallisuusviraston olisi annettava tarvittavaa tukea tämän asetuksen täytäntöönpanon varmistamiseksi. |
| --- | --- |

(23)

Asetuksella (EY) N:o 1406/2002 (6) perustetun Euroopan meriturvallisuusviraston olisi annettava tarvittavaa tukea tämän asetuksen täytäntöönpanon varmistamiseksi.

| (24) | Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on niiden toimenpiteiden vahvistaminen, joita alusten tarkastuksesta ja katsastuksesta sekä niiden todistuskirjojen antamisesta vastaavien yhteisössä toimivien laitosten on noudatettava, vaan se voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. |
| --- | --- |

(24)

Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on niiden toimenpiteiden vahvistaminen, joita alusten tarkastuksesta ja katsastuksesta sekä niiden todistuskirjojen antamisesta vastaavien yhteisössä toimivien laitosten on noudatettava, vaan se voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

| (25) | Toimenpiteistä, joita jäsenvaltioiden on noudatettava suhteessaan laivojen tarkastus- ja katsastuslaitoksiin, säädetään alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista ... päivänä ... kuuta ... annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä .../.../EY (7), |
| --- | --- |

(25)

Toimenpiteistä, joita jäsenvaltioiden on noudatettava suhteessaan laivojen tarkastus- ja katsastuslaitoksiin, säädetään alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista ... päivänä ... kuuta ... annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä .../.../EY (7),

OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Tässä asetuksessa vahvistetaan toimenpiteet, joita alusten tarkastuksesta ja katsastuksesta sekä niiden todistuskirjojen antamisesta vastaavien laitosten on noudatettava merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevien kansainvälisten yleissopimusten noudattamiseksi, edistäen samalla palvelujen tarjonnan vapauden tavoitetta. Tähän kuuluu myös kansainvälisten yleissopimusten soveltamisalaan kuuluvien alusten runkoa, koneistoa, sähkölaitteita ja hallintalaitteita koskevien turvallisuusmääräysten laatiminen ja täytäntöönpano.

2 artikla

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

| a) | ’aluksella’ | kansainvälisten yleissopimusten soveltamisalaan kuuluvaa alusta; |
| --- | --- | --- |
| b) | ’kansainvälisillä yleissopimuksilla’ | 1 päivänä marraskuuta 1974 tehtyä kansainvälistä yleis-sopimusta ihmishengen turvallisuudesta merellä (SOLAS 74), lukuun ottamatta sen liitteessä olevaa XI-2 lukua, 5 päivänä huhtikuuta 1966 tehtyä kansainvälistä lastiviivasopimusta sekä 2 päivänä marraskuuta 1973 tehtyä kansainvälistä yleis-sopimusta alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä (MARPOL) ja sen vuoden 1978 pöytäkirjaa, sekä kulloinkin voimassa olevia näiden yleissopimusten pöytäkirjoja ja muutoksia sekä asiaan liittyviä, kaikkia jäsen-valtioita sitovia sääntöjä; |
| c) | ’laitoksella’ | oikeushenkilöä, sen tytäryrityksiä ja kaikkia muita sen määräysvallassa olevia yhteisöjä, jotka joko yhdessä tai erikseen suorittavat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia tehtäviä; |
| d) | ’määräysvallalla’ | edellä e alakohdassa oikeudellisia tai tosiasiallisia oikeuksia, sopimuksia tai muita keinoja, jotka joko erikseen tai yhdessä antavat mahdollisuuden käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa oikeushenkilöön nähden tai mahdollistavat sen, että kyseinen oikeushenkilö suorittaa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia tehtäviä; |
| e) | ’hyväksytyllä laitoksella’ | tämän asetuksen mukaisesti hyväksyttyä laitosta; |
| f) | ’valtuuttamisella’ | tekoa, jolla jäsenvaltio antaa valtuudet tai siirtää toimivallan hyväksytylle laitokselle; |
| g) | ’lakisääteisellä todistuskirjalla’ | kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti lippuvaltion antamaa tai sen puolesta annettua todistuskirjaa; |
| h) | ’säännöillä ja menettelyillä’ | alusten suunnittelua, rakentamista, varusteita, huoltoa ja katsastamista koskevia hyväksytyn laitoksen vaatimuksia; |
| i) | ’luokitustodistuksella’ | hyväksytyn laitoksen antamaa asiakirjaa, jossa todistetaan aluksen soveltuvuus erityiseen tarkoitukseen tai käyttöön kyseisen hyväksytyn laitoksen vahvistamien ja julkistamien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti; |
| j) | ’sijaintipaikalla’ | paikkaa, jossa laitoksen sääntömääräinen kotipaikka, keskushallinto tai pääasiallinen liike toimipaikka sijaitsee. |

a)

’aluksella’

kansainvälisten yleissopimusten soveltamisalaan kuuluvaa alusta;

b)

’kansainvälisillä yleissopimuksilla’

1 päivänä marraskuuta 1974 tehtyä kansainvälistä yleis-sopimusta ihmishengen turvallisuudesta merellä (SOLAS 74), lukuun ottamatta sen liitteessä olevaa XI-2 lukua, 5 päivänä huhtikuuta 1966 tehtyä kansainvälistä lastiviivasopimusta sekä 2 päivänä marraskuuta 1973 tehtyä kansainvälistä yleis-sopimusta alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä (MARPOL) ja sen vuoden 1978 pöytäkirjaa, sekä kulloinkin voimassa olevia näiden yleissopimusten pöytäkirjoja ja muutoksia sekä asiaan liittyviä, kaikkia jäsen-valtioita sitovia sääntöjä;

c)

’laitoksella’

oikeushenkilöä, sen tytäryrityksiä ja kaikkia muita sen määräysvallassa olevia yhteisöjä, jotka joko yhdessä tai erikseen suorittavat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia tehtäviä;

d)

’määräysvallalla’

edellä e alakohdassa oikeudellisia tai tosiasiallisia oikeuksia, sopimuksia tai muita keinoja, jotka joko erikseen tai yhdessä antavat mahdollisuuden käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa oikeushenkilöön nähden tai mahdollistavat sen, että kyseinen oikeushenkilö suorittaa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia tehtäviä;

e)

’hyväksytyllä laitoksella’

tämän asetuksen mukaisesti hyväksyttyä laitosta;

f)

’valtuuttamisella’

tekoa, jolla jäsenvaltio antaa valtuudet tai siirtää toimivallan hyväksytylle laitokselle;

g)

’lakisääteisellä todistuskirjalla’

kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti lippuvaltion antamaa tai sen puolesta annettua todistuskirjaa;

h)

’säännöillä ja menettelyillä’

alusten suunnittelua, rakentamista, varusteita, huoltoa ja katsastamista koskevia hyväksytyn laitoksen vaatimuksia;

i)

’luokitustodistuksella’

hyväksytyn laitoksen antamaa asiakirjaa, jossa todistetaan aluksen soveltuvuus erityiseen tarkoitukseen tai käyttöön kyseisen hyväksytyn laitoksen vahvistamien ja julkistamien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti;

j)

’sijaintipaikalla’

paikkaa, jossa laitoksen sääntömääräinen kotipaikka, keskushallinto tai pääasiallinen liike toimipaikka sijaitsee.

3 artikla

1.   Jäsenvaltioiden, jotka haluavat myöntää valtuutuksen laitokselle, jolla ei vielä ole hyväksyntää, on esitettävä komissiolle hyväksyntää koskeva pyyntö täydellisine tietoineen ja näyttöineen siitä, että laitos täyttää liitteessä säädetyt vähimmäisvaatimukset, sekä tietoineen siitä, että laitosta vaaditaan noudattamaan ja se sitoutuu noudattamaan 8 artiklan 4 kohdan ja 9, 10 ja 11 artiklan säännöksiä.

2.   Komissio tekee yhdessä pyynnön esittävän jäsenvaltion kanssa arvion laitoksista, joita koskevan hyväksymispyynnön se on vastaanottanut, tarkistaakseen, että laitokset täyttävät 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset ja sitoutuvat noudattamaan niitä.

3.   Komissio kieltäytyy 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun sääntelymenettelyn mukaisesti antamasta hyväksyntää laitoksille, jotka eivät täytä tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia tai joiden toiminnan laadun katsotaan 14 artiklan mukaisesti vahvistettujen vaatimusten perusteella aiheuttavan turvallisuudelle tai ympäristölle uhan, jota ei voida hyväksyä.

4 artikla

1.   Komissio myöntää hyväksynnän 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen.

2.   Hyväksyntä myönnetään ainoastaan laitoksille, jotka täyttävät 3 artiklassa tarkoitetut vaatimukset.

3.   Hyväksyntä myönnetään asiaankuuluvalle oikeudelliselle yhteisölle, joka on kaikkien niiden oikeudellisten yhteisöjen emoyhteisö, jotka muodostavat hyväksytyn laitoksen. Hyväksyntä käsittää kaikki oikeudelliset yhteisöt, jotka myötävaikuttavat sen varmistamiseen, että kyseinen laitos tarjoaa palvelujaan maailmanlaajuisesti.

4.   Komissio voi 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen rajoittaa hyväksynnän tiettyjen alustyyppien, tietyn kokoisten alusten tai tiettyjen reittien tai näiden yhdistelmän osalta kyseisen laitoksen todetun toimintakyvyn ja asiantuntemuksen mukaisesti. Tällaisessa tapauksessa komissio perustelee hyväksynnän rajoittamisen ja ilmoittaa, millä edellytyksillä rajoitus poistetaan tai on laajennettavissa. Tätä rajoitusta voidaan tarkastella milloin tahansa uudestaan.

5.   Komissio laatii ja saattaa säännöllisesti ajan tasalle luettelon tämän artiklan mukaisesti hyväksytyistä laitoksista. Luettelo julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

5 artikla

Jos komissio katsoo, ettei hyväksytty laitos ole täyttänyt liitteessä I vahvistettuja vähimmäisvaatimuksia tai sille tämän asetuksen nojalla kuuluvia velvollisuuksia tai että hyväksytyn laitoksen valmiudet taata turvallisuus ja ehkäistä pilaantumista ovat heikentyneet merkittävästi tämän aiheuttamatta kuitenkaan turvallisuudelle tai ympäristölle sellaista uhkaa, jota ei voida hyväksyä, se vaatii kyseistä hyväksyttyä laitosta toteuttamaan asetetuissa määräajoissa tarvittavat ennaltaehkäisevät ja korjaavat toimet, joilla varmistetaan kyseisten vähimmäisvaatimusten ja velvollisuuksien täydellinen noudattaminen ja erityisesti poistetaan turvallisuuteen tai ympäristöön mahdollisesti kohdistuva uhka, tai muutoin puuttumaan toiminnan laadun heikkenemisen syihin.

Ennaltaehkäiseviin ja korjaaviin toimiin voi sisältyä väliaikaisia suojatoimenpiteitä, jos turvallisuuteen tai ympäristöön kohdistuva mahdollinen uhka on välitön.

Komission on kuitenkin tiedotettava etukäteen toimista, joihin se aikoo ryhtyä, kaikille niille jäsenvaltioille, jotka ovat myöntäneet kyseiselle hyväksytylle laitokselle valtuutuksen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimien välitöntä täytäntöönpanoa.

6 artikla

1.   Edellä 5 artiklan nojalla toteutettujen toimenpiteiden lisäksi komissio voi 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen määrätä sakkoja sellaiselle hyväksytylle laitokselle,

| a) | jonka vakava tai toistuva kyvyttömyys täyttää liitteessä I vahvistetut vähimmäisvaatimukset tai sille 8 artiklan 4 kohdan, 9, 10 ja 11 artiklan nojalla kuuluvat velvollisuudet tai jonka toiminnan laadun heikkeneminen on paljastanut vakavia puutteita sen rakenteissa, järjestelmissä, menettelyissä tai sisäisessä valvonnassa,
  tai |
| --- | --- |

a)

jonka vakava tai toistuva kyvyttömyys täyttää liitteessä I vahvistetut vähimmäisvaatimukset tai sille 8 artiklan 4 kohdan, 9, 10 ja 11 artiklan nojalla kuuluvat velvollisuudet tai jonka toiminnan laadun heikkeneminen on paljastanut vakavia puutteita sen rakenteissa, järjestelmissä, menettelyissä tai sisäisessä valvonnassa,

tai

| b) | joka on tarkoituksella antanut komissiolle virheellisiä, epätäydellisiä tai harhaanjohtavia tietoja 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehtävän arvioinnin yhteydessä tai muulla tavoin haitannut arviointia. |
| --- | --- |

b)

joka on tarkoituksella antanut komissiolle virheellisiä, epätäydellisiä tai harhaanjohtavia tietoja 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehtävän arvioinnin yhteydessä tai muulla tavoin haitannut arviointia.

2.   Jos hyväksytty laitos ei toteuta komission vaatimia ennaltaehkäiseviä ja korjaavia toimia tai aiheuttaa perusteetonta viivästystä, komissio voi määrätä kyseiselle laitokselle uhkasakkoja siihen saakka, kunnes vaaditut toimet on toteutettu täydellisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.

3.   Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen sakkojen ja uhkasakkojen on oltava varoittavia ja oikeassa suhteessa sekä tapauksen vakavuuteen että kyseessä olevan hyväksytyn laitoksen taloudelliseen asemaan, ja niissä on erityisesti otettava huomioon, missä määrin turvallisuus tai ympäristön suojelu on vaarantunut.

Niitä määrätään vasta sen jälkeen, kun kyseessä olevalle hyväksytylle laitokselle ja asianomaisille jäsenvaltioille on annettu mahdollisuus esittää huomautuksensa.

Määrättyjen sakkojen ja uhkasakkojen yhteenlaskettu määrä saa olla enintään 5 prosenttia hyväksytyn laitoksen kolmen edellisen tilikauden keskimääräisestä liikevaihdosta tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa toiminnoissa.

4.   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on rajoittamaton toimivalta tarkistaa päätökset, joilla komissio on määrännyt sakon tai uhkasakon. Se voi kumota, alentaa tai korottaa määrättyä sakkoa tai uhkasakkoa.

7 artikla

1.   Komissio peruu hyväksynnän laitoksilta,

| a) | joiden toistuva ja vakava kyvyttömyys täyttää liitteessä I vahvistetut vähimmäisvaatimukset tai niille tämän asetuksen nojalla kuuluvat velvollisuudet aiheuttaa turvallisuudelle tai ympäristölle uhan, jota ei voida hyväksyä; |
| --- | --- |

a)

joiden toistuva ja vakava kyvyttömyys täyttää liitteessä I vahvistetut vähimmäisvaatimukset tai niille tämän asetuksen nojalla kuuluvat velvollisuudet aiheuttaa turvallisuudelle tai ympäristölle uhan, jota ei voida hyväksyä;

| b) | joiden toistuva ja vakava kyvyttömyys niiden turvallisuuden edistämistä ja pilaantumisen ehkäisemistä koskevissa toimissa on sellainen, että se aiheuttaa turvallisuudelle tai ympäristölle uhan, jota ei voida hyväksyä; |
| --- | --- |

b)

joiden toistuva ja vakava kyvyttömyys niiden turvallisuuden edistämistä ja pilaantumisen ehkäisemistä koskevissa toimissa on sellainen, että se aiheuttaa turvallisuudelle tai ympäristölle uhan, jota ei voida hyväksyä;

| c) | jotka estävät komissiota suorittamasta arviointia tai haittaavat sitä toistuvasti; |
| --- | --- |

c)

jotka estävät komissiota suorittamasta arviointia tai haittaavat sitä toistuvasti;

| d) | jotka eivät maksa 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja sakkoja ja/tai uhkasakkoja; tai |
| --- | --- |

d)

jotka eivät maksa 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja sakkoja ja/tai uhkasakkoja; tai

| e) | jotka pyrkivät saamaan rahallista korvausta tai palautusta sakoista, joita niille on määrätty 6 artiklan mukaisesti. |
| --- | --- |

e)

jotka pyrkivät saamaan rahallista korvausta tai palautusta sakoista, joita niille on määrätty 6 artiklan mukaisesti.

2.   Edellä 1 kohdan a ja b alakohtaa sovellettaessa komissio tekee päätöksensä ottaen huomioon kaikki käytettävissä olevat tiedot, muun muassa seuraavat:

| a) | komission 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti suorittaman kyseessä olevan hyväksytyn laitoksen arvioinnin tulokset; |
| --- | --- |

a)

komission 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti suorittaman kyseessä olevan hyväksytyn laitoksen arvioinnin tulokset;

| b) | jäsenvaltioiden direktiivin .../.../EY 10 artiklan mukaisesti tekemät ilmoitukset; |
| --- | --- |

b)

jäsenvaltioiden direktiivin .../.../EY 10 artiklan mukaisesti tekemät ilmoitukset;

| c) | sellaisten onnettomuuksien analysoinnit, joissa on ollut mukana hyväksyttyjen laitosten luokittelemia aluksia; |
| --- | --- |

c)

sellaisten onnettomuuksien analysoinnit, joissa on ollut mukana hyväksyttyjen laitosten luokittelemia aluksia;

| d) | 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen puutteiden toistuminen; |
| --- | --- |

d)

6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen puutteiden toistuminen;

| e) | missä määrin puutteet vaikuttavat hyväksytyn laitoksen luokittelemaan aluskantaan; ja |
| --- | --- |

e)

missä määrin puutteet vaikuttavat hyväksytyn laitoksen luokittelemaan aluskantaan; ja

| f) | piittaamattomuus 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä. |
| --- | --- |

f)

piittaamattomuus 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä.

3.   Hyväksynnän peruuttamisesta päättää komissio joko omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion pyynnöstä 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen sen jälkeen, kun kyseessä olevalle hyväksytylle laitokselle on annettu mahdollisuus esittää huomautuksensa.

8 artikla

1.   Komissio arvioi kaikki hyväksytyt laitokset yhdessä sen jäsenvaltion kanssa, joka on esittänyt laitosta koskevan hyväksymispyynnön, säännöllisesti ja vähintään joka toinen vuosi tarkistaakseen, että ne täyttävät tähän asetukseen perustuvat velvoitteet ja liitteessä I säädetyt vähimmäisvaatimukset. Arvioinnin on rajoituttava hyväksyttyjen laitosten tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin toimiin.

2.   Valitessaan arvioitavia hyväksyttyjä laitoksia komissio kiinnittää erityistä huomiota hyväksytyn laitoksen toiminnan laatuun turvallisuuden ja pilaantumisen ehkäisemisen suhteen, onnettomuustilastoihin sekä jäsenvaltioiden direktiivin .../.../EY 10 artiklan mukaisesti tekemiin ilmoituksiin.

3.   Arviointiin voi sisältyä vierailuja hyväksytyn laitoksen aluetoimipaikoissa ja sekä käytössä että rakenteilla olevien alusten satunnaisia tarkastuksia hyväksytyn laitoksen toiminnan tason tarkastamiseksi. Tällöin komissio ilmoittaa asiasta tarvittaessa jäsenvaltiolle, jossa aluetoimipaikka sijaitsee. Komissio toimittaa jäsenvaltioille kertomuksen arvioinnin tuloksista.

4.   Kunkin hyväksytyn laitoksen on vuosittain saatettava 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean käytettäväksi laaduntarkkailuarviointinsa.

9 artikla

1.   Hyväksyttyjen laitosten on varmistettava komission pääsy 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa arvioinnissa tarvittaviin tietoihin. Tätä pääsyä ei voi rajoittaa vetoamalla mihinkään sopimuslausekkeeseen.

2.   Hyväksyttyjen laitosten on varmistettava alusten omistajien tai liikenteenharjoittajien kanssa tekemissään sopimuksissa, jotka koskevat lakisääteisten todistuskirjojen tai luokitustodistusten antamista alukselle, että todistuksia voidaan antaa ainoastaan sillä edellytyksellä, etteivät osapuolet vastusta komission tarkastajien pääsyä kyseiselle alukselle 8 artiklan 1 kohdassa säädetyssä tarkoituksessa.

10 artikla

1.   Hyväksyttyjen laitosten on määräajoin neuvoteltava keskenään sääntöjensä ja menettelyjensä ja niiden täytäntöönpanon vastaavuuden ylläpitämiseksi ja niiden yhdenmukaistamiseen pyrkimiseksi. Niiden on toimittava keskenään yhteistyössä saavuttaakseen yhdenmukaisen tulkinnan kansainvälisistä yleissopimuksista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta lippuvaltioiden toimivaltaa. Hyväksyttyjen laitosten on asianmukaisissa tapauksissa sovittava teknisistä ja menettelyyn liittyvistä ehdoista, joiden mukaisesti ne tunnustavat vastavuoroisesti materiaaleja, varusteita ja osia koskevat todistukset vastaavien vaatimusten mukaisesti, ottaen viitearvioiksi vaativimmat ja tiukimmat vaatimukset.

Jos keskinäisestä tunnustamisesta ei voida sopia vakavien turvallisuussyiden takia, hyväksyttyjen laitosten on selvästi ilmoitettava syyt siihen.

Jos hyväksytty laitos toteaa tarkastuksessa tai muulla tavoin, että materiaali, varuste tai osa ei vastaa siitä annettua todistusta, laitos voi kieltää kyseisen materiaalin, varusteen tai osan asentamisen alukseen. Hyväksytyn laitoksen on ilmoitettava asiasta välittömästi muille hyväksytyille laitoksille ja perusteltava kieltonsa.

Hyväksyttyjen laitosten on hyväksyttävä luokittelua varten sellaisten laivavarusteiden todistukset, joissa on laivavarusteista 20 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/98/EY (8) mukainen vaatimustenmukaisuusmerkki (”ruorimerkki”).

Niiden on määräajoin toimitettava komissiolle ja jäsenvaltioille kertomukset standardien ja materiaaleja, varusteita ja osia koskevien todistusten vastavuoroisen tunnustamisen alalla tapahtuneesta olennaisesta kehityksestä.

2.   Komissio esittää ... päivään ... kuuta ... (9) mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle riippumattomaan tutkimukseen perustuvan kertomuksen sääntöjen ja menettelyjen yhdenmukaistamisprosessissa saavutetusta tasosta ja materiaaleja, varusteita ja osia koskevien todistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta.

3.   Hyväksyttyjen laitosten on tehtävä yhteistyötä satamavaltion valvonnasta vastaavien viranomaisten kanssa, kun on kyse niiden luokkaan kuuluvasta aluksesta, erityisesti todettujen poikkeavuuksien tai muiden puutteiden korjaamisen helpottamiseksi.

4.   Hyväksyttyjen laitosten on toimitettava kaikille jäsenvaltioiden viranomaisille, jotka ovat antaneet direktiivin .../.../EY 3 artiklassa edellytettyjä valtuutuksia, ja komissiolle kaikki niiden luokiteltua aluskantaa, siirtoja, luokan muutoksia, luokituksen voimassaolon keskeyttämisiä tai luokituksen peruuttamisia koskevat asiaankuuluvat tiedot riippumatta siitä, minkä lipun alla alukset purjehtivat.

Siirtoja, luokan muutoksia, luokituksen voimassaolon keskeyttämisiä tai luokituksen peruuttamisia koskevat tiedot, mukaan lukien tiedot kaikista myöhässä olevista katsastuksista, noudattamatta jätetyistä suosituksista sekä luokitusehdoista, käyttöehdoista tai käyttörajoituksista, joita laitosten luokittelemille aluksille on asetettu — riippumatta siitä, minkä lipun alla alukset purjehtivat — on toimitettava sähköisesti myös jäsenvaltioiden direktiivin .../.../EY täytäntöönpanemiseksi käyttämään yhteiseen tarkastustietokantaan samaan aikaan kuin ne rekisteröidään hyväksytyn laitoksen omaan järjestelmään ja joka tapauksessa viimeistään 72 tuntia ilmoitusvelvollisuuden aiheuttaneen tapahtuman jälkeen. Nämä tiedot, lukuun ottamatta suosituksia ja luokitusehtoja, joita on noudatettu, on julkaistava kyseisten hyväksyttyjen laitosten Internet-sivuilla.

5.   Hyväksytyt laitokset eivät saa antaa lakisääteisiä todistuskirjoja alukselle — riippumatta siitä, minkä lipun alla alus purjehtii — joka on poistettu luokasta tai jonka luokkaa muutetaan turvallisuussyistä, ennen kuin se on antanut lippuvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle mahdollisuuden esittää kohtuullisen ajan kuluessa lausuntonsa siitä, onko täydellinen tarkastus tarpeellinen.

6.   Jos luokitus siirretään hyväksytyltä laitokselta toiselle, luovuttavan laitoksen on ilman aiheetonta viivästystä annettava vastaanottavalle laitokselle täydelliset tiedot aluksen historiasta ja erityisesti ilmoitettava sille:

| a) | kaikista myöhässä olevista katsastuksista, |
| --- | --- |

a)

kaikista myöhässä olevista katsastuksista,

| b) | kaikista noudattamatta jätetyistä suosituksista ja luokitusehdoista, |
| --- | --- |

b)

kaikista noudattamatta jätetyistä suosituksista ja luokitusehdoista,

| c) | käyttöehdoista, joita alukselle on asetettu, ja, |
| --- | --- |

c)

käyttöehdoista, joita alukselle on asetettu, ja,

| d) | käyttörajoituksista, joita alukselle on asetettu. |
| --- | --- |

d)

käyttörajoituksista, joita alukselle on asetettu.

Vastaanottava laitos voi antaa aluksen osalta uudet todistuskirjat vasta sitten, kun kaikki myöhässä olevat katsastukset on suoritettu asianmukaisesti ja kaikki aluksen osalta aiemmin esitetyt noudattamatta jätetyt suositukset on otettu huomioon tai luokitusehdot on täytetty luovuttavan laitoksen määrittelemällä tavalla.

Vastaanottavan laitoksen on ennen todistuskirjojen antamista ilmoitettava luovuttavalle laitokselle todistuskirjojen antamispäivä ja vahvistettava, milloin, missä ja miten kukin myöhässä oleva katsastus on tehty ja kukin noudattamatta jätetty suositus on otettu huomioon ja kukin noudattamatta jätetty luokitusehto on täytetty.

Hyväksyttyjen laitosten on vahvistettava ja pantava täytäntöön asianmukaiset yhteiset vaatimukset sellaisia luokansiirtotapauksia varten, jotka edellyttävät erityisiä varotoimia. Näihin tapauksiin on joka tapauksessa sisällyttävä vähintään 15 vuotta vanhojen alusten luokan siirto sekä siirto hyväksymättömältä laitokselta hyväksytylle laitokselle.

Hyväksyttyjen laitosten on toimittava keskenään yhteistyössä pannakseen tämän kohdan säännökset asianmukaisesti täytäntöön.

11 artikla

1.   Hyväksyttyjen laitosten on perustettava ... päivään ... kuuta ... (10) mennessä sovellettavien kansainvälisten laatustandardien mukaisesti riippumaton laadunarviointi- ja sertifiointijärjestelmä, johon voivat neuvoa-antavassa ominaisuudessa osallistua asiaankuuluvat merenkulkualan ammatilliset järjestöt, ja pidettävä tämä järjestelmä toiminnassa.

2.   Laadunarviointi — ja sertifiointijärjestelmä huolehtii seuraavista tehtävistä:

| a) | hyväksyttyjen laitosten laadunhallintajärjestelmän arviointi määräajoin ISO 9001 -laatustandardien kriteerien mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

hyväksyttyjen laitosten laadunhallintajärjestelmän arviointi määräajoin ISO 9001 -laatustandardien kriteerien mukaisesti;

| b) | hyväksyttyjen laitosten laadunhallintajärjestelmän sertifiointi, mukaan lukien laitokset, joiden hyväksymistä on pyydetty 3 artiklan mukaisesti; |
| --- | --- |

b)

hyväksyttyjen laitosten laadunhallintajärjestelmän sertifiointi, mukaan lukien laitokset, joiden hyväksymistä on pyydetty 3 artiklan mukaisesti;

| c) | tulkintojen antaminen kansainvälisesti tunnustetuista laadunhallintastandardeista, erityisesti hyväksyttyjen laitosten luonteeseen ja velvollisuuksiin liittyvien erityispiirteiden huomioon ottamiseksi; |
| --- | --- |

c)

tulkintojen antaminen kansainvälisesti tunnustetuista laadunhallintastandardeista, erityisesti hyväksyttyjen laitosten luonteeseen ja velvollisuuksiin liittyvien erityispiirteiden huomioon ottamiseksi;

| d) | laitoskohtaisten ja yleisten suositusten laatiminen hyväksyttyjen laitosten menettelyjen ja sisäisten valvontajärjestelmien parantamiseksi. |
| --- | --- |

d)

laitoskohtaisten ja yleisten suositusten laatiminen hyväksyttyjen laitosten menettelyjen ja sisäisten valvontajärjestelmien parantamiseksi.

3.   Laadunarviointi- ja sertifiointijärjestelmällä on oltava tarvittava hallinto ja tarvittavat valtuudet toimia hyväksytyistä laitoksista riippumattomasti ja sillä on oltava tarvittavat keinot suorittaa tehtävänsä tehokkaasti ja parhaan ammattitavan mukaan. Laadunarviointi- ja sertifiointijärjestelmä laatii työmenetelmänsä ja menettelysääntönsä.

4.   Laadunarviointi- ja sertifiointijärjestelmän on vahvistettava vuotuinen työsuunnitelma.

5.   Laadunarviointi- ja sertifiointijärjestelmä voi pyytää apua muilta ulkoisilta laadunarviointielimiltä.

6.   Laadunarviointi- ja sertifiointijärjestelmän on annettava asianosaisille, myös lippuvaltioille ja komissiolle, täydelliset tiedot vuotuisesta työsuunnitelmastaan sekä havainnoistaan ja suosituksistaan, erityisesti tilanteiden osalta, joissa turvallisuus on saattanut vaarantua.

7.   Komissio arvioi säännöllisesti laadunarviointi- ja sertifiointijärjestelmää.

8.   Komissio tiedottaa jäsenvaltioille arviointinsa tuloksista ja sen johdosta toteutetuista toimenpiteistä.

12 artikla

1.   Komissiota avustaa asetuksella (EY) N:o 2099/2002 (11) perustettu meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevä komitea (COSS-komitea).

2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

3.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuksi määräajaksi vahvistetaan kolme kuukautta.

4.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

13 artikla

1.   Tätä asetusta voidaan sen soveltamisalaa laajentamatta muuttaa liitteessä I vahvistettujen vähimmäisvaatimusten ajan tasalle saattamiseksi ottaen huomioon erityisesti IMO:n asiaa koskevat päätökset.

Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 12 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

2.   Tämän asetuksen 2 artiklan b kohdassa mainittuihin kansainvälisiin yleissopimuksiin tehdyt muutokset voidaan jättää tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle asetuksen (EY) N:o 2099/2002 5 artiklaa noudattaen.

14 artikla

1.   Komissio vahvistaa ja julkaisee

| a) | vaatimukset, joilla mitataan sääntöjen ja menettelyjen tehokkuutta sekä hyväksytyn laitoksen toiminnan laatua niiden luokittelemien alusten turvallisuuden ja niistä aiheutuvan pilaantumisen ehkäisemisen suhteen, ottaen erityisesti huomioon satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan ja/tai muiden vastaavien järjestelmien kautta saadut tiedot; ja |
| --- | --- |

a)

vaatimukset, joilla mitataan sääntöjen ja menettelyjen tehokkuutta sekä hyväksytyn laitoksen toiminnan laatua niiden luokittelemien alusten turvallisuuden ja niistä aiheutuvan pilaantumisen ehkäisemisen suhteen, ottaen erityisesti huomioon satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan ja/tai muiden vastaavien järjestelmien kautta saadut tiedot; ja

| b) | vaatimukset sen määrittelemiseksi, milloin toiminnan laadun on katsottava aiheuttavan turvallisuudelle tai ympäristölle uhan, jota ei voida hyväksyä; vaatimuksissa voidaan ottaa huomioon pienempikokoisten tai pitkälle erikoistuneiden laitosten erityisolosuhteet. |
| --- | --- |

b)

vaatimukset sen määrittelemiseksi, milloin toiminnan laadun on katsottava aiheuttavan turvallisuudelle tai ympäristölle uhan, jota ei voida hyväksyä; vaatimuksissa voidaan ottaa huomioon pienempikokoisten tai pitkälle erikoistuneiden laitosten erityisolosuhteet.

Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä, hyväksytään 12 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

2.   Toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä ja jotka liittyvät 6 artiklan ja tarvittaessa 7 artiklan täytäntöönpanoon, toteutetaan 12 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

3.   Komissio voi 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen hyväksyä liitteessä I säädettyjen vähimmäisvaatimusten tulkitsemista koskevat säännöt ja se voi harkita tavoitteiden asettamista liitteessä I olevan A osan 3 kohdassa esitettyjen yleisten vähimmäisvaatimusten osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä I säädettyjen vaatimusten välitöntä soveltamista.

15 artikla

1.   Laitoksille, joille on tämän asetuksen voimaantullessa annettu hyväksyntä direktiivin 94/57/EY mukaisesti, annettu hyväksyntä pysyy voimassa, ellei 2 kohdan säännöksistä muuta johdu.

2.   Komissio tarkastelee uudelleen kaikkia direktiivin 94/57/EY nojalla annettuja määräaikaisia hyväksyntöjä tämän asetuksen 4 artiklan 3 kohdan kannalta viimeistään ... päivänä ... kuuta ... (12), päättääkseen 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen, onko rajoitukset korvattava toisilla rajoituksilla tai poistettava, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 ja 7 artiklan soveltamista. Rajoituksia sovelletaan siihen saakka, kunnes komissio on tehnyt asiassa päätöksen.

16 artikla

Tehdessään 8 artiklan 1 kohdan mukaista arviointia komissio tarkistaa, että hyväksynnän haltija on sellaisen laitoksen asiaankuuluva oikeudellinen yhteisö, johon sovelletaan tämän asetuksen säännöksiä. Jos näin ei ole, komissio tekee päätöksen hyväksynnän muuttamisesta.

Jos komissio muuttaa hyväksyntää, jäsenvaltioiden on mukautettava hyväksytyn laitoksen kanssa tekemiään sopimuksia muutoksen huomioon ottamiseksi.

17 artikla

Komissio tiedottaa kerran kahdessa vuodessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän asetuksen soveltamisesta.

18 artikla

Yhteisölainsäädännön ja kansallisen lainsäädännön viittauksia direktiiviin 94/57/EY pidetään soveltuvin osin viittauksina tähän asetukseen ja ne luetaan liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

19 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdenkymmenen päivän kuluttua siitä päivästä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty ...

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

...

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

...

---

(1)  EUVL C 318, 23.12.2006, s. 195.

1

(2)  EUVL C 229, 22.9.2006, s. 38.

2

(3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 25. huhtikuuta 2007 (EUVL C 74 E, 20.3.2008, s. 632), neuvoston yhteinen kanta, hyväksytty 6 päivänä kesäkuuta 2008 ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

3

(4)  EYVL L 319, 12.12.1994, s. 20, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/84/EY (EYVL L 324, 29.11.2002, s. 53).

4

(5)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

5

(6)  EYVL L 208, 5.8.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1891/2006 (EUVL L 304, 30.12.2006, s. 1).

6

(7)  EUVL L ...

7

(8)  EYVL L 46, 17.2.1997, s. 25, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/84/EY (EYVL L 324, 29.11.2002, s. 53).

8

(9)  Virallinen lehti: viisi vuotta tämän asetuksen voimaantulosta.

9

(10)  Virallinen lehti: 24 kuukautta tämän asetuksen voimaantulosta.

10

(11)  EYVL L 324, 29.11.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 93/2007 (EUVL L 22, 31.1.2007, s. 12).

11

(12)  Virallinen lehti: kaksitoista kuukautta tämän asetuksen voimaantulosta.

12

---

LIITE I

SOVELLETTAVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

3 artiklassa tarkoitettuihin laitoksiin

A.   YLEISET VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

| 1. | Hyväksytyllä laitoksella on oltava oikeushenkilön asema sijaintipaikkavaltiossaan. Riippumattomien tilintarkastajien on tarkastettava sen tilit. |
| --- | --- |

1.

Hyväksytyllä laitoksella on oltava oikeushenkilön asema sijaintipaikkavaltiossaan. Riippumattomien tilintarkastajien on tarkastettava sen tilit.

| 2. | Hyväksytyn laitoksen on voitava asiakirjoin osoittaa omaavansa laajan kokemuksen kauppa-alusten suunnittelun ja rakenteen arvioinnin alalta. |
| --- | --- |

2.

Hyväksytyn laitoksen on voitava asiakirjoin osoittaa omaavansa laajan kokemuksen kauppa-alusten suunnittelun ja rakenteen arvioinnin alalta.

| 3. | Hyväksytyllä laitoksella on oltava koko ajan käytettävissään huomattavaa teknistä sekä johto-, tuki- ja tutkimushenkilöstöä, joka on oikeassa suhteessa laitoksen luokitteleman aluskannan kokoon ja tyyppijakaumaan sekä siihen nähden, missä määrin laitos osallistuu alusten rakentamiseen ja muuntamiseen. Hyväksytyn laitoksen on kyettävä aina tarpeen mukaan osoittamaan jokaiseen työskentelypaikkaan välineet ja henkilöstö, jotka ovat oikeassa suhteessa sen tehtävien suorittamiseen 6 ja 7 kohdassa mainittujen yleisten vähimmäisvaatimusten ja B osassa mainittujen erityisten vähimmäisvaatimusten mukaisesti. |
| --- | --- |

3.

Hyväksytyllä laitoksella on oltava koko ajan käytettävissään huomattavaa teknistä sekä johto-, tuki- ja tutkimushenkilöstöä, joka on oikeassa suhteessa laitoksen luokitteleman aluskannan kokoon ja tyyppijakaumaan sekä siihen nähden, missä määrin laitos osallistuu alusten rakentamiseen ja muuntamiseen. Hyväksytyn laitoksen on kyettävä aina tarpeen mukaan osoittamaan jokaiseen työskentelypaikkaan välineet ja henkilöstö, jotka ovat oikeassa suhteessa sen tehtävien suorittamiseen 6 ja 7 kohdassa mainittujen yleisten vähimmäisvaatimusten ja B osassa mainittujen erityisten vähimmäisvaatimusten mukaisesti.

| 4. | Hyväksytyllä laitoksella on oltava laadultaan kansainvälisesti tunnustettuja standardeja vastaavat omat yksityiskohtaiset säännöt ja menettelyt, tai näyttö valmiuksista sellaisiin, kauppa-alusten suunnittelua, rakentamista ja määräaikaiskatsastuksia varten, ja sen täytyy soveltaa niitä. Nämä säännöt ja menettelyt on julkaistava ja niitä on päivitettävä ja parannettava jatkuvasti tutkimus- ja kehitysohjelmien avulla. |
| --- | --- |

4.

Hyväksytyllä laitoksella on oltava laadultaan kansainvälisesti tunnustettuja standardeja vastaavat omat yksityiskohtaiset säännöt ja menettelyt, tai näyttö valmiuksista sellaisiin, kauppa-alusten suunnittelua, rakentamista ja määräaikaiskatsastuksia varten, ja sen täytyy soveltaa niitä. Nämä säännöt ja menettelyt on julkaistava ja niitä on päivitettävä ja parannettava jatkuvasti tutkimus- ja kehitysohjelmien avulla.

| 5. | Hyväksytyn laitoksen on vuosittain julkaistava tai pidettävä yllä yleisön käytettävissä olevana sähköisenä tietokantana alusrekisterinsä. |
| --- | --- |

5.

Hyväksytyn laitoksen on vuosittain julkaistava tai pidettävä yllä yleisön käytettävissä olevana sähköisenä tietokantana alusrekisterinsä.

| 6. | Hyväksytty laitos ei saa olla alusten omistajien tai laivanrakentajien tai muiden kaupallista toimintaa alusten valmistuksen, varustuksen, korjauksen tai käytön alalla harjoittavien määräysvallassa. Hyväksytyn laitoksen tulot eivät ole merkittävässä määrin yhden ainoan kaupallisen yrityksen varassa. Hyväksytty laitos ei suorita luokitusta tai lakisääteistä tehtävää, jos se on itse aluksen omistaja tai liikenteenharjoittaja tai jos sillä on liiketoiminnallisia, henkilökohtaisia tai sukulaisuussiteitä aluksen omistajaan tai liikenteenharjoittajaan. Tätä sidonnaisuuksien kieltoa on sovellettava myös hyväksytyn laitoksen palveluksessa oleviin tarkastajiin. |
| --- | --- |

6.

Hyväksytty laitos ei saa olla alusten omistajien tai laivanrakentajien tai muiden kaupallista toimintaa alusten valmistuksen, varustuksen, korjauksen tai käytön alalla harjoittavien määräysvallassa. Hyväksytyn laitoksen tulot eivät ole merkittävässä määrin yhden ainoan kaupallisen yrityksen varassa. Hyväksytty laitos ei suorita luokitusta tai lakisääteistä tehtävää, jos se on itse aluksen omistaja tai liikenteenharjoittaja tai jos sillä on liiketoiminnallisia, henkilökohtaisia tai sukulaisuussiteitä aluksen omistajaan tai liikenteenharjoittajaan. Tätä sidonnaisuuksien kieltoa on sovellettava myös hyväksytyn laitoksen palveluksessa oleviin tarkastajiin.

| 7. | Hyväksytyn laitoksen on toimittava viranomaisen puolesta toimivien hyväksyttyjen laitosten katsastus- ja todistustenantotoimien kuvauksista annetun IMO:n päätöslauselman A.789(19) liitteessä esitettyjen määräysten mukaisesti siltä osin, kuin nämä määräykset koskevat seikkoja, jotka kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan. |
| --- | --- |

7.

Hyväksytyn laitoksen on toimittava viranomaisen puolesta toimivien hyväksyttyjen laitosten katsastus- ja todistustenantotoimien kuvauksista annetun IMO:n päätöslauselman A.789(19) liitteessä esitettyjen määräysten mukaisesti siltä osin, kuin nämä määräykset koskevat seikkoja, jotka kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan.

B.   ERITYISET VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

| 1. | Hyväksytyn laitoksen on huolehdittava maailmanlaajuisesta kattavuudesta päätoimisten katsastajiensa tai, poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, muiden hyväksyttyjen laitosten päätoimisten katsastajien avulla. |
| --- | --- |

1.

Hyväksytyn laitoksen on huolehdittava maailmanlaajuisesta kattavuudesta päätoimisten katsastajiensa tai, poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, muiden hyväksyttyjen laitosten päätoimisten katsastajien avulla.

| 2. | Hyväksytyllä laitoksella on oltava eettiset säännöt. |
| --- | --- |

2.

Hyväksytyllä laitoksella on oltava eettiset säännöt.

| 3. | Hyväksyttyä laitosta on johdettava ja hallinnoitava tavalla, joka takaa viranomaisen vaatimien tietojen luottamuksellisuuden. |
| --- | --- |

3.

Hyväksyttyä laitosta on johdettava ja hallinnoitava tavalla, joka takaa viranomaisen vaatimien tietojen luottamuksellisuuden.

| 4. | Hyväksytyn laitoksen on toimitettava asiaankuuluvat tiedot viranomaisille, komissiolle ja asianomaisille osapuolille. |
| --- | --- |

4.

Hyväksytyn laitoksen on toimitettava asiaankuuluvat tiedot viranomaisille, komissiolle ja asianomaisille osapuolille.

| 5. | Hyväksytyn laitoksen, sen katsastajien ja sen teknisen henkilöstön on työskenneltävä loukkaamatta mitenkään telakoiden, varustetoimittajien ja alusten omistajien teollis- ja tekijänoikeuksia, mukaan lukien patentit, lisenssit, tietotaito tai kaikenlainen muu tietämys, jonka käyttö on oikeudellisesti suojattu yhteisössä tai kansallisesti. Hyväksytty laitos tai sen palveluksessa olevat katsastajat ja tekninen henkilöstö eivät saa missään olosuhteissa välittää tai levittää kaupallisesti tärkeitä tietoja, jotka ne ovat saaneet rakennettavana tai korjattavana olevien alusten tarkastus-, tarkastamis- ja seurantatoimien yhteydessä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden ja komission arviointivaltuuksia ja erityisesti 9 artiklan soveltamista. |
| --- | --- |

5.

Hyväksytyn laitoksen, sen katsastajien ja sen teknisen henkilöstön on työskenneltävä loukkaamatta mitenkään telakoiden, varustetoimittajien ja alusten omistajien teollis- ja tekijänoikeuksia, mukaan lukien patentit, lisenssit, tietotaito tai kaikenlainen muu tietämys, jonka käyttö on oikeudellisesti suojattu yhteisössä tai kansallisesti. Hyväksytty laitos tai sen palveluksessa olevat katsastajat ja tekninen henkilöstö eivät saa missään olosuhteissa välittää tai levittää kaupallisesti tärkeitä tietoja, jotka ne ovat saaneet rakennettavana tai korjattavana olevien alusten tarkastus-, tarkastamis- ja seurantatoimien yhteydessä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden ja komission arviointivaltuuksia ja erityisesti 9 artiklan soveltamista.

| 6. | Hyväksytyn laitoksen johdon on oltava määritellyt ja asiakirjoin vahvistanut laatuun liittyvät toimintaperiaatteensa ja tavoitteensa sekä sitoutumisensa niihin ja varmistanut, että nämä periaatteet ymmärretään ja niitä sovelletaan ja ylläpidetään laitoksen kaikilla tasoilla. Hyväksytyn laitoksen toimintaperiaatteissa on viitattava turvallisuustasoa ja pilaantumisen ehkäisyn tasoa koskeviin tavoitteisiin ja osoittimiin. |
| --- | --- |

6.

Hyväksytyn laitoksen johdon on oltava määritellyt ja asiakirjoin vahvistanut laatuun liittyvät toimintaperiaatteensa ja tavoitteensa sekä sitoutumisensa niihin ja varmistanut, että nämä periaatteet ymmärretään ja niitä sovelletaan ja ylläpidetään laitoksen kaikilla tasoilla. Hyväksytyn laitoksen toimintaperiaatteissa on viitattava turvallisuustasoa ja pilaantumisen ehkäisyn tasoa koskeviin tavoitteisiin ja osoittimiin.

| 7. | Hyväksytyn laitoksen on varmistettava, että






  a) | sen säännöt ja menettelyt laaditaan ja niitä ylläpidetään järjestelmällisellä tavalla; |
| --- | --- | --- |

7.

Hyväksytyn laitoksen on varmistettava, että

a)

sen säännöt ja menettelyt laaditaan ja niitä ylläpidetään järjestelmällisellä tavalla;

| b) | sen sääntöjä ja menettelyjä noudatetaan ja käyttöön otetaan sisäinen järjestelmä palvelun laadun mittaamiseksi suhteessa näihin sääntöihin ja menettelyihin; |
| --- | --- |

b)

sen sääntöjä ja menettelyjä noudatetaan ja käyttöön otetaan sisäinen järjestelmä palvelun laadun mittaamiseksi suhteessa näihin sääntöihin ja menettelyihin;

| c) | lakisääteisen tehtävän, joka hyväksytty laitos on valtuutettu tekemään, vaatimukset täytetään, ja käyttöön otetaan sisäinen järjestelmä palvelun laadun mittaamiseksi suhteessa kansainvälisten yleissopimusten noudattamiseen; |
| --- | --- |

c)

lakisääteisen tehtävän, joka hyväksytty laitos on valtuutettu tekemään, vaatimukset täytetään, ja käyttöön otetaan sisäinen järjestelmä palvelun laadun mittaamiseksi suhteessa kansainvälisten yleissopimusten noudattamiseen;

| d) | sellaisten henkilökunnan jäsenten, joiden työ vaikuttaa hyväksytyn laitoksen tarjoamien palvelujen laatuun, vastuu, valtuudet ja keskinäiset suhteet määritellään ja vahvistetaan asiakirjoin; |
| --- | --- |

d)

sellaisten henkilökunnan jäsenten, joiden työ vaikuttaa hyväksytyn laitoksen tarjoamien palvelujen laatuun, vastuu, valtuudet ja keskinäiset suhteet määritellään ja vahvistetaan asiakirjoin;

| e) | kaikki työ suoritetaan valvotuissa olosuhteissa; |
| --- | --- |

e)

kaikki työ suoritetaan valvotuissa olosuhteissa;

| f) | käytössä on valvontajärjestelmä, jonka avulla seurataan hyväksytyn laitoksen palveluksessa olevien katsastajien sekä teknisen ja hallinnollisen henkilöstön suorittamia toimia ja työtä; |
| --- | --- |

f)

käytössä on valvontajärjestelmä, jonka avulla seurataan hyväksytyn laitoksen palveluksessa olevien katsastajien sekä teknisen ja hallinnollisen henkilöstön suorittamia toimia ja työtä;

| g) | katsastajilla on kattavat ja suoritettavan katsastuksen kannalta tarpeelliset tiedot tietystä alustyypistä, jonka osalta he suorittavat työtään, sekä sitä koskevista sovellettavista vaatimuksista; |
| --- | --- |

g)

katsastajilla on kattavat ja suoritettavan katsastuksen kannalta tarpeelliset tiedot tietystä alustyypistä, jonka osalta he suorittavat työtään, sekä sitä koskevista sovellettavista vaatimuksista;

| h) | käytössä on järjestelmä katsastajien kelpuuttamiseksi ja heidän tietojensa säännölliseksi ajantasaistamiseksi; |
| --- | --- |

h)

käytössä on järjestelmä katsastajien kelpuuttamiseksi ja heidän tietojensa säännölliseksi ajantasaistamiseksi;

| i) | pidetään kirjoja, joista näkyy, että vaaditut standardit on täytetty eri aloilla, joilla palveluja on suoritettu, ja että laatujärjestelmä toimii tehokkaasti; |
| --- | --- |

i)

pidetään kirjoja, joista näkyy, että vaaditut standardit on täytetty eri aloilla, joilla palveluja on suoritettu, ja että laatujärjestelmä toimii tehokkaasti;

| j) | kaikilla sijaintipaikoilla ylläpidetään kattavaa järjestelmää laatuun liittyvän toiminnan suunniteltua ja asiakirjoin vahvistettua sisäistä tarkastusta varten; |
| --- | --- |

j)

kaikilla sijaintipaikoilla ylläpidetään kattavaa järjestelmää laatuun liittyvän toiminnan suunniteltua ja asiakirjoin vahvistettua sisäistä tarkastusta varten;

| k) | yhdenmukaistetussa katsastus- ja todistustenantojärjestelmässä vaaditut lakisääteiset katsastukset ja tarkastukset, joita hyväksytty laitos on valtuutettu tekemään, suoritetaan yhdenmukaistettuun katsastus- ja todistustenantojärjestelmään liittyvistä katsastusohjeista annetun IMO:n päätöslauselman A.948(23) liitteessä ja lisäyksessä esitettyjen määräysten mukaisesti; |
| --- | --- |

k)

yhdenmukaistetussa katsastus- ja todistustenantojärjestelmässä vaaditut lakisääteiset katsastukset ja tarkastukset, joita hyväksytty laitos on valtuutettu tekemään, suoritetaan yhdenmukaistettuun katsastus- ja todistustenantojärjestelmään liittyvistä katsastusohjeista annetun IMO:n päätöslauselman A.948(23) liitteessä ja lisäyksessä esitettyjen määräysten mukaisesti;

| l) | hyväksytyn laitoksen keskus- ja aluetoimistojen sekä hyväksyttyjen laitosten ja niiden katsastajien välille määritellään selkeät ja suorat vastuu- ja valvontasuhteet. |
| --- | --- |

l)

hyväksytyn laitoksen keskus- ja aluetoimistojen sekä hyväksyttyjen laitosten ja niiden katsastajien välille määritellään selkeät ja suorat vastuu- ja valvontasuhteet.

| 8. | Hyväksytty laitos on laatinut ja toteuttanut tehokkaan sisäisen laatujärjestelmän ja pitää yllä tällaista järjestelmää, joka perustuu kansainvälisesti tunnustettujen laatustandardien soveltuviin osiin ja vastaa standardeja EN ISO/IEC 17020:2004 (tarkastuslaitokset) ja EN ISO 9001:2000 (laadunhallintajärjestelmät, vaatimukset), sellaisina kuin 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu laadunarviointi- ja sertifiointijärjestelmä on ne tulkinnut ja sertifioinut. |
| --- | --- |

8.

Hyväksytty laitos on laatinut ja toteuttanut tehokkaan sisäisen laatujärjestelmän ja pitää yllä tällaista järjestelmää, joka perustuu kansainvälisesti tunnustettujen laatustandardien soveltuviin osiin ja vastaa standardeja EN ISO/IEC 17020:2004 (tarkastuslaitokset) ja EN ISO 9001:2000 (laadunhallintajärjestelmät, vaatimukset), sellaisina kuin 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu laadunarviointi- ja sertifiointijärjestelmä on ne tulkinnut ja sertifioinut.

| 9. | Hyväksytyn laitoksen säännöt ja menettelyt on pantava täytäntöön siten, että laitos voi aina omaan välittömään tietämykseensä ja harkintaansa tukeutuen esittää luotettavan ja puolueettoman selvityksen kyseessä olevien alusten turvallisuudesta luokitustodistuksissa, joiden pohjalta voidaan antaa lakisääteisiä todistuskirjoja. |
| --- | --- |

9.

Hyväksytyn laitoksen säännöt ja menettelyt on pantava täytäntöön siten, että laitos voi aina omaan välittömään tietämykseensä ja harkintaansa tukeutuen esittää luotettavan ja puolueettoman selvityksen kyseessä olevien alusten turvallisuudesta luokitustodistuksissa, joiden pohjalta voidaan antaa lakisääteisiä todistuskirjoja.

| 10. | Hyväksytyllä laitoksella on oltava tarvittavat mahdollisuudet arvioida — päteviä asiantuntijoita käyttäen ja ohjeista viranomaisille kansainvälisen turvallisuusjohtamissäännöstön (ISM) täytäntöönpanoa varten annetun IMO:n päätöslauselman A.913(22) liitteen mukaisesti — todistusten piiriin kuuluvaksi tarkoitetun turvallisuusjohtamisjärjestelmän täytäntöönpanoa ja ylläpitämistä sekä maissa että aluksilla. |
| --- | --- |

10.

Hyväksytyllä laitoksella on oltava tarvittavat mahdollisuudet arvioida — päteviä asiantuntijoita käyttäen ja ohjeista viranomaisille kansainvälisen turvallisuusjohtamissäännöstön (ISM) täytäntöönpanoa varten annetun IMO:n päätöslauselman A.913(22) liitteen mukaisesti — todistusten piiriin kuuluvaksi tarkoitetun turvallisuusjohtamisjärjestelmän täytäntöönpanoa ja ylläpitämistä sekä maissa että aluksilla.

| 11. | Hyväksytyn laitoksen on sallittava viranomaisten ja muiden asianomaisten osapuolien edustajien osallistuminen laitoksen sääntöjen ja menettelyjen laatimiseen. |
| --- | --- |

11.

Hyväksytyn laitoksen on sallittava viranomaisten ja muiden asianomaisten osapuolien edustajien osallistuminen laitoksen sääntöjen ja menettelyjen laatimiseen.

---

LIITE II

VASTAAVUUSTAULUKKO

| Direktiivi 94/57/EY | Direktiivi (EY) N:o .../... * | Tämä asetus |
| --- | --- | --- |
| 1 artikla | 1 artikla | 1 artikla |
| 2 artiklan a alakohta | 2 artiklan a alakohta | 2 artiklan a alakohta |
| 2 artiklan b alakohta | 2 artiklan b alakohta | - |
| 2 artiklan c alakohta | 2 artiklan c alakohta | - |
| 2 artiklan d alakohta | 2 artiklan d alakohta | 2 artiklan b alakohta |
| 2 artiklan e alakohta | 2 artiklan e alakohta | 2 artiklan c alakohta |
| - | 2 artiklan f alakohta | 2 artiklan d alakohta |
| 2 artiklan f alakohta | 2 artiklan g alakohta | 2 artiklan e alakohta |
| 2 artiklan g alakohta | 2 artiklan h alakohta | 2 artiklan f alakohta |
| 2 artiklan h alakohta | 2 artiklan i alakohta | 2 artiklan g alakohta |
| 2 artiklan i alakohta | 2 artiklan k alakohta | 2 artiklan i alakohta |
| - | 2 artiklan j alakohta | 2 artiklan h alakohta |
| 2 artiklan j alakohta | 2 artiklan l alakohta | - |
| 2 artiklan k alakohta | - | 2 artiklan j alakohta |
| 3 artikla | 3 artikla | |
| 4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke | - | 3 artiklan 1 kohta |
| 4 artiklan 1 kohdan toinen virke | - | 3 artiklan 2 kohta |
| 4 artiklan 1 kohdan kolmas virke | - | - |
| 4 artiklan 1 kohdan neljäs virke | - | 4 artiklan 1 kohta |
| - | - | 3 artiklan 3 kohta |
| - | - | 4 artiklan 2, 3 ja 4 kohta |
| - | - | 5 artikla |
| - | - | 6 artikla |
| - | - | 7 artikla |
| 5 artiklan 1 kohta | 4 artiklan 1 kohta | - |
| 5 artiklan 3 kohta | 4 artiklan 2 kohta | - |
| 6 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta | 5 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta | - |
| 6 artiklan 5 kohta | - | - |
| 7 artikla | 6 artikla | 12 artikla |
| 8 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta | 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta | - |
| 8 artiklan 1 kohdan toinen luetelmakohta | - | 13 artiklan 1 kohta |
| 8 artiklan 1 kohdan kolmas luetelmakohta | 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohta | - |
| - | 7 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | 13 artiklan 1 kohdan toinen alakohta |
| 8 artiklan 2 kohta | 7 artiklan 2 kohta | - |
| 8 artiklan 2 kohdan toinen alakohta | - | 13 artiklan 2 kohta |
| 9 artiklan 1 kohta | - | - |
| 9 artiklan 2 kohta | - | - |
| 10 artiklan 1 kohdan johdantolause | 8 artikla | - |
| 10 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohta sekä 2, 3 ja 4 kohta | - | - |
| 11 artiklan 1 ja 2 kohta | 9 artiklan 1 ja 2 kohta | - |
| 11 artiklan 3 ja 4 kohta | - | 8 artiklan 1 ja 2 kohta |
| 12 artikla | 10 artikla | - |
| 13 artikla | - | - |
| 14 artikla | 11 artiklan 1 ja 2 kohta | - |
| - | 11 artiklan 3 kohta | - |
| - | 12 artikla | - |
| - | - | 9 artikla |
| 15 artiklan 1 kohta | - | - |
| - | - | 10 artiklan 1 ja 2 kohta |
| 15 artiklan 2 kohta | - | 10 artiklan 3 kohta |
| 15 artiklan 3 kohta | - | 10 artiklan 4 kohta |
| 15 artiklan 4 kohta | - | 10 artiklan 5 kohta |
| 15 artiklan 5 kohta | - | 10 artiklan 6 kohdan ensimmäinen, toinen, kolmas ja viides alakohta |
| - | - | 10 artiklan 6 kohdan neljäs alakohta |
| 16 artikla | 13 artikla | - |
| 17 artikla | 16 artikla | - |
| - | 14 artikla | - |
| - | 15 artikla | - |
| - | - | 11 artikla |
| - | - | 14 artikla |
| - | - | 15 artikla |
| - | - | 16 artikla |
| - | - | 17 artikla |
| - | - | 18 artikla |
| - | - | 19 artikla |
| Liite | - | I liite |
| - | I liite | - |
| - | II liite | II liite |

Direktiivi 94/57/EY

Direktiivi (EY) N:o .../... *

Tämä asetus

1 artikla

1 artikla

1 artikla

2 artiklan a alakohta

2 artiklan a alakohta

2 artiklan a alakohta

2 artiklan b alakohta

2 artiklan b alakohta

-

2 artiklan c alakohta

2 artiklan c alakohta

-

2 artiklan d alakohta

2 artiklan d alakohta

2 artiklan b alakohta

2 artiklan e alakohta

2 artiklan e alakohta

2 artiklan c alakohta

-

2 artiklan f alakohta

2 artiklan d alakohta

2 artiklan f alakohta

2 artiklan g alakohta

2 artiklan e alakohta

2 artiklan g alakohta

2 artiklan h alakohta

2 artiklan f alakohta

2 artiklan h alakohta

2 artiklan i alakohta

2 artiklan g alakohta

2 artiklan i alakohta

2 artiklan k alakohta

2 artiklan i alakohta

-

2 artiklan j alakohta

2 artiklan h alakohta

2 artiklan j alakohta

2 artiklan l alakohta

-

2 artiklan k alakohta

-

2 artiklan j alakohta

3 artikla

3 artikla

4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke

-

3 artiklan 1 kohta

4 artiklan 1 kohdan toinen virke

-

3 artiklan 2 kohta

4 artiklan 1 kohdan kolmas virke

-

-

4 artiklan 1 kohdan neljäs virke

-

4 artiklan 1 kohta

-

-

3 artiklan 3 kohta

-

-

4 artiklan 2, 3 ja 4 kohta

-

-

5 artikla

-

-

6 artikla

-

-

7 artikla

5 artiklan 1 kohta

4 artiklan 1 kohta

-

5 artiklan 3 kohta

4 artiklan 2 kohta

-

6 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta

5 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta

-

6 artiklan 5 kohta

-

-

7 artikla

6 artikla

12 artikla

8 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta

7 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta

-

8 artiklan 1 kohdan toinen luetelmakohta

-

13 artiklan 1 kohta

8 artiklan 1 kohdan kolmas luetelmakohta

7 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohta

-

-

7 artiklan 1 kohdan toinen alakohta

13 artiklan 1 kohdan toinen alakohta

8 artiklan 2 kohta

7 artiklan 2 kohta

-

8 artiklan 2 kohdan toinen alakohta

-

13 artiklan 2 kohta

9 artiklan 1 kohta

-

-

9 artiklan 2 kohta

-

-

10 artiklan 1 kohdan johdantolause

8 artikla

-

10 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohta sekä 2, 3 ja 4 kohta

-

-

11 artiklan 1 ja 2 kohta

9 artiklan 1 ja 2 kohta

-

11 artiklan 3 ja 4 kohta

-

8 artiklan 1 ja 2 kohta

12 artikla

10 artikla

-

13 artikla

-

-

14 artikla

11 artiklan 1 ja 2 kohta

-

-

11 artiklan 3 kohta

-

-

12 artikla

-

-

-

9 artikla

15 artiklan 1 kohta

-

-

-

-

10 artiklan 1 ja 2 kohta

15 artiklan 2 kohta

-

10 artiklan 3 kohta

15 artiklan 3 kohta

-

10 artiklan 4 kohta

15 artiklan 4 kohta

-

10 artiklan 5 kohta

15 artiklan 5 kohta

-

10 artiklan 6 kohdan ensimmäinen, toinen, kolmas ja viides alakohta

-

-

10 artiklan 6 kohdan neljäs alakohta

16 artikla

13 artikla

-

17 artikla

16 artikla

-

-

14 artikla

-

-

15 artikla

-

-

-

11 artikla

-

-

14 artikla

-

-

15 artikla

-

-

16 artikla

-

-

17 artikla

-

-

18 artikla

-

-

19 artikla

Liite

-

I liite

-

I liite

-

-

II liite

II liite

---

NEUVOSTON PERUSTELUT

I.   JOHDANTO

Yhteispäätösmenettelyn mukaisesti (perustamissopimuksen 251 artikla) neuvosto pääsi 30.11.2007 poliittiseen yhteisymmärrykseen asiaan liittyvään komission ehdotukseen perustuvasta kahdesta erillisestä säädöksestä (1): ehdotuksesta direktiiviksi alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (uudelleen laadittu teksti) ja ehdotuksesta asetukseksi alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (uudelleen laadittu teksti). Tämä asiakirja koskee komission ehdotuksen sitä osaa, joka muodostaa uudelleen laaditun asetuksen (2).

Lingvistijuristien viimeisteltyä tekstin neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 6. kesäkuuta 2008.

Kannanotoissaan neuvosto otti huomioon talous- ja sosiaalikomitean (3) sekä alueiden komitean (4) lausunnot. Suuri määrä Euroopan parlamentin tarkistuksia, jotka hyväksyttiin ensimmäisessä käsittelyssä 25.4.2007 (5), otettiin mukaan tai huomioon asiaan liittyvässä direktiivissä tai asetuksessa neuvoston kannan mukaisesti.

Ehdotuksen tarkoituksena on laatia uudelleen useat toisiaan seuranneet muutokset direktiiviin 94/57/EY, jolla vahvistettiin yhteiset säännöt ja standardit nk. hyväksyttyjä laitoksia varten, jotka tarkastavat aluksia ja myöntävät niille todistuksia. Lisäksi nykyisen direktiivin joitakin säännöksiä muutetaan nykyisten sääntöjen yksinkertaistamiseksi tai yhdenmukaistamiseksi taikka niiden vahvistamiseksi: esimerkiksi hyväksyttyjen laitosten valvontaa tiukennetaan ja seuraamusjärjestelmää, jota sovelletaan niihin laitoksiin, jotka eivät täytä hyväksymisen edellyttämiä vähimmäisvaatimuksia, uudistetaan.

II.   YHTEISEN KANNAN ERITTELY

a)   Säädöksen muoto

Neuvoston elimissä käydyissä keskusteluissa pääaiheena oli komission ehdottaman säädöksen muoto. Useat direktiiviehdotuksen säännökset oli tulkittava siten, että niissä joko suoraan asetettiin velvoitteita tai annettiin komissiolle toimivalta asettaa velvoitteita yksilöille, tässä tapauksessa siis hyväksytyille laitoksille. Tämän vahvisti neuvoston oikeudellinen yksikkö 8.10.2007 antamassaan lausunnossa (asiak. 13616/07), jossa neuvottiin joko antamaan säädös asetuksena tai vaihtoehtoisesti laatimaan kyseiset säännökset uudelleen tai jakamaan säädös kahtia, direktiiviksi ja asetukseksi.

Poliittisessa yhteisymmärryksessään neuvosto sopi tekstin jakamisesta kahdeksi erilliseksi säädökseksi, direktiiviksi ja asetukseksi. Direktiivi sisältää jäsenvaltioille osoitetut säännökset, joka koskevat niiden suhteita hyväksyttyihin laitoksiin. Asetus puolestaan sisältää kaikki säännökset, jotka liittyvät hyväksymiseen yhteisön tasolla, eli hyväksymisen myöntämiseen tai peruuttamiseen komission toimesta, velvoitteet ja perusteet, jotka laitosten on täytettävä saadakseen yhteisön tason hyväksynnän sekä mahdolliset seuraamukset, jos hyväksytty laitos ei täytä näitä velvoitteita ja perusteita.

b)   Asetukseen liittyvät pääkysymykset

Sen lisäksi, että neuvosto päätti sisällyttää uuteen asetukseen kaikki säännökset, jotka koskevat alusten tarkastus- ja katsastuslaitosten hyväksymistä yhteisön tasolla, se katsoi aiheelliseksi muuttaa näitä säännöksiä selkeyden vuoksi tai seuraavien näkökohtien vuoksi:

1)   Hyväksymisen soveltamisala ja hyväksymistä koskevat vähimmäisvaatimukset

Neuvosto, samoin kuin Euroopan parlamentti, pitää tärkeänä korostaa, että hyväksyttävän laitoksen on yritysrakenteesta riippumatta tarjottava palveluja maailmanlaajuisesti. Määräaikaisen hyväksynnän ollessa kyseessä yhteisessä kannassa säädetään avoimuudesta määräaikaisuuden syiden suhteen sekä edellytyksistä sen muuttamiseksi. Jotta hyväksymiseen liittyvät vähimmäisvaatimukset eivät laskisi, yhteisessä kannassa säädetään mahdollisuudesta vahvistaa komiteamenettelyn kautta säännöt, jotka koskevat näiden perusteiden tulkitsemista ja erityisesti hyväksytyissä laitoksissa olevalle henkilöstön määrälle asetettuja tavoitteita.

2)   Sakkojen määrääminen hyväksytyille laitoksille

Neuvoston mielestä jäsenvaltioille on ilmoitettava neuvoa-antavalla menettelyllä kaikista komission päätöksistä, jotka koskevat sakkojen määräämistä sellaisille hyväksytyille laitoksille, jotka eivät täytä velvollisuuksiaan.

3)   Hyväksyttyjen laitosten sääntöjen ja menettelyjen yhdenmukaistaminen ja todistusten vastavuoroinen tunnustaminen

Neuvosto hyväksyy komission ehdotuksen, jonka mukaan hyväksyttyjä laitoksia kannustetaan yhdenmukaistamaan sääntöjään ja menettelyjään ja harkitsemaan materiaalien, varusteiden ja osien osalta myöntämiensä todistusten vastavuoroista tunnustamista. Yhteiseen kantaan sisältyy kuitenkin joukko turvalausekkeita. Nämä liittyvät tapauksiin, joissa hyväksytyt laitokset eivät pääse yksimielisyyteen todistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta tai joissa on vahvistunut, että materiaali, varuste tai osa ei vastaa sitä koskevaa todistusta.

Kuten Euroopan parlamentti, myös neuvosto pyytää komissiota antamaan kertomuksen edistymisestä hyväksyttyjen laitosten sääntöjen ja menettelyjen yhdenmukaistamisessa ja niiden antamien todistusten vastavuoroisessa tunnustamisessa.

4)   Hyväksyttyjen laitosten laadunhallintajärjestelmien arviointi ja sertifiointi

Neuvosto hyväksyy täysin komission ehdotuksen päälinjat, joiden mukaan hyväksyttyjen laitosten on perustettava järjestelmä laadunhallintansa arviointia ja sertifiointia varten. Kuten Euroopan parlamentti, myös neuvosto korostaa yhteisessä kannassaan, että tämän on tapahduttava sovellettavien kansainvälisten laatustandardien mukaisesti ja merenkulkualan ammatillisten järjestöjen neuvoja noudattaen.

Muilla muutoksilla, jotka neuvosto on tehnyt laadunarviointi- ja sertifiointijärjestelmään liittyviin säännöksiin, pyritään erityisesti virtaviivaistamaan järjestelmän tehtäviä ja selventämään sitä, että järjestelmällä on oltava tarvittava hallinto ja tarvittavat valtuudet toimia hyväksytyistä laitoksista riippumattomasti.

5)   Valvonnan käsittävä sääntelymenettely

Muutetun komitologiapäätöksen (6) mukaisesti neuvosto otti yhteisessä kannassaan käyttöön valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn mukautettaessa asetusta kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin tehtyihin muutoksiin, tai kun tarkoituksena on päivittää hyväksymisen vähimmäisvaatimuksia ja vahvistaa perusteet sääntöjen ja menettelyjen tehokkuuden mittaamiselle tai määritettäessä hyväksyttyjen laitosten suoriutumista turvallisuuden lisäämisen ja pilaantumisen ehkäisemisen osalta.

III.   TARKISTUKSET

Yhteinen kanta sisältää useita Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn tarkistuksista joko sellaisenaan, osittain tai periaatteellisesti: 6, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 20, 25, 26, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 50, 52, 53, 54, 55, 56, 59, 60, 61, 62, 64, 66, 68, 69, 71 ja 74. Niihin liittyvät säännökset ovat usein tarkistusten mukaisia vaikkakaan eivät identtisiä, koska tekstiä on täytynyt mukauttaa sen vuoksi, että alkuperäinen ehdotus jaettiin kahdeksi erilliseksi välineeksi.

Muita tarkistuksia ei voitu hyväksyä, koska ne neuvoston mielestä eivät olleet johdonmukaisia yhteisön tason hyväksyntämenettelyjen kanssa (tarkistus 14), eivät täysin selkeitä tai vaikuttivat tarpeettomilta (tarkistukset 19, 23, 57 ja 67) taikka ne eivät noudattaneet neuvoston lähestymistapaa, joka koskee hyväksyttyjen laitosten laadunhallinnan arviointi- ja sertifiointijärjestelmän perustamista (tarkistukset 63, 65 ja osittain 74).

IV.   YHTEENVETO

Neuvosto katsoo, että sen yhteisessä kannassa esitetään tarkoituksenmukainen tapa säätää asetuksella alusten tarkastamis- ja katsastamislaitosten hyväksynnästä yhteisön tasolla ja direktiivillä toimenpiteistä, joita jäsenvaltioiden on noudatettava suhteissaan näiden laitosten kanssa.

Yhteisen kannan tekstissä on otettu huomioon suuri osa Euroopan parlamentin tarkastuksista. Neuvosto odottaa rakentavia keskusteluja Euroopan parlamentin kanssa, jotta asiasta päästäisiin yhteisymmärrykseen mahdollisimman pian.

---

(1)  Komissio toimitti 30.1.2006 ehdotuksensa uudelleenlaadituksi direktiiviksi alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (asiak. 5912/06 MAR 11 ENV 50 CODEC 95).

(2)  Neuvoston yhteinen kanta direktiiviehdotukseen esitetään asiakirjassa 5724/08 ja sitä koskevat perustelut asiakirjassa 5724/08 ADD 1.

(3)  CESE 1177/2006, 13.9.2006 (EUVL C 318, 23.12.2006, s. 195-201).

(4)  CdR 43/2006, 15.6.2006 (EUVL C 229, 22.9.2006, s. 38).

(5)  Asiak. 8724/07 CODEC 389 MAR 28 ENV 206 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(6)  Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehtyä neuvoston päätöstä 1999/468/EY on muutettu 17 päivänä heinäkuuta 2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

---

| 29.7.2008 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | CE 190/17 |
| --- | --- | --- | --- |

29.7.2008

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

CE 190/17

---

Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 vahvistama

YHTEINEN KANTA (EY) N:o 19/2008,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../... antamiseksi merten matkustajaliikenteen harjoittajan vastuusta onnettomuustapauksessa

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2008/C 190 E/02)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Yhteisen liikennepolitiikan puitteissa on tarpeen toteuttaa lisätoimenpiteitä turvallisuuden parantamiseksi meriliikenteessä. Näihin toimenpiteisiin kuuluvat matkustajille aiheutuviin vahinkoihin sovellettavat vastuusäännöt, sillä on tärkeää taata asianmukainen korvaustaso merionnettomuuksissa osallisina oleville matkustajille. |
| --- | --- |

(1)

Yhteisen liikennepolitiikan puitteissa on tarpeen toteuttaa lisätoimenpiteitä turvallisuuden parantamiseksi meriliikenteessä. Näihin toimenpiteisiin kuuluvat matkustajille aiheutuviin vahinkoihin sovellettavat vastuusäännöt, sillä on tärkeää taata asianmukainen korvaustaso merionnettomuuksissa osallisina oleville matkustajille.

| (2) | Matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 1974 tehdyn Ateenan yleissopimuksen vuoden 2002 pöytäkirja hyväksyttiin 1 päivänä marraskuuta 2002 Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO). Yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat parhaillaan päättämässä tähän pöytäkirjaan liittymisestä tai sen ratifioimisesta. |
| --- | --- |

(2)

Matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 1974 tehdyn Ateenan yleissopimuksen vuoden 2002 pöytäkirja hyväksyttiin 1 päivänä marraskuuta 2002 Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO). Yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat parhaillaan päättämässä tähän pöytäkirjaan liittymisestä tai sen ratifioimisesta.

| (3) | Matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 1974 tehtyä Ateenan yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2002 pöytäkirjalla, jäljempänä ”Ateenan yleissopimus”, sovelletaan ainoastaan kansainväliseen liikenteeseen. Meriliikenteen sisämarkkinoilla ei kuitenkaan enää eroteta toisistaan kansallista ja kansainvälistä liikennettä, ja sen vuoksi on tarkoituksenmukaista, että sekä kansainväliseen että kansalliseen liikenteeseen sovelletaan samantasoista ja -tyyppistä vastuuta yhteisössä. |
| --- | --- |

(3)

Matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 1974 tehtyä Ateenan yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2002 pöytäkirjalla, jäljempänä ”Ateenan yleissopimus”, sovelletaan ainoastaan kansainväliseen liikenteeseen. Meriliikenteen sisämarkkinoilla ei kuitenkaan enää eroteta toisistaan kansallista ja kansainvälistä liikennettä, ja sen vuoksi on tarkoituksenmukaista, että sekä kansainväliseen että kansalliseen liikenteeseen sovelletaan samantasoista ja -tyyppistä vastuuta yhteisössä.

| (4) | IMO:n oikeudellinen komitea hyväksyi 19 päivänä lokakuuta 2006 IMOn varauman ja ohjeet Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanosta, jäljempänä ”IMOn ohjeet”, joidenkin Ateenan yleissopimuksen piiriin kuuluvien kysymysten, erityisesti terrorismiin liittyvien vahinkojen korvaamisen, ratkaisemiseksi. Niitä voidaan pitää erityissääntönä. |
| --- | --- |

(4)

IMO:n oikeudellinen komitea hyväksyi 19 päivänä lokakuuta 2006 IMOn varauman ja ohjeet Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanosta, jäljempänä ”IMOn ohjeet”, joidenkin Ateenan yleissopimuksen piiriin kuuluvien kysymysten, erityisesti terrorismiin liittyvien vahinkojen korvaamisen, ratkaisemiseksi. Niitä voidaan pitää erityissääntönä.

| (5) | Tämä asetus sisältää osan IMOn ohjeista, ja sillä tehdään ne sitoviksi. Tätä varten erityisesti verbimuoto ”olisi” IMOn sääntöjen määräyksissä on ymmärrettävä muodossa ”on”. |
| --- | --- |

(5)

Tämä asetus sisältää osan IMOn ohjeista, ja sillä tehdään ne sitoviksi. Tätä varten erityisesti verbimuoto ”olisi” IMOn sääntöjen määräyksissä on ymmärrettävä muodossa ”on”.

| (6) | Ateenan yleissopimuksen (liite I) ja IMOn ohjeiden (liite II) määräyksiä olisi tulkittava tarvittavin muutoksin yhteisön lainsäädännön puitteissa. |
| --- | --- |

(6)

Ateenan yleissopimuksen (liite I) ja IMOn ohjeiden (liite II) määräyksiä olisi tulkittava tarvittavin muutoksin yhteisön lainsäädännön puitteissa.

| (7) | Ateenan yleissopimuksen 17 ja 17 a artiklan soveltamisalaan kuuluvat asiat kuuluvat Euroopan yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan siltä osin, kuin mainitut artiklat vaikuttavat tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetulla asetuksella (EY) N:o 44/2001 (4) vahvistettuihin sääntöihin. Tältä osin näistä kahdesta määräyksestä tulee osa yhteisön oikeusjärjestystä, kun yhteisö liittyy Ateenan yleissopimukseen. |
| --- | --- |

(7)

Ateenan yleissopimuksen 17 ja 17 a artiklan soveltamisalaan kuuluvat asiat kuuluvat Euroopan yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan siltä osin, kuin mainitut artiklat vaikuttavat tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetulla asetuksella (EY) N:o 44/2001 (4) vahvistettuihin sääntöihin. Tältä osin näistä kahdesta määräyksestä tulee osa yhteisön oikeusjärjestystä, kun yhteisö liittyy Ateenan yleissopimukseen.

| (8) | Tässä asetuksessa ilmaisu ”tai on rekisteröity johonkin jäsenvaltioon” olisi tulkittava siten, että ilman miehistöä rahdattuna (”bareboat charter-out”) rekisteröidyn aluksen lippuvaltion on oltava joko jäsenvaltio tai Ateenan yleissopimuksen sopimuspuoli. Jäsenvaltioiden ja komission olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta IMO laatisi ilman miehistöä rahdattuna rekisteröintiä koskevat ohjeet. |
| --- | --- |

(8)

Tässä asetuksessa ilmaisu ”tai on rekisteröity johonkin jäsenvaltioon” olisi tulkittava siten, että ilman miehistöä rahdattuna (”bareboat charter-out”) rekisteröidyn aluksen lippuvaltion on oltava joko jäsenvaltio tai Ateenan yleissopimuksen sopimuspuoli. Jäsenvaltioiden ja komission olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta IMO laatisi ilman miehistöä rahdattuna rekisteröintiä koskevat ohjeet.

| (9) | Tätä asetusta sovellettaessa ilmaisulla ”liikunta-apuvälineet” ei pitäisi tarkoittaa Ateenan yleissopimuksen 8 artiklassa tarkoitettuja matkatavaraa eikä ajoneuvoja. |
| --- | --- |

(9)

Tätä asetusta sovellettaessa ilmaisulla ”liikunta-apuvälineet” ei pitäisi tarkoittaa Ateenan yleissopimuksen 8 artiklassa tarkoitettuja matkatavaraa eikä ajoneuvoja.

| (10) | Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (5) mukaisesti. |
| --- | --- |

(10)

Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (5) mukaisesti.

| (11) | Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta muuttaa tätä asetusta kansainväliseen yleissopimukseen ja siihen liittyviin pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin myöhemmin tehtyjen muutosten sisällyttämiseksi siihen. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. |
| --- | --- |

(11)

Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta muuttaa tätä asetusta kansainväliseen yleissopimukseen ja siihen liittyviin pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin myöhemmin tehtyjen muutosten sisällyttämiseksi siihen. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

| (12) | Kesäkuun 27 päivänä 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1406/2002 (6) perustetun Euroopan meriturvallisuusviraston (EMSA) olisi avustettava komissiota uusien sääntöjen toimivuutta koskevan seurantakertomuksen valmistelussa ja laadinnassa. |
| --- | --- |

(12)

Kesäkuun 27 päivänä 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1406/2002 (6) perustetun Euroopan meriturvallisuusviraston (EMSA) olisi avustettava komissiota uusien sääntöjen toimivuutta koskevan seurantakertomuksen valmistelussa ja laadinnassa.

| (13) | Tämän asetuksen mukaisten velvoitteidensa täyttämiseksi jäsenvaltiot voivat harkita merioikeudellisia vaateita koskevan vastuun rajoittamisesta vuonna 1976 tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1996 pöytäkirjalla, ratifioimista ja käyttää mainitun yleissopimuksen 15 artiklan 3 a kohdassa olevaa vaihtoehtoa matkustajiin sovellettavan korvausvastuun rajaamisjärjestelmän säätelemiseksi tämän asetuksen erityissäännöksillä. |
| --- | --- |

(13)

Tämän asetuksen mukaisten velvoitteidensa täyttämiseksi jäsenvaltiot voivat harkita merioikeudellisia vaateita koskevan vastuun rajoittamisesta vuonna 1976 tehdyn yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1996 pöytäkirjalla, ratifioimista ja käyttää mainitun yleissopimuksen 15 artiklan 3 a kohdassa olevaa vaihtoehtoa matkustajiin sovellettavan korvausvastuun rajaamisjärjestelmän säätelemiseksi tämän asetuksen erityissäännöksillä.

| (14) | Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on merten rahdinkuljettajien ja matkustajien oikeuksiin onnettomuustapauksessa sovellettavien yhtenäisten sääntöjen vahvistaminen, koska on tarpeen varmistaa yhtäläiset onnettomuuksien vastuurajat kaikissa jäsenvaltioissa, vaan se voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen, |
| --- | --- |

(14)

Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on merten rahdinkuljettajien ja matkustajien oikeuksiin onnettomuustapauksessa sovellettavien yhtenäisten sääntöjen vahvistaminen, koska on tarpeen varmistaa yhtäläiset onnettomuuksien vastuurajat kaikissa jäsenvaltioissa, vaan se voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,

OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa vahvistetaan yhteisön järjestelmä, joka liittyy seuraavissa asiaankuuluvissa määräyksissä tarkoitettuun matkustajien kuljettamiseen meritse sovellettavaan korvausvastuuseen ja vakuutussuojaan:

| a) | liitteessä I olevat matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 1974 tehdyn Ateenan yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2002 pöytäkirjalla, jäljempänä ”Ateenan yleissopimus”, määräykset, ja |
| --- | --- |

a)

liitteessä I olevat matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 1974 tehdyn Ateenan yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2002 pöytäkirjalla, jäljempänä ”Ateenan yleissopimus”, määräykset, ja

| b) | liitteessä II olevat IMO:n oikeudellisen komitean Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanosta 19 päivänä lokakuuta 2006 hyväksymien IMOn varauman ja ohjeiden, jäljempänä ”IMOn ohjeet”, määräykset. |
| --- | --- |

b)

liitteessä II olevat IMO:n oikeudellisen komitean Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanosta 19 päivänä lokakuuta 2006 hyväksymien IMOn varauman ja ohjeiden, jäljempänä ”IMOn ohjeet”, määräykset.

Lisäksi tällä asetuksella ulotetaan kyseisten määräysten soveltamisala jäsenvaltion sisäiseen matkustajien kuljettamiseen meritse aluksilla, jotka kuuluvat A-luokkaan matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä 17 päivänä maaliskuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/18/EY (7) 4 artiklan mukaisesti, ja asetuksessa säädetään myös tiettyjä lisävaatimuksia.

2 artikla

Soveltamisala

Tätä asetusta sovelletaan kaikkiin Ateenan yleissopimuksen 1 artiklan 9 kohdassa tarkoitettuihin kansainvälisiin kuljetuksiin sekä jäsenvaltion sisäisiin merikuljetuksiin aluksilla, jotka kuuluvat A-luokkaan direktiivin 98/18/EY 4 artiklan mukaisesti, jos:

| a) | alus purjehtii jonkin jäsenvaltion lipun alla tai on rekisteröity johonkin jäsenvaltioon tai |
| --- | --- |

a)

alus purjehtii jonkin jäsenvaltion lipun alla tai on rekisteröity johonkin jäsenvaltioon tai

| b) | kuljetussopimus on tehty jossakin jäsenvaltiossa tai |
| --- | --- |

b)

kuljetussopimus on tehty jossakin jäsenvaltiossa tai

| c) | lähtö- tai määräpaikka on kuljetussopimuksen mukaan jossakin jäsenvaltiossa. |
| --- | --- |

c)

lähtö- tai määräpaikka on kuljetussopimuksen mukaan jossakin jäsenvaltiossa.

Jäsenvaltiot voivat soveltaa tätä asetusta kaikkiin merellä tapahtuviin kotimaanmatkoihin.

3 artikla

Korvausvastuu ja vakuutussuoja

1.   Vastuuseen matkustajista, heidän matkatavarastaan ja ajoneuvoistaan sekä vakuutusta tai muuta rahavakuutta koskeviin sääntöihin sovelletaan tätä asetusta ja Ateenan yleissopimuksen 1 ja 1 a artiklaa, 2 artiklan 2 kohtaa, 3–16 artiklaa sekä 18, 20 ja 21 artiklaa, jotka ovat liitteessä I, sekä IMOn ohjeiden määräyksiä, jotka ovat liitteessä II.

2.   IMOn ohjeet katsotaan sitoviksi sellaisina kuin ne ovat liitteessä II.

4 artikla

Korvaus liikunta-apuvälineistä tai muista erityisvälineistä

Rahdinkuljettajan vastuuseen liikuntarajoitteisen matkustajan käyttämien liikunta-apuvälineiden tai muiden erityisvälineiden menetyksestä tai vahingoittumisesta sovelletaan Ateenan yleissopimuksen 3 artiklan 3 kohtaa. Korvauksen on oltava välineiden jälleenhankinta-arvon tai tarvittaessa niiden korjauskustannusten suuruinen.

5 artikla

Korvausvastuun yleinen rajaaminen

Tämä asetus ei vaikuta sen kansallisen lainsäädännön mukaisiin rahdinkuljettajan tai alirahdinkuljettajan oikeuksiin tai velvoitteisiin, jolla pannaan täytäntöön merioikeudellisia vaateita koskevan vastuun rajoittamisesta vuonna 1976 tehty kansainvälinen yleissopimus, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1996 pöytäkirjalla, mukaan lukien mainitun yleissopimuksen mahdolliset tulevat muutokset.

IMOn ohjeiden 2.2 kohdassa tarkoitettujen vaarojen aiheuttamaa matkustajan kuolemaa tai henkilövahinkoa koskevien korvausvaatimusten osalta rahdinkuljettaja ja alirahdinkuljettaja voivat rajoittaa vastuunsa ensimmäisessä kohdassa tarkoitettujen määräysten mukaisesti, edellyttäen, että kyseisten määräysten mukaisesti laskettu vastuunraja ei missään erillisessä tapauksessa ylitä alempaa seuraavista määristä, jotka ovat 340 miljoonaa erityistä nosto-oikeutta onnettomuutta kohti tai 250 000 erityistä nosto-oikeutta kutakin matkustajaa kohti.

6 artikla

Ennakkomaksu

Silloin kun matkustajan kuolema tai henkilövahinko on aiheutunut merionnettomuudesta jonkin jäsenvaltion alueella tai sattunut jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivassa tai soveltuvin osin johonkin jäsenvaltioon rekisteröidyssä aluksessa, rahdinkuljettajan, joka tosiasiallisesti suoritti kuljetuksen, kun merionnettomuus tapahtui, on suoritettava 15 päivän kuluessa korvaukseen oikeutetun henkilön yksilöimisestä ennakkomaksu, joka riittää kattamaan välittömät taloudelliset tarpeet ja joka on suhteessa kärsittyyn vahinkoon. Kuolemantapauksessa kyseisen maksun on oltava vähintään 21 000 euroa.

Tätä säännöstä sovelletaan myös silloin, kun rahdinkuljettaja on sijoittautunut yhteisöön.

Ennakkomaksu ei merkitse korvausvastuun tunnustamista, ja se voidaan vähentää muista tämän asetuksen perusteella myöhemmin maksettavista määristä, mutta se ei ole palautettavissa, paitsi Ateenan yleissopimuksen 3 artiklan 1 kohdassa tai IMOn ohjeiden lisäyksessä A tarkoitetuissa tapauksissa tai jos ennakkomaksun vastaanottaja ei ollut korvaukseen oikeutettu henkilö.

7 artikla

Tiedottaminen matkustajille

Rahdinkuljettajan ja/tai alirahdinkuljettajan on varmistettava, että matkustajille annetaan viimeistään lähtöhetkellä asianmukaista ja ymmärrettävää tietoa heille tämän asetuksen nojalla kuuluvista oikeuksista. Jos joko rahdinkuljettaja tai alirahdinkuljettaja on täyttänyt tämän artiklan mukaisen tiedonantovelvollisuuden, toisella niistä ei ole velvollisuutta antaa selvitystä. Tieto on annettava tarkoituksenmukaisimmassa muodossa.

Tämän tiedonantovaatimuksen täyttämiseksi rahdinkuljettaja ja/tai alirahdinkuljettaja voi käyttää komission laatimaa ja julkistettua yhteenvetoa tämän asetuksen säännöksistä.

8 artikla

Kertomus

Komissio laatii viimeistään kolmen vuoden kuluessa tämän asetuksen soveltamisen alkamispäivästä tämän asetuksen soveltamista koskevan kertomuksen, jossa otetaan huomioon muun muassa taloudellinen kehitys ja kehitys kansainvälisillä foorumeilla.

9 artikla

Menettely

Toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia ja jotka koskevat muutosten sisällyttämistä Ateenan yleissopimuksen 3 artiklan 1 kohdassa, 4 a artiklan 1 kohdassa, 7 artiklan 1 kohdassa ja 8 artiklassa määriteltyihin vastuunrajoihin Ateenan yleissopimuksen 23 artiklan nojalla tehtävien päätösten huomioon ottamiseksi ja jotka vastaavat liitteen I päivityksiä, hyväksytään 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

Toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia ja jotka koskevat muutosten sisällyttämistä liitteessä II oleviin IMOn ohjeiden määräyksiin, hyväksytään 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

10 artikla

Komiteamenettely

1.   Komissiota avustaa 5 päivänä marraskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2099/2002 (8) perustettu meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevä komitea (COSS-komitea).

2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

11 artikla

Siirtymäsäännös

Yksittäisen jäsenvaltion sisällä direktiivin 98/18/EY 4 artiklan mukaisesti A-luokkaan kuuluvilla aluksilla suoritettavien merikuljetusten osalta jäsenvaltiot voivat valita, että asetuksen soveltamista lykätään siihen asti, kun on kulunut neljä vuotta tämän asetuksen soveltamisen alkamispäivästä.

12 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan päivästä, jona Ateenan yleissopimus tulee voimaan yhteisön osalta.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty ...

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

...

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

...

---

(1)  EUVL C 318, 23.12.2006, s. 195.

1

(2)  EUVL C 229, 22.9.2006, s. 38.

2

(3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 25. huhtikuuta 2007 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 6. kesäkuuta 2008) ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Neuvoston päätös, tehty ...

3

(4)  EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1791/2006 (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 1).

4

(5)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

5

(6)  EUVL L 208, 5.8.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1891/2006 (EUVL L 394, 30.12.2006, s. 1).

6

(7)  EYVL L 144, 15.5.1998, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2003/75/EY (EUVL L 190, 30.7.2003, s. 6).

7

(8)  EYVL L 324, 29.11.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 93/2007 (EUVL L 22, 31.1.2007, s. 12).

8

---

LIITE I

Tämän asetuksen soveltamisen kannalta merkitykselliset, matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse tehdyn ateenan yleissopimuksen määräykset

(Matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 1974 tehdyn Ateenan yleissopimuksen ja siihen vuonna 2002 tehdyn pöytäkirjan konsolidoitu teksti)

1 artikla

Määritelmät

Tässä yleissopimuksessa:

| 1) | a) | ”rahdinkuljettajalla” tarkoitetaan henkilöä, joka tekee kuljetussopimuksen tai jonka puolesta se tehdään, riippumatta siitä, suorittaako kuljetuksen tosiasiallisesti kyseinen henkilö vai alirahdinkuljettaja; |
| --- | --- | --- |

1)

a)

”rahdinkuljettajalla” tarkoitetaan henkilöä, joka tekee kuljetussopimuksen tai jonka puolesta se tehdään, riippumatta siitä, suorittaako kuljetuksen tosiasiallisesti kyseinen henkilö vai alirahdinkuljettaja;

| b) | ”alirahdinkuljettajalla” tarkoitetaan henkilöä (muuta kuin rahdinkuljettajaa), joka aluksen omistajan, rahdinantajan tai laivanisännän ominaisuudessa tosiasiallisesti suorittaa kuljetuksen kokonaan tai osittain; ja |
| --- | --- |

b)

”alirahdinkuljettajalla” tarkoitetaan henkilöä (muuta kuin rahdinkuljettajaa), joka aluksen omistajan, rahdinantajan tai laivanisännän ominaisuudessa tosiasiallisesti suorittaa kuljetuksen kokonaan tai osittain; ja

| c) | ”rahdinkuljettajalla, joka tosiasiallisesti suorittaa kuljetuksen kokonaan tai osittain” tarkoitetaan alirahdinkuljettajaa tai, siltä osin kuin rahdinkuljettaja tosiasiallisesti suorittaa kuljetuksen, rahdinkuljettajaa; |
| --- | --- |

c)

”rahdinkuljettajalla, joka tosiasiallisesti suorittaa kuljetuksen kokonaan tai osittain” tarkoitetaan alirahdinkuljettajaa tai, siltä osin kuin rahdinkuljettaja tosiasiallisesti suorittaa kuljetuksen, rahdinkuljettajaa;

| 2) | ”kuljetussopimuksella” tarkoitetaan rahdinkuljettajan tekemää tai hänen puolestaan tehtyä sopimusta, joka koskee matkustajan tai tapauksen mukaan matkustajan ja hänen matkatavaransa kuljettamista meritse; |
| --- | --- |

2)

”kuljetussopimuksella” tarkoitetaan rahdinkuljettajan tekemää tai hänen puolestaan tehtyä sopimusta, joka koskee matkustajan tai tapauksen mukaan matkustajan ja hänen matkatavaransa kuljettamista meritse;

| 3) | ”aluksella” tarkoitetaan ainoastaan merialuksia, lukuun ottamatta ilmatyynyaluksia; |
| --- | --- |

3)

”aluksella” tarkoitetaan ainoastaan merialuksia, lukuun ottamatta ilmatyynyaluksia;

| 4) | ”matkustajalla” tarkoitetaan ketä tahansa aluksessa kuljetettavaa henkilöä,






  a) | joka kuljetetaan kuljetussopimuksen nojalla tai |
| --- | --- | --- |

4)

”matkustajalla” tarkoitetaan ketä tahansa aluksessa kuljetettavaa henkilöä,

a)

joka kuljetetaan kuljetussopimuksen nojalla tai

| b) | joka rahdinkuljettajan suostumuksella saattaa aluksessa ajoneuvoa tai eläviä eläimiä, joista tehty tavarankuljetussopimus ei kuulu tämän yleissopimuksen soveltamisalaan; |
| --- | --- |

b)

joka rahdinkuljettajan suostumuksella saattaa aluksessa ajoneuvoa tai eläviä eläimiä, joista tehty tavarankuljetussopimus ei kuulu tämän yleissopimuksen soveltamisalaan;

| 5) | ”matkatavaralla” tarkoitetaan kuljetussopimuksen mukaisesti kuljetettavaa tavaraa tai ajoneuvoa, poislukien:






  a) | rahtaussopimuksen, konossementin tai muun ensisijaisesti tavarankuljetusta koskevan sopimuksen mukaisesti kuljetettavat tavara ja ajoneuvot ja |
| --- | --- | --- |

5)

”matkatavaralla” tarkoitetaan kuljetussopimuksen mukaisesti kuljetettavaa tavaraa tai ajoneuvoa, poislukien:

a)

rahtaussopimuksen, konossementin tai muun ensisijaisesti tavarankuljetusta koskevan sopimuksen mukaisesti kuljetettavat tavara ja ajoneuvot ja

| b) | elävät eläimet; |
| --- | --- |

b)

elävät eläimet;

| 6) | ”käsimatkatavaralla” tarkoitetaan matkatavaraa, joka matkustajalla on hytissään tai joka on muulla tavoin hänen hallussaan, huostassaan tai valvonnassaan. Muita kuin tämän artiklan 8 kohtaa ja 8 artiklaa sovellettaessa käsimatkatavaraan kuuluu matkatavara, joka matkustajalla on ajoneuvonsa sisällä tai päällä; |
| --- | --- |

6)

”käsimatkatavaralla” tarkoitetaan matkatavaraa, joka matkustajalla on hytissään tai joka on muulla tavoin hänen hallussaan, huostassaan tai valvonnassaan. Muita kuin tämän artiklan 8 kohtaa ja 8 artiklaa sovellettaessa käsimatkatavaraan kuuluu matkatavara, joka matkustajalla on ajoneuvonsa sisällä tai päällä;

| 7) | ”matkatavaran menetyksellä tai vahingoittumisella” sisältää myös rahallisen menetyksen, joka johtuu siitä, että matkatavaraa ei ole toimitettu takaisin matkustajalle kohtuullisen ajan kuluessa sen aluksen saapumisesta, jossa matkatavara kuljetettiin tai jossa se olisi pitänyt kuljettaa, mutta ei sisällä työtaisteluista johtuvia viiveitä; |
| --- | --- |

7)

”matkatavaran menetyksellä tai vahingoittumisella” sisältää myös rahallisen menetyksen, joka johtuu siitä, että matkatavaraa ei ole toimitettu takaisin matkustajalle kohtuullisen ajan kuluessa sen aluksen saapumisesta, jossa matkatavara kuljetettiin tai jossa se olisi pitänyt kuljettaa, mutta ei sisällä työtaisteluista johtuvia viiveitä;

| 8) | ”kuljetus” käsittää seuraavat ajanjaksot:






  a) | matkustajan ja hänen käsimatkatavaransa osalta ajanjakson, jonka aikana matkustaja ja/tai hänen käsimatkatavaransa ovat aluksessa tai menossa alukseen tai maihin, ja ajanjakson, jonka aikana matkustajaa ja hänen käsimatkatavaraansa kuljetetaan vesitse maista alukseen tai päinvastoin, jos kyseisen kuljetuksen hinta sisältyy matkan hintaan tai jos rahdinkuljettaja on antanut tähän apukuljetukseen käytettävän aluksen matkustajan käyttöön. Matkustajan osalta kuljetus ei kuitenkaan käsitä ajanjaksoa, jonka aikana hän on satamaterminaalissa tai asemarakennuksessa tai satamalaiturilla taikka muussa satamarakenteessa tai -rakenteella; |
| --- | --- | --- |

8)

”kuljetus” käsittää seuraavat ajanjaksot:

a)

matkustajan ja hänen käsimatkatavaransa osalta ajanjakson, jonka aikana matkustaja ja/tai hänen käsimatkatavaransa ovat aluksessa tai menossa alukseen tai maihin, ja ajanjakson, jonka aikana matkustajaa ja hänen käsimatkatavaraansa kuljetetaan vesitse maista alukseen tai päinvastoin, jos kyseisen kuljetuksen hinta sisältyy matkan hintaan tai jos rahdinkuljettaja on antanut tähän apukuljetukseen käytettävän aluksen matkustajan käyttöön. Matkustajan osalta kuljetus ei kuitenkaan käsitä ajanjaksoa, jonka aikana hän on satamaterminaalissa tai asemarakennuksessa tai satamalaiturilla taikka muussa satamarakenteessa tai -rakenteella;

| b) | käsimatkatavaran osalta myös ajanjakson, jonka aikana matkustaja on satamaterminaalissa tai asemarakennuksessa tai satamalaiturilla tai muussa satamarakenteessa tai -rakenteella, jos rahdinkuljettaja tai hänen avustajansa tai asiamiehensä on ottanut huostaansa kyseisen matkatavaran eikä sitä ole toimitettu takaisin matkustajalle; |
| --- | --- |

b)

käsimatkatavaran osalta myös ajanjakson, jonka aikana matkustaja on satamaterminaalissa tai asemarakennuksessa tai satamalaiturilla tai muussa satamarakenteessa tai -rakenteella, jos rahdinkuljettaja tai hänen avustajansa tai asiamiehensä on ottanut huostaansa kyseisen matkatavaran eikä sitä ole toimitettu takaisin matkustajalle;

| c) | muun matkatavaran osalta, joka ei ole käsimatkatavaraa, ajanjakson, joka alkaa, kun rahdinkuljettaja tai hänen palveluksessaan oleva henkilö tai asiamiehensä ottaa sen huostaansa maissa tai aluksessa, ja päättyy, kun rahdinkuljettaja tai hänen palveluksessaan oleva henkilö tai asiamiehensä toimittaa sen takaisin matkustajalle; |
| --- | --- |

c)

muun matkatavaran osalta, joka ei ole käsimatkatavaraa, ajanjakson, joka alkaa, kun rahdinkuljettaja tai hänen palveluksessaan oleva henkilö tai asiamiehensä ottaa sen huostaansa maissa tai aluksessa, ja päättyy, kun rahdinkuljettaja tai hänen palveluksessaan oleva henkilö tai asiamiehensä toimittaa sen takaisin matkustajalle;

| 9) | ”kansainvälisellä kuljetuksella” tarkoitetaan kuljetusta, jossa lähtö- ja määräpaikka sijaitsevat kuljetussopimuksen mukaan kahdessa eri valtiossa taikka, jos kuljetussopimuksen tai vahvistetun matkasuunnitelman mukaan matkalla poiketaan toisen valtion satamaan, samassa valtiossa; |
| --- | --- |

9)

”kansainvälisellä kuljetuksella” tarkoitetaan kuljetusta, jossa lähtö- ja määräpaikka sijaitsevat kuljetussopimuksen mukaan kahdessa eri valtiossa taikka, jos kuljetussopimuksen tai vahvistetun matkasuunnitelman mukaan matkalla poiketaan toisen valtion satamaan, samassa valtiossa;

| 10) | ”järjestöllä” tarkoitetaan Kansainvälistä merenkulkujärjestöä; |
| --- | --- |

10)

”järjestöllä” tarkoitetaan Kansainvälistä merenkulkujärjestöä;

| 11) | ”pääsihteerillä” tarkoitetaan järjestön pääsihteeriä. |
| --- | --- |

11)

”pääsihteerillä” tarkoitetaan järjestön pääsihteeriä.

1 a artikla

Liite

Tämän yleissopimuksen liite on tämän yleissopimuksen erottamaton osa.

2 artikla

Soveltaminen

1.   [...] (1)

2.   Tämän artiklan 1 kohdasta riippumatta tätä yleissopimusta ei sovelleta, kun kuljetukseen sovelletaan matkustajien tai matkatavaran kuljetusta muissa liikennemuodoissa koskevan muun kansainvälisen yleissopimuksen nojalla siviilioikeudellista vastuuta kyseisen muun yleissopimuksen määräysten nojalla, siltä osin kuin kyseisten määräysten soveltaminen merikuljetuksiin on pakollista.

3 artikla

Rahdinkuljettajan vastuu

1.   Rahdinkuljettajan vastuu merionnettomuuden aiheuttaman matkustajan kuoleman tai henkilövahingon aiheuttamasta menetyksestä on enintään 250 000 laskentayksikköä matkustajaa kohti kussakin erillisessä tapauksessa, jollei rahdinkuljettaja osoita, että tapahtuma:

| a) | on aiheutunut sotaan, vihollisuuteen, sisällissotaan tai kapinaan liittyneestä teosta tai poikkeuksellisesta, väistämättömästä ja ylivoimaisesta luonnonilmiöstä; tai |
| --- | --- |

a)

on aiheutunut sotaan, vihollisuuteen, sisällissotaan tai kapinaan liittyneestä teosta tai poikkeuksellisesta, väistämättömästä ja ylivoimaisesta luonnonilmiöstä; tai

| b) | on kokonaan aiheutunut kolmannen osapuolen teosta tai laiminlyönnistä, jonka tarkoituksena on ollut tapahtuman aiheuttaminen. |
| --- | --- |

b)

on kokonaan aiheutunut kolmannen osapuolen teosta tai laiminlyönnistä, jonka tarkoituksena on ollut tapahtuman aiheuttaminen.

Jos ja siltä osin kuin menetys ylittää edellä mainitun enimmäismäärän, rahdinkuljettaja vastaa menetyksestä enemmälti, jollei rahdinkuljettaja osoita, ettei menetyksen aiheuttanut tapahtuma johtunut rahdinkuljettajan tuottamuksesta tai laiminlyönnistä.

2.   Jos matkustajan kuolema tai henkilövahinko ei johdu merionnettomuudesta, rahdinkuljettaja vastaa kyseisen kuolemantapauksen tai henkilövahingon seurauksena kärsitystä menetyksestä, jos menetyksen aiheuttanut tapahtuma johtui rahdinkuljettajan tuottamuksesta tai laiminlyönnistä. Tuottamusta tai laiminlyöntiä koskeva todistustaakka on kantajalla.

3.   Rahdinkuljettaja vastaa käsimatkatavaran menetyksen tai vahingoittumisen seurauksena kärsitystä menetyksestä, jos menetyksen aiheuttanut tapahtuma johtui rahdinkuljettajan tuottamuksesta tai laiminlyönnistä. Rahdinkuljettajan tuottamuksen tai laiminlyönnin oletetaan tapahtuneen, jos menetyksen on aiheuttanut merionnettomuus.

4.   Rahdinkuljettaja vastaa muun matkatavaran kuin käsimatkatavaran menetyksen tai vahingoittumisen seurauksena kärsitystä menetyksestä, jollei rahdinkuljettaja osoita, ettei menetyksen aiheuttanut tapahtuma johtunut rahdinkuljettajan tuottamuksesta tai laiminlyönnistä.

5.   Tässä artiklassa:

| a) | ”merionnettomuudella” tarkoitetaan aluksen haaksirikkoa, kaatumista, yhteentörmäystä tai karilleajoa, aluksessa tapahtuvaa räjähdystä tai tulipaloa taikka aluksessa olevaa vikaa; |
| --- | --- |

a)

”merionnettomuudella” tarkoitetaan aluksen haaksirikkoa, kaatumista, yhteentörmäystä tai karilleajoa, aluksessa tapahtuvaa räjähdystä tai tulipaloa taikka aluksessa olevaa vikaa;

| b) | ”rahdinkuljettajan tuottamus tai laiminlyönti” käsittää rahdinkuljettajan palveluksessa olevien henkilöiden tuottamukset tai laiminlyönnit työtehtävien puitteissa; |
| --- | --- |

b)

”rahdinkuljettajan tuottamus tai laiminlyönti” käsittää rahdinkuljettajan palveluksessa olevien henkilöiden tuottamukset tai laiminlyönnit työtehtävien puitteissa;

| c) | ”aluksessa olevalla vialla” tarkoitetaan mitä tahansa toimintahäiriötä, epäkuntoisuutta tai sovellettavien turvallisuusmääräysten laiminlyöntiä missä tahansa aluksen tai sen laitteiden osassa, kun sitä käytetään matkustajien pelastautumiseen, evakuointiin, alukseen nousuun ja aluksesta poistumiseen tai kun sitä käytetään aluksen käyttövoimaan, ohjaamiseen, turvalliseen navigointiin, kiinnitykseen, ankkurointiin, kiinnitys- tai ankkuripaikkaan saapumiseen tai sieltä lähtemiseen taikka vuodon jälkeiseen vaurioiden valvontaan tai kun sitä käytetään hengenpelastuslaitteiden käyttöönottoon; |
| --- | --- |

c)

”aluksessa olevalla vialla” tarkoitetaan mitä tahansa toimintahäiriötä, epäkuntoisuutta tai sovellettavien turvallisuusmääräysten laiminlyöntiä missä tahansa aluksen tai sen laitteiden osassa, kun sitä käytetään matkustajien pelastautumiseen, evakuointiin, alukseen nousuun ja aluksesta poistumiseen tai kun sitä käytetään aluksen käyttövoimaan, ohjaamiseen, turvalliseen navigointiin, kiinnitykseen, ankkurointiin, kiinnitys- tai ankkuripaikkaan saapumiseen tai sieltä lähtemiseen taikka vuodon jälkeiseen vaurioiden valvontaan tai kun sitä käytetään hengenpelastuslaitteiden käyttöönottoon;

| d) | ”menetys” ei käsitä rankaisuksi tuomittavia tai varoittavia vahingonkorvauksia. |
| --- | --- |

d)

”menetys” ei käsitä rankaisuksi tuomittavia tai varoittavia vahingonkorvauksia.

6.   Rahdinkuljettajan tämän artiklan mukainen vastuu rajoittuu ainoastaan menetykseen, joka johtuu kuljetuksen aikana sattuneesta tapahtumasta. Todistustaakka siitä, että menetyksen aiheuttanut tapahtuma sattui kuljetuksen aikana, sekä menetyksen laajuudesta on kantajalla.

7.   Tämän yleissopimuksen määräykset eivät rajoita rahdinkuljettajan takautumisoikeutta kolmatta osapuolta kohtaan eivätkä vastaamista vedoten vahinkoa kärsineen myötävaikutukseen tämän yleissopimuksen 6 artiklan nojalla. Tämän artiklan määräykset eivät rajoita tämän yleissopimuksen 7 ja 8 artiklan mukaista rajoitusoikeutta.

8.   Osapuolen tuottamusta tai laiminlyöntiä koskevat olettamukset tai todistustaakan asettaminen osapuolelle eivät estä ottamasta huomioon todisteita kyseisen osapuolen eduksi.

4 artikla

Alirahdinkuljettaja

1.   Jos kuljetus on annettu kokonaan tai osittain alirahdinkuljettajan suoritettavaksi, rahdinkuljettaja vastaa kuitenkin koko kuljetuksesta tämän yleissopimuksen määräysten mukaisesti. Lisäksi alirahdinkuljettajaan sovelletaan tämän yleissopimuksen määräyksiä hänen suorittamansa kuljetuksen osalta.

2.   Alirahdinkuljettajan suorittaman kuljetuksen osalta rahdinkuljettaja vastaa alirahdinkuljettajan ja hänen palveluksessaan olevien henkilöiden ja asiamiesten työtehtäviensä puitteissa tekemistä teoista ja laiminlyönneistä.

3.   Erityinen sopimus, jonka perusteella rahdinkuljettaja ottaa itselleen velvollisuuksia, joita ei aseteta tässä yleissopimuksessa, tai tämän yleissopimuksen antamista oikeuksista luopuminen vaikuttaa alirahdinkuljettajaan vain, jos hän on siihen nimenomaisesti ja kirjallisesti suostunut.

4.   Jos ja siltä osin kuin sekä rahdinkuljettaja että alirahdinkuljettaja ovat vastuussa, he ovat yhteisvastuullisia.

5.   Tämän artiklan määräykset eivät vaikuta takautumisoikeuteen rahdinkuljettajan ja alirahdinkuljettajan välillä.

4 a artikla

Pakollinen vakuutus

1.   Kun matkustajia kuljetetaan sopimusvaltiossa rekisteröidyssä aluksessa, jolla on lupa kuljettaa yli kaksitoista matkustajaa, ja tätä yleissopimusta sovelletaan, jokaisella rahdinkuljettajalla, joka tosiasiallisesti suorittaa kuljetuksen kokonaan tai osittain, on oltava vakuutus tai muu rahavakuus, esimerkiksi pankin tai vastaavan rahoituslaitoksen takaus, joka kattaa tähän yleissopimukseen perustuvan korvausvastuun matkustajien kuoleman ja henkilövahingon varalta. Pakollisen vakuutuksen tai muun rahavakuuden on oltava vähintään 250 000 laskentayksikköä matkustajaa kohti kussakin erillisessä tapauksessa.

2.   Jokaiselle alukselle on myönnettävä todistus, jolla osoitetaan, että vakuutus tai muu rahavakuus on voimassa tämän yleissopimuksen määräysten mukaisesti, sen jälkeen, kun sopimusvaltion toimivaltainen viranomainen on todennut, että 1 kohdan vaatimukset on täytetty. Sopimusvaltiossa rekisteröidylle alukselle tällaisen todistuksen myöntää tai vahvistaa rekisteröintivaltion toimivaltainen viranomainen. Alukselle, jota ei ole rekisteröity missään sopimusvaltiossa, todistuksen voi myöntää tai vahvistaa minkä tahansa sopimusvaltion toimivaltainen viranomainen. Todistuksen on oltava tämän yleissopimuksen liitteessä olevan mallin mukainen, ja siinä on oltava seuraavat tiedot:

| a) | aluksen nimi, numero- tai kirjaintunnus ja rekisteröintisatama; |
| --- | --- |

a)

aluksen nimi, numero- tai kirjaintunnus ja rekisteröintisatama;

| b) | rahdinkuljettajan, joka tosiasiallisesti suorittaa kuljetuksen kokonaan tai osittain, nimi ja päätoimipaikka; |
| --- | --- |

b)

rahdinkuljettajan, joka tosiasiallisesti suorittaa kuljetuksen kokonaan tai osittain, nimi ja päätoimipaikka;

| c) | aluksen IMO-tunnistenumero; |
| --- | --- |

c)

aluksen IMO-tunnistenumero;

| d) | vakuuden tyyppi ja kesto; |
| --- | --- |

d)

vakuuden tyyppi ja kesto;

| e) | vakuutuksenantajan tai muun rahavakuuden antajan nimi ja päätoimipaikka sekä tarvittaessa se toimipaikka, jossa vakuutus tai muu rahavakuus annetaan; ja |
| --- | --- |

e)

vakuutuksenantajan tai muun rahavakuuden antajan nimi ja päätoimipaikka sekä tarvittaessa se toimipaikka, jossa vakuutus tai muu rahavakuus annetaan; ja

| f) | todistuksen voimassaoloaika, joka ei saa ylittää vakuutuksen tai muun rahavakuuden voimassaoloaikaa. |
| --- | --- |

f)

todistuksen voimassaoloaika, joka ei saa ylittää vakuutuksen tai muun rahavakuuden voimassaoloaikaa.

| 3. | a) | Sopimusvaltio voi valtuuttaa tunnustamansa laitoksen tai elimen myöntämään todistuksen. Kyseisen laitoksen tai elimen on ilmoitettava tälle sopimusvaltiolle kunkin todistuksen antamisesta. Sopimusvaltio takaa kaikissa tapauksissa täysin näin myönnetyn todistuksen täydellisyyden ja oikeellisuuden ja sitoutuu varmistamaan tämän velvoitteen täyttämisen edellyttämät järjestelyt. |
| --- | --- | --- |
| b) | Sopimusvaltion on ilmoitettava pääsihteerille:






  i) | tunnustamalleen laitokselle tai elimelle siirrettyyn toimivaltaan liittyvistä erityisistä velvoitteista ja ehdoista; |

3.

a)

Sopimusvaltio voi valtuuttaa tunnustamansa laitoksen tai elimen myöntämään todistuksen. Kyseisen laitoksen tai elimen on ilmoitettava tälle sopimusvaltiolle kunkin todistuksen antamisesta. Sopimusvaltio takaa kaikissa tapauksissa täysin näin myönnetyn todistuksen täydellisyyden ja oikeellisuuden ja sitoutuu varmistamaan tämän velvoitteen täyttämisen edellyttämät järjestelyt.

b)

Sopimusvaltion on ilmoitettava pääsihteerille:

i)

tunnustamalleen laitokselle tai elimelle siirrettyyn toimivaltaan liittyvistä erityisistä velvoitteista ja ehdoista;

| ii) | tällaisen toimivallan peruuttamisesta; ja |
| --- | --- |

ii)

tällaisen toimivallan peruuttamisesta; ja

| iii) | päivä, jona toimivallan siirtäminen tai peruuttaminen tulee voimaan. |
| --- | --- |

iii)

päivä, jona toimivallan siirtäminen tai peruuttaminen tulee voimaan.

Toimivallan siirtäminen tulee voimaan aikaisintaan kolme kuukautta sen jälkeen, kun asiaa koskeva ilmoitus on annettu pääsihteerille.

c)

Laitos tai elin, joka on tämän kohdan mukaisesti valtuutettu myöntämään todistuksia, on valtuutettava myös peruuttamaan todistukset, jos niiden myöntämisehdot eivät täyty. Laitoksen tai elimen on kaikissa tapauksissa ilmoitettava todistuksen peruuttamisesta valtiolle, jonka puolesta todistus on myönnetty.

4.   Todistus on kirjoitettava sen myöntävän valtion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä. Jos käytettävä kieli ei ole englanti, ranska tai espanja, tekstiin on liitettävä käännös jollekin näistä kielistä, ja valtion niin päättäessä valtion virallinen kieli voidaan jättää pois.

5.   Todistusta on säilytettävä aluksessa, ja sen jäljennös on talletettava aluksen rekisteröineen viranomaisen huostaan tai, jos alusta ei ole rekisteröity sopimusvaltiossa, sen valtion viranomaisen huostaan, joka myöntää tai varmentaa todistuksen.

6.   Vakuutus tai muu rahavakuus ei täytä tämän artiklan vaatimuksia, jos sen voimassaolo voi muista syistä kuin todistuksessa määritetyn vakuutuksen tai vakuuden voimassaoloajan päättymisen vuoksi päättyä ennen kuin kolme kuukautta on kulunut siitä päivästä, jona sen päättymisestä ilmoitetaan 5 kohdassa tarkoitetuille viranomaisille, ellei todistusta ole toimitettu kyseisille viranomaisille tai ellei uutta todistusta ole myönnetty kyseisen ajanjakson kuluessa. Edellä olevia määräyksiä sovelletaan myös sellaiseen vakuutuksen tai muun rahavakuuden muutokseen, jonka seurauksena tämän artiklan vaatimukset eivät enää täyty.

7.   Aluksen rekisteröintivaltio päättää todistuksen myöntämisen ja voimassaolon ehdoista, ottaen huomioon tämän artiklan määräykset.

8.   Tämän yleissopimuksen määräysten ei katsota estävän sopimusvaltiota käyttämästä muilta valtioilta tai järjestöltä tai muilta kansainvälisiltä järjestöiltä tämän yleissopimuksen soveltamista varten saatuja tietoja, jotka koskevat vakuutuksen tai muun rahavakuuden antajien taloudellista asemaa. Tällaisessa tapauksessa sopimusvaltio, joka käyttää kyseisiä tietoja, ei vapaudu vastuusta, joka sillä on todistuksen myöntävänä valtiona.

9.   Sopimusvaltiot hyväksyvät toisen sopimusvaltion viranomaisten myöntämät tai varmentamat todistukset tämän yleissopimuksen soveltamistarkoituksessa ja katsovat ne yhtä päteviksi kuin niiden itsensä myöntämät tai varmentamat todistukset, vaikka ne olisi myönnetty tai varmennettu alusten osalta, joita ei ole rekisteröity sopimusvaltiossa. Sopimusvaltio voi milloin tahansa pyytää neuvotteluja todistuksen myöntävän tai varmentavan valtion kanssa, jos se uskoo, että vakuutustodistuksessa mainittu vakuutuksenantaja tai takuun antaja ei pysty taloudellisesti täyttämään tämän yleissopimuksen velvoitteita.

10.   Korvausvaatimukset, jotka vakuutus tai muu rahavakuus tämän artiklan nojalla kattaa, voidaan esittää suoraan vakuutuksenantajalle tai muulle henkilölle, joka on antanut rahavakuuden. Tällöin vakuutuksenantajan tai muun rahavakuuden antaneen henkilön vastuu rajoittuu 1 kohdassa vahvistettuun määrään, vaikka rahdinkuljettajalla tai alirahdinkuljettajalla ei olisi oikeutta vastuun rajoittamiseen. Vastaaja voi myös vedota niihin seikkoihin, joihin 1 kohdassa tarkoitettu rahdinkuljettaja olisi voinut vedota tämän yleissopimuksen mukaisesti (ei kuitenkaan konkurssiin tai toiminnan lopettamiseen). Lisäksi vastaaja voi vedota siihen, että vahinko on johtunut vakuutetun tahallisesta teosta, mutta vastaaja ei voi vedota muihin sellaisiin seikkoihin, joihin hän olisi voinut vedota vakuutetun häntä vastaan aloittamassa oikeudenkäynnissä. Vastaajalla on kaikissa tapauksissa oikeus vaatia rahdinkuljettajan ja alirahdinkuljettajan osallistumista oikeudenkäyntiin.

11.   Kaikki 1 kohdan mukaisen vakuutuksen tai muun rahavakuuden takaamat summat ovat käytettävissä yksinomaan tähän yleissopimukseen perustuvien korvausvaatimusten täyttämiseen, ja kyseisistä summista suoritetut maksut vapauttavat tähän yleissopimukseen perustuvasta korvausvastuusta suoritettujen maksujen määrään.

12.   Sopimusvaltio ei saa sallia sen lipun alla purjehtivan ja tämän artiklan soveltamisalaan kuuluvan aluksen liikennöintiä, ellei sille ole myönnetty 2 tai 15 kohdan mukaista todistusta.

13.   Jollei tämän artiklan määräyksistä muuta johdu, kunkin sopimusvaltion on kansallisen lainsäädäntönsä nojalla varmistettava, että vakuutus tai muu rahavakuus on voimassa 1 kohdassa määriteltyyn määrään sellaisten alusten osalta, joilla on lupa kuljettaa yli kaksitoista matkustajaa ja jotka saapuvat sen alueella olevaan satamaan tai lähtevät sieltä, riippumatta siitä, missä alukset on rekisteröity, ja siltä osin kuin tätä yleissopimusta sovelletaan.

14.   Sen estämättä, mitä tämän artiklan 5 kohdassa määrätään, sopimusvaltio voi ilmoittaa pääsihteerille, että 13 kohtaa sovellettaessa aluksilta ei vaadita 2 kohdan edellyttämän todistuksen säilyttämistä aluksessa eikä sen esittämistä aluksen tullessa sen alueella sijaitsevaan satamaan tai lähtiessä sieltä, jos todistuksen myöntävä sopimusvaltio on ilmoittanut pääsihteerille pitävänsä yllä todistuksen olemassaolon osoittavaa sähköistä rekisteriä, johon kaikilla sopimusvaltioilla on pääsy ja jonka avulla sopimusvaltiot voivat täyttää niille 13 kohdan nojalla kuuluvat velvoitteensa.

15.   Tämän artiklan määräyksiä ei sovelleta sopimusvaltion omistamaan alukseen, jonka osalta ei ole voimassa vakuutusta tai muuta rahavakuutta, mutta aluksella on oltava todistus, jonka aluksen rekisteröintivaltion toimivaltainen viranomainen on myöntänyt ja jonka mukaan aluksen omistaa kyseinen valtio ja vastuu on katettu 1 kohdan mukaisesti määrättyyn rajaan saakka. Todistuksen on noudatettava mahdollisimman tarkasti 2 kohdassa määrättyä mallia.

5 artikla

Arvoesineet

Rahdinkuljettaja ei vastaa rahan, vaihdanta-arvopaperien, kullan, hopeaesineiden, jalokivien, koriste- ja taide-esineiden tai muiden arvoesineiden menetyksestä tai vahingoittumisesta, jollei kyseisiä arvoesineitä ole jätetty rahdinkuljettajan huostaan säilyttämistä varten, missä tapauksessa rahdinkuljettaja on vastuussa 8 artiklan 3 kohdassa määrättyyn rajaan saakka, jollei ole sovittu korkeammasta rajasta 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

6 artikla

Vahinkoa kärsineen myötävaikutus

Jos rahdinkuljettaja osoittaa, että matkustajan kuolema tai henkilövahinko tai hänen matkatavaransa menetys tai vahingoittuminen johtui kokonaan tai osittain matkustajan tuottamuksesta tai laiminlyönnistä, tuomioistuin, jossa asia on vireillä, voi vapauttaa rahdinkuljettajan kokonaan tai osittain vastuusta tuomioistuimen soveltaman lainsäädännön mukaisesti.

7 artikla

Vastuun rajoittaminen kuolemantapauksessa ja henkilövahingossa

1.   Rahdinkuljettajan vastuu matkustajan kuolemasta tai henkilövahingosta on 3 artiklan nojalla enintään 400 000 laskentayksikköä matkustajaa kohti kussakin erillisessä tapauksessa. Jos sen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä, lainsäädännön mukaan korvaukset suoritetaan määräaikaisina maksuina, kyseisten maksujen vastaava pääoma-arvo ei saa ylittää mainittua rajaa.

2.   Sopimusvaltio voi säätää 1 kohdassa määrätystä vastuun rajasta kansallisilla erityissäännöksillä sikäli kuin vastuuta koskeva kansallinen yläraja, jos sellainen on, ei ole alempi kuin 1 kohdassa vahvistettu raja. Sopimusvaltion, joka käyttää tässä kohdassa määrättyä mahdollisuutta, on ilmoitettava pääsihteerille asetetusta korvausvastuun rajasta tai siitä, ettei mitään rajaa ole asetettu.

8 artikla

Matkatavaran ja ajoneuvon menetystä tai vahinkoa koskevan vastuun rajoittaminen

1.   Rahdinkuljettajan vastuu käsimatkatavaran menetyksestä tai vahingoittumisesta on enintään 2 250 laskentayksikköä matkustajaa kohti kunkin yksittäisen kuljetuksen osalta.

2.   Rahdinkuljettajan vastuu ajoneuvojen menetyksestä tai vahingoittumisesta, mukaan luettuina kaikki ajoneuvon sisällä tai päällä oleva matkatavara, on enintään 12 700 laskentayksikköä ajoneuvoa kohti kunkin yksittäisen kuljetuksen osalta.

3.   Rahdinkuljettajan vastuu muiden kuin 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun matkatavaran menetyksestä tai vahingoittumisesta on enintään 3 375 laskentayksikköä matkustajaa kohti kunkin yksittäisen kuljetuksen osalta.

4.   Rahdinkuljettaja ja matkustaja voivat sopia, että rahdinkuljettajan vastuuseen sovelletaan enintään 330 laskentayksikön omavastuuosuutta ajoneuvon vahingoittumisen osalta ja enintään 149 laskentayksikön omavastuuosuutta matkustajaa kohti muun matkatavaran menetyksen tai vahingoittumisen osalta, jolloin kyseinen summa vähennetään menetyksestä tai vahingosta.

9 artikla

Laskentayksikkö ja muuntaminen

1.   Tässä yleissopimuksessa tarkoitettu laskentayksikkö on Kansainvälisen valuuttarahaston määrittämä erityisnosto-oikeus. Määrät, jotka mainitaan 3 artiklan 1 kohdassa, 4 a artiklan 1 kohdassa, 7 artiklan 1 kohdassa ja 8 artiklassa, muunnetaan sen valtion kansalliseksi valuutaksi, jossa tuomioistuin, jossa asia on vireillä, sijaitsee, sen arvon mukaisesti, joka kyseisellä valuutalla on suhteessa erityisnosto-oikeuteen tuomion antamispäivänä tai osapuolten sopimana päivänä. Sellaisen sopimusvaltion osalta, joka on Kansainvälisen valuuttarahaston jäsen, kansallisen valuutan arvo suhteessa erityisnosto-oikeuteen lasketaan sillä menetelmällä, jota Kansainvälinen valuuttarahasto soveltaa kyseisenä päivänä maksutapahtumissaan ja -liikenteessään. Sellaisen sopimusvaltion osalta, joka ei ole Kansainvälisen valuuttarahaston jäsen, kansallisen valuutan arvo suhteessa erityisnosto-oikeuteen lasketaan kyseisen sopimusvaltion määrittelemällä tavalla.

2.   Valtio, joka ei ole Kansainvälisen valuuttarahaston jäsen ja jonka lainsäädäntö ei salli 1 kohdan määräysten soveltamista, voi kuitenkin ratifioidessaan tai hyväksyessään tämän yleissopimuksen tai siihen liittyessään taikka milloin tahansa sen jälkeen antaa ilmoituksen, jonka mukaan 1 kohdassa tarkoitettu laskentayksikkö vastaa 15 kultafrangia. Tässä kohdassa tarkoitettu kultafrangi vastaa 65,5 milligrammaa kultaa, jonka pitoisuus on yhdeksänsataa tuhannesosaa. Kultafrangi muunnetaan kansalliseksi valuutaksi asianomaisen valtion lainsäädännön mukaisesti.

3.   Tämän artiklan 1 kohdan viimeisessä virkkeessä tarkoitettu laskutoimitus sekä 2 kohdassa tarkoitettu muuntaminen suoritetaan siten, että 3 artiklan 1 kohdassa, 4 a artiklan 1 kohdassa, 7 artiklan 1 kohdassa ja 8 artiklassa mainittujen määrien reaaliarvo sopimusvaltion kansallisessa valuutassa ilmaistuna on sikäli kuin mahdollista sama kuin se arvo, joka saataisiin 1 kohdan kolmea ensimmäistä virkettä soveltamalla. Tallettaessaan tätä yleissopimusta koskevan ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjansa valtiot tiedottavat pääsihteerille, mitä laskentatapaa ne soveltavat 1 kohdan nojalla tai, vastaavasti, mikä on 2 kohdassa tarkoitetun muuntamisen tulos, sekä ilmoittavat laskentatavan tai muuntamisen tuloksen muutoksista.

10 artikla

Vastuunrajoja koskevat lisämääräykset

1.   Rahdinkuljettaja ja matkustaja voivat sopia nimenomaisesti ja kirjallisesti 7 ja 8 artiklassa määrättyjä korkeammista vastuunrajoista.

2.   Vahingonkorvausten korkoja ja oikeudenkäyntikustannuksia ei saa sisällyttää 7 ja 8 artiklassa määrättyihin vastuunrajoihin.

11 artikla

Rahdinkuljettajan palveluksessa olevien henkilöiden puolustus ja vastuunrajat

Jos rahdinkuljettajan tai alirahdinkuljettajan palveluksessa olevaa henkilöä tai asiamiestä vastaan nostetaan kanne, jonka syynä on tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluva vahinko, kyseisellä henkilöllä tai asiamiehellä, jos hän osoittaa toimineensa työtehtäviensä puitteissa, on oikeus vedota seikkoihin ja vastuunrajoihin, joihin rahdinkuljettajalla tai alirahdinkuljettajalla on oikeus vedota tämän yleissopimuksen nojalla.

12 artikla

Korvausvaatimusten yhdistäminen

1.   Kun 7 ja 8 artiklassa määrätyt vastuunrajat tulevat voimaan, niitä sovelletaan niiden korvausten yhteismäärään, joiden maksamista voidaan vaatia kaikkien yhden yksittäisen matkustajan kuolemaa tai henkilövahinkoa tai hänen matkatavaransa menetystä tai vahingoittumista koskevien korvausvaatimusten perusteella.

2.   Alirahdinkuljettajan suorittaman kuljetuksen osalta korvausten yhteismäärä, joka rahdinkuljettaja ja alirahdinkuljettaja ja heidän palveluksessaan olevat työtehtäviensä puitteissa toimineet henkilöt ja asiamiehet voidaan velvoittaa maksamaan, ei saa ylittää suurinta määrää, joka voidaan tuomita joko rahdinkuljettajan tai alirahdinkuljettajan maksettavaksi tämän yleissopimuksen nojalla, mutta yhdenkään mainitun henkilön korvausvastuu ei saa ylittää häneen sovellettavaa rajaa.

3.   Jos rahdinkuljettajan tai alirahdinkuljettajan palveluksessa olevalla henkilöllä tai asiamiehellä on tämän yleissopimuksen 11 artiklan nojalla oikeus rajoittaa vastuutaan 7 ja 8 artiklan mukaisesti, korvausten yhteismäärä, joka rahdinkuljettaja tai tapauksen mukaan alirahdinkuljettaja sekä kyseinen rahdinkuljettajan tai alirahdinkuljettajan palveluksessa oleva henkilö tai asiamies voidaan velvoittaa maksamaan, ei saa missään tapauksessa ylittää kyseisiä rajoja.

13 artikla

Vastuunrajoitusoikeuden menettäminen

1.   Rahdinkuljettaja ei voi vedota 7 ja 8 artiklan ja 10 artiklan 1 kohdan perusteella määräytyvään vastuunrajoitusoikeuteen, jos osoitetaan, että vahinko on aiheutunut rahdinkuljettajan teosta tai laiminlyönnistä, jonka tarkoituksena on ollut kyseisen vahingon aiheuttaminen, tai hänen piittaamattomuudestaan ja tietoisena kyseisen vahingon todennäköisyydestä.

2.   Rahdinkuljettajan tai alirahdinkuljettajan palveluksessa oleva henkilö tai asiamies ei voi vedota mainittuun vastuunrajoitusoikeuteen, jos osoitetaan, että vahinko on aiheutunut hänen teostaan tai laiminlyönnistään, jonka tarkoituksena on ollut vahingon aiheuttaminen, tai hänen piittaamattomuudestaan ja tietoisena kyseisen vahingon todennäköisyydestä.

14 artikla

Korvausvaatimusten perusteet

Rahdinkuljettajaa tai alirahdinkuljettajaa vastaan voidaan nostaa matkustajan kuolemaan tai henkilövahinkoon tai matkatavaran menetykseen tai vahingoittumiseen perustuva vahingonkorvauskanne ainoastaan tämän yleissopimuksen mukaisesti.

15 artikla

Matkatavaran menetyksestä tai vahingoittumisesta ilmoittaminen

1.   Matkustajan on toimitettava rahdinkuljettajalle tai hänen asiamiehelleen kirjallinen ilmoitus:

| a) | kun matkatavaralle on tapahtunut näkyvää vahinkoa:






  i) | käsimatkatavaran osalta ennen kuin matkustaja poistuu aluksesta tai sen yhteydessä, |
| --- | --- | --- |

a)

kun matkatavaralle on tapahtunut näkyvää vahinkoa:

i)

käsimatkatavaran osalta ennen kuin matkustaja poistuu aluksesta tai sen yhteydessä,

| ii) | kaiken muun matkatavaran osalta ennen matkatavaran toimittamista takaisin matkustajalle tai tämän toimittamisen yhteydessä, |
| --- | --- |

ii)

kaiken muun matkatavaran osalta ennen matkatavaran toimittamista takaisin matkustajalle tai tämän toimittamisen yhteydessä,

| b) | kun matkatavaralle on tapahtunut vahinkoa, joka ei ole näkyvää, tai kun matkatavara on menetetty, viidentoista päivän kuluessa aluksesta poistumisesta tai matkatavaran toimittamisesta takaisin matkustajalle taikka ajankohdasta, jolloin matkatavara olisi pitänyt toimittaa takaisin matkustajalle. |
| --- | --- |

b)

kun matkatavaralle on tapahtunut vahinkoa, joka ei ole näkyvää, tai kun matkatavara on menetetty, viidentoista päivän kuluessa aluksesta poistumisesta tai matkatavaran toimittamisesta takaisin matkustajalle taikka ajankohdasta, jolloin matkatavara olisi pitänyt toimittaa takaisin matkustajalle.

2.   Jos matkustaja ei noudata tämän artiklan määräyksiä, hänen oletetaan saaneen matkatavaransa takaisin vahingoittumattomana, jollei toisin osoiteta.

3.   Kirjallista ilmoitusta ei tarvitse antaa, jos matkatavaran kunnosta on tehty yhteinen arvio tai tarkastus niitä takaisin toimitettaessa.

16 artikla

Kanneoikeuden vanhenemisaika

1.   Oikeus nostaa matkustajan kuolemaan tai henkilövahinkoon taikka matkatavaran menetykseen tai vahingoittumiseen perustuva vahingonkorvauskanne vanhenee kahden vuoden määräajan kuluttua.

2.   Määräaika lasketaan seuraavasti:

| a) | henkilövahingon osalta päivästä, jona matkustaja poistuu aluksesta; |
| --- | --- |

a)

henkilövahingon osalta päivästä, jona matkustaja poistuu aluksesta;

| b) | kuljetuksen aikana tapahtuneen kuoleman osalta päivästä, jona matkustajan olisi pitänyt poistua aluksesta, ja kuljetuksen aikana aiheutuneen ja aluksesta poistumisen jälkeen matkustajan kuolemaan johtaneen henkilövahingon osalta kuolinpäivästä edellyttäen, että sen ja aluksesta poistumisen välinen aika on enintään kolme vuotta; |
| --- | --- |

b)

kuljetuksen aikana tapahtuneen kuoleman osalta päivästä, jona matkustajan olisi pitänyt poistua aluksesta, ja kuljetuksen aikana aiheutuneen ja aluksesta poistumisen jälkeen matkustajan kuolemaan johtaneen henkilövahingon osalta kuolinpäivästä edellyttäen, että sen ja aluksesta poistumisen välinen aika on enintään kolme vuotta;

| c) | matkatavaran menetyksen tai vahingoittumisen osalta päivästä, jona aluksesta poistuminen on tapahtunut tai sen olisi pitänyt tapahtua, sen mukaan, kumpi on myöhäisempi. |
| --- | --- |

c)

matkatavaran menetyksen tai vahingoittumisen osalta päivästä, jona aluksesta poistuminen on tapahtunut tai sen olisi pitänyt tapahtua, sen mukaan, kumpi on myöhäisempi.

3.   Vanhentumisaikojen lykkäämiseen ja keskeyttämiseen sovelletaan sen tuomioistuimen lainsäädäntöä, jossa asia on vireillä, mutta tämän yleissopimuksen nojalla ei voi nostaa kannetta sen jälkeen, kun jompikumpi seuraavista määräajoista on umpeutunut:

| a) | viisi vuotta matkustajan aluksesta poistumisen päivästä tai päivästä, jolloin aluksesta poistumisen olisi pitänyt tapahtua, sen mukaan, kumpi on myöhäisempi; |
| --- | --- |

a)

viisi vuotta matkustajan aluksesta poistumisen päivästä tai päivästä, jolloin aluksesta poistumisen olisi pitänyt tapahtua, sen mukaan, kumpi on myöhäisempi;

| b) | kolme vuotta päivästä, jona kantaja tiesi tai hänen olisi kohtuudella pitänyt tietää tapahtuman aiheuttamasta loukkaantumisesta, menetyksestä tai vahingosta. |
| --- | --- |

b)

kolme vuotta päivästä, jona kantaja tiesi tai hänen olisi kohtuudella pitänyt tietää tapahtuman aiheuttamasta loukkaantumisesta, menetyksestä tai vahingosta.

4.   Sen estämättä, mitä tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa määrätään, vanhenemisaikaa voidaan pidentää rahdinkuljettajan ilmoituksella tai osapuolten sopimuksella sen jälkeen, kun kanteen peruste on syntynyt. Ilmoituksen tai sopimuksen on oltava kirjallinen.

17 artikla

Tuomioistuimen toimivalta (1)

17 a artikla

Tunnustaminen ja täytäntöönpano (1)

18 artikla

Sopimusehtojen pätemättömyys

Ennen matkustajan kuoleman tai henkilövahingon taikka matkustajan matkatavaran menetyksen tai vahingoittumisen aiheuttanutta tapahtumaa tehdyt sopimusmääräykset, joiden tarkoituksena on vapauttaa henkilö vastuusta, joka hänellä on tämän yleissopimuksen perusteella matkustajaa kohtaan, tai määrätä tässä yleissopimuksessa määrättyjä vastuurajoja alempi vastuuraja, lukuun ottamatta 8 artiklan 4 kohdassa määrättyä rajaa, sekä määräykset, joiden tarkoituksena on siirtää rahdinkuljettajalla tai alirahdinkuljettajalla oleva todistustaakka tai jotka rajoittavat 17 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja vaihtoehtoja, ovat pätemättömiä, mutta kyseisten määräysten pätemättömyys ei kuitenkaan tee kuljetussopimusta pätemättömäksi, vaan siihen sovelletaan edelleen tämän yleissopimuksen määräyksiä.

20 artikla

Ydinvahingot

Tämän yleissopimuksen nojalla ei synny korvausvastuuta ydintapahtuman aiheuttamasta vahingosta:

| a) | jos ydinlaitoksen toiminnanharjoittaja vastaa vahingosta joko vahingonkorvausvastuusta ydinvoiman alalla 29 päivänä heinäkuuta 1960 tehdyn Pariisin yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna siihen 28 päivänä tammikuuta 1964 liitetyllä lisäpöytäkirjalla, tai korvausvastuusta ydinvahinkojen alalla 21 päivänä toukokuuta 1963 tehdyn Wienin yleissopimuksen taikka niiden voimassa olevien muutosten tai pöytäkirjojen mukaisesti; tai |
| --- | --- |

a)

jos ydinlaitoksen toiminnanharjoittaja vastaa vahingosta joko vahingonkorvausvastuusta ydinvoiman alalla 29 päivänä heinäkuuta 1960 tehdyn Pariisin yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna siihen 28 päivänä tammikuuta 1964 liitetyllä lisäpöytäkirjalla, tai korvausvastuusta ydinvahinkojen alalla 21 päivänä toukokuuta 1963 tehdyn Wienin yleissopimuksen taikka niiden voimassa olevien muutosten tai pöytäkirjojen mukaisesti; tai

| b) | jos ydinlaitoksen toiminnanharjoittaja vastaa vahingosta tällaisen vahingon korvausvastuuta koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, edellyttäen, että kyseinen lainsäädäntö on kaikilta osin yhtä edullinen henkilöille, jotka voivat kärsiä vahinkoa, kuin joko Pariisin tai Wienin yleissopimus tai niiden voimassa olevat muutokset tai pöytäkirjat. |
| --- | --- |

b)

jos ydinlaitoksen toiminnanharjoittaja vastaa vahingosta tällaisen vahingon korvausvastuuta koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, edellyttäen, että kyseinen lainsäädäntö on kaikilta osin yhtä edullinen henkilöille, jotka voivat kärsiä vahinkoa, kuin joko Pariisin tai Wienin yleissopimus tai niiden voimassa olevat muutokset tai pöytäkirjat.

21 artikla

Viranomaisten toteuttamat kaupalliset kuljetukset

Tätä yleissopimusta sovelletaan valtioiden tai viranomaisten 1 artiklassa tarkoitetun kuljetussopimuksen nojalla toteuttamiin kaupallisiin kuljetuksiin.

[Matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 1974 tehtyyn Ateenan yleissopimukseen vuonna 2002 tehdyn pöytäkirjan 22 ja 23 artikla]

22 artikla

Uudelleentarkastelu ja muutokset (1)

23 artikla

Vastuunrajojen muuttaminen

1.   Tämän artiklan mukaista erityismenettelyä sovelletaan ainoastaan yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna tällä pöytäkirjalla, 3 artiklan 1 kohdassa, 4 a artiklan 1 kohdassa, 7 artiklan 1 kohdassa ja 8 artiklassa määriteltyjen vastuunrajojen muuttamiseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 22 artiklan määräysten soveltamista.

2.   Pääsihteeri antaa yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna tällä pöytäkirjalla, 3 artiklan 1 kohdassa, 4 a artiklan 1 kohdassa, 7 artiklan 1 kohdassa ja 8 artiklassa määriteltyjen vastuunrajojen, mukaan luettuina omavastuuosuudet, muuttamista koskevan ehdotuksen tiedoksi kaikille järjestön jäsenille ja kaikille sopimusvaltioille, jos vähintään puolet mutta joka tapauksessa vähintään kuusi tämän pöytäkirjan sopimusvaltioista on sitä pyytänyt.

3.   Kaikki yllä mainitulla tavalla ehdotetut ja tiedoksi annetut muutokset saatetaan järjestön oikeudellisen komitean (jäljempänä ”oikeudellinen komitea”) käsiteltäväksi vähintään kuuden kuukauden kuluttua niiden tiedoksiantopäivästä.

4.   Kaikilla tällä pöytäkirjalla muutetun yleissopimuksen sopimusvaltioilla, riippumatta siitä, ovatko ne järjestön jäseniä, on oikeus osallistua muutosten käsittelyyn ja hyväksymiseen oikeudellisessa komiteassa.

5.   Muutokset hyväksytään tällä pöytäkirjalla muutetun yleissopimuksen läsnä olevien ja äänestävien sopimusvaltioiden kahden kolmasosan enemmistöllä oikeudellisessa komiteassa, jonka kokoonpanoa on laajennettu 4 kohdan mukaisesti, edellyttäen kuitenkin, että vähintään puolet tällä pöytäkirjalla muutetun yleissopimuksen sopimusvaltioista on läsnä äänestyksen aikana.

6.   Käsitellessään vastuunrajojen muutosehdotusta oikeudellinen komitea ottaa huomioon kokemukset vahinkotapahtumista ja erityisesti niistä aiheutuneiden vahinkojen laajuudesta, valuuttojen arvon muutokset sekä vaikutukset, joita esitetyllä muutoksella olisi vakuutusmaksuun.

| 7. | a) | Vastuunrajojen muutoksia ei voida tämän artiklan nojalla käsitellä ennen kuin viisi vuotta on kulunut siitä päivästä, jona tämä pöytäkirja avattiin allekirjoittamista varten, eikä ennen kuin viisi vuotta on kulunut aiemman tämän artiklan nojalla tehdyn muutoksen voimaantulopäivästä. |
| --- | --- | --- |
| b) | Vastuunrajaa ei saa korottaa siten, että se ylittäisi tällä pöytäkirjalla muutetussa yleissopimuksessa määrätyn rajan korotettuna 6 prosentilla vuosittain ja sisältäen edeltävän vuoden prosentuaalisen korotuksen siitä päivästä lukien, jona tämä pöytäkirja avattiin allekirjoittamista varten. |
| c) | Vastuunrajaa ei saa korottaa siten, että se ylittäisi tällä pöytäkirjalla muutetussa yleissopimuksessa määrätyn rajan kerrottuna kolmella. |

7.

a)

Vastuunrajojen muutoksia ei voida tämän artiklan nojalla käsitellä ennen kuin viisi vuotta on kulunut siitä päivästä, jona tämä pöytäkirja avattiin allekirjoittamista varten, eikä ennen kuin viisi vuotta on kulunut aiemman tämän artiklan nojalla tehdyn muutoksen voimaantulopäivästä.

b)

Vastuunrajaa ei saa korottaa siten, että se ylittäisi tällä pöytäkirjalla muutetussa yleissopimuksessa määrätyn rajan korotettuna 6 prosentilla vuosittain ja sisältäen edeltävän vuoden prosentuaalisen korotuksen siitä päivästä lukien, jona tämä pöytäkirja avattiin allekirjoittamista varten.

c)

Vastuunrajaa ei saa korottaa siten, että se ylittäisi tällä pöytäkirjalla muutetussa yleissopimuksessa määrätyn rajan kerrottuna kolmella.

8.   Järjestö ilmoittaa kaikille sopimusvaltioille 5 kohdan mukaisesti hyväksytystä muutoksesta. Muutos katsotaan hyväksytyksi kahdeksantoista kuukauden kuluttua ilmoituksen päivämäärästä, jollei tämän ajanjakson kuluessa vähintään yksi neljäsosa valtioista, jotka olivat sopimusvaltioita muutoksen hyväksymisen aikaan, ole toimittanut pääsihteerille tiedonantoa, jonka mukaan ne eivät hyväksy muutosta, jolloin muutosta ei hyväksytä eikä sillä ole vaikutusta.

9.   Muutos, joka katsotaan hyväksytyksi 8 kohdan mukaisesti, tulee voimaan kahdeksantoista kuukauden kuluttua sen hyväksymisestä.

10.   Muutos sitoo kaikkia sopimusvaltioita, elleivät ne irtisano tätä pöytäkirjaa 21 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti viimeistään kuusi kuukautta ennen muutoksen voimaantuloa. Irtisanominen tulee voimaan samanaikaisesti kuin kyseinen muutos.

11.   Kun muutos on hyväksytty, mutta sen hyväksymisen edellytyksenä oleva kahdeksantoista kuukauden ajanjakso ei ole vielä päättynyt, muutos sitoo sanotun ajanjakson aikana sopimusvaltioksi tulevaa valtiota, jos se tulee voimaan. Tämän ajanjakson jälkeen sopimusvaltioksi tullutta valtiota sitovat 8 kohdan mukaisesti hyväksytyt muutokset. Muutos sitoo valtiota tässä kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, kun muutos tulee voimaan tai kun tämä pöytäkirja tulee voimaan kyseisen valtion osalta, mikäli pöytäkirjan voimaantuloajankohta on myöhempi.

Ateenan Yleissopimuksen liite

Image

Selityksiä:

| 1. | Valtion nimeen voidaan haluttaessa liittää maininta sen maan toimivaltaisesta viranomaisesta, jossa todistus on myönnetty. |
| --- | --- |

1.

Valtion nimeen voidaan haluttaessa liittää maininta sen maan toimivaltaisesta viranomaisesta, jossa todistus on myönnetty.

| 2. | Jos vakuuden kokonaismäärä on peräisin useammasta kuin yhdestä lähteestä, kunkin osuus on mainittava erikseen. |
| --- | --- |

2.

Jos vakuuden kokonaismäärä on peräisin useammasta kuin yhdestä lähteestä, kunkin osuus on mainittava erikseen.

| 3. | Jos vakuus annetaan useassa muodossa, nämä on eriteltävä. |
| --- | --- |

3.

Jos vakuus annetaan useassa muodossa, nämä on eriteltävä.

| 4. | Kohdassa ”Vakuuden kesto” on mainittava myös vakuuden voimassaolon alkamispäivä. |
| --- | --- |

4.

Kohdassa ”Vakuuden kesto” on mainittava myös vakuuden voimassaolon alkamispäivä.

| 5. | Vakuutuksen ja/tai vakuuden antajan (antajien) osoitteen kohdalla on mainittava vakuutuksen ja/tai vakuuden antajan (antajien) päätoimipaikka. Myös toimipaikka, jossa vakuutus tai muu vakuus annetaan, on tarvittaessa mainittava. |
| --- | --- |

5.

Vakuutuksen ja/tai vakuuden antajan (antajien) osoitteen kohdalla on mainittava vakuutuksen ja/tai vakuuden antajan (antajien) päätoimipaikka. Myös toimipaikka, jossa vakuutus tai muu vakuus annetaan, on tarvittaessa mainittava.

---

(1)  Ei esitetä tässä.

1

---

LIITE II

Ote kansainvälisen merenkulkujärjestön oikeudellisen komitean Ateenan Yleissopimuksen täytäntöönpanosta 19 päivänä lokakuuta 2006 hyväksymistä IMOn varaumasta ja ohjeista

IMOn Varauma ja ohjeet Ateenan Yleissopimuksen täytäntöönpanoa varten

Varauma:

| 1 | Ateenan yleissopimus olisi ratifioitava varustettuna seuraavin varaumin tai vastaavin julkilausumin:






  ”[1.1] | Matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 2002 tehdyn Ateenan yleissopimuksen (’yleissopimus’) ratifiointia ... hallituksen puolesta koskeva varauma |
| --- | --- | --- |

1

Ateenan yleissopimus olisi ratifioitava varustettuna seuraavin varaumin tai vastaavin julkilausumin:

”[1.1]

Matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 2002 tehdyn Ateenan yleissopimuksen (’yleissopimus’) ratifiointia ... hallituksen puolesta koskeva varauma

Rahdinkuljettajien vastuun rajoittaminen jne.

| [1.2] | ... n hallitus varaa itselleen oikeuden rajoittaa ja sitoutuu rajoittamaan yleissopimuksen 3 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisen mahdollisen vastuun Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevien IMOn ohjeiden 2.2 kohdassa tarkoitettujen vaarojen aiheuttaman matkustajan kuoleman ja henkilövahingon osalta pienempään seuraavista määristä:






  — | 250 000 laskentayksikköä kutakin matkustajaa kohti kussakin erillisessä tapauksessa
  tai |
| --- | --- | --- |

[1.2]

... n hallitus varaa itselleen oikeuden rajoittaa ja sitoutuu rajoittamaan yleissopimuksen 3 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisen mahdollisen vastuun Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevien IMOn ohjeiden 2.2 kohdassa tarkoitettujen vaarojen aiheuttaman matkustajan kuoleman ja henkilövahingon osalta pienempään seuraavista määristä:

—

250 000 laskentayksikköä kutakin matkustajaa kohti kussakin erillisessä tapauksessa

tai

| — | 340 miljoonaa laskentayksikköä kokonaisuudessaan alusta kohti kussakin erillisessä tapauksessa. |
| --- | --- |

—

340 miljoonaa laskentayksikköä kokonaisuudessaan alusta kohti kussakin erillisessä tapauksessa.

| [1.3] | Lisäksi ...koskevien IMOn ohjeiden 2.1.1 ja 2.2.2 kohtaa tällaiseen vastuuseen. |
| --- | --- |

[1.3]

Lisäksi ...koskevien IMOn ohjeiden 2.1.1 ja 2.2.2 kohtaa tällaiseen vastuuseen.

| [1.4] | Yleissopimuksen 4 artiklan mukaista alirahdinkuljettajan vastuuta, yleissopimuksen 11 artiklan mukaista rahdinkuljettajan tai alirahdinkuljettajan henkilöiden ja asiamiesten vastuuta sekä yleissopimuksen 12 artiklan mukaista korvausten yhteismäärän rajaa rajoitetaan samalla tavalla. |
| --- | --- |

[1.4]

Yleissopimuksen 4 artiklan mukaista alirahdinkuljettajan vastuuta, yleissopimuksen 11 artiklan mukaista rahdinkuljettajan tai alirahdinkuljettajan henkilöiden ja asiamiesten vastuuta sekä yleissopimuksen 12 artiklan mukaista korvausten yhteismäärän rajaa rajoitetaan samalla tavalla.

| [1.5] | Kohdassa 1.2 esitettyjä varaumaa ja sitoumusta sovelletaan riippumatta 3 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesta vastuuperusteesta ja sen estämättä, mitä muuta yleissopimuksen 4 tai 7 artiklassa määrätään; mutta varauma ja sitoumus eivät vaikuta 10 ja 13 artiklan vaikuttavuuteen. |
| --- | --- |

[1.5]

Kohdassa 1.2 esitettyjä varaumaa ja sitoumusta sovelletaan riippumatta 3 artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesta vastuuperusteesta ja sen estämättä, mitä muuta yleissopimuksen 4 tai 7 artiklassa määrätään; mutta varauma ja sitoumus eivät vaikuta 10 ja 13 artiklan vaikuttavuuteen.

Pakollinen vakuutus ja vakuutuksenantajien korvausvastuun rajoittaminen

| [1.6] | ... n hallitus varaa itselleen oikeuden rajoittaa ja sitoutuu rajoittamaan 4 a artiklan 1 kohdan mukaista vaatimusta pitää voimassa vakuutus tai muu rahavakuus Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevien IMOn ohjeiden 2.2 kohdassa tarkoitettujen vaarojen aiheuttaman matkustajan kuoleman ja henkilövahingon osalta pienempään seuraavista määristä:






  — | 250 000 laskentayksikköä kutakin matkustajaa kohti kussakin erillisessä tapauksessa
  tai |
| --- | --- | --- |

[1.6]

... n hallitus varaa itselleen oikeuden rajoittaa ja sitoutuu rajoittamaan 4 a artiklan 1 kohdan mukaista vaatimusta pitää voimassa vakuutus tai muu rahavakuus Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevien IMOn ohjeiden 2.2 kohdassa tarkoitettujen vaarojen aiheuttaman matkustajan kuoleman ja henkilövahingon osalta pienempään seuraavista määristä:

—

250 000 laskentayksikköä kutakin matkustajaa kohti kussakin erillisessä tapauksessa

tai

| — | 340 miljoonaa laskentayksikköä kokonaisuudessaan alusta kohti kussakin erillisessä tapauksessa. |
| --- | --- |

—

340 miljoonaa laskentayksikköä kokonaisuudessaan alusta kohti kussakin erillisessä tapauksessa.

| [1.7] | ... n hallitus varaa itselleen oikeuden rajoittaa ja sitoutuu rajoittamaan 4 a artiklan 10 kohdan mukaista vakuutuksen antajan tai muun rahavakuuden antaneen henkilön korvausvastuuta Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevien IMOn ohjeiden 2.2 kohdassa tarkoitettujen vaarojen aiheuttaman matkustajan kuoleman ja henkilövahingon osalta sellaisen vakuutuksen tai muun rahavakuuden ylärajaan, joka rahdinkuljettajan on tämän varauman 1.6 kohdan mukaisesti pidettävä voimassa. |
| --- | --- |

[1.7]

... n hallitus varaa itselleen oikeuden rajoittaa ja sitoutuu rajoittamaan 4 a artiklan 10 kohdan mukaista vakuutuksen antajan tai muun rahavakuuden antaneen henkilön korvausvastuuta Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevien IMOn ohjeiden 2.2 kohdassa tarkoitettujen vaarojen aiheuttaman matkustajan kuoleman ja henkilövahingon osalta sellaisen vakuutuksen tai muun rahavakuuden ylärajaan, joka rahdinkuljettajan on tämän varauman 1.6 kohdan mukaisesti pidettävä voimassa.

| [1.8] | ...n hallitus varaa itselleen oikeuden soveltaa ja sitoutuu soveltamaan Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevia IMOn ohjeita, mukaan lukien ohjeiden 2.1 ja 2.2 kohdassa tarkoitettujen lausekkeiden soveltaminen, kaikissa yleissopimuksen mukaisissa pakollisissa vakuutuksissa. |
| --- | --- |

[1.8]

...n hallitus varaa itselleen oikeuden soveltaa ja sitoutuu soveltamaan Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevia IMOn ohjeita, mukaan lukien ohjeiden 2.1 ja 2.2 kohdassa tarkoitettujen lausekkeiden soveltaminen, kaikissa yleissopimuksen mukaisissa pakollisissa vakuutuksissa.

| [1.9] | ...n hallitus varaa itselleen oikeuden vapauttaa ja sitoutuu vapauttamaan vakuutuksen tai muun rahavakuuden antajan 4 a artiklan 1 kohdan nojalla kaikesta korvausvastuusta, johon tämä ei ole sitoutunut. |
| --- | --- |

[1.9]

...n hallitus varaa itselleen oikeuden vapauttaa ja sitoutuu vapauttamaan vakuutuksen tai muun rahavakuuden antajan 4 a artiklan 1 kohdan nojalla kaikesta korvausvastuusta, johon tämä ei ole sitoutunut.

Todistukset

| [1.10] | ...n hallitus varaa itselleen oikeuden antaa ja sitoutuu antamaan yleissopimuksen 4 a artiklan 2 kohdan mukaisia vakuutustodistuksia:






  — | joista käy ilmi 1.2, 1.6, 1.7 ja 1.9 kohdassa tarkoitettu korvausvastuun rajaaminen ja vakuutusturvaa koskevat vaatimukset; ja |
| --- | --- | --- |

[1.10]

...n hallitus varaa itselleen oikeuden antaa ja sitoutuu antamaan yleissopimuksen 4 a artiklan 2 kohdan mukaisia vakuutustodistuksia:

—

joista käy ilmi 1.2, 1.6, 1.7 ja 1.9 kohdassa tarkoitettu korvausvastuun rajaaminen ja vakuutusturvaa koskevat vaatimukset; ja

| — | joiden avulla voidaan lisätä muita rajoituksia, vaatimuksia ja vapautuksia, joita se katsoo vakuutusmarkkinoiden tilanteen todistuksen antamishetkellä edellyttävän. |
| --- | --- |

—

joiden avulla voidaan lisätä muita rajoituksia, vaatimuksia ja vapautuksia, joita se katsoo vakuutusmarkkinoiden tilanteen todistuksen antamishetkellä edellyttävän.

| [1.11] | ...n hallitus varaa itselleen oikeuden hyväksyä ja sitoutuu hyväksymään muiden sopimusvaltioiden samanlaisen varauman nojalla antamia vakuutustodistuksia. |
| --- | --- |

[1.11]

...n hallitus varaa itselleen oikeuden hyväksyä ja sitoutuu hyväksymään muiden sopimusvaltioiden samanlaisen varauman nojalla antamia vakuutustodistuksia.

| [1.12] | Kaikki tällaiset rajoitukset, vaatimukset ja vapautukset käyvät selkeästi ilmi yleissopimuksen 4 a artiklan 2 kohdan nojalla annetuista tai varmennetuista todistuksesta. |
| --- | --- |

[1.12]

Kaikki tällaiset rajoitukset, vaatimukset ja vapautukset käyvät selkeästi ilmi yleissopimuksen 4 a artiklan 2 kohdan nojalla annetuista tai varmennetuista todistuksesta.

Tämän varauman ja Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevien IMOn ohjeiden suhde

| [1.13] | Tällä varaumalla pidätettyjä oikeuksia käytetään ottamalla yhdenmukaisuuden varmistamiseksi asianmukaisesti huomioon Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevat IMOn ohjeet tai niihin tehdyt muutokset. Jos Kansainvälisen merenkulkujärjestön oikeudellinen komitea on hyväksynyt ehdotuksen muuttaa Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevia IMOn ohjeita, rajoitukset mukaan lukien, näitä muutoksia sovelletaan komitean määrittämästä ajankohdasta alkaen. Tämä ei rajoita kansainvälisen oikeuden sääntöjä, jotka koskevat valtion oikeutta poistaa tai muuttaa varaumaansa.” |
| --- | --- |

[1.13]

Tällä varaumalla pidätettyjä oikeuksia käytetään ottamalla yhdenmukaisuuden varmistamiseksi asianmukaisesti huomioon Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevat IMOn ohjeet tai niihin tehdyt muutokset. Jos Kansainvälisen merenkulkujärjestön oikeudellinen komitea on hyväksynyt ehdotuksen muuttaa Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskevia IMOn ohjeita, rajoitukset mukaan lukien, näitä muutoksia sovelletaan komitean määrittämästä ajankohdasta alkaen. Tämä ei rajoita kansainvälisen oikeuden sääntöjä, jotka koskevat valtion oikeutta poistaa tai muuttaa varaumaansa.”

Ohjeet

| 2. | Vakuutusmarkkinoiden nykyisen tilan vuoksi sopimusvaltioiden olisi annettava vakuutustodistukset siten, että yksi vakuutuksenantaja sitoutuu kattamaan sotariskit ja toinen vakuutuksenantaja kattaa muut kuin sotariskit. Kunkin vakuutuksenantajan olisi vastattava vain omasta osuudestaan. Olisi sovellettava seuraavia sääntöjä (lausekkeet, joihin viitataan, ovat lisäyksessä A): |
| --- | --- |

2.

Vakuutusmarkkinoiden nykyisen tilan vuoksi sopimusvaltioiden olisi annettava vakuutustodistukset siten, että yksi vakuutuksenantaja sitoutuu kattamaan sotariskit ja toinen vakuutuksenantaja kattaa muut kuin sotariskit. Kunkin vakuutuksenantajan olisi vastattava vain omasta osuudestaan. Olisi sovellettava seuraavia sääntöjä (lausekkeet, joihin viitataan, ovat lisäyksessä A):

| 2.1 | Sekä sotaa että muuta kuin sotaa koskevaa vakuutusta voivat koskea seuraavat lausekkeet: |
| --- | --- |

2.1

Sekä sotaa että muuta kuin sotaa koskevaa vakuutusta voivat koskea seuraavat lausekkeet:

| 2.1.1 | Radioaktiivista saastumista sekä kemiallisia, biologisia, biokemiallisia ja sähkömagneettisia aseita koskeva poissulkemislauseke (lauseke 370); |
| --- | --- |

2.1.1

Radioaktiivista saastumista sekä kemiallisia, biologisia, biokemiallisia ja sähkömagneettisia aseita koskeva poissulkemislauseke (lauseke 370);

| 2.1.2 | Tietoverkkohyökkäystä koskeva poissulkemislauseke (lauseke 380); |
| --- | --- |

2.1.2

Tietoverkkohyökkäystä koskeva poissulkemislauseke (lauseke 380);

| 2.1.3 | Yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna näillä ohjeilla, mukaiset pakollisen rahavakuuden antajan varaumat ja vastuunrajat, erityisesti 250 000 laskentayksikköä matkustajaa kohti kussakin erillisessä tapauksessa; |
| --- | --- |

2.1.3

Yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna näillä ohjeilla, mukaiset pakollisen rahavakuuden antajan varaumat ja vastuunrajat, erityisesti 250 000 laskentayksikköä matkustajaa kohti kussakin erillisessä tapauksessa;

| 2.1.4 | Varauma, jonka mukaan vakuutus kattaa vain yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna näillä ohjeilla, mukaiset vastuut; ja |
| --- | --- |

2.1.4

Varauma, jonka mukaan vakuutus kattaa vain yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna näillä ohjeilla, mukaiset vastuut; ja

| 2.1.5 | Varauma, jonka mukaan kaikki yleissopimuksen nojalla sovitut määrät vähentävät vastaavasti rahdinkuljettajan ja/tai rahdinkuljettajan vakuutuksenantajan yleissopimuksen 4 a artiklan mukaista vastuuta, vaikka sotaa koskevan vakuutuksen antaja tai muuta kuin sotaa koskevan vakuutuksen antaja ei olisi maksanut niitä tai vakuutuksenantajaa ei olisi vaadittu maksamaan niitä. |
| --- | --- |

2.1.5

Varauma, jonka mukaan kaikki yleissopimuksen nojalla sovitut määrät vähentävät vastaavasti rahdinkuljettajan ja/tai rahdinkuljettajan vakuutuksenantajan yleissopimuksen 4 a artiklan mukaista vastuuta, vaikka sotaa koskevan vakuutuksen antaja tai muuta kuin sotaa koskevan vakuutuksen antaja ei olisi maksanut niitä tai vakuutuksenantajaa ei olisi vaadittu maksamaan niitä.

| 2.2 | Sotaa koskeva vakuutus kattaa mahdollisen korvausvastuun menetyksestä, joka aiheutuu matkustajan kuolemasta tai henkilövahingosta, jonka syynä on:






  — | sota, sisällissota, vallankumous, kapina tai niistä aiheutuva yhteiskunnallinen konflikti tai sotaakäyvän vallan tekemä tai siihen kohdistuva vihamielinen teko; |
| --- | --- | --- |

2.2

Sotaa koskeva vakuutus kattaa mahdollisen korvausvastuun menetyksestä, joka aiheutuu matkustajan kuolemasta tai henkilövahingosta, jonka syynä on:

—

sota, sisällissota, vallankumous, kapina tai niistä aiheutuva yhteiskunnallinen konflikti tai sotaakäyvän vallan tekemä tai siihen kohdistuva vihamielinen teko;

| — | kaappaus, sieppaus, pidätys, vapaudenriisto tai vangitseminen ja sen seuraukset tai sellaisen yritys; |
| --- | --- |

—

kaappaus, sieppaus, pidätys, vapaudenriisto tai vangitseminen ja sen seuraukset tai sellaisen yritys;

| — | hylätyt miinat, torpedot, pommit muut hylätyt sota-aseet; |
| --- | --- |

—

hylätyt miinat, torpedot, pommit muut hylätyt sota-aseet;

| — | terroristien tai vihamielisesti tai poliittisin perustein toimivien henkilöiden teot sekä toimet tällaisen riskin ehkäisemiseksi tai torjumiseksi; |
| --- | --- |

—

terroristien tai vihamielisesti tai poliittisin perustein toimivien henkilöiden teot sekä toimet tällaisen riskin ehkäisemiseksi tai torjumiseksi;

| — | menetetyksi tuomitseminen ja pakkolunastus. |
| --- | --- |

—

menetetyksi tuomitseminen ja pakkolunastus.

Seuraavia vapautuksia, rajoituksia ja vaatimuksia voidaan soveltaa:

| 2.2.1 | Vakuutuksen automaattista päättymistä ja poissulkemista koskeva lauseke sodan yhteydessä |
| --- | --- |

2.2.1

Vakuutuksen automaattista päättymistä ja poissulkemista koskeva lauseke sodan yhteydessä

| 2.2.2 | Jos yksittäisten matkustajien korvausvaatimusten yhteismäärä on yli 340 miljoonaa laskentayksikköä kokonaisuudessaan alusta kohti missä tahansa erillisessä tapauksessa, rahdinkuljettajalla on oikeus vedota vastuunsa rajoittamiseen 340 miljoonaan laskentayksikköön, aina sillä edellytyksellä, että






  — | määrä olisi jaettava korvauksenhakijoiden kesken heidän vahvistettujen korvausvaatimustensa mukaisessa suhteessa; |
| --- | --- | --- |

2.2.2

Jos yksittäisten matkustajien korvausvaatimusten yhteismäärä on yli 340 miljoonaa laskentayksikköä kokonaisuudessaan alusta kohti missä tahansa erillisessä tapauksessa, rahdinkuljettajalla on oikeus vedota vastuunsa rajoittamiseen 340 miljoonaan laskentayksikköön, aina sillä edellytyksellä, että

—

määrä olisi jaettava korvauksenhakijoiden kesken heidän vahvistettujen korvausvaatimustensa mukaisessa suhteessa;

| — | määrä voidaan jakaa yhdessä tai useammassa erässä jakamishetkellä tiedossa oleville korvauksenhakijoille; ja |
| --- | --- |

—

määrä voidaan jakaa yhdessä tai useammassa erässä jakamishetkellä tiedossa oleville korvauksenhakijoille; ja

| — | määrän voi jakaa vakuutuksenantaja tai tuomioistuin tai muu toimivaltainen viranomainen, jonka käsiteltäväksi vakuutuksenantaja on asian saattanut missä tahansa sopimusvaltiossa, jossa oikeudenkäynti on pantu vireille niiden korvausvaatimusten osalta, jotka vakuutuksen väitetään kattavan. |
| --- | --- |

—

määrän voi jakaa vakuutuksenantaja tai tuomioistuin tai muu toimivaltainen viranomainen, jonka käsiteltäväksi vakuutuksenantaja on asian saattanut missä tahansa sopimusvaltiossa, jossa oikeudenkäynti on pantu vireille niiden korvausvaatimusten osalta, jotka vakuutuksen väitetään kattavan.

| 2.2.3 | 30 päivän irtisanomislauseke tapauksissa, joita kohta 2.2.1 ei kata. |
| --- | --- |

2.2.3

30 päivän irtisanomislauseke tapauksissa, joita kohta 2.2.1 ei kata.

| 2.3 | Muun kuin sotaa koskevan vakuutuksen tulisi kattaa kaikki vaarat, joita pakollinen vakuutus koskee ja jotka ovat muita kuin kohdassa 2.2 lueteltuja riskejä, riippumatta siitä, koskevatko niitä kohdan 2.1 ja 2.2 vapautukset, rajoitukset tai vaatimukset. |
| --- | --- |

2.3

Muun kuin sotaa koskevan vakuutuksen tulisi kattaa kaikki vaarat, joita pakollinen vakuutus koskee ja jotka ovat muita kuin kohdassa 2.2 lueteltuja riskejä, riippumatta siitä, koskevatko niitä kohdan 2.1 ja 2.2 vapautukset, rajoitukset tai vaatimukset.

| 3. | Lisäys B sisältää esimerkin näiden ohjeiden mukaisista vakuutussitoumuksista (Sininen kortti, Blue Card) ja vakuutustodistuksesta. |
| --- | --- |

3.

Lisäys B sisältää esimerkin näiden ohjeiden mukaisista vakuutussitoumuksista (Sininen kortti, Blue Card) ja vakuutustodistuksesta.

Lisäys A

Ohjeissa 2.1.1, 2.1.2 ja 2.2.1 tarkoitetut lausekkeet

Radioaktiivista saastumista sekä kemiallisia, biologisia, biokemiallisia ja sähkömagneettisia aseita koskeva poissulkemislauseke (lauseke 370, 10.11.2003)

Tämä lauseke on ensisijainen ja kumoaa kaikki tähän vakuutukseen sisältyvät lausekkeen kanssa yhteensopimattomat määräykset

| 1. | Tämä vakuutus ei missään tapauksessa kata menetystä tai vahinkoa koskevaa vastuuta tai kuluja, joiden syynä ovat tai joihin ovat myötävaikuttaneet tai joiden aiheuttajana ovat suoraan tai välillisesti






  1.1 | ydinpolttoaineesta tai ydinjätteestä tai ydinpolttoaineen palamisesta aiheutuvasta radioaktiivisuudesta johtuva ionisoiva säteily tai saastuminen |
| --- | --- | --- |

1.

Tämä vakuutus ei missään tapauksessa kata menetystä tai vahinkoa koskevaa vastuuta tai kuluja, joiden syynä ovat tai joihin ovat myötävaikuttaneet tai joiden aiheuttajana ovat suoraan tai välillisesti

1.1

ydinpolttoaineesta tai ydinjätteestä tai ydinpolttoaineen palamisesta aiheutuvasta radioaktiivisuudesta johtuva ionisoiva säteily tai saastuminen

| 1.2 | ydinvoimalaitoksen, ydinreaktorin tai niiden muiden ydinosien tai ydinkomponenttien radioaktiiviset, myrkylliset, räjähtävät tai muut vaaralliset tai saastuttavat ominaisuudet |
| --- | --- |

1.2

ydinvoimalaitoksen, ydinreaktorin tai niiden muiden ydinosien tai ydinkomponenttien radioaktiiviset, myrkylliset, räjähtävät tai muut vaaralliset tai saastuttavat ominaisuudet

| 1.3 | ase tai laite, jossa käytetään atomi- tai ydinfissiota ja/tai -fuusiota tai muuta vastaavaa menetelmää tai radioaktiivista voimaa tai ainetta |
| --- | --- |

1.3

ase tai laite, jossa käytetään atomi- tai ydinfissiota ja/tai -fuusiota tai muuta vastaavaa menetelmää tai radioaktiivista voimaa tai ainetta

| 1.4 | radioaktiivisen aineen radioaktiiviset, myrkylliset, räjähtävät tai muut vaaralliset tai saastuttavat ominaisuudet. Poissulkeminen tässä alalausekkeessa ei ulotu radioaktiivisiin isotooppeihin, paitsi ydinpolttoaineeseen, kun tällaisia isotooppeja valmistetaan, kuljetetaan, varastoidaan tai käytetään kaupallisiin, maatalouteen liittyviin, lääketieteellisiin, tieteellisiin tai muihin vastaaviin rauhanomaisiin tarkoituksiin. |
| --- | --- |

1.4

radioaktiivisen aineen radioaktiiviset, myrkylliset, räjähtävät tai muut vaaralliset tai saastuttavat ominaisuudet. Poissulkeminen tässä alalausekkeessa ei ulotu radioaktiivisiin isotooppeihin, paitsi ydinpolttoaineeseen, kun tällaisia isotooppeja valmistetaan, kuljetetaan, varastoidaan tai käytetään kaupallisiin, maatalouteen liittyviin, lääketieteellisiin, tieteellisiin tai muihin vastaaviin rauhanomaisiin tarkoituksiin.

| 1.5 | kemialliset, biologiset, biokemialliset tai sähkömagneettiset aseet. |
| --- | --- |

1.5

kemialliset, biologiset, biokemialliset tai sähkömagneettiset aseet.

Tietoverkkohyökkäystä koskeva poissulkemislauseke (lauseke 380, 10.11.2003)

| 1. | Mikäli yksinomaan jäljempänä olevasta 10.2 lausekkeesta ei muuta johdu, tämä vakuutus ei missään tapauksessa kata menetystä tai vahinkoa koskevaa vastuuta tai kuluja, joiden syynä on tai joihin on myötävaikuttanut tai joiden aiheuttajana on suoraan tai välillisesti tietokoneen, tietokonejärjestelmän, tietokoneohjelmiston, haittaohjelman, tietokoneviruksen tai -prosessin tai muun elektronisen järjestelmän käyttö tai toiminta keinona aiheuttaa vahinkoa. |
| --- | --- |

1.

Mikäli yksinomaan jäljempänä olevasta 10.2 lausekkeesta ei muuta johdu, tämä vakuutus ei missään tapauksessa kata menetystä tai vahinkoa koskevaa vastuuta tai kuluja, joiden syynä on tai joihin on myötävaikuttanut tai joiden aiheuttajana on suoraan tai välillisesti tietokoneen, tietokonejärjestelmän, tietokoneohjelmiston, haittaohjelman, tietokoneviruksen tai -prosessin tai muun elektronisen järjestelmän käyttö tai toiminta keinona aiheuttaa vahinkoa.

| 2. | Jos tämä lauseke on hyväksytty vakuutuksissa, jotka kattavat riskit sodasta, sisällissodasta, vallankumouksesta, kapinasta tai niistä aiheutuvasta yhteiskunnallisesta konfliktista tai sotaakäyvän vallan tekemästä tai siihen kohdistuvasta vihamielisestä teosta, terrorismista tai poliittisin perustein toimivien henkilöiden toimista, lauseketta 10.1 ei sovelleta sellaisten menetysten poissulkemiseen (jotka vakuutusturva muutoin kattaisi), jotka aiheutuvat tietokoneen, tietokonejärjestelmän tai tietokoneohjelmiston tai muun elektronisen järjestelmän käytöstä aseen tai ohjuksen laukaisu- ja/tai ohjausjärjestelmässä ja/tai tulitusmekanismissa. |
| --- | --- |

2.

Jos tämä lauseke on hyväksytty vakuutuksissa, jotka kattavat riskit sodasta, sisällissodasta, vallankumouksesta, kapinasta tai niistä aiheutuvasta yhteiskunnallisesta konfliktista tai sotaakäyvän vallan tekemästä tai siihen kohdistuvasta vihamielisestä teosta, terrorismista tai poliittisin perustein toimivien henkilöiden toimista, lauseketta 10.1 ei sovelleta sellaisten menetysten poissulkemiseen (jotka vakuutusturva muutoin kattaisi), jotka aiheutuvat tietokoneen, tietokonejärjestelmän tai tietokoneohjelmiston tai muun elektronisen järjestelmän käytöstä aseen tai ohjuksen laukaisu- ja/tai ohjausjärjestelmässä ja/tai tulitusmekanismissa.

Vakuutuksen automaattinen päättyminen ja poissulkeminen sodan yhteydessä

| 1.1 | Vakuutusturvan automaattinen päättyminen
  Riippumatta siitä, onko peruuttamisesta annettu ilmoitus vai ei, tässä tarkoitettu vakuutusturva PÄÄTTYY AUTOMAATTISESTI






  1.1.1 | sodan syttyessä (riippumatta sodanjulistuksen esittämisestä) minkä tahansa seuraavien välillä: Yhdistynyt kuningaskunta, Amerikan yhdysvallat, Ranska, Venäjän federaatio, Kiinan kansantasavalta; |
| --- | --- | --- |

1.1

Vakuutusturvan automaattinen päättyminen

Riippumatta siitä, onko peruuttamisesta annettu ilmoitus vai ei, tässä tarkoitettu vakuutusturva PÄÄTTYY AUTOMAATTISESTI

1.1.1

sodan syttyessä (riippumatta sodanjulistuksen esittämisestä) minkä tahansa seuraavien välillä: Yhdistynyt kuningaskunta, Amerikan yhdysvallat, Ranska, Venäjän federaatio, Kiinan kansantasavalta;

| 1.1.2 | minkä tahansa aluksen osalta, jonka yhteydessä tässä on myönnetty vakuutusturva, jos tällainen alus pakkoluovutetaan omistukseen tai käyttöön. |
| --- | --- |

1.1.2

minkä tahansa aluksen osalta, jonka yhteydessä tässä on myönnetty vakuutusturva, jos tällainen alus pakkoluovutetaan omistukseen tai käyttöön.

| 1.2 | Viiden suurvallan välinen sota
  Tämän vakuutuksen ulkopuolelle jätetään






  1.2.1 | menetystä tai vahinkoa koskeva vastuu tai kulut, jotka aiheutuvat sodan syttymisestä (riippumatta sodanjulistuksen esittämisestä) minkä tahansa seuraavien välillä: Yhdistynyt kuningaskunta, Amerikan yhdysvallat, Ranska, Venäjän federaatio, Kiinan kansantasavalta; |
| --- | --- | --- |

1.2

Viiden suurvallan välinen sota

Tämän vakuutuksen ulkopuolelle jätetään

1.2.1

menetystä tai vahinkoa koskeva vastuu tai kulut, jotka aiheutuvat sodan syttymisestä (riippumatta sodanjulistuksen esittämisestä) minkä tahansa seuraavien välillä: Yhdistynyt kuningaskunta, Amerikan yhdysvallat, Ranska, Venäjän federaatio, Kiinan kansantasavalta;

| 1.2.2 | pakkoluovutus omistukseen tai käyttöön. |
| --- | --- |

1.2.2

pakkoluovutus omistukseen tai käyttöön.

Lisäys B

Image

Image

Image

Selityksiä:

| 1. | Valtion nimeen voidaan haluttaessa liittää maininta sen maan toimivaltaisesta viranomaisesta, jossa todistus on myönnetty. |
| --- | --- |

1.

Valtion nimeen voidaan haluttaessa liittää maininta sen maan toimivaltaisesta viranomaisesta, jossa todistus on myönnetty.

| 2. | Jos vakuuden kokonaismäärä on peräisin useammasta kuin yhdestä lähteestä, kunkin osuus on mainittava erikseen. |
| --- | --- |

2.

Jos vakuuden kokonaismäärä on peräisin useammasta kuin yhdestä lähteestä, kunkin osuus on mainittava erikseen.

| 3. | Jos vakuus annetaan useassa muodossa, nämä on eriteltävä. |
| --- | --- |

3.

Jos vakuus annetaan useassa muodossa, nämä on eriteltävä.

| 4. | Kohdassa ”Vakuuden kesto” on mainittava myös vakuuden voimassaolon alkamispäivä. |
| --- | --- |

4.

Kohdassa ”Vakuuden kesto” on mainittava myös vakuuden voimassaolon alkamispäivä.

| 5. | Vakuutuksen ja/tai vakuuden antajan (antajien) osoitteen kohdalla on mainittava vakuutuksen ja/tai vakuuden antajan (antajien) päätoimipaikka. Myös toimipaikka, jossa vakuutus tai muu vakuus annetaan, on tarvittaessa mainittava. |
| --- | --- |

5.

Vakuutuksen ja/tai vakuuden antajan (antajien) osoitteen kohdalla on mainittava vakuutuksen ja/tai vakuuden antajan (antajien) päätoimipaikka. Myös toimipaikka, jossa vakuutus tai muu vakuus annetaan, on tarvittaessa mainittava.

---

NEUVOSTON PERUSTELUT

I.   JOHDANTO

Komissio antoi ehdotuksensa marraskuussa 2005 (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi merten ja sisävesien matkustajaliikenteen harjoittajien vastuusta onnettomuustapauksessa. Ehdotus toimitettiin neuvostolle 24. helmikuuta 2006.

Euroopan parlamentti antoi ensimmäisen käsittelyn lausuntonsa 25. huhtikuuta 2007.

Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 13. syyskuuta 2006. (2)

Alueiden komitea antoi lausuntonsa 15. kesäkuuta 2006. (3)

Neuvosto pääsi yhteistyömenettelyn (EY:n perustamissopimuksen 251 artikla) puitteissa 30. marraskuuta 2007 poliittiseen yhteisymmärrykseen asetusehdotuksesta. Lingvistijuristien viimeisteltyä tekstin neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 6. kesäkuuta 2008.

II.   TAVOITE

Asetusehdotuksen pääasiallinen tavoite on sisällyttää yhteisön lainsäädäntöön matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 1974 tehty Ateenan yleissopimus, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2002 pöytäkirjalla (jäljempänä ”Ateenan yleissopimus”).

Komission ehdotukseen sisältyy lisäksi useita Ateenan yleissopimusta koskevia muutoksia ja lisätoimia, kuten soveltamisalan laajentaminen siten, että se kattaa kotimaan liikenteen ja sisävesiliikenteen, sekä sen, että poistetaan Ateenan yleissopimuksen mukainen jäsenvaltioiden mahdollisuus asettaa korvausvastuuraja korkeammalle kuin yleissopimuksessa määrätään. Ehdotuksessa on lisäksi säännös, jonka mukaisesti vahvistetaan liikuntarajoitteisen matkustajan liikunta-apuvälineiden tai lääketieteellisten välineiden vahingoittumisesta tai menetyksestä suorittava korvaus enimmillään välineiden jälleenhankinta-arvon suuruiseksi. Ilma- ja rautatieliikenteen alojen tapaan ehdotuksessa säädetään ennakkomaksuista matkustajan kuolemantapauksen tai henkilövahinkojen sattuessa sekä matkustajalle ennen matkaa annettavista tiedoista.

III.   YHTEISEN KANNAN ERITTELY

Yleistä

Edellä mainittua ehdotusta koskevalla neuvoston vahvistamalla yhteisellä kannalla saatetaan ajan tasalle asetus muun muassa muuttamalla soveltamisalaa koskevia säännöksiä, asetuksen ja muiden kansainvälisten yleissopimusten korvausvastuun yleistä rajaamista koskevaa suhdetta, ennakkomaksuja ja asetuksen siirtymäsäännöksiä.

Yhteinen kanta sisältää useita Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn tarkistuksista (asiakirjassa 8724/07 olevat tarkistukset 1, 2, 3, 5, 9, 10, 11, 16–27) joko sellaisinaan, osittain tai periaatteellisesti. Kyseiset tarkistukset parantavat tai selkeyttävät asetusehdotuksen muotoilua. Muita tarkistuksia ei ole kuitenkaan otettu huomioon yhteisessä kannassa (tarkistukset 4, 6, 7, 8, 12, 13, 14, 15). Neuvosto katsoo komission lailla, että Euroopan meriturvallisuusviraston (EMSA) tehtävien tarkistusta ei pitäisi käsitellä tässä asetuksessa, koska se on eri asia (tarkistus 4). Muiden tarkistusten hylkäämistä selvitetään lisää seuraavassa jaksossa.

Yhteisessä kannassa on myös useita muita muutoksia kuin ne, jotka sisältyvät Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn lausuntoon, sillä useissa tapauksissa komission alkuperäisen ehdotuksen säännöksiä on täydennetty uusilla osilla tai ne on kokonaan muotoiltu uudelleen ja niihin on lisätty joitakin kokonaan uusia säännöksiä.

Lisäksi useilla sanamuotoon tehdyillä muutoksilla pyritään ainoastaan selkeyttämään tekstiä tai varmistamaan asetuksen yleinen johdonmukaisuus.

Seuraavassa jaksossa selitetään yhteisen kannan sisällöllisiä muutoksia ja neuvoston vastausta Euroopan parlamentin tarkistuksiin.

Yksittäisiä näkökohtia

(1)   Soveltamisala

Neuvosto, joka on täysin samaa mieltä kuin Euroopan parlamentti (tarkistukset 16–27), hylkäsi Ateenan yleissopimuksen soveltamisalan ulottamisen kansainvälisiin ja kotimaisiin sisävesikuljetuksiin komission ehdotuksen mukaisesti. Neuvosto katsoo Euroopan parlamentin tavoin, että Ateenan yleissopimuksessa käsitellään merikuljetuksia ja että soveltamisalan ulottaminen sisävesiliikenteeseen ei ehkä ole aiheellista ja että siinä ei oteta riittävästi huomioon sisävesiliikenteen erityispiirteitä.

Lisäksi neuvosto täsmentää toisin kuin komissio ja Euroopan parlamentti, että yksittäisen jäsenvaltion sisäisten merikuljetusten osalta on järkevää, että asetusta sovelletaan aluksiin, jotka kuuluvat A-luokkaan matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä 17. maaliskuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/18/EY 4 artiklan mukaisesti.

(2)   Ateenan yleissopimuksen ja muiden IMO:n toimien sisällyttäminen

Neuvosto katsoo Euroopan parlamentin lailla (tarkistus 6), että Ateenan yleissopimuksen lisäksi myös IMO:n varauma ja ohjeet Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanosta (jäljempänä ”IMO:n ohjeet”), joka IMO:n oikeudellinen komitea hyväksyi 19. lokakuuta 2006, olisi sisällytettävä asetukseen joidenkin Ateenan yleissopimuksen piiriin kuuluvien kysymysten, erityisesti terrorismiin liittyvien vahinkojen korvaamisen, ratkaisemiseksi. Tästä syystä neuvosto ja Euroopan parlamentti lisäsivät IMO:n ohjeiden tekstin asetukseen uutena liitteenä.

Olisi kuitenkin pantava merkille, että neuvosto katsoo, että Ateenan yleissopimuksen tekstin sisällyttäminen kokonaisuudessaan voi aiheuttaa oikeudellista epävarmuutta, sillä useat yleissopimuksen määräykset eivät liity suoraan asetuksen kohteeseen. Tästä syystä neuvosto on — toisin kuin Euroopan parlamentti — luetellut asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa Ateenan yleissopimuksen määräykset, joilla on soveltamisen kannalta merkitystä tämän asetuksen yhteydessä. Lisäksi Ateenan yleissopimuksen kannalta merkityksettömät tai harhaanjohtavat määräykset on selkeyden vuoksi poistettu asetuksen liitteestä.

(3)   Sovellettavat enimmäismäärät

Neuvosto on muuttanut komission ehdotusta Ateenan yleissopimuksen 7 artiklan 2 kohdan soveltamatta jättämisen osalta. Siinä määrätään, että sopimusvaltio voi hyväksyä korkeampia korvausvastuurajoja kuin Ateenan yleissopimuksessa on määrätty. Neuvosto on päättänyt soveltaa Ateenan yleissopimuksen määräystä sellaisenaan ottamatta käyttöön erityistä yhteisön mekanismia 7 artiklan 2 kohdan käytöstä sopimiseen, kuten komissio ehdotuksessaan ja Euroopan parlamentti tarkistuksessaan 7.

(4)   Alusten omistajien vastuun rajoittamista koskevien muiden kansainvälisten yleissopimusten samanaikainen soveltaminen

Koska monet jäsenvaltiot ovat jo ratifioineet merioikeudellisia vaateita koskevan vastuun rajoittamisesta vuonna 1976 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1996 pöytäkirjalla (LLMC 1996), neuvosto ei voi tukea Euroopan parlamenttia Ateenan yleissopimuksen 19 artiklan soveltamatta jättämisen osalta (tarkistus 8). Neuvoston yhteisen kannan 5 artiklassa Ateenan yleissopimuksen ja edellä mainitun LLMC:n välistä suhdetta selvennetään lisää oikeusvarmuuden takaamiseksi.

(5)   Ennakkomaksut

Euroopan parlamentin kantaa tiiviisti seuraten (tarkistus 9) neuvosto tukee ajatusta siitä, että ennakkomaksu olisi suoritettava, kun merionnettomuustapauksesta on aiheutunut matkustajan kuolema tai henkilövahinko. Jotta voidaan varmistaa, että säännöstä voidaan soveltaa käytännössä, neuvosto selvensi, että säännöstä sovelletaan, jos merionnettomuus on sattunut jonkin jäsenvaltion alueella tai jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivalla tai johonkin jäsenvaltioon rekisteröidyllä aluksella. Merionnettomuuden osalta neuvosto katsoo, että termi ”merionnettomuus” (en shipping incident) on riittävästi ja laajasti määritelty Ateenan yleissopimuksessa. Näin ollen ei ole tarpeen viitata englanninkieliseen termiin ”shipping accident”.

Neuvosto kannattaa täysin Euroopan parlamenttia (tarkistus 10), mitä tulee selvennykseen siitä, että ennakkomaksu ei merkitse korvausvastuun tunnustamista ja voidaan vähentää muista myöhemmin maksettavista määristä. Neuvosto täsmentää kuitenkin vielä, missä tapauksissa ennakkomaksut voidaan palauttaa Ateenan yleissopimuksen ja IMO:n ohjeiden mukaisesti.

(6)   Tiedottaminen matkustajille

Neuvosto kannattaa Euroopan parlamentin näkemystä siitä, että matkustajille viimeistään lähtöhetkellä annettavien tietojen on oltava asianmukaisia ja ymmärrettäviä. Ilmailualan tapaan neuvosto ehdottaa, että tähän voidaan käyttää määräyksiä koskevaa yhteenvetoa. Neuvosto uskoo kuitenkin, että ei ole tarpeen viitata matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13. kesäkuuta 1990 annettuun neuvoston direktiiviin 90/314/ETY, koska mainittua direktiiviä jo sovelletaan ja se on riippumaton ehdotetusta asetuksesta.

(7)   Viivästynyt soveltaminen

Euroopan parlamentin lailla (tarkistukset 13, 14 ja 15) neuvosto on sisällyttänyt siirtymäajan säännöksen, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat lykätä asetuksen soveltamista neljä vuotta asetuksen soveltamisen alkamispäivästä. Neuvoston komission ehdotukseen tekemää muutosta ei kuitenkaan sovelleta yksittäisen jäsenvaltion sisäisiin merikuljetuksiin aluksilla, jotka kuuluvat A-luokkaan direktiivin 98/18/EY 4 artiklan mukaisesti, eikä kotimaan säännölliseen matkustajalauttaliikenteeseen (EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan piiriin kuuluvilla alueilla) Euroopan parlamentin ehdotuksen mukaisesti.

IV.   YHTEENVETO

Neuvosto uskoo, että yhteinen kanta edustaa realistista lähestymistapaa, jossa otetaan asianmukaisesti huomioon ehdotuksen ja ehdotettujen lisäsäännösten toteutettavuus sekä oikeudellisen selkeyden tarve.

Neuvosto odottaa rakentavia keskusteluja Euroopan parlamentin kanssa, jotta asetus voitaisiin antaa lähiaikoina.

---

(1)  Asiak. 6827/06 — KOM(2005) 592 lopullinen.

(2)  EUVL C 318, 23.12.2006.

(3)  EUVL C 229, 22.09.06.

---