# Den Europæiske Unions C 171/2008

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 171 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 51. årgang5. juli 2008 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 171

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

51. årgang5. juli 2008

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER OG ORGANER |
| | Domstolen |
| 2008/C 171/01 | Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
  EUT C 158 af 21.6.2008 | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER OG ORGANER

Domstolen

2008/C 171/01

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
  EUT C 158 af 21.6.2008

Den Europæiske Unions Tidende

1

| | V   Udtalelser |
| --- | --- |
| | RETLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2008/C 171/02 | Sag C-442/04: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 15. maj 2008 — Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union (Fiskeri — forordning (EF) nr. 1954/2003 — forordning (EF) nr. 1415/2004 — forvaltning af fiskeriindsatsen — fastlæggelse af den maksimale årlige fiskeriindsats — referenceperiode — fiskerizoner og fiskeressourcer i EF — biologisk følsomme områder — akt vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne — ulovlighedsindsigelse — formaliteten — princippet om forbud mod forskelsbehandling — magtfordrejning) | 2 |
| 2008/C 171/03 | Sag C-91/05: Domstolens dom (Store Afdeling) af 20. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Rådet for Den Europæiske Union (Annullationssøgsmål — artikel 47 EU — fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — afgørelse 2004/833/FUSP — gennemførelse af fælles aktion 2002/589/FUSP — bekæmpelse af udbredelsen af håndskydevåben og lette våben — Fællesskabets kompetence — udviklingssamarbejdet) | 2 |
| 2008/C 171/04 | Forenede sager C-147/06 og C-148/06: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 15. maj 2008 — SECAP SpA (sag C-147/06) mod Comune di Torino, procesdeltagere: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte, og Santorso Soc. coop. arl (sag C-148/06) mod Comune di Torino, procesdeltagere: Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) (Offentlige bygge- og anlægskontrakter — tildeling af kontrakter — unormalt lave bud — betingelser for udelukkelse — kontrakter om arbejder, som ligger under de beløbsgrænser, der er fastsat i direktiv 93/37/EØF og 2004/18/EF — den ordregivende myndigheds forpligtelser som følge af grundlæggende principper i fællesskabsretten) | 3 |
| 2008/C 171/05 | Sag C-194/06: Domstolens dom (Store Afdeling) af 20. maj 2008 — Staatssecretaris van Financiën mod Orange European Smallcap Fund NV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene) (Artikel 56 EF til 58 EF — frie kapitalbevægelser — beskatning af udbytte — godtgørelse, der indrømmes en udloddende investeringsforening for kildeskat indeholdt af en anden stat af udbytte, som denne forening modtager — begrænsning af denne godtgørelse til det beløb, som en aktionær, der er hjemmehørende i den medlemsstat, hvor denne forening har sit hjemsted, og som har foretaget en direkte investering uden om en sådan forening, ville kunne fradrage i indkomstskatten i henhold til en dobbeltbeskatningsoverenskomst — begrænsning af denne godtgørelse i forhold til den andel i kapitalen i denne forening, der ejes af ikke-hjemmehørende aktionærer) | 4 |
| 2008/C 171/06 | Sag C-266/06 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 22. maj 2008 — Evonik Degussa GmbH, tidligere Degussa GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Rådet for Den Europæiske Union (Appel — konkurrence — kartel — metioninmarkedet — bøde — forordning nr. 17 — artikel 15, stk. 2 — det strafferetlige legalitetsprincip — urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder — proportionalitetsprincippet — ligebehandlingsprincippet) | 4 |
| 2008/C 171/07 | Sag C-352/06: Domstolens dom (Store Afdeling) af 20. maj 2008 — Brigitte Bosmann mod Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Aachen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Köln, Tyskland) (Social sikring — familieydelser — suspension af retten til ydelser — artikel 13, stk. 2, litra a), i forordning (EØF) nr. 1408/71 — artikel 10 i forordning (EØF) nr. 574/72 — gældende lovgivning — tildeling af ydelser i bopælsmedlemsstaten, som ikke er den kompetente stat) | 5 |
| 2008/C 171/08 | Sag C-361/06: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. maj 2008 — Feinchemie Schwebda GmbH, Bayer CropScience AG mod College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het bedrijfsleven — Nederlandene) (Plantebeskyttelsesmidler — markedsføringstilladelse — ethofumesat — direktiv 91/414/EØF og 2002/37/EF — forordning (EØF) nr. 3600/92 — begæring om genåbning af den mundtlige forhandling) | 5 |
| 2008/C 171/09 | Sag C-414/06: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 15. maj 2008 — Lidl Belgium GmbH & Co. KG mod Finanzamt Heilbronn (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland) (Etableringsfrihed — direkte beskatning — hensyntagen til underskud lidt af et fast driftssted, der er beliggende i en medlemsstat, og som tilhører et selskab, der har sit vedtægtsmæssige hjemsted i en anden medlemsstat) | 6 |
| 2008/C 171/10 | Sag C-439/06: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. maj 2008 — I sag om energiforvaltning citiworks AG, procesdeltagere: Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde, Flughafen Leipzig/Halle GmbH, Bundesnetzagentur (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Dresden — Tyskland) (Det indre marked for elektricitet — direktiv 2003/54/EF — artikel 20, stk. 1 — tredjeparters frie adgang til transmissions- og distributionssystemer for elektricitet) | 6 |
| 2008/C 171/11 | Sag C-462/06: Domstolens dom (Første Afdeling) af 22. maj 2008 — Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline mod Jean-Pierre Rouard (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Frankrig) (Forordning (EF) nr. 44/2001 — kapitel II, afdeling 5 — kompetence i sager om individuelle arbejdsaftaler — kapitel II, afdeling 2 — specielle kompetenceregler — artikel 6, nr. 1 — flere sagsøgte) | 7 |
| 2008/C 171/12 | Sag C-499/06: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 22. maj 2008 — Halina Nerkowska mod Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Okręgowy w Koszalinie — Republikken Polen) (Invalidepension, som tildeles civile ofre for krig eller undertrykkelse — betingelse om bopæl på det nationale område — artikel 18, stk. 1, EF) | 7 |
| 2008/C 171/13 | Sag C-503/06: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 15. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik (Traktatbrud — direktiv 79/409/EØF — beskyttelse af vilde fugle — fravigelse af ordningen med beskyttelse af vilde fugle — regionen Ligurien) | 8 |
| 2008/C 171/14 | Sag C-162/07: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. maj 2008 — Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA mod Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione — Italien) (Sjette momsdirektiv — afgiftspligtige personer — artikel 4, stk. 4, andet afsnit — moder- og datterselskaber — en medlemsstats indførelse af en ordning om én enkelt afgiftspligtig person — betingelser — følger) | 8 |
| 2008/C 171/15 | Sag C-165/07: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 22. maj 2008 — Skatteministeriet mod Ecco Sko A/S (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vestre Landsret — Danmark) (Fælles toldtarif — den kombinerede nomenklatur — tarifering — pos. 6403 — fodtøj med overdel af læder — pos. 6404 — fodtøj med overdel af tekstilmaterialer) | 9 |
| 2008/C 171/16 | Sag C-271/07: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 20. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien (Traktatbrud — direktiv 96/61/EF — integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening — ufuldstændig og ukorrekt gennemførelse) | 10 |
| 2008/C 171/17 | Sag C-276/07: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 15. maj 2008 — Nancy Delay mod Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Repubblica italiana (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte d'appello di Firenze — Italien) (Arbejdskraftens frie bevægelighed — forskelsbehandling på grundlag af nationalitet — kategorien udvekslingslektorer — tidligere lektorer i fremmedsprog — anerkendelse af velerhvervede rettigheder) | 10 |
| 2008/C 171/18 | Sag C-341/07: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 15. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige (Traktatbrud — direktiv 2004/48/EF — håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist) | 11 |
| 2008/C 171/19 | Sag C-323/07: Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 10. april 2008 — Termoraggi SpA mod Comune di Monza (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italien) (Offentlige kontrakter — indkøbs- og tjenesteydelseskontrakt — tildeling uden offentligt udbud — lokal myndigheds tildeling af en kontrakt til en virksomhed, ejet af myndigheden) | 11 |
| 2008/C 171/20 | Sag C-57/08 P: Appel iværksat den 13. februar 2008 af Gateway, Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 27. november 2007 i sag T-434/05 — Gateway, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) | 12 |
| 2008/C 171/21 | Sag C-134/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 2. april 2008 — J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j. mod Hauptzollamt Bremen | 12 |
| 2008/C 171/22 | Sag C-135/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgerichts (Tyskland) den 3. april 2008 — Janko Rottmann mod Freistaat Bayern | 13 |
| 2008/C 171/23 | Sag C-140/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tallinna Halduskohus (Estland) den 7. april 2008 — Rakvere Lihakombinaat AS mod Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus | 13 |
| 2008/C 171/24 | Sag C-144/08: Sag anlagt den 8. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland | 14 |
| 2008/C 171/25 | Sag C-146/08 P: Appel iværksat den 3. april 2008 af Efkon AG til prøvelse af kendelse afsagt den 22. januar 2008 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-298/04, Efkon AG mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union | 14 |
| 2008/C 171/26 | Sag C-147/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeitsgericht Hamburg (Tyskland) den 10. april 2008 — Jürgen Römer mod Freie und Hansestadt Hamburg | 15 |
| 2008/C 171/27 | Sag C-150/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 14. april 2008 — Siebrand BV mod Staatssecretaris van Financiën | 16 |
| 2008/C 171/28 | Sag C-152/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spanien) den 15. april 2008 — Real Sociedad de Fútbol S.A.D. og Nihat Kahveci mod Consejo Superior de Deportes og Real Federación Española de Fútbol | 16 |
| 2008/C 171/29 | Sag C-154/08: Sag anlagt den 15. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien | 17 |
| 2008/C 171/30 | Sag C-157/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 16. april 2008 — E.H.A. Passenheim-van Schoot, anden part i sagen: Staatssecretaris van Financiën | 17 |
| 2008/C 171/31 | Sag C-159/08 P: Appel iværksat den 15. april 2008 af Isabella Scippacercola og Ioannis Terezakis til prøvelse af dom afsagt den 16. januar 2008 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-306/05, Isabella Scippacercola og Ioannis Terezakis mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 18 |
| 2008/C 171/32 | Sag C-162/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Monomeles Protodikio Rethimnis (Grækenland) den 17. april 2008 — Georgios Lagoudakis mod Kentro Aniktis Prostasias Ilikiomenon Dimou Rethimnis | 19 |
| 2008/C 171/33 | Sag C-163/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Monomeles Protodikio Rethimnis (Grækenland) den 17. april 2008 — Dimitros G. Ladakis, Andreas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanuil V. Klambonis og Sofokis E. Mastorakis mod Dimos Geropotamou | 20 |
| 2008/C 171/34 | Sag C-164/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Monomeles Protodikio Rethimnis (Grækenland) den 17. april 2008 — Michail Zacharioudakis mod Dimos Lambis | 22 |
| 2008/C 171/35 | Sag C-169/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte costituzionale (Italien) den 21. april 2008 — Presidente del Consiglio dei Ministri mod Regione autonoma della Sardegna | 24 |
| 2008/C 171/36 | Sag C-171/08: Sag anlagt den 25. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik | 24 |
| 2008/C 171/37 | Sag C-174/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 28. april 2008, NCC Construction Danmark A/S mod Skatteministeriet | 25 |
| 2008/C 171/38 | Sag C-180/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Diikitiko Efetio Thessalonikis (Grækenland) den 28. april 2008 — Maria Kastrinaki mod Panepistimiako Geniko Nosokomio Thessalonikis ACHEPA | 25 |
| 2008/C 171/39 | Sag C-186/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Diikitiko Efetio Thessalonikis (Grækenland) den 28. april 2008 — Maria Kastrinaki mod Panepistimiako Geniko Nosokomio Thessalonikis ACHEPA | 26 |
| 2008/C 171/40 | Sag C-190/08: Sag anlagt den 7. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene | 26 |
| 2008/C 171/41 | Sag C-191/08: Sag anlagt den 7. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik | 27 |
| 2008/C 171/42 | Sag C-195/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Republikken Litauen) den 14. maj 2008 — Inga Rinau | 27 |
| 2008/C 171/43 | Sag C-200/08: Sag anlagt den 15. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik | 28 |
| 2008/C 171/44 | Sag C-209/08: Sag anlagt den 20. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg | 28 |
| 2008/C 171/45 | Sag C-223/08: Sag anlagt den 23. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg | 29 |
| 2008/C 171/46 | Sag C-224/08: Sag anlagt den 23. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik | 29 |
| 2008/C 171/47 | Sag C-87/06: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 28. november 2007 — Vicente Pascual García mod Confederación Hidrográfica del Duero (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Social no 3 de Valladolid — Spanien) | 29 |
| 2008/C 171/48 | Sag C-315/06: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 26. februar 2008 — Georgios Diamantis mod FANCO AE (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Monomeles Protodikeio Veroias — Grækenland) | 30 |
| 2008/C 171/49 | Sag C-424/06: Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Sjette Afdeling den 7. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik | 30 |
| 2008/C 171/50 | Sag C-18/07: Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Tredje Afdeling den 28. januar 2008 — Mattias Jalkhed mod Jordbruksverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Kammarrätten i Jönköping, Sverige) | 30 |
| 2008/C 171/51 | Sag C-235/07: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 27. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland | 30 |
| 2008/C 171/52 | Sag C-325/07: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 5. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg | 30 |
| 2008/C 171/53 | Sag C-347/07: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 11. februar 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik | 30 |
| | Retten i Første Instans |
| 2008/C 171/54 | Udpegelse af den dommer, der afløser Rettens præsident som den dommer, der behandler sager om foreløbige forholdsregler | 31 |
| 2008/C 171/55 | Sag T-495/04: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 21. maj 2008 — Belfass mod Rådet (Offentlige tjenesteydelsesaftaler — EF-udbudsprocedure — åbenbar indholdsmæssig fejl — antagelse af det økonomisk mest fordelagtige bud — unormalt lavt bud — artikel 139, stk. 1, i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 — ulovlighedsindsigelse — udbudsbetingelser — formaliteten) | 31 |
| 2008/C 171/56 | Sag T-205/06: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 22. maj 2008 — NewSoft Technology mod KHIM — Soft (Presto! BizCard Reader) (EF-varemærker — ugyldighedssag — EF-ordmærket Presto! BizCard Reader — de tidligere nationale figurmærker Presto — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 52, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 40/94) | 31 |
| 2008/C 171/57 | Sag T-250/06 P: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 22. maj 2008 — Ott m.fl. mod Kommissionen (Appel — kontraappel — formaliteten — personalesag — tjenestemænd — forfremmelse — forfremmelsesåret 2004 — tildeling af prioritetspoint — de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 45 — ulovlighedsindsigelse — anvendelse af en anden begrundelse — appellen delvis forkastet, delvis taget til følge — sag moden til påkendelse — afvisning af sagen) | 32 |
| 2008/C 171/58 | Sag T-254/06: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 22. maj 2008 — Radio Regenbogen Hörfunk in Baden mod KHIM (RadioCom) (EF-varemærker — ansøgning om EF-ordmærket RadioCom — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94) | 32 |
| 2008/C 171/59 | Sag T-329/06: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 21. maj 2008 — Enercon mod KHIM (E) (EF-varemærker — ansøgning om E som EF-ordmærke — absolutte registreringshindringer — mangel på fornødent særpræg — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94) | 33 |
| 2008/C 171/60 | Sag T-144/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 19. maj 2008 — TF1 mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — Kommissionens beslutning om at visse af Den Franske Republiks foranstaltninger til fordel for France 2 og France 3 udgjorde statsstøtte, der var forenelige med fællesmarkedet — søgsmålsfrist — procesreglementets artikel 44, stk. 1, litra c) — afvisning) | 33 |
| 2008/C 171/61 | Sag T-302/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 18. april 2009 — Maison de l'Europe Avignon Méditerranée mod Kommissionen (Voldgiftsbestemmelse — oprettelse af et info-point Europe — aftale indgået mellem Kommissionen og sagsøgeren — Retten åbenbart ikke kompetent — sagen åbenbart ugrundet) | 34 |
| 2008/C 171/62 | Sag T-327/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 13. maj 2008 — SNIV mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — statsstøtte — søgsmålsfrist — starttidspunkt — offentliggørelse af meddelelse i sammendrag i EU-Tidende — webside — afvisning) | 34 |
| 2008/C 171/63 | Sag T-260/06: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 30. januar 2008 — Arktouros mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — forordning (EF) nr. 1655/2000 — ophævelse af finansiel støtte tildelt et miljøprogram — beslutning om indstilling af programmet og om tilbagebetaling af beløb, der er udbetalt som forskud — godkendelse — søgsmålsfristen udløbet — afvisning) | 34 |
| 2008/C 171/64 | Sag T-18/07 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 21. maj 2007 — Kronberger mod Parlamentet (Særlige rettergangsformer — akten om valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet — begæring om foreløbige forholdsregler — afvisning) | 35 |
| 2008/C 171/65 | Sag T-29/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 14. maj 2008 — Lactalis Gestion Lait og Lactalis Investissements mod Rådet (Annullationssøgsmål — direktiv 2006/112/EF — ophævelse af første momsdirektiv — delvis annullation — ikke individuelt berørt — afvisning) | 35 |
| 2008/C 171/66 | Sag T-92/07 P: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 8. maj 2008 — Frankin m.fl. mod Kommissionen (Appel — personalesag — tjenestemænd og midlertidigt ansatte — pension — overførsel af pensionsrettigheder — åbenbart, at appellen skal afvises — åbenbart, at appellen skal forkastes) | 36 |
| 2008/C 171/67 | Sag T-239/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 5. maj 2008 — Pathé Distribution mod Agence exécutive Éducation, audiovisuel et culture (Voldgiftsklausul — Agence exécutive Éducation, audiovisuel et culture — ufornødent at træffe afgørelse) | 36 |
| 2008/C 171/68 | Sag T-315/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 28. april 2008 — Grohe mod KHIM — Compañía Roca Radiadores (ALIRA) (EF-varemærker — indsigelse — tilbagetagelse af indsigelsen — ufornødent at træffe afgørelse) | 36 |
| 2008/C 171/69 | Sag T-372/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 17. april 2008 — Dimos Kerateas mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — frister — afvisning) | 37 |
| 2008/C 171/70 | Sag T-389/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 18. februar 2008 — Earth Products mod OHMI — Meynard Designs (EARTH) (EF-varemærker — afslag på registrering — tilbagetagelse af ansøgningen om registrering — ufornødent at træffe afgørelse) | 37 |
| 2008/C 171/71 | Forenede sager T-54/08 R, T-87/08 R, T-88/08 R og T-91/08 R — T-93/08 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 8. april 2008 — Cypern mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — udbudsbekendtgørelse med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern — anmodning om udsættelse af gennemførelse — ingen uopsættelighed) | 38 |
| 2008/C 171/72 | Sag T-119/08 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. april 2008 — Cypern mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — udbudsbekendtgørelse om med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern — anmodning om udsættelse af gennemførelse — ingen uopsættelighed) | 38 |
| 2008/C 171/73 | Sag T-122/08 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. april 2008 — Cypern mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — udbudsbekendtgørelse med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern — anmodning om udsættelse af gennemførelse — ingen uopsættelighed) | 38 |
| 2008/C 171/74 | Sag T-151/08: Sag anlagt den 21. april 2008 — Victor Guedes Indústria e Comércio mod KHIM — Consorci de l'Espai Rural de Gallecs (GALLECS) | 39 |
| 2008/C 171/75 | Sag T-156/08 P: Appel iværksat den 24. april 2008 af R til prøvelse af kendelse afsagt den 19. februar 2008 af Pesonaleretten i sag F-49/07, R mod Kommissionen | 39 |
| 2008/C 171/76 | Sag T-157/08: Sag anlagt den 28. april 2008 — Paroc mod KHIM — (INSULATE FOR LIFE) | 40 |
| 2008/C 171/77 | Sag T-159/08: Sag anlagt den 2. maj 2008 — Procter & Gamble mod KHIM — Bayer (LIVENSA) | 40 |
| 2008/C 171/78 | Sag T-162/08: Sag anlagt den 29. april 2008 — Frag Comercio Internacional mod KHIM — Tinkerbell Modas (GREEN by missako) | 40 |
| 2008/C 171/79 | Sag T-163/08: Sag anlagt den 29. april 2008 — Arbeitsgemeinschaft Golden Toast mod KHIM (Golden Toast) | 41 |
| 2008/C 171/80 | Sag T-167/08: Sag anlagt den 9. maj 2008 — Microsoft mod Kommissionen | 41 |
| 2008/C 171/81 | Sag T-170/08: Sag anlagt den 13. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod I.D. FOS Research | 42 |
| 2008/C 171/82 | Sag T-171/08: Sag anlagt den 7. maj 2008 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung mod Kommissionen | 43 |
| 2008/C 171/83 | Sag T-173/08: Sag anlagt den 13. maj 2008 — Messe Düsseldorf mod KHIM — Canon Communications (MEDTEC) | 43 |
| 2008/C 171/84 | Sag T-176/08: Sag anlagt den 9. maj 2008 — Infeurope mod Kommissionen | 44 |
| 2008/C 171/85 | Sag T-177/08: Sag anlagt den 13. maj 2008 — Schräder mod EF-Sortsmyndigheden (CPVO) — Hansson (Sumost 01) | 45 |
| 2008/C 171/86 | Sag T-180/08 P: Appel iværksat den 15. maj 2008 af Giuseppe Tiralongo til prøvelse af kendelse afsagt den 6. marts 2008 af Personaleretten i sag F-55/07, Tiralongo mod Kommissionen | 45 |
| 2008/C 171/87 | Sag T-181/08: Sag anlagt den 16. maj 2008 — Tay Za mod Rådet | 46 |
| 2008/C 171/88 | Sag T-182/08: Sag anlagt den 16. maj 2008 — Kommissionen mod Atlantic Energy | 46 |
| 2008/C 171/89 | Sag T-183/08: Sag anlagt den 16. maj 2008 — Schuhpark Fascies mod KHIM — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK) | 47 |
| 2008/C 171/90 | Sag T-187/08: Sag anlagt den 13. maj 2008 — Rodd & Gunn Australia mod KHIM (Gengivelsen af en hund) | 47 |
| 2008/C 171/91 | Sag T-188/08: Sag anlagt den 13. maj 2008 — Infeurope mod Kommissionen | 48 |
| 2008/C 171/92 | Forenede sager T-490/04 og T-493/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 7. maj 2008 — Tyskland og Deutsche Post mod Kommissionen | 48 |
| 2008/C 171/93 | Sag T-180/06: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 5. maj 2008 — Fränkischer Weinbauverband mod KHIM (en flaskes form) | 48 |
| 2008/C 171/94 | Sag T-17/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 6. maj 2008 — Torres mod KHIM — Bodegas Navarro López (CITA DEL SOL) | 49 |
| 2008/C 171/95 | Sag T-32/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 14. maj 2008 — Slovakiet mod Kommissionen | 49 |
| 2008/C 171/96 | Sag T-501/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 23. maj 2008 — R.S. Arbeitsschutz mod KHIM — RS Components (RS) | 49 |
| 2008/C 171/97 | Sag T-30/08: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 14. maj 2008 — Winzer Pharma mod KHIM — Oftaltech (OFTASIL) | 49 |
| | Retten for EU-Personalesager |
| 2008/C 171/98 | Sag F-8/08: Sag anlagt den 22. januar 2008 — Renier mod Kommissionen | 50 |
| 2008/C 171/99 | Sag F-12/08: Sag anlagt den 5. februar 2008 — Nardin mod Parlamentet | 50 |
| 2008/C 171/00 | Sag F-30/08: Sag anlagt den 28. februar 2008 — Nanopoulos mod Kommissionen | 50 |
| 2008/C 171/01 | Sag F-35/08: Sag anlagt den 14. marts 2008 — Pachtitis mod Kommissionen | 51 |
| 2008/C 171/02 | Sag F-45/08: Sag anlagt den 22. april 2008 — Bernard mod Europol | 51 |
| 2008/C 171/03 | Sag F-46/08: Sag anlagt den 6. maj 2008 — Thoss mod Revisionsretten | 51 |
| 2008/C 171/04 | Sag F-47/08: Sag anlagt den 30. april 2008 — Buschak mod Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene | 52 |
| 2008/C 171/05 | Sag F-48/08: Sag anlagt den 27. april 2008 — Ortega Serrano mod Kommissionen | 52 |

V   Udtalelser

RETLIGE PROCEDURER

Domstolen

2008/C 171/02

Sag C-442/04: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 15. maj 2008 — Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union (Fiskeri — forordning (EF) nr. 1954/2003 — forordning (EF) nr. 1415/2004 — forvaltning af fiskeriindsatsen — fastlæggelse af den maksimale årlige fiskeriindsats — referenceperiode — fiskerizoner og fiskeressourcer i EF — biologisk følsomme områder — akt vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne — ulovlighedsindsigelse — formaliteten — princippet om forbud mod forskelsbehandling — magtfordrejning)

2

2008/C 171/03

Sag C-91/05: Domstolens dom (Store Afdeling) af 20. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Rådet for Den Europæiske Union (Annullationssøgsmål — artikel 47 EU — fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — afgørelse 2004/833/FUSP — gennemførelse af fælles aktion 2002/589/FUSP — bekæmpelse af udbredelsen af håndskydevåben og lette våben — Fællesskabets kompetence — udviklingssamarbejdet)

2

2008/C 171/04

Forenede sager C-147/06 og C-148/06: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 15. maj 2008 — SECAP SpA (sag C-147/06) mod Comune di Torino, procesdeltagere: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte, og Santorso Soc. coop. arl (sag C-148/06) mod Comune di Torino, procesdeltagere: Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) (Offentlige bygge- og anlægskontrakter — tildeling af kontrakter — unormalt lave bud — betingelser for udelukkelse — kontrakter om arbejder, som ligger under de beløbsgrænser, der er fastsat i direktiv 93/37/EØF og 2004/18/EF — den ordregivende myndigheds forpligtelser som følge af grundlæggende principper i fællesskabsretten)

3

2008/C 171/05

Sag C-194/06: Domstolens dom (Store Afdeling) af 20. maj 2008 — Staatssecretaris van Financiën mod Orange European Smallcap Fund NV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene) (Artikel 56 EF til 58 EF — frie kapitalbevægelser — beskatning af udbytte — godtgørelse, der indrømmes en udloddende investeringsforening for kildeskat indeholdt af en anden stat af udbytte, som denne forening modtager — begrænsning af denne godtgørelse til det beløb, som en aktionær, der er hjemmehørende i den medlemsstat, hvor denne forening har sit hjemsted, og som har foretaget en direkte investering uden om en sådan forening, ville kunne fradrage i indkomstskatten i henhold til en dobbeltbeskatningsoverenskomst — begrænsning af denne godtgørelse i forhold til den andel i kapitalen i denne forening, der ejes af ikke-hjemmehørende aktionærer)

4

2008/C 171/06

Sag C-266/06 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 22. maj 2008 — Evonik Degussa GmbH, tidligere Degussa GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Rådet for Den Europæiske Union (Appel — konkurrence — kartel — metioninmarkedet — bøde — forordning nr. 17 — artikel 15, stk. 2 — det strafferetlige legalitetsprincip — urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder — proportionalitetsprincippet — ligebehandlingsprincippet)

4

2008/C 171/07

Sag C-352/06: Domstolens dom (Store Afdeling) af 20. maj 2008 — Brigitte Bosmann mod Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Aachen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Köln, Tyskland) (Social sikring — familieydelser — suspension af retten til ydelser — artikel 13, stk. 2, litra a), i forordning (EØF) nr. 1408/71 — artikel 10 i forordning (EØF) nr. 574/72 — gældende lovgivning — tildeling af ydelser i bopælsmedlemsstaten, som ikke er den kompetente stat)

5

2008/C 171/08

Sag C-361/06: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. maj 2008 — Feinchemie Schwebda GmbH, Bayer CropScience AG mod College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het bedrijfsleven — Nederlandene) (Plantebeskyttelsesmidler — markedsføringstilladelse — ethofumesat — direktiv 91/414/EØF og 2002/37/EF — forordning (EØF) nr. 3600/92 — begæring om genåbning af den mundtlige forhandling)

5

2008/C 171/09

Sag C-414/06: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 15. maj 2008 — Lidl Belgium GmbH & Co. KG mod Finanzamt Heilbronn (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland) (Etableringsfrihed — direkte beskatning — hensyntagen til underskud lidt af et fast driftssted, der er beliggende i en medlemsstat, og som tilhører et selskab, der har sit vedtægtsmæssige hjemsted i en anden medlemsstat)

6

2008/C 171/10

Sag C-439/06: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. maj 2008 — I sag om energiforvaltning citiworks AG, procesdeltagere: Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde, Flughafen Leipzig/Halle GmbH, Bundesnetzagentur (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Dresden — Tyskland) (Det indre marked for elektricitet — direktiv 2003/54/EF — artikel 20, stk. 1 — tredjeparters frie adgang til transmissions- og distributionssystemer for elektricitet)

6

2008/C 171/11

Sag C-462/06: Domstolens dom (Første Afdeling) af 22. maj 2008 — Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline mod Jean-Pierre Rouard (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Frankrig) (Forordning (EF) nr. 44/2001 — kapitel II, afdeling 5 — kompetence i sager om individuelle arbejdsaftaler — kapitel II, afdeling 2 — specielle kompetenceregler — artikel 6, nr. 1 — flere sagsøgte)

7

2008/C 171/12

Sag C-499/06: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 22. maj 2008 — Halina Nerkowska mod Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Okręgowy w Koszalinie — Republikken Polen) (Invalidepension, som tildeles civile ofre for krig eller undertrykkelse — betingelse om bopæl på det nationale område — artikel 18, stk. 1, EF)

7

2008/C 171/13

Sag C-503/06: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 15. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik (Traktatbrud — direktiv 79/409/EØF — beskyttelse af vilde fugle — fravigelse af ordningen med beskyttelse af vilde fugle — regionen Ligurien)

8

2008/C 171/14

Sag C-162/07: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. maj 2008 — Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA mod Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione — Italien) (Sjette momsdirektiv — afgiftspligtige personer — artikel 4, stk. 4, andet afsnit — moder- og datterselskaber — en medlemsstats indførelse af en ordning om én enkelt afgiftspligtig person — betingelser — følger)

8

2008/C 171/15

Sag C-165/07: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 22. maj 2008 — Skatteministeriet mod Ecco Sko A/S (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vestre Landsret — Danmark) (Fælles toldtarif — den kombinerede nomenklatur — tarifering — pos. 6403 — fodtøj med overdel af læder — pos. 6404 — fodtøj med overdel af tekstilmaterialer)

9

2008/C 171/16

Sag C-271/07: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 20. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien (Traktatbrud — direktiv 96/61/EF — integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening — ufuldstændig og ukorrekt gennemførelse)

10

2008/C 171/17

Sag C-276/07: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 15. maj 2008 — Nancy Delay mod Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Repubblica italiana (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte d'appello di Firenze — Italien) (Arbejdskraftens frie bevægelighed — forskelsbehandling på grundlag af nationalitet — kategorien udvekslingslektorer — tidligere lektorer i fremmedsprog — anerkendelse af velerhvervede rettigheder)

10

2008/C 171/18

Sag C-341/07: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 15. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige (Traktatbrud — direktiv 2004/48/EF — håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

11

2008/C 171/19

Sag C-323/07: Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 10. april 2008 — Termoraggi SpA mod Comune di Monza (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italien) (Offentlige kontrakter — indkøbs- og tjenesteydelseskontrakt — tildeling uden offentligt udbud — lokal myndigheds tildeling af en kontrakt til en virksomhed, ejet af myndigheden)

11

2008/C 171/20

Sag C-57/08 P: Appel iværksat den 13. februar 2008 af Gateway, Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 27. november 2007 i sag T-434/05 — Gateway, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

12

2008/C 171/21

Sag C-134/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 2. april 2008 — J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j. mod Hauptzollamt Bremen

12

2008/C 171/22

Sag C-135/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgerichts (Tyskland) den 3. april 2008 — Janko Rottmann mod Freistaat Bayern

13

2008/C 171/23

Sag C-140/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tallinna Halduskohus (Estland) den 7. april 2008 — Rakvere Lihakombinaat AS mod Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

13

2008/C 171/24

Sag C-144/08: Sag anlagt den 8. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland

14

2008/C 171/25

Sag C-146/08 P: Appel iværksat den 3. april 2008 af Efkon AG til prøvelse af kendelse afsagt den 22. januar 2008 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-298/04, Efkon AG mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union

14

2008/C 171/26

Sag C-147/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeitsgericht Hamburg (Tyskland) den 10. april 2008 — Jürgen Römer mod Freie und Hansestadt Hamburg

15

2008/C 171/27

Sag C-150/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 14. april 2008 — Siebrand BV mod Staatssecretaris van Financiën

16

2008/C 171/28

Sag C-152/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spanien) den 15. april 2008 — Real Sociedad de Fútbol S.A.D. og Nihat Kahveci mod Consejo Superior de Deportes og Real Federación Española de Fútbol

16

2008/C 171/29

Sag C-154/08: Sag anlagt den 15. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien

17

2008/C 171/30

Sag C-157/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 16. april 2008 — E.H.A. Passenheim-van Schoot, anden part i sagen: Staatssecretaris van Financiën

17

2008/C 171/31

Sag C-159/08 P: Appel iværksat den 15. april 2008 af Isabella Scippacercola og Ioannis Terezakis til prøvelse af dom afsagt den 16. januar 2008 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-306/05, Isabella Scippacercola og Ioannis Terezakis mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

18

2008/C 171/32

Sag C-162/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Monomeles Protodikio Rethimnis (Grækenland) den 17. april 2008 — Georgios Lagoudakis mod Kentro Aniktis Prostasias Ilikiomenon Dimou Rethimnis

19

2008/C 171/33

Sag C-163/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Monomeles Protodikio Rethimnis (Grækenland) den 17. april 2008 — Dimitros G. Ladakis, Andreas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanuil V. Klambonis og Sofokis E. Mastorakis mod Dimos Geropotamou

20

2008/C 171/34

Sag C-164/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Monomeles Protodikio Rethimnis (Grækenland) den 17. april 2008 — Michail Zacharioudakis mod Dimos Lambis

22

2008/C 171/35

Sag C-169/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte costituzionale (Italien) den 21. april 2008 — Presidente del Consiglio dei Ministri mod Regione autonoma della Sardegna

24

2008/C 171/36

Sag C-171/08: Sag anlagt den 25. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik

24

2008/C 171/37

Sag C-174/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 28. april 2008, NCC Construction Danmark A/S mod Skatteministeriet

25

2008/C 171/38

Sag C-180/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Diikitiko Efetio Thessalonikis (Grækenland) den 28. april 2008 — Maria Kastrinaki mod Panepistimiako Geniko Nosokomio Thessalonikis ACHEPA

25

2008/C 171/39

Sag C-186/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Diikitiko Efetio Thessalonikis (Grækenland) den 28. april 2008 — Maria Kastrinaki mod Panepistimiako Geniko Nosokomio Thessalonikis ACHEPA

26

2008/C 171/40

Sag C-190/08: Sag anlagt den 7. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene

26

2008/C 171/41

Sag C-191/08: Sag anlagt den 7. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik

27

2008/C 171/42

Sag C-195/08: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Republikken Litauen) den 14. maj 2008 — Inga Rinau

27

2008/C 171/43

Sag C-200/08: Sag anlagt den 15. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik

28

2008/C 171/44

Sag C-209/08: Sag anlagt den 20. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg

28

2008/C 171/45

Sag C-223/08: Sag anlagt den 23. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg

29

2008/C 171/46

Sag C-224/08: Sag anlagt den 23. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik

29

2008/C 171/47

Sag C-87/06: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 28. november 2007 — Vicente Pascual García mod Confederación Hidrográfica del Duero (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Social no 3 de Valladolid — Spanien)

o

29

2008/C 171/48

Sag C-315/06: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 26. februar 2008 — Georgios Diamantis mod FANCO AE (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Monomeles Protodikeio Veroias — Grækenland)

30

2008/C 171/49

Sag C-424/06: Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Sjette Afdeling den 7. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

30

2008/C 171/50

Sag C-18/07: Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Tredje Afdeling den 28. januar 2008 — Mattias Jalkhed mod Jordbruksverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Kammarrätten i Jönköping, Sverige)

30

2008/C 171/51

Sag C-235/07: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 27. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland

30

2008/C 171/52

Sag C-325/07: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 5. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg

30

2008/C 171/53

Sag C-347/07: Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 11. februar 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

30

Retten i Første Instans

2008/C 171/54

Udpegelse af den dommer, der afløser Rettens præsident som den dommer, der behandler sager om foreløbige forholdsregler

31

2008/C 171/55

Sag T-495/04: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 21. maj 2008 — Belfass mod Rådet (Offentlige tjenesteydelsesaftaler — EF-udbudsprocedure — åbenbar indholdsmæssig fejl — antagelse af det økonomisk mest fordelagtige bud — unormalt lavt bud — artikel 139, stk. 1, i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 — ulovlighedsindsigelse — udbudsbetingelser — formaliteten)

31

2008/C 171/56

Sag T-205/06: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 22. maj 2008 — NewSoft Technology mod KHIM — Soft (Presto! BizCard Reader) (EF-varemærker — ugyldighedssag — EF-ordmærket Presto! BizCard Reader — de tidligere nationale figurmærker Presto — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 52, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 40/94)

31

2008/C 171/57

Sag T-250/06 P: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 22. maj 2008 — Ott m.fl. mod Kommissionen (Appel — kontraappel — formaliteten — personalesag — tjenestemænd — forfremmelse — forfremmelsesåret 2004 — tildeling af prioritetspoint — de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 45 — ulovlighedsindsigelse — anvendelse af en anden begrundelse — appellen delvis forkastet, delvis taget til følge — sag moden til påkendelse — afvisning af sagen)

32

2008/C 171/58

Sag T-254/06: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 22. maj 2008 — Radio Regenbogen Hörfunk in Baden mod KHIM (RadioCom) (EF-varemærker — ansøgning om EF-ordmærket RadioCom — absolut registreringshindring — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94)

32

2008/C 171/59

Sag T-329/06: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 21. maj 2008 — Enercon mod KHIM (E) (EF-varemærker — ansøgning om E som EF-ordmærke — absolutte registreringshindringer — mangel på fornødent særpræg — beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94)

33

2008/C 171/60

Sag T-144/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 19. maj 2008 — TF1 mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — Kommissionens beslutning om at visse af Den Franske Republiks foranstaltninger til fordel for France 2 og France 3 udgjorde statsstøtte, der var forenelige med fællesmarkedet — søgsmålsfrist — procesreglementets artikel 44, stk. 1, litra c) — afvisning)

33

2008/C 171/61

Sag T-302/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 18. april 2009 — Maison de l'Europe Avignon Méditerranée mod Kommissionen (Voldgiftsbestemmelse — oprettelse af et info-point Europe — aftale indgået mellem Kommissionen og sagsøgeren — Retten åbenbart ikke kompetent — sagen åbenbart ugrundet)

34

2008/C 171/62

Sag T-327/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 13. maj 2008 — SNIV mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — statsstøtte — søgsmålsfrist — starttidspunkt — offentliggørelse af meddelelse i sammendrag i EU-Tidende — webside — afvisning)

34

2008/C 171/63

Sag T-260/06: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 30. januar 2008 — Arktouros mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — forordning (EF) nr. 1655/2000 — ophævelse af finansiel støtte tildelt et miljøprogram — beslutning om indstilling af programmet og om tilbagebetaling af beløb, der er udbetalt som forskud — godkendelse — søgsmålsfristen udløbet — afvisning)

34

2008/C 171/64

Sag T-18/07 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 21. maj 2007 — Kronberger mod Parlamentet (Særlige rettergangsformer — akten om valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet — begæring om foreløbige forholdsregler — afvisning)

35

2008/C 171/65

Sag T-29/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 14. maj 2008 — Lactalis Gestion Lait og Lactalis Investissements mod Rådet (Annullationssøgsmål — direktiv 2006/112/EF — ophævelse af første momsdirektiv — delvis annullation — ikke individuelt berørt — afvisning)

35

2008/C 171/66

Sag T-92/07 P: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 8. maj 2008 — Frankin m.fl. mod Kommissionen (Appel — personalesag — tjenestemænd og midlertidigt ansatte — pension — overførsel af pensionsrettigheder — åbenbart, at appellen skal afvises — åbenbart, at appellen skal forkastes)

36

2008/C 171/67

Sag T-239/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 5. maj 2008 — Pathé Distribution mod Agence exécutive Éducation, audiovisuel et culture (Voldgiftsklausul — Agence exécutive Éducation, audiovisuel et culture — ufornødent at træffe afgørelse)

36

2008/C 171/68

Sag T-315/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 28. april 2008 — Grohe mod KHIM — Compañía Roca Radiadores (ALIRA) (EF-varemærker — indsigelse — tilbagetagelse af indsigelsen — ufornødent at træffe afgørelse)

36

2008/C 171/69

Sag T-372/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 17. april 2008 — Dimos Kerateas mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — frister — afvisning)

37

2008/C 171/70

Sag T-389/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 18. februar 2008 — Earth Products mod OHMI — Meynard Designs (EARTH) (EF-varemærker — afslag på registrering — tilbagetagelse af ansøgningen om registrering — ufornødent at træffe afgørelse)

37

2008/C 171/71

Forenede sager T-54/08 R, T-87/08 R, T-88/08 R og T-91/08 R — T-93/08 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 8. april 2008 — Cypern mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — udbudsbekendtgørelse med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern — anmodning om udsættelse af gennemførelse — ingen uopsættelighed)

38

2008/C 171/72

Sag T-119/08 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. april 2008 — Cypern mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — udbudsbekendtgørelse om med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern — anmodning om udsættelse af gennemførelse — ingen uopsættelighed)

38

2008/C 171/73

Sag T-122/08 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. april 2008 — Cypern mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — udbudsbekendtgørelse med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern — anmodning om udsættelse af gennemførelse — ingen uopsættelighed)

38

2008/C 171/74

Sag T-151/08: Sag anlagt den 21. april 2008 — Victor Guedes Indústria e Comércio mod KHIM — Consorci de l'Espai Rural de Gallecs (GALLECS)

39

2008/C 171/75

Sag T-156/08 P: Appel iværksat den 24. april 2008 af R til prøvelse af kendelse afsagt den 19. februar 2008 af Pesonaleretten i sag F-49/07, R mod Kommissionen

39

2008/C 171/76

Sag T-157/08: Sag anlagt den 28. april 2008 — Paroc mod KHIM — (INSULATE FOR LIFE)

40

2008/C 171/77

Sag T-159/08: Sag anlagt den 2. maj 2008 — Procter & Gamble mod KHIM — Bayer (LIVENSA)

40

2008/C 171/78

Sag T-162/08: Sag anlagt den 29. april 2008 — Frag Comercio Internacional mod KHIM — Tinkerbell Modas (GREEN by missako)

40

2008/C 171/79

Sag T-163/08: Sag anlagt den 29. april 2008 — Arbeitsgemeinschaft Golden Toast mod KHIM (Golden Toast)

41

2008/C 171/80

Sag T-167/08: Sag anlagt den 9. maj 2008 — Microsoft mod Kommissionen

41

2008/C 171/81

Sag T-170/08: Sag anlagt den 13. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod I.D. FOS Research

42

2008/C 171/82

Sag T-171/08: Sag anlagt den 7. maj 2008 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung mod Kommissionen

43

2008/C 171/83

Sag T-173/08: Sag anlagt den 13. maj 2008 — Messe Düsseldorf mod KHIM — Canon Communications (MEDTEC)

43

2008/C 171/84

Sag T-176/08: Sag anlagt den 9. maj 2008 — Infeurope mod Kommissionen

44

2008/C 171/85

Sag T-177/08: Sag anlagt den 13. maj 2008 — Schräder mod EF-Sortsmyndigheden (CPVO) — Hansson (Sumost 01)

45

2008/C 171/86

Sag T-180/08 P: Appel iværksat den 15. maj 2008 af Giuseppe Tiralongo til prøvelse af kendelse afsagt den 6. marts 2008 af Personaleretten i sag F-55/07, Tiralongo mod Kommissionen

45

2008/C 171/87

Sag T-181/08: Sag anlagt den 16. maj 2008 — Tay Za mod Rådet

46

2008/C 171/88

Sag T-182/08: Sag anlagt den 16. maj 2008 — Kommissionen mod Atlantic Energy

46

2008/C 171/89

Sag T-183/08: Sag anlagt den 16. maj 2008 — Schuhpark Fascies mod KHIM — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK)

47

2008/C 171/90

Sag T-187/08: Sag anlagt den 13. maj 2008 — Rodd & Gunn Australia mod KHIM (Gengivelsen af en hund)

47

2008/C 171/91

Sag T-188/08: Sag anlagt den 13. maj 2008 — Infeurope mod Kommissionen

48

2008/C 171/92

Forenede sager T-490/04 og T-493/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 7. maj 2008 — Tyskland og Deutsche Post mod Kommissionen

48

2008/C 171/93

Sag T-180/06: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 5. maj 2008 — Fränkischer Weinbauverband mod KHIM (en flaskes form)

48

2008/C 171/94

Sag T-17/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 6. maj 2008 — Torres mod KHIM — Bodegas Navarro López (CITA DEL SOL)

49

2008/C 171/95

Sag T-32/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 14. maj 2008 — Slovakiet mod Kommissionen

49

2008/C 171/96

Sag T-501/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 23. maj 2008 — R.S. Arbeitsschutz mod KHIM — RS Components (RS)

49

2008/C 171/97

Sag T-30/08: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 14. maj 2008 — Winzer Pharma mod KHIM — Oftaltech (OFTASIL)

49

Retten for EU-Personalesager

2008/C 171/98

Sag F-8/08: Sag anlagt den 22. januar 2008 — Renier mod Kommissionen

50

2008/C 171/99

Sag F-12/08: Sag anlagt den 5. februar 2008 — Nardin mod Parlamentet

50

2008/C 171/00

Sag F-30/08: Sag anlagt den 28. februar 2008 — Nanopoulos mod Kommissionen

50

2008/C 171/01

Sag F-35/08: Sag anlagt den 14. marts 2008 — Pachtitis mod Kommissionen

51

2008/C 171/02

Sag F-45/08: Sag anlagt den 22. april 2008 — Bernard mod Europol

51

2008/C 171/03

Sag F-46/08: Sag anlagt den 6. maj 2008 — Thoss mod Revisionsretten

51

2008/C 171/04

Sag F-47/08: Sag anlagt den 30. april 2008 — Buschak mod Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene

52

2008/C 171/05

Sag F-48/08: Sag anlagt den 27. april 2008 — Ortega Serrano mod Kommissionen

52

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER OG ORGANER

Domstolen

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/1

---

(2008/C 171/01)

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 158 af 21.6.2008

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 142 af 7.6.2008

EUT C 128 af 24.5.2008

EUT C 116 af 9.5.2008

EUT C 107 af 26.4.2008

EUT C 92 af 12.4.2008

EUT C 79 af 29.3.2008

Teksterne er tilgængelige i:

| | EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Udtalelser

RETLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/2 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/2

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 15. maj 2008 — Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-442/04) (1)

(Fiskeri - forordning (EF) nr. 1954/2003 - forordning (EF) nr. 1415/2004 - forvaltning af fiskeriindsatsen - fastlæggelse af den maksimale årlige fiskeriindsats - referenceperiode - fiskerizoner og fiskeressourcer i EF - biologisk følsomme områder - akt vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne - ulovlighedsindsigelse - formaliteten - princippet om forbud mod forskelsbehandling - magtfordrejning)

(2008/C 171/02)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved E. Braquehais Conesa og A. Sampol Pucurull, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved J. Monteiro og F. Florindo Gijón, som befuldmægtigede)

Støttet af: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved T. van Rijn og F. Jimeno Fernández, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Annullation af artikel 1-6 i Rådets forordning (EF) nr. 1415/2004 af 19. juli 2004 om fastlæggelse af den maksimale årlige fiskeriindsats for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskerier (EFT L 258, s. 1.) — tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling — magtfordrejning

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.

| 3) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 300 af 4.12.2004.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/2 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/2

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 20. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-91/05) (1)

(Annullationssøgsmål - artikel 47 EU - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - afgørelse 2004/833/FUSP - gennemførelse af fælles aktion 2002/589/FUSP - bekæmpelse af udbredelsen af håndskydevåben og lette våben - Fællesskabets kompetence - udviklingssamarbejdet)

(2008/C 171/03)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P.J. Kuijper, J. Enegren og M. Petite, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøger: Europa-Parlamentet (ved P. Passos, K. Lindahl og D. Gauci, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-C. Piris, R. Gosalbo Bono, S. Marquardt og E. Finnegan, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Kongeriget Danmark (ved A. Jacobsen, C. Thorning og L. Lander Madsen, som befuldmægtigede), Kongeriget Spanien (ved N. Díaz Abad, som befuldmægtiget), Den Franske Republik ved G. de Bergues, E. Belliard og C. Jurgensen, som befuldmægtigede), Kongeriget Nederlandene (ved M. de Grave, C. Wissels og H.G. Sevenster, som befuldmægtigede), Kongeriget Sverige (ved A. Falk, som befuldmægtiget), Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved R. Caudwell og E. Jenkinson, som befuldmægtigede, og barrister A. Dashwood)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Rådets afgørelse 2004/833/FUSP af 2. december 2004 om gennemførelse af fælles aktion 2002/589/FUSP med henblik på et bidrag fra Den Europæiske Union til Ecowas i forbindelse med moratoriet for håndskydevåben og lette våben (EUT L 359, s. 65) og om, at det fastslås, at Rådets fælles aktion 2002/589/FUSP af 12. juli 2002 om Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben og om ophævelse af fælles aktion 1999/34/FUSP (EFT L 191, s. 1) er ulovlig.

Konklusion

| 1) | Rådets afgørelse 2004/833/FUSP af 2. december 2004 om gennemførelse af fælles aktion 2002/589/FUSP med henblik på et bidrag fra Den Europæiske Union til Ecowas i forbindelse med moratoriet for håndskydevåben og lette våben annulleres. |
| --- | --- |

1)

Rådets afgørelse 2004/833/FUSP af 2. december 2004 om gennemførelse af fælles aktion 2002/589/FUSP med henblik på et bidrag fra Den Europæiske Union til Ecowas i forbindelse med moratoriet for håndskydevåben og lette våben annulleres.

| 2) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Rådet for Den Europæiske Union bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Rådet for Den Europæiske Union bærer deres egne omkostninger.

| 3) | Kongeriget Danmark, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Kongeriget Nederlandene, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt Europa-Parlamentet bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Kongeriget Danmark, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Kongeriget Nederlandene, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt Europa-Parlamentet bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 82 af 14.4.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/3 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/3

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 15. maj 2008 — SECAP SpA (sag C-147/06) mod Comune di Torino, procesdeltagere: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte, og Santorso Soc. coop. arl (sag C-148/06) mod Comune di Torino, procesdeltagere: Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)

(Forenede sager C-147/06 og C-148/06) (1)

(Offentlige bygge- og anlægskontrakter - tildeling af kontrakter - unormalt lave bud - betingelser for udelukkelse - kontrakter om arbejder, som ligger under de beløbsgrænser, der er fastsat i direktiv 93/37/EØF og 2004/18/EF - den ordregivende myndigheds forpligtelser som følge af grundlæggende principper i fællesskabsretten)

(2008/C 171/04)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: SECAP SpA (sag C-147/06) og Santorso Soc. coop. arl (sag C-148/06)

Sagsøgt: Comune di Torino

Procesdeltagere: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte (sag C-147/06) Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl (sag C-148/06)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Consiglio di Stato — fortolkning af artikel 30, stk. 4, i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter (EFT L 199, s. 54) og artikel 55, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114) — unormalt lave bud — omfanget af pligten til at iværksætte en kontradiktorisk undersøgelsesprocedure.

Konklusion

EF-traktatens grundlæggende regler om den frie etableringsret, den fri udveksling af tjenesteydelser og det grundlæggende forbud mod forskelsbehandling er til hinder for en national ordning, som for kontrakter af en lavere værdi end beløbsgrænsen i artikel 6, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/52/EF af 13. oktober 1997, der har en klar grænseoverskridende interesse, indeholder en præceptiv forpligtelse for de ordregivende myndigheder, såfremt der er afgivet mere end fem gyldige bud, til automatisk at udelukke de bud, der anses for unormalt lave i forhold til den ydelse, der skal præsteres, under anvendelse af et matematisk kriterium, som er fastsat i ordningen, uden at give de ordregivende myndigheder nogen mulighed for at efterprøve buddenes sammensætning ved at anmode de bydende om at afgive nærmere oplysninger herom. Det anførte gælder dog ikke, såfremt der i en national eller lokal ordning eller af den ordregivende myndighed selv fastsættes en rimelig grænse, hvorover unormalt lave bud automatisk udelukkes i tilfælde, hvor der er afgivet et usædvanligt stort antal bud, som det ville overstige den ordregivende myndigheds administrative kapacitet at skulle foretage en kontradiktorisk efterprøvelse af, eller som kunne bringe projektets gennemførelse i fare på grund af den forsinkelse, som en sådan efterprøvelse ville medføre.

---

(1)  EUT C 143 af 17.6.2006.

EUT C 154 af 1.7.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/4 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/4

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 20. maj 2008 — Staatssecretaris van Financiën mod Orange European Smallcap Fund NV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

(Sag C-194/06) (1)

(Artikel 56 EF til 58 EF - frie kapitalbevægelser - beskatning af udbytte - godtgørelse, der indrømmes en udloddende investeringsforening for kildeskat indeholdt af en anden stat af udbytte, som denne forening modtager - begrænsning af denne godtgørelse til det beløb, som en aktionær, der er hjemmehørende i den medlemsstat, hvor denne forening har sit hjemsted, og som har foretaget en direkte investering uden om en sådan forening, ville kunne fradrage i indkomstskatten i henhold til en dobbeltbeskatningsoverenskomst - begrænsning af denne godtgørelse i forhold til den andel i kapitalen i denne forening, der ejes af ikke-hjemmehørende aktionærer)

(2008/C 171/05)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Staatssecretaris van Financiën

Sagsøgt: Orange European Smallcap Fund NV

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hoge Raad der Nederlanden — fortolkning af artikel 56 EF, artikel 57, stk. 1, EF og artikel 58, stk. 1, EF — national lovgivning, hvorefter der indrømmes godtgørelse til et investeringsselskab for kildeskat af udbytte, der er indeholdt i en anden medlemsstat — begrænsning med hensyn til aktionærer, der ikke er hjemmehørende i Nederlandene eller ikke er omfattet af den nederlandske selskabsskattepligt.

Konklusion

| 1) | Artikel 56 EF og 58 EF er ikke til hinder for en lovgivning i en medlemsstat som den i hovedsagen omtvistede, der foreskriver en godtgørelse til udloddende investeringsforeninger med hjemsted på denne medlemsstats område, for kildeskat — der i en anden medlemsstat er indeholdt af udbytte, som investeringsforeningerne har modtaget — som er begrænset til det beløb, som en fysisk person, der har bopæl på førstnævnte medlemsstats område, ville kunne fradrage på grundlag af en dobbeltbeskatningsoverenskomst, der er indgået med denne anden medlemsstat. |
| --- | --- |

1)

Artikel 56 EF og 58 EF er ikke til hinder for en lovgivning i en medlemsstat som den i hovedsagen omtvistede, der foreskriver en godtgørelse til udloddende investeringsforeninger med hjemsted på denne medlemsstats område, for kildeskat — der i en anden medlemsstat er indeholdt af udbytte, som investeringsforeningerne har modtaget — som er begrænset til det beløb, som en fysisk person, der har bopæl på førstnævnte medlemsstats område, ville kunne fradrage på grundlag af en dobbeltbeskatningsoverenskomst, der er indgået med denne anden medlemsstat.

| 2) | Artikel 56 EF og 58 EF er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat som den i hovedsagen omtvistede, der foreskriver en godtgørelse til udloddende investeringsforeninger med hjemsted på denne medlemsstats område, for kildeskat — der i en anden medlemsstat er indeholdt af udbytte, som er udbetalt til investeringsforeningerne — som er begrænset, når og for så vidt som disse foreningers aktionærer er fysiske eller juridiske personer med bopæl eller hjemsted i andre medlemsstater eller i tredjelande, når en sådan nedsættelse uden forskel rammer alle aktionærerne i nævnte foreninger.
  Det er herved uden betydning, om en udloddende investeringsforenings udenlandske aktionærer har bopæl eller hjemsted i en stat, med hvilken den medlemsstat, hvori investeringsforeningen har hjemsted, har indgået en overenskomst, som på gensidig vis foreskriver fradrag for kildeskat af udbytte. |
| --- | --- |

2)

Artikel 56 EF og 58 EF er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat som den i hovedsagen omtvistede, der foreskriver en godtgørelse til udloddende investeringsforeninger med hjemsted på denne medlemsstats område, for kildeskat — der i en anden medlemsstat er indeholdt af udbytte, som er udbetalt til investeringsforeningerne — som er begrænset, når og for så vidt som disse foreningers aktionærer er fysiske eller juridiske personer med bopæl eller hjemsted i andre medlemsstater eller i tredjelande, når en sådan nedsættelse uden forskel rammer alle aktionærerne i nævnte foreninger.

Det er herved uden betydning, om en udloddende investeringsforenings udenlandske aktionærer har bopæl eller hjemsted i en stat, med hvilken den medlemsstat, hvori investeringsforeningen har hjemsted, har indgået en overenskomst, som på gensidig vis foreskriver fradrag for kildeskat af udbytte.

| 3) | En restriktion er omfattet af artikel 57, stk. 1, EF som en restriktion for kapitalbevægelser, der indebærer direkte investeringer, for så vidt som den vedrører investeringer af enhver art foretaget af fysiske eller juridiske personer, som har til formål at etablere eller opretholde varige og direkte forbindelser mellem investoren og den virksomhed, for hvilken midlerne er bestemt med henblik på udøvelse af erhvervsvirksomhed. |
| --- | --- |

3)

En restriktion er omfattet af artikel 57, stk. 1, EF som en restriktion for kapitalbevægelser, der indebærer direkte investeringer, for så vidt som den vedrører investeringer af enhver art foretaget af fysiske eller juridiske personer, som har til formål at etablere eller opretholde varige og direkte forbindelser mellem investoren og den virksomhed, for hvilken midlerne er bestemt med henblik på udøvelse af erhvervsvirksomhed.

---

(1)  EUT C 178 af 29.7.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/4 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/4

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 22. maj 2008 — Evonik Degussa GmbH, tidligere Degussa GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-266/06 P) (1)

(Appel - konkurrence - kartel - metioninmarkedet - bøde - forordning nr. 17 - artikel 15, stk. 2 - det strafferetlige legalitetsprincip - urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder - proportionalitetsprincippet - ligebehandlingsprincippet)

(2008/C 171/06)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Evonik Degussa GmbH, tidligere Degussa GmbH (ved Rechtsanwälte R. Bechtold, M. Karl og C. Steinle)

De andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Bouquet og W. Mölls, som befuldmægtigede, samt Rechtsanwalt H.-J. Freund) og Rådet for Den Europæiske Union (ved S. Marquardt, G. Curmi og M. Simm, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 5. april 2006, i sag T-279/02, Degussa AG mod Kommissionen, hvorved Retten delvist frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2003/674/EF af 2. juli 2002 om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 (EFT L 255, s. 1) — kartel på metioninmarkedet — kravene i det strafferetlige legalitetsprincip for så vidt angår bødeordningen i henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62.

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Evonik Degussa GmbH betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Evonik Degussa GmbH betaler sagens omkostninger.

| 3) | Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 190 af 12.8.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/5 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/5

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 20. maj 2008 — Brigitte Bosmann mod Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Aachen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Köln, Tyskland)

(Sag C-352/06) (1)

(Social sikring - familieydelser - suspension af retten til ydelser - artikel 13, stk. 2, litra a), i forordning (EØF) nr. 1408/71 - artikel 10 i forordning (EØF) nr. 574/72 - gældende lovgivning - tildeling af ydelser i bopælsmedlemsstaten, som ikke er den kompetente stat)

(2008/C 171/07)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Köln

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Brigitte Bosmann

Sagsøgt: Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Aachen

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Finanzgericht Köln — fortolkning af artikel 13, stk. 2, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet — fortolkning af artikel 10 i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, som flytter inden for Fællesskabet (EFT L 74, s. 1) — fortolkning af artikel 39 EF — fortolkning af generelle principper — ret til børnefamilieydelse — udbetaling af ydelser i bopælsstaten indstillet — ret til tilsvarende ydelser i beskæftigelsesstaten

Konklusion

| 1) | Artikel 13, stk. 2, litra a), i Rådets forordning nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 647/2005 af 13. april 2005, er ikke til hinder for, at en vandrende arbejdstager, som er omfattet af den sociale sikringsordning i beskæftigelsesmedlemsstaten, modtager børnefamilieydelse i bopælsmedlemsstaten i henhold til den nationale lovgivning i bopælsmedlemsstaten. |
| --- | --- |

1)

Artikel 13, stk. 2, litra a), i Rådets forordning nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 647/2005 af 13. april 2005, er ikke til hinder for, at en vandrende arbejdstager, som er omfattet af den sociale sikringsordning i beskæftigelsesmedlemsstaten, modtager børnefamilieydelse i bopælsmedlemsstaten i henhold til den nationale lovgivning i bopælsmedlemsstaten.

| 2) | Det tilkommer den forelæggende ret at fastslå, om den omstændighed, at en arbejdstager, der befinder sig i samme situation som sagsøgeren i hovedsagen, på arbejdsdage vender tilbage til familiens bopæl i den berørte medlemsstat, er relevant for vurderingen af, om en sådan arbejdstager opfylder de nødvendige betingelser for at modtage den omhandlede familieydelse i denne stat i henhold til denne stats nationale lovgivning. |
| --- | --- |

2)

Det tilkommer den forelæggende ret at fastslå, om den omstændighed, at en arbejdstager, der befinder sig i samme situation som sagsøgeren i hovedsagen, på arbejdsdage vender tilbage til familiens bopæl i den berørte medlemsstat, er relevant for vurderingen af, om en sådan arbejdstager opfylder de nødvendige betingelser for at modtage den omhandlede familieydelse i denne stat i henhold til denne stats nationale lovgivning.

---

(1)  EUT C 281 af 18.11.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/5 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/5

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. maj 2008 — Feinchemie Schwebda GmbH, Bayer CropScience AG mod College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het bedrijfsleven — Nederlandene)

(Sag C-361/06) (1)

(Plantebeskyttelsesmidler - markedsføringstilladelse - ethofumesat - direktiv 91/414/EØF og 2002/37/EF - forordning (EØF) nr. 3600/92 - begæring om genåbning af den mundtlige forhandling)

(2008/C 171/08)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

College van Beroep voor het bedrijfsleven

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Feinchemie Schwebda GmbH, Bayer CropScience AG

Sagsøgt: College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen

Procesdeltager: Agrichem BV

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — College van Beroep voor het bedrijfsleven — fortolkning artikel 4, stk. 1, i Kommissionens direktiv 2002/37/EF af 3. maj 2002 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF med henblik på optagelse af ethofumesat som aktivt stof (EFT L 117, s. 10) — medlemsstaternes forpligtelse til inden den 1. september 2003 at tilbagekalde godkendelsen af et middel, der indeholder ethofumesat, hvis indehaveren af godkendelsen ikke er i besiddelse af eller har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230, s. 1).

Konklusion

Artikel 4, stk. 1, i Kommissionens direktiv 2002/37/EF af 3. maj 2002 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF med henblik på optagelse af ethofumesat som aktivt stof skal fortolkes således, at den ikke forpligter medlemsstaterne til, inden den 1. september 2003, at bringe en godkendelse af et plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder ethofumesat, til ophør, såfremt indehaveren af godkendelsen ikke er i besiddelse af eller har adgang til et dossier, der opfylder kravene i bilag II til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler.

---

(1)  EUT C 294 af 2.12.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/6 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/6

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 15. maj 2008 — Lidl Belgium GmbH & Co. KG mod Finanzamt Heilbronn (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)

(Sag C-414/06) (1)

(Etableringsfrihed - direkte beskatning - hensyntagen til underskud lidt af et fast driftssted, der er beliggende i en medlemsstat, og som tilhører et selskab, der har sit vedtægtsmæssige hjemsted i en anden medlemsstat)

(2008/C 171/09)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Lidl Belgium GmbH & Co. KG

Sagsøgt: Finanzamt Heilbronn

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesfinanzhof — fortolkning af artikel 43 EF og 56 EF — fradrag for underskud, der hidrører fra et fast driftssted i en anden medlemsstat, i et hjemmehørende selskabs skattepligtige fortjeneste — afvisning af fradragsret under henvisning til en bilateral overenskomst, der er indgået mellem de to stater til undgåelse af dobbeltbeskatning

Konklusion

Artikel 43 EF er ikke til hinder for, at et selskab, der er etableret i en medlemsstat, ikke kan fradrage underskud vedrørende et fast driftssted, der tilhører selskabet, og som er beliggende i en anden medlemsstat, i sit beskatningsgrundlag, i det omfang dette driftssteds indkomst i henhold til en dobbeltbeskatningsoverenskomst beskattes i sidstnævnte medlemsstat, hvor der kan tages hensyn til nævnte underskud i forbindelse med det faste driftssteds indkomst i senere skatteår.

---

(1)  EUT C 326 af 30.12.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/6 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/6

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. maj 2008 — I sag om energiforvaltning citiworks AG, procesdeltagere: Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde, Flughafen Leipzig/Halle GmbH, Bundesnetzagentur (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Dresden — Tyskland)

(Sag C-439/06) (1)

(Det indre marked for elektricitet - direktiv 2003/54/EF - artikel 20, stk. 1 - tredjeparters frie adgang til transmissions- og distributionssystemer for elektricitet)

(2008/C 171/10)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberlandesgericht Dresden

Part i hovedsagen

citiworks AG

Procesdeltagere:

Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde, Flughafen Leipzig/Halle GmbH, Bundesnetzagentur,

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberlandesgericht Dresden — fortolkning af artikel 20, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF (EUT L 176, s. 37) — national lovgivning, der udelukker systemer, som i deres helhed befinder sig på en virksomheds område (Betriebsnetze), fra princippet om tredjeparters frie adgang til transmissions- og distributionssystemer for elektricitet

Konklusion

Artikel 20, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF skal fortolkes således, at den er til hinder for en bestemmelse som § 110, stk. 1, nr. 1, i lov af 7. juli 2005 om elektricitets- og gasforsyning (Gesetz über die Elektriztäts und Gasversorgung (Energiewirtschafstsgesetz)), der giver visse operatører af energiforsyningssystemer dispensation fra forpligtelsen til at give tredjeparter fri adgang til deres systemer med den begrundelse, at disse systemer befinder sig på et geografisk sammenhørende virksomhedsområde samt overvejende tjener til transport af energi inden for egen virksomhed og til de forbundne virksomheder.

---

(1)  EUT C 326 af 30.12.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/7 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/7

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 22. maj 2008 — Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline mod Jean-Pierre Rouard (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Frankrig)

(Sag C-462/06) (1)

(Forordning (EF) nr. 44/2001 - kapitel II, afdeling 5 - kompetence i sager om individuelle arbejdsaftaler - kapitel II, afdeling 2 - specielle kompetenceregler - artikel 6, nr. 1 - flere sagsøgte)

(2008/C 171/11)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation Frankrig

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline

Sagsøgt: Jean-Pierre Rouard

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour de cassation — fortolkning af artikel 6, nr. 1, artikel 18, stk. 1, og artikel 19 i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT 2001 L 12, s. 1) — regler om kompetence i sager om individuelle arbejdsaftaler — situationen for en afskediget arbejdstager, som har arbejdet i tredjelande for to selskaber, som har deres hjemsted i to forskellige medlemsstater

Konklusion

Den specielle kompetenceregel i artikel 6, nr. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område kan ikke finde anvendelse på en tvist, som henhører under forordningens kapitel II, afdeling 5, vedrørende kompetenceregler i sager om individuelle arbejdsaftaler.

---

(1)  EUT C 326 af 30.12.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/7 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/7

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 22. maj 2008 — Halina Nerkowska mod Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sąd Okręgowy w Koszalinie — Republikken Polen)

(Sag C-499/06) (1)

(Invalidepension, som tildeles civile ofre for krig eller undertrykkelse - betingelse om bopæl på det nationale område - artikel 18, stk. 1, EF)

(2008/C 171/12)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Okręgowy w Koszalinie

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Halina Nerkowska

Sagsøgt: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Sąd Okręgowy w Koszalinie — fortolkning af artikel 18 EF — foreneligheden af national bestemmelse, som betinger udbetalingen af ydelse til krigs- og militærinvalider af bopæl på det nationale område.

Konklusion

Artikel 18, stk. 1, EF skal fortolkes således, at den er til hinder for en medlemsstats lovgivning, i henhold til hvilken sidstnævnte i almindelighed og under alle omstændigheder nægter at udbetale en ydelse, som tilkendes civile ofre for krig eller repression, til dens statsborgere alene med den begrundelse, at disse ikke i hele den periode, hvor denne ydelse udbetales, har bopæl på denne stats område, men derimod på en anden medlemsstats område.

---

(1)  EUT C 20 af 27.1.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/8 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/8

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 15. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

(Sag C-503/06) (1)

(Traktatbrud - direktiv 79/409/EØF - beskyttelse af vilde fugle - fravigelse af ordningen med beskyttelse af vilde fugle - regionen Ligurien)

(2008/C 171/13)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Recchia, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved I. Braguglia, som befuldmægtiget og avvocato dello Stato G. Fiengo)

Sagens genstand

Traktatbrud — regionen Liguriens vedtagelse og anvendelse af en lovgivning om tilladelse til at fravige ordningen med beskyttelse af vilde fugle uden at overholde de betingelser, der er fastsat i artikel 9 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (EFT L 103, s. 1).

Konklusion

| 1) | Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 9 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, idet regionen Ligurien har vedtaget og anvendt en lovgivning vedrørende tilladelse til at fravige af ordningen med beskyttelse af vilde fugle, der ikke opfylder de betingelser, som er fastsat i denne bestemmelse. |
| --- | --- |

1)

Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 9 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, idet regionen Ligurien har vedtaget og anvendt en lovgivning vedrørende tilladelse til at fravige af ordningen med beskyttelse af vilde fugle, der ikke opfylder de betingelser, som er fastsat i denne bestemmelse.

| 2) | Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler. |
| --- | --- |

2)

Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.

---

(1)  EUT C 82 af 14.4.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/8 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/8

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. maj 2008 — Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA mod Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione — Italien)

(Sag C-162/07) (1)

(Sjette momsdirektiv - afgiftspligtige personer - artikel 4, stk. 4, andet afsnit - moder- og datterselskaber - en medlemsstats indførelse af en ordning om én enkelt afgiftspligtig person - betingelser - følger)

(2008/C 171/14)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Corte suprema di cassazione

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA

Sagsøgte: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Corte suprema di cassazione — fortolkning af artikel 4, stk. 4, andet afsnit, i direktiv 77/388/EØF: Rådets sjette direktiv af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag — »personer [...] som i retlig forstand er selvstændige, men som finansielt, økonomisk og organisatorisk er nært knyttet til hinanden« — begreb, der er tilstrækkeligt præcis til at medlemsstaterne kan anvende den omhandlede momsordning — begrebet forbindelse — national bestemmelse, hvorefter der skal foreligge en forbindelse i en minimumsperiode med henblik på at undgå misbrug af beføjelser

Konklusion

| 1) | Artikel 4, stk. 4, andet afsnit, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, er en bestemmelse, hvis anvendelse af en medlemsstat forudsætter, at medlemsstaten forudgående rådfører sig med det rådgivende udvalg vedrørende merværdiafgift, og at der vedtages en national lovgivning, som tillader personer, herunder navnlig selskaber, som er etableret i indlandet, og som i retlig forstand er selvstændige, men som finansielt, økonomisk og organisatorisk er nært knyttet til hinanden, at ophøre med at blive betragtet som selvstændige merværdiafgiftspligtige personer, for at blive betragtet som én enkelt afgiftspligtig person, som alene tildeles et merværdiafgiftsregistreringsnummer, og som følgelig alene er beføjet til at underskrive merværdiafgiftsangivelser. Det tilkommer den nationale ret at undersøge, om en national lovgivning som den, der er tvist om i hovedsagen, opfylder disse kriterier, idet det skal præciseres, at en national lovgivning, der opfylder disse, i mangel af et forudgående samråd med det rådgivende udvalg vedrørende merværdiafgift udgør en gennemførelse, der er foretaget i strid med det proceduremæssige krav, der er fastsat i artikel 4, stk. 4, andet afsnit, i sjette direktiv 77/388. |
| --- | --- |

1)

Artikel 4, stk. 4, andet afsnit, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, er en bestemmelse, hvis anvendelse af en medlemsstat forudsætter, at medlemsstaten forudgående rådfører sig med det rådgivende udvalg vedrørende merværdiafgift, og at der vedtages en national lovgivning, som tillader personer, herunder navnlig selskaber, som er etableret i indlandet, og som i retlig forstand er selvstændige, men som finansielt, økonomisk og organisatorisk er nært knyttet til hinanden, at ophøre med at blive betragtet som selvstændige merværdiafgiftspligtige personer, for at blive betragtet som én enkelt afgiftspligtig person, som alene tildeles et merværdiafgiftsregistreringsnummer, og som følgelig alene er beføjet til at underskrive merværdiafgiftsangivelser. Det tilkommer den nationale ret at undersøge, om en national lovgivning som den, der er tvist om i hovedsagen, opfylder disse kriterier, idet det skal præciseres, at en national lovgivning, der opfylder disse, i mangel af et forudgående samråd med det rådgivende udvalg vedrørende merværdiafgift udgør en gennemførelse, der er foretaget i strid med det proceduremæssige krav, der er fastsat i artikel 4, stk. 4, andet afsnit, i sjette direktiv 77/388.

| 2) | Princippet om afgiftsneutralitet er ikke til hinder for en national lovgivning, der blot behandler afgiftspligtige personer, som ønsker at vælge en ordning for forenklet angivelse og betaling af merværdiafgift, afhængig af, om koncernen eller moderselskabet ejer mere end 50 % af aktierne eller andelene i de underordnede personer senest siden indgangen af det kalenderår, der gik forud for det år, som angivelsen vedrører, eller derimod først opfylder denne betingelse efter dette tidspunkt. Det tilkommer den nationale ret at undersøge, om en national lovgivning som den, der er tvist om i hovedsagen, udgør en sådan ordning. Endvidere er hverken princippet om forbud mod misbrug af beføjelser eller proportionalitetsprincippet til hinder for en sådan lovgivning. |
| --- | --- |

2)

Princippet om afgiftsneutralitet er ikke til hinder for en national lovgivning, der blot behandler afgiftspligtige personer, som ønsker at vælge en ordning for forenklet angivelse og betaling af merværdiafgift, afhængig af, om koncernen eller moderselskabet ejer mere end 50 % af aktierne eller andelene i de underordnede personer senest siden indgangen af det kalenderår, der gik forud for det år, som angivelsen vedrører, eller derimod først opfylder denne betingelse efter dette tidspunkt. Det tilkommer den nationale ret at undersøge, om en national lovgivning som den, der er tvist om i hovedsagen, udgør en sådan ordning. Endvidere er hverken princippet om forbud mod misbrug af beføjelser eller proportionalitetsprincippet til hinder for en sådan lovgivning.

---

(1)  EUT C 140 af 23.6.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/9 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/9

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 22. maj 2008 — Skatteministeriet mod Ecco Sko A/S (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vestre Landsret — Danmark)

(Sag C-165/07) (1)

(Fælles toldtarif - den kombinerede nomenklatur - tarifering - pos. 6403 - fodtøj med overdel af læder - pos. 6404 - fodtøj med overdel af tekstilmaterialer)

(2008/C 171/15)

Processprog: dansk

Den forelæggende ret

Vestre Landsret

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Skatteministeriet

Sagsøgt: Ecco Sko A/S

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Vestre Landsret — fortolkning af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2388/2000 (tidligere nr. 2263/2000) af 13. oktober 2000 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 — om supplerende bestemmelse 1 til kapitel 64 i den kombinerede nomenklatur, indsat ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 3800/92 af 23. december 1992 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87, er forenelig med bestemmelse 4, litra a), til samme kapitel — fodtøj med ydersål af gummi, plast, læder eller kunstlæder — tarifering i position 6403 i den kombinerede nomenklatur (fodtøj med overdel af læder) eller i position 6404 (fodtøj med overdel af tekstilmaterialer).

Konklusion

| 1) | Den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2388/2000 af 13. oktober 2000, skal fortolkes således, at en sandal som den, der er omhandlet i hovedsagen, som har en ydersål af gummi, og hvis overdel består af to læderstykker, som er fastgjort til mellemsålen ved limning og indbyrdes forbundet ved hjælp af spændestropper af læder med velcrobånd, og hvor læderet dækker ca. 71 % af overdelens udvendige overflade, og det elastiske tekstilmateriale, som ligger under læderet, er synligt visse steder, henhører under:






  — | pos. 6404 i den kombinerede nomenklatur, såfremt tekstilmaterialet i sandalens overdel, dersom læderstykkerne fjernes, kan fungere som en overdel, dvs. hvis det støtter foden tilstrækkeligt til, at brugeren kan gå med sandalen |
| --- | --- | --- |

1)

Den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2388/2000 af 13. oktober 2000, skal fortolkes således, at en sandal som den, der er omhandlet i hovedsagen, som har en ydersål af gummi, og hvis overdel består af to læderstykker, som er fastgjort til mellemsålen ved limning og indbyrdes forbundet ved hjælp af spændestropper af læder med velcrobånd, og hvor læderet dækker ca. 71 % af overdelens udvendige overflade, og det elastiske tekstilmateriale, som ligger under læderet, er synligt visse steder, henhører under:

—

pos. 6404 i den kombinerede nomenklatur, såfremt tekstilmaterialet i sandalens overdel, dersom læderstykkerne fjernes, kan fungere som en overdel, dvs. hvis det støtter foden tilstrækkeligt til, at brugeren kan gå med sandalen

| — | pos. 6403 i den kombinerede nomenklatur, såfremt tekstilmaterialet i sandalens overdel, dersom læderstykkerne fjernes, ikke kan fungere som en overdel, dvs. hvis det ikke støtter foden tilstrækkeligt til, at brugeren kan gå med sandalen. |
| --- | --- |

—

pos. 6403 i den kombinerede nomenklatur, såfremt tekstilmaterialet i sandalens overdel, dersom læderstykkerne fjernes, ikke kan fungere som en overdel, dvs. hvis det ikke støtter foden tilstrækkeligt til, at brugeren kan gå med sandalen.

| 2) | Supplerende bestemmelse 1 til kapitel 64 i den kombinerede nomenklatur, indsat ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 3800/92 af 23. december 1992 om ændring af forordning nr. 2658/87, er forenelig med nævnte kapitels bestemmelse 4, litra a). |
| --- | --- |

2)

Supplerende bestemmelse 1 til kapitel 64 i den kombinerede nomenklatur, indsat ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 3800/92 af 23. december 1992 om ændring af forordning nr. 2658/87, er forenelig med nævnte kapitels bestemmelse 4, litra a).

---

(1)  EUT C 129 af 9.6.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/10 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/10

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 20. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien

(Sag C-271/07) (1)

(Traktatbrud - direktiv 96/61/EF - integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening - ufuldstændig og ukorrekt gennemførelse)

(2008/C 171/16)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Alcover San Pedro og J.-B. Laignelot, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Belgien (ved C. Pochet, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — delvis manglende eller ukorrekt gennemførelse af artikel 2, stk. 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10 og 11, artikel 3 og 5, artikel 6, stk. 1, artikel 8, artikel 9, stk. 3-6, artikel 10, artikel 12, stk. 2, artikel 13, stk. 1 og 2, artikel 14, artikel 17, stk. 2, og bilag I og IV i Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (EFT L 257, s. 26) — manglende forbindelse mellem gennemførelsesforanstaltningernes og direktivets materielle anvendelsesområde — de regionale myndigheders skønsmargin for vid, hvad angår driftsgodkendelser og de omstændigheder, hvorunder de kan revurdere og/eller ajourføre godkendelsesvilkårene.

Konklusion

| 1) | Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 2-7 og 9-11, artikel 3 og 5, artikel 6, stk. 1, artikel 8, artikel 9, stk. 3-6, artikel 10, artikel 12, stk. 2, artikel 13, stk. 1 og 2, artikel 14 samt bilag I og bilag IV i Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, idet det kun har foretaget en delvis eller urigtig gennemførelse af disse artikler og bilag i direktivet. |
| --- | --- |

1)

Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 2-7 og 9-11, artikel 3 og 5, artikel 6, stk. 1, artikel 8, artikel 9, stk. 3-6, artikel 10, artikel 12, stk. 2, artikel 13, stk. 1 og 2, artikel 14 samt bilag I og bilag IV i Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening, idet det kun har foretaget en delvis eller urigtig gennemførelse af disse artikler og bilag i direktivet.

| 2) | Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 211 af 8.9.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/10 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/10

---

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 15. maj 2008 — Nancy Delay mod Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Repubblica italiana (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte d'appello di Firenze — Italien)

(Sag C-276/07) (1)

(Arbejdskraftens frie bevægelighed - forskelsbehandling på grundlag af nationalitet - kategorien »udvekslingslektorer« - tidligere lektorer i fremmedsprog - anerkendelse af velerhvervede rettigheder)

(2008/C 171/17)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Corte d'appello di Firenze

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Nancy Delay

Sagsøgt: Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Repubblica italiana

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Corte d'appello di Firenze — fortolkning af artikel 39 EF — anerkendelse af rettigheder erhvervet af tidligere lektorer i fremmedsprog — lektorer, der er ansat i henhold til en overenskomst om kulturel udveksling med andre medlemsstater (»lettori di scambio«) — anvendelse af de principper, der følger af C-212/99 og C-119/04

Konklusion

Artikel 39, stk. 2, EF er til hinder for, at en person, som befinder sig i den situation, som sagsøgeren i hovedsagen befinder sig i, på det tidspunkt, hvor en tidsbegrænset ansættelseskontrakt som udvekslingslektor erstattes af en kontrakt om ansættelse på ubestemt tid som sprogmedarbejder, der har det pågældende sprog som modersmål, nægtes anerkendelse af de rettigheder, som vedkommende har erhvervet fra datoen for sin første ansættelse, med konsekvenser for løn, anciennitet og arbejdsgiverens betaling af sociale sikringsbidrag, forudsat at en indenlandsk arbejdstager, som befinder sig i en sammenlignelig situation, ville have haft ret til en sådan anerkendelse. Det tilkommer den nationale domstol at efterprøve, om dette er tilfældet i hovedsagen.

---

(1)  EUT C 211 af 8.9.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/11 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/11

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 15. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige

(Sag C-341/07) (1)

(Traktatbrud - direktiv 2004/48/EF - håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

(2008/C 171/18)

Processprog: svensk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved W. Wils og P. Dejmek, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Sverige (ved A. Kruse, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — manglende vedtagelse af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (EUT L 157, s. 45 og — berigtigelse — EUT L 195, s. 16)

Konklusion

| 1) | Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af direktivet. |
| --- | --- |

1)

Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af direktivet.

| 2) | Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 211 af 8.9.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/11 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/11

---

Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 10. april 2008 — Termoraggi SpA mod Comune di Monza (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italien)

(Sag C-323/07) (1)

(Offentlige kontrakter - indkøbs- og tjenesteydelseskontrakt - tildeling uden offentligt udbud - lokal myndigheds tildeling af en kontrakt til en virksomhed, ejet af myndigheden)

(2008/C 171/19)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Termoraggi SpA

Sagsøgt: Comune di Monza

Procesdeltager: Acqua Gas Azienda Municipale (AGAM)

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — fortolkning af artikel 6 i Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (EFT L 209, s. 1) — anvendelsesområde — nationale bestemmelser, hvorefter driften af varmeanlæggene i visse kommunale ejendom overlades til en kommunal virksomhed, uden anvendelse af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler som fastsat i direktivet.

Konklusion

Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992, om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, og Rådets direktiv 93/36/EØF af 14. juni 1993, om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb, finder ikke anvendelse på en kontrakt indgået mellem en lokal myndighed og en fra denne myndighed juridisk forskellig person, såfremt den lokale myndighed underkaster den pågældende person en kontrol svarende til den kontrol, den fører med sine egne tjenestegrene, og den pågældende person samtidig udfører hovedparten af sin virksomhed sammen med den eller de lokale myndigheder, den ejes af.

Artikel 6 i direktiv 92/50 finder alene anvendelse, hvis der findes kundgjorte lov- eller forvaltningsbestemmelser, der tildeler modtageren en eneret vedrørende genstanden for den tildelte kontrakt.

---

(1)  EUT C 235 af 6.10.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/12 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/12

---

Appel iværksat den 13. februar 2008 af Gateway, Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 27. november 2007 i sag T-434/05 — Gateway, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

(Sag C-57/08 P)

(2008/C 171/20)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Gateway, Inc. (ved solicitor C.R. Jones)

De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), Fujitsu Siemens Computers GmbH

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 27. november 2007 i sag T-434/05 ophæves. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 27. november 2007 i sag T-434/05 ophæves.

| — | Der gives fuldt ud medhold i appellantens indsigelse mod registreringen af det ansøgte varemærke. |
| --- | --- |

—

Der gives fuldt ud medhold i appellantens indsigelse mod registreringen af det ansøgte varemærke.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har gjort gældende, at Retten i Første Instans har begået følgende fejl:

| a) | Ordene »media gateway« og »gateway« har i IT-sektoren en hel særlig betydning, der dækker specielle anordninger, der konverterer en protokol eller et format til en anden protokol eller et andet format. Retten i Første Instans fastslog med urette, at »gateway«, når det indgik som en bestanddel i det ansøgte varemærke, var beskrivende for alle de varer og tjenesteydelser, som var omfattet af det omtvistede varemærke, uanset at ingen af de varer og tjenesteydelser, som er omfattet af det omtvistede varemærke, er opført som værende »media gateways« eller »gateways«. |
| --- | --- |

a)

Ordene »media gateway« og »gateway« har i IT-sektoren en hel særlig betydning, der dækker specielle anordninger, der konverterer en protokol eller et format til en anden protokol eller et andet format. Retten i Første Instans fastslog med urette, at »gateway«, når det indgik som en bestanddel i det ansøgte varemærke, var beskrivende for alle de varer og tjenesteydelser, som var omfattet af det omtvistede varemærke, uanset at ingen af de varer og tjenesteydelser, som er omfattet af det omtvistede varemærke, er opført som værende »media gateways« eller »gateways«.

| b) | Den definerede med urette den relevante kundekreds som kunder, der kun køber computerudstyr og -tjenesteydelser, og ikke forbrugere af alle de varer og tjenesteydelser, som er omfattet af det omtvistede varemærke. |
| --- | --- |

b)

Den definerede med urette den relevante kundekreds som kunder, der kun køber computerudstyr og -tjenesteydelser, og ikke forbrugere af alle de varer og tjenesteydelser, som er omfattet af det omtvistede varemærke.

| c) | Den fastslog med urette, at der ikke var visuel, fonetisk eller begrebsmæssig lighed mellem de omtvistede varemærker. |
| --- | --- |

c)

Den fastslog med urette, at der ikke var visuel, fonetisk eller begrebsmæssig lighed mellem de omtvistede varemærker.

| d) | Den fastslog med urette, at kriteriet for, om der er lighed mellem to omtvistede ordmærker, er, at det helhedsindtryk, som det sammensatte ordmærke fremkalder i visuel, fonetisk og begrebsmæssig henseende, domineres af den bestanddel, som udgør det ældre varemærke. |
| --- | --- |

d)

Den fastslog med urette, at kriteriet for, om der er lighed mellem to omtvistede ordmærker, er, at det helhedsindtryk, som det sammensatte ordmærke fremkalder i visuel, fonetisk og begrebsmæssig henseende, domineres af den bestanddel, som udgør det ældre varemærke.

| e) | Da den vurderede, om der var lighed mellem de omtvistede varemærker, lagde den ikke tilstrækkelig vægt på særpræget af »gateway« i kraft af at være appellantens ældre varemærke for computerudstyr og -tjenesteydelser for den relevante kundekreds. |
| --- | --- |

e)

Da den vurderede, om der var lighed mellem de omtvistede varemærker, lagde den ikke tilstrækkelig vægt på særpræget af »gateway« i kraft af at være appellantens ældre varemærke for computerudstyr og -tjenesteydelser for den relevante kundekreds.

| f) | Den omstændighed, at varemærker med en høj grad af særpræg — enten i sig selv eller i kraft af deres renommé — ydes højere grad af beskyttelse end varemærker med en mindre grad af særpræg, blev ikke af Retten tillagt tilstrækkelig vægt. |
| --- | --- |

f)

Den omstændighed, at varemærker med en høj grad af særpræg — enten i sig selv eller i kraft af deres renommé — ydes højere grad af beskyttelse end varemærker med en mindre grad af særpræg, blev ikke af Retten tillagt tilstrækkelig vægt.

| g) | Den konkluderede med urette, at »gateway« ikke har et selvstændigt særpræg i det ansøgte varemærke. |
| --- | --- |

g)

Den konkluderede med urette, at »gateway« ikke har et selvstændigt særpræg i det ansøgte varemærke.

| h) | Den fastslog med urette, at risikoen for forveksling bør være betinget af, at det helhedsindtryk, som det sammensatte tegn fremkalder, domineres af den bestanddel, som udgør det ældre varemærke. |
| --- | --- |

h)

Den fastslog med urette, at risikoen for forveksling bør være betinget af, at det helhedsindtryk, som det sammensatte tegn fremkalder, domineres af den bestanddel, som udgør det ældre varemærke.

| i) | Den foretog ikke en korrekt vurdering af det indtryk, som ordet »gateway« i visuel, begrebsmæssig og fonetisk henseende må formodes at fremkalde hos gennemsnitsforbrugeren af de omtvistede varer og tjenesteydelser, når dette ord som bestanddel indgår i det ansøgte varemærke. |
| --- | --- |

i)

Den foretog ikke en korrekt vurdering af det indtryk, som ordet »gateway« i visuel, begrebsmæssig og fonetisk henseende må formodes at fremkalde hos gennemsnitsforbrugeren af de omtvistede varer og tjenesteydelser, når dette ord som bestanddel indgår i det ansøgte varemærke.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/12 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/12

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 2. april 2008 — J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j. mod Hauptzollamt Bremen

(Sag C-134/08)

(2008/C 171/21)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.

Sagsøgt: Hauptzollamt Bremen

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 4, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 2193/2003 af 8. december 2003 om indførelse af tillægstold på importen af visse produkter med oprindelse i Amerikas Forenede Stater (1) imod sin ordlyd fortolkes således, at sådanne produkter, for hvilke det kan godtgøres, at de allerede var på vej til Fællesskabet på datoen for den første anvendelse af tillægstolden, og hvis bestemmelsessted ikke kan ændres, ikke er omfattet af tillægstolden?

---

(1)  EUT L 328, s. 3.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/13 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgerichts (Tyskland) den 3. april 2008 — Janko Rottmann mod Freistaat Bayern

(Sag C-135/08)

(2008/C 171/22)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Janko Rottmann

Sagsøgt: Freistaat Bayern

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er fællesskabsretten til hinder for den retsfølge af fortabelsen af unionsborgerskabet (og de med dette forbundne rettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder) — der følger af, at en efter national (tysk) ret i sig selv retmæssig tilbagekaldelse af en naturalisation i statsforbundet i en medlemsstat (Tyskland), der er opnået ved svig — at der i sammenhæng med den nationale lovgivning om statsborgerskab i en anden medlemsstat (Østrig) — som det er tilfældet for sagsøgeren som følge af, at det oprindelige østrigske statsborgerskab ikke genopstår — indtræder statsløshed? |
| --- | --- |

1)

Er fællesskabsretten til hinder for den retsfølge af fortabelsen af unionsborgerskabet (og de med dette forbundne rettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder) — der følger af, at en efter national (tysk) ret i sig selv retmæssig tilbagekaldelse af en naturalisation i statsforbundet i en medlemsstat (Tyskland), der er opnået ved svig — at der i sammenhæng med den nationale lovgivning om statsborgerskab i en anden medlemsstat (Østrig) — som det er tilfældet for sagsøgeren som følge af, at det oprindelige østrigske statsborgerskab ikke genopstår — indtræder statsløshed?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende:
  Skal den medlemsstat (Tyskland), der har naturaliseret en unionsborger, og som ønsker at tilbagekalde naturalisationen, der er opnået ved svig, under hensyn til fællesskabsretten helt eller midlertidigt give afkald på tilbagekaldelsen, når eller så længe det vil have den i spørgsmål 1 beskrevne retsfølge med fortabelse af unionsborgerskabet (og de med dette forbundne rettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder), eller er den anden medlemsstat (Østrig), hvori den pågældende tidligere var statsborger, i medfør af fællesskabsretten forpligtet til at fortolke og anvende eller endog tilpasse sin nationale lovgivning således, at denne retsfølge ikke indtræder? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende:

Skal den medlemsstat (Tyskland), der har naturaliseret en unionsborger, og som ønsker at tilbagekalde naturalisationen, der er opnået ved svig, under hensyn til fællesskabsretten helt eller midlertidigt give afkald på tilbagekaldelsen, når eller så længe det vil have den i spørgsmål 1 beskrevne retsfølge med fortabelse af unionsborgerskabet (og de med dette forbundne rettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder), eller er den anden medlemsstat (Østrig), hvori den pågældende tidligere var statsborger, i medfør af fællesskabsretten forpligtet til at fortolke og anvende eller endog tilpasse sin nationale lovgivning således, at denne retsfølge ikke indtræder?

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/13 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tallinna Halduskohus (Estland) den 7. april 2008 — Rakvere Lihakombinaat AS mod Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

(Sag C-140/08)

(2008/C 171/23)

Processprog: estisk

Den forelæggende ret

Tallinna Halduskohus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Rakvere Lihakombinaat AS

Sagsøgt: Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal frosset, maskinsepareret kød, som er fremkommet ved maskinel udbening af høns (maskinsepareret kød er første gang defineret i punkt 1.14 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29.4.2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (1)), pr. 1. maj henføres under KN-kode 0207 14 10 eller KN-kode 0207 14 99 i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (2)? |
| --- | --- |

1)

Skal frosset, maskinsepareret kød, som er fremkommet ved maskinel udbening af høns (maskinsepareret kød er første gang defineret i punkt 1.14 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29.4.2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (1)), pr. 1. maj henføres under KN-kode 0207 14 10 eller KN-kode 0207 14 99 i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (2)?

| 2) | Såfremt den i spørgsmål 1.1 beskrevne vare skal henføres under KN-kode 0207 14 10, forelægges følgende præjudicielle spørgsmål:






  2.1) | Er artikel 4, stk. 1 og 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1972/2003 (3) til hinder for, at størrelsen af en markedsaktørs overskudslager fastsættes således, at det gennemsnitlige lager pr. 1. maj i de sidste — højest — fire aktivitetsår, som går forud for 1. maj 2004, multipliceret med 1,2 (som overskudslager) automatisk fratrækkes overskudslagret?
  I bekræftende fald ville det da forholde sig anderledes, såfremt størrelsen af overførselslagret og overskudslagret kunne fastsættes under hensyntagen til en vækst i markedsaktørens produktions-, forarbejdnings- eller salgsmængde, den tid det tager landbrugsprodukter at modne færdig, tidspunktet, hvor lagrene blev opbygget, eller andre forhold, som er uafhængige af markedsaktøren? |
| --- | --- | --- |

2)

Såfremt den i spørgsmål 1.1 beskrevne vare skal henføres under KN-kode 0207 14 10, forelægges følgende præjudicielle spørgsmål:

2.1)

Er artikel 4, stk. 1 og 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1972/2003 (3) til hinder for, at størrelsen af en markedsaktørs overskudslager fastsættes således, at det gennemsnitlige lager pr. 1. maj i de sidste — højest — fire aktivitetsår, som går forud for 1. maj 2004, multipliceret med 1,2 (som overskudslager) automatisk fratrækkes overskudslagret?

I bekræftende fald ville det da forholde sig anderledes, såfremt størrelsen af overførselslagret og overskudslagret kunne fastsættes under hensyntagen til en vækst i markedsaktørens produktions-, forarbejdnings- eller salgsmængde, den tid det tager landbrugsprodukter at modne færdig, tidspunktet, hvor lagrene blev opbygget, eller andre forhold, som er uafhængige af markedsaktøren?

| 2.2) | Er opkrævningen af afgift på overskudslagre i overensstemmelse med formålet i Kommissionens forordning (EF) nr. 1972/2003, såfremt det fastslås, at markedsaktøren havde et overskudslager den 1. maj 2004, men han godtgør, at han ved afsætningen af overskudslagret efter den 1. maj 2004 ikke har opnået konkrete fordele i form af en prisforskel? |
| --- | --- |

2.2)

Er opkrævningen af afgift på overskudslagre i overensstemmelse med formålet i Kommissionens forordning (EF) nr. 1972/2003, såfremt det fastslås, at markedsaktøren havde et overskudslager den 1. maj 2004, men han godtgør, at han ved afsætningen af overskudslagret efter den 1. maj 2004 ikke har opnået konkrete fordele i form af en prisforskel?

---

(1)  EUT L 139, s. 55.

(2)  EFT L 256, s. 1.

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1972/2003 af 10.11.2003 om overgangsforanstaltninger for samhandelen med landbrugsprodukter som følge af Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse (EUT L 293, s. 3).

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/14 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/14

---

Sag anlagt den 8. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland

(Sag C-144/08)

(2008/C 171/24)

Processprog: finsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved I. Koskinen og D. Triantafyllou, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Finland

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Republikken Finland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 83/182/EØF af 28. marts 1983 om afgiftsfritagelse inden for Fællesskabet ved midlertidig indførsel af visse transportmidler (1), idet den med henblik på en eventuel afgiftsfritagelse i forbindelse med midlertidig indførsel af visse transportmidler har anvendt en ufuldstændig definition af begrebet sædvanligt opholdssted. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Republikken Finland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 83/182/EØF af 28. marts 1983 om afgiftsfritagelse inden for Fællesskabet ved midlertidig indførsel af visse transportmidler (1), idet den med henblik på en eventuel afgiftsfritagelse i forbindelse med midlertidig indførsel af visse transportmidler har anvendt en ufuldstændig definition af begrebet sædvanligt opholdssted.

| — | Republikken Finland tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Republikken Finland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med henblik på en eventuel afgiftsfritagelse indeholder artikel 7, stk. 1, i direktiv 83/182/EF en bestemmelse, hvorefter det er det sædvanlige opholdssted, som bestemmer, hvis medlemsstats lovgivning om midlertidig indførsel transportmidlet falder ind under, og hvilken medlemsstat, som er berettiget til at opkræve afgift af det pågældende transportmiddel. I artikel 7, stk. 1, i direktiv 83/182/EF er fastsat nogle undtagelser til hovedreglen om, at det sædvanlige opholdssted er det sted, hvor en person opholder sig i mindst 185 dage pr. år. Navnlig fastsættes det i artikel 7, stk. 1, andet afsnit, at en person, som ikke har et erhvervsmæssigt og privat tilhørsforhold til samme sted, og som derfor er nødsaget til skiftevis at tage ophold på forskellige steder i to eller flere medlemsstater, dog anses for at have sædvanlig opholdssted på stedet for det private tilhørsforhold på betingelse af, at den pågældende regelmæssigt vender tilbage hertil. Det fastsættes dog udtrykkeligt, at denne betingelse ikke kræves opfyldt, når den pågældende opholder sig i en medlemsstat med henblik på udførelse af en arbejdsopgave af bestemt varighed.

De finske retsforskrifter fastsætter imidlertid en sådan betingelse om regelmæssig tilbagevenden, når en person opholder sig i Finland med henblik på udførelse af en arbejdsopgave af bestemt varighed. Derfor har Finland ikke gennemført artikel 7, stk. 1, i direktiv 83/182/EF korrekt i national ret.

---

(1)  EFT L 105, s. 59.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/14 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/14

---

Appel iværksat den 3. april 2008 af Efkon AG til prøvelse af kendelse afsagt den 22. januar 2008 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-298/04, Efkon AG mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-146/08 P)

(2008/C 171/25)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Efkon AG (ved Rechtsanwalt M. Novak)

De andre parter i appelsagen: Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Retten i Første Instans' kendelse af 22. januar 2008 (sag T-298/04) ophæves, idet den er retsstridig, og Retten pålægges at gennemføre en retfærdig rettergang og træffe afgørelse om realiteten. |
| --- | --- |

—

Retten i Første Instans' kendelse af 22. januar 2008 (sag T-298/04) ophæves, idet den er retsstridig, og Retten pålægges at gennemføre en retfærdig rettergang og træffe afgørelse om realiteten.

| — | Det omtvistede direktiv annulleres, idet det er retsstridigt, således som angivet i sagsanlægget for Retten, og Europa-Parlamentet og Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Det omtvistede direktiv annulleres, idet det er retsstridigt, således som angivet i sagsanlægget for Retten, og Europa-Parlamentet og Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

| — | Det fastslås, at kendelsen af 22. januar 2008, ved hvilken en sag, der var anlagt den 21. juli 2004, blev afgjort, udgør en tilsidesættelse af i EMRK's artikel 6 på grund af den urimeligt lange varighed af sagsbehandlingen, og at appellanten alene af den grund er berettiget til at få sin sag prøvet. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at kendelsen af 22. januar 2008, ved hvilken en sag, der var anlagt den 21. juli 2004, blev afgjort, udgør en tilsidesættelse af i EMRK's artikel 6 på grund af den urimeligt lange varighed af sagsbehandlingen, og at appellanten alene af den grund er berettiget til at få sin sag prøvet.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har til støtte for sin appel, iværksat til prøvelse af ovennævnte kendelse fra Retten, gjort gældende, at der er blevet anlagt en urigtig fortolkning af artikel 230, stk. 4, EF er fortolket forkert, og at der er sket en række uregelmæssigheder i forbindelse med proceduren.

Retten i Første Instans afviste sagen med den begrundelse, at appellanten ikke var umiddelbart og individuelt berørt af den omtvistede foranstaltning som omhandlet i artikel 230, stk. 4, EF.

Retten i Første Instans' begrundelse er retsstridig. Retten har ikke taget hensyn til, at indgreb i intellektuelle ejendomsrettigheder i sig selv medfører en umiddelbar og individuel berøring, der indebærer, at nogen er umiddelbart og individuelt berørt i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 230, stk. 4, EF. Det ligger i et patents natur, at én bestemt person tildeles en eneret for en begrænset periode. En sådan eneret kan i sagens natur udelukkende tildeles én bestemt person. Der er ingen andre, der kan udøve en sådan eneret: et indgreb i denne ret i form af en fællesskabsforanstaltning indebærer derfor, at der er tale om en umiddelbar og individuel berøring.

Rettens argument om, at der findes andre udbydere af elektroniske bompengesystemer ud over appellanten, som under visse omstændigheder ville kunne blive påvirket på samme måde som appellanten, og at appellanten derfor ikke er umiddelbart og individuelt berørt, er ikke relevant. Det forhold, at nogen er umiddelbart og individuelt berørt som omhandlet i artikel 230, stk. 4, kan ikke udelukkes alene med henvisning til, at der også findes andre personer, som er berørt af den omtvistede foranstaltning, såfremt sådanne personer ikke er indehavere af et patent.

Afvisningen af appellantens påstand, hvoraf det fremgår, at appellanten udvikler en ISO-CALM infrarød standard, som appellanten har vundet en pris for, indebærer en tilsidesættelse af retten til kontradiktion. Endelig er den fire år lange varighed af sagsbehandlingen uacceptabel, og udgør i sig selv en alvorlig proceduremangel.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/15 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeitsgericht Hamburg (Tyskland) den 10. april 2008 — Jürgen Römer mod Freie und Hansestadt Hamburg

(Sag C-147/08)

(2008/C 171/26)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Arbeitsgericht Hamburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Jürgen Römer

Sagsøgt: Freie und Hansestadt Hamburg

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Må de supplerende pensionsydelser, der udbetales til tidligere funktionærer og arbejdere ved Freie und Hansestadt Hamburg samt til disses efterladte, og som er reguleret ved 1. Ruhegeldgesetz (herefter »1. RGG«), der er vedtaget af Freie und Hansestadt Hamburg, anses for »udbetalinger [...] fra offentlige eller lignende ordninger, herunder offentlige ordninger for social sikring og social beskyttelse eller lignende ordninger« i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 3, stk. 3, i Rådets direktiv 2000/78/EF — om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (1) — med den følge, at det nævnte direktiv (herefter »direktivet«) ikke finder anvendelse inden for det anvendelsesområde, der omfattes af 1. RGG? |
| --- | --- |

1.

Må de supplerende pensionsydelser, der udbetales til tidligere funktionærer og arbejdere ved Freie und Hansestadt Hamburg samt til disses efterladte, og som er reguleret ved 1. Ruhegeldgesetz (herefter »1. RGG«), der er vedtaget af Freie und Hansestadt Hamburg, anses for »udbetalinger [...] fra offentlige eller lignende ordninger, herunder offentlige ordninger for social sikring og social beskyttelse eller lignende ordninger« i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 3, stk. 3, i Rådets direktiv 2000/78/EF — om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (1) — med den følge, at det nævnte direktiv (herefter »direktivet«) ikke finder anvendelse inden for det anvendelsesområde, der omfattes af 1. RGG?

| 2. | Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende, spørges:






  2.1. | Må de bestemmelser i 1. RGG, som ved beregningen af pensionsydelsernes størrelse skelner mellem gifte pensionsmodtagere, på den ene side, og alle andre pensionsmodtagere, på den anden side, og i den forbindelse stiller gifte pensionsmodtagere fordelagtigere — i det konkrete tilfælde i forhold til personer, som har indgået et registreret partnerskab med en person af samme køn i henhold til Forbundsrepublikken Tysklands Lebenspartnerschaftsgesetz (lov om registrerede partnerskaber) — anses for »national[e] ret[sforskrifter] vedrørende civilstand og ydelser, der er afhængige heraf«? |
| --- | --- | --- |

2.

Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende, spørges:

2.1.

Må de bestemmelser i 1. RGG, som ved beregningen af pensionsydelsernes størrelse skelner mellem gifte pensionsmodtagere, på den ene side, og alle andre pensionsmodtagere, på den anden side, og i den forbindelse stiller gifte pensionsmodtagere fordelagtigere — i det konkrete tilfælde i forhold til personer, som har indgået et registreret partnerskab med en person af samme køn i henhold til Forbundsrepublikken Tysklands Lebenspartnerschaftsgesetz (lov om registrerede partnerskaber) — anses for »national[e] ret[sforskrifter] vedrørende civilstand og ydelser, der er afhængige heraf«?

| 2.2. | Såfremt det foranstående spørgsmål besvares bekræftende, spørges:
  Medfører dette, at direktivet ikke finder anvendelse på de nævnte bestemmelser i 1. RGG, skønt selve direktivet ikke indeholder nogen tilsvarende begrænsning svarende til grundene i betragtning 22? |
| --- | --- |

2.2.

Såfremt det foranstående spørgsmål besvares bekræftende, spørges:

Medfører dette, at direktivet ikke finder anvendelse på de nævnte bestemmelser i 1. RGG, skønt selve direktivet ikke indeholder nogen tilsvarende begrænsning svarende til grundene i betragtning 22?

| 3. | Såfremt spørgsmål 2.1. eller 2.2. besvares benægtende, spørges:
  Er § 10, stk. 6, i 1. RGG — hvorefter pensionsydelser for gifte pensionsmodtagere, som ikke vedvarende lever adskilt, beregnes under fiktiv anvendelse af skatteklasse III/0 (der er fordelagtigere for skattepligtige), hvorimod pensionsydelserne for alle andre pensionsmodtagere beregnes under fiktiv anvendelse af skatteklasse I (som er ufordelagtigere for skattepligtige) — i strid med direktivets artikel 1, jf. artikel 2 og artikel 3, stk. 1, litra c), i forhold til en pensionsmodtager, som lever i registreret partnerskab med en person af samme køn og ikke lever vedvarende adskilt fra denne? |
| --- | --- |

3.

Såfremt spørgsmål 2.1. eller 2.2. besvares benægtende, spørges:

Er § 10, stk. 6, i 1. RGG — hvorefter pensionsydelser for gifte pensionsmodtagere, som ikke vedvarende lever adskilt, beregnes under fiktiv anvendelse af skatteklasse III/0 (der er fordelagtigere for skattepligtige), hvorimod pensionsydelserne for alle andre pensionsmodtagere beregnes under fiktiv anvendelse af skatteklasse I (som er ufordelagtigere for skattepligtige) — i strid med direktivets artikel 1, jf. artikel 2 og artikel 3, stk. 1, litra c), i forhold til en pensionsmodtager, som lever i registreret partnerskab med en person af samme køn og ikke lever vedvarende adskilt fra denne?

| 4. | Såfremt spørgsmål 1 eller spørgsmål 2.2. besvares bekræftende, eller spørgsmål 3 besvares benægtende, spørges:
  Er § 10, stk. 6, i 1. RGG da i strid med artikel 141 EF eller med en almindelig grundsætning i fællesskabsretten på grund af de i spørgsmål 3 nævnte bestemmelser eller disses retsvirkninger? |
| --- | --- |

4.

Såfremt spørgsmål 1 eller spørgsmål 2.2. besvares bekræftende, eller spørgsmål 3 besvares benægtende, spørges:

Er § 10, stk. 6, i 1. RGG da i strid med artikel 141 EF eller med en almindelig grundsætning i fællesskabsretten på grund af de i spørgsmål 3 nævnte bestemmelser eller disses retsvirkninger?

| 5. | Såfremt spørgsmål 3 eller 4 besvares bekræftende, spørges:
  Medfører dette, at også en pensionsmodtager, som lever i et registreret partnerskab med en person og ikke vedvarende adskilt fra denne, kan kræve, så længe § 10, stk. 6, i 1. RGG ikke er ændret ved en ophævelse af den anfægtede forskelsbehandling, at blive behandlet som en gift pensionsmodtager, der ikke lever vedvarende adskilt fra ægtefællen, ved beregningen af pensionsydelserne? Gælder dette i bekræftende fald — forudsat direktivet finder anvendelse, og spørgsmål 3 besvares bekræftende — også allerede før udløbet af fristen for direktivets gennemførelse i henhold til dettes artikel 18, stk. 1? |
| --- | --- |

5.

Såfremt spørgsmål 3 eller 4 besvares bekræftende, spørges:

Medfører dette, at også en pensionsmodtager, som lever i et registreret partnerskab med en person og ikke vedvarende adskilt fra denne, kan kræve, så længe § 10, stk. 6, i 1. RGG ikke er ændret ved en ophævelse af den anfægtede forskelsbehandling, at blive behandlet som en gift pensionsmodtager, der ikke lever vedvarende adskilt fra ægtefællen, ved beregningen af pensionsydelserne? Gælder dette i bekræftende fald — forudsat direktivet finder anvendelse, og spørgsmål 3 besvares bekræftende — også allerede før udløbet af fristen for direktivets gennemførelse i henhold til dettes artikel 18, stk. 1?

| 6. | Såfremt spørgsmål 5 besvares bekræftende, spørges:
  Gælder dette i overensstemmelse med præmisserne i Domstolens dom i sag C-262/88 (Barber) med den begrænsning, at ligebehandlingen ved beregningen af pensionsydelserne kun skal sikres for så vidt angår de andele af pensionsydelserne, som pensionsmodtageren har krav på fra den 17. maj 1990? |
| --- | --- |

6.

Såfremt spørgsmål 5 besvares bekræftende, spørges:

Gælder dette i overensstemmelse med præmisserne i Domstolens dom i sag C-262/88 (Barber) med den begrænsning, at ligebehandlingen ved beregningen af pensionsydelserne kun skal sikres for så vidt angår de andele af pensionsydelserne, som pensionsmodtageren har krav på fra den 17. maj 1990?

---

(1)  EFT L 303, s. 16.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/16 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 14. april 2008 — Siebrand BV mod Staatssecretaris van Financiën

(Sag C-150/08)

(2008/C 171/27)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Siebrand BV

Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Kan en drikkevare, som indeholder en vis mængde destilleret alkohol, men som ellers svarer til definitionen i position 2206 i KN, tariferes i denne position, hvis der er tale om en gæret dikkevare, der som følge af tilsætningen af vand og andre tilsætningsstoffer ikke længere smager, dufter og/eller ser ud som en drikkevare, der er fremstillet af en bestemt frugt eller et andet naturprodukt? |
| --- | --- |

1)

Kan en drikkevare, som indeholder en vis mængde destilleret alkohol, men som ellers svarer til definitionen i position 2206 i KN, tariferes i denne position, hvis der er tale om en gæret dikkevare, der som følge af tilsætningen af vand og andre tilsætningsstoffer ikke længere smager, dufter og/eller ser ud som en drikkevare, der er fremstillet af en bestemt frugt eller et andet naturprodukt?

| 2) | Såfremt det foregående spørgsmål besvares benægtende, hvilket kriterium skal da finde anvendelse ved vurderingen af, om den omhandlede drikkevare skal tariferes i position 2208 i KN som følge af, at den indeholder destilleret alkohol? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det foregående spørgsmål besvares benægtende, hvilket kriterium skal da finde anvendelse ved vurderingen af, om den omhandlede drikkevare skal tariferes i position 2208 i KN som følge af, at den indeholder destilleret alkohol?

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/16 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spanien) den 15. april 2008 — Real Sociedad de Fútbol S.A.D. og Nihat Kahveci mod Consejo Superior de Deportes og Real Federación Española de Fútbol

(Sag C-152/08)

(2008/C 171/28)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Superior de Justicia de Madrid

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Real Sociedad de Fútbol S.A.D. og Nihat Kahveci

Sagsøgte: Consejo Superior de Deportes og Real Federación Española de Fútbol

Præjudicielt spørgsmål

Er artikel 37 i [tillægsprotokollen af 23. november 1970 (1) til associeringsaftalen EØF-Tyrkiet (2), vedtaget af EØF-Rådet den 23. december 1963 ved afgørelse 64/732/EØF] til hinder for, at et sportsforbund på en professionel sportsudøver af tyrkisk nationalitet, der har indgået en lovlig kontrakt med en spansk fodboldklub, anvender en regel, hvorefter klubberne i kampe på nationalt plan kun kan anvende et begrænset antal spillere fra tredjelande, som ikke er omfattet af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde?

---

(1)  Tillægsprotokol undertegnet den 23.11.1970 i Bruxelles og indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19.12.1972 (Samling af Aftaler indgået af De Europæiske Fællesskaber, bind 3, s. 581).

(2)  Aftale om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet undertegnet den 12.9.1963 i Ankara og indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 64/732/EØF af 23.12.1963 (Samling af Aftaler indgået af De Europæiske Fællesskaber, bind 3, s. 541).

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/17 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/17

---

Sag anlagt den 15. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien

(Sag C-154/08)

(2008/C 171/29)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Afonso og F. Jimeno Fernández, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Spanien

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 og artikel 4, stk. 1 og 2, i sjette momsdirektiv (1), idet det finder, at de ydelser, som registradores de la propiedad i deres funktioner vedrørende afgiftsberegning og som ejere af et oficina liquidadora de distrito hipotecario (kontor for opgørelser på realkreditområdet) leverer til et Comunidad Autónoma (spansk selvstyrende region), ikke er momspligtige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 og artikel 4, stk. 1 og 2, i sjette momsdirektiv (1), idet det finder, at de ydelser, som registradores de la propiedad i deres funktioner vedrørende afgiftsberegning og som ejere af et oficina liquidadora de distrito hipotecario (kontor for opgørelser på realkreditområdet) leverer til et Comunidad Autónoma (spansk selvstyrende region), ikke er momspligtige.

| — | Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

| 1. | Registradores de la propriedad er erhvervsdrivende udnævnt af den spanske stat til at varetage forvaltningen af Registros de Propiedad (Ejendomsregistret/Tinglysningen). De udøver deres virksomhed for egen regning, tilrettelægger selv deres arbejde, ansætter egne medarbejdere og opkræver de gebyrer, som udgør deres indtægt. Flere selvstyrende regioner har givet disse registradores forskellige opgaver vedrørende beregningen af visse afgifter. Som betaling for disse ydelser modtager registradores en vis procentdel af de opkrævede afgifter. |
| --- | --- |

1.

Registradores de la propriedad er erhvervsdrivende udnævnt af den spanske stat til at varetage forvaltningen af Registros de Propiedad (Ejendomsregistret/Tinglysningen). De udøver deres virksomhed for egen regning, tilrettelægger selv deres arbejde, ansætter egne medarbejdere og opkræver de gebyrer, som udgør deres indtægt. Flere selvstyrende regioner har givet disse registradores forskellige opgaver vedrørende beregningen af visse afgifter. Som betaling for disse ydelser modtager registradores en vis procentdel af de opkrævede afgifter.

| 2. | For så vidt angår momsen har det traditionelt været den spanske administrations opfattelse, at registradores som led i varetagelsen af disse opgaver for de selvstyrende regioner skulle anses for arbejdsgivere eller erhvervsdrivende, som leverede ydelser pålagt moms. Den argumentation, som den spanske administration fremførte vedrørende denne problemstilling, var i det væsentlige baseret på Domstolens dom af 26. marts 1987 (sag 235/85, Kommissionen mod Nederlandene) (2) og af 25. juli 1991 (C-202/90, Ayuntamiento de Sevilla (3). |
| --- | --- |

2.

For så vidt angår momsen har det traditionelt været den spanske administrations opfattelse, at registradores som led i varetagelsen af disse opgaver for de selvstyrende regioner skulle anses for arbejdsgivere eller erhvervsdrivende, som leverede ydelser pålagt moms. Den argumentation, som den spanske administration fremførte vedrørende denne problemstilling, var i det væsentlige baseret på Domstolens dom af 26. marts 1987 (sag 235/85, Kommissionen mod Nederlandene) (2) og af 25. juli 1991 (C-202/90, Ayuntamiento de Sevilla (3).

| 3. | I dom af 12. juli 2003 fandt Tribunal Supremo de España, at registradores for så vidt angår deres særlige opgaver vedrørende beregningen og opkrævningen af visse afgifter for de selvstyrende regioner er at anse for almindelige tjenestemænd, der er en del af den offentlige administration. På grundlag af denne dom, der blev afsagt under en appelsag »i det offentliges interesse«, har den spanske administration nu udtalt, at disse ydelser ikke skal pålægges moms. |
| --- | --- |

3.

I dom af 12. juli 2003 fandt Tribunal Supremo de España, at registradores for så vidt angår deres særlige opgaver vedrørende beregningen og opkrævningen af visse afgifter for de selvstyrende regioner er at anse for almindelige tjenestemænd, der er en del af den offentlige administration. På grundlag af denne dom, der blev afsagt under en appelsag »i det offentliges interesse«, har den spanske administration nu udtalt, at disse ydelser ikke skal pålægges moms.

| 4. | I modsætning hertil finder Kommissionen, at de ydelser, som registradores leverer til de selvstyrende regioner, skal pålægges moms i medfør af hovedreglen i sjette direktivs artikel 2. Dette resultat begrundes med, at registradores-liquidadores handler som erhvervsdrivende, der selvstændigt og uafhængigt leder deres personalemæssige og materielle ressourcer med henblik på at levere tjenesteydelser, således som det kræves i medfør af nævnte direktivs artikel 4, stk. 1, og at de i dette tilfælde ikke befinder sig i et underordnelses- eller afhængighedsforhold af en sådan karakter, at det opfylder de væsentlige kriterier for at antage, at de omhandlede ydelser leveres af en tjenestemand til en administration, som han er en del af, hvorfor de ikke er pålagt moms. En registrador-liquidador er hverken et administrativt organ under den selvstyrende region eller en integreret eller intern del heraf, men en selvstændig og særskilt person, som den selvstyrende region indgår en kontrakt med om levering af en tjenesteydelse mod betaling. |
| --- | --- |

4.

I modsætning hertil finder Kommissionen, at de ydelser, som registradores leverer til de selvstyrende regioner, skal pålægges moms i medfør af hovedreglen i sjette direktivs artikel 2. Dette resultat begrundes med, at registradores-liquidadores handler som erhvervsdrivende, der selvstændigt og uafhængigt leder deres personalemæssige og materielle ressourcer med henblik på at levere tjenesteydelser, således som det kræves i medfør af nævnte direktivs artikel 4, stk. 1, og at de i dette tilfælde ikke befinder sig i et underordnelses- eller afhængighedsforhold af en sådan karakter, at det opfylder de væsentlige kriterier for at antage, at de omhandlede ydelser leveres af en tjenestemand til en administration, som han er en del af, hvorfor de ikke er pålagt moms. En registrador-liquidador er hverken et administrativt organ under den selvstyrende region eller en integreret eller intern del heraf, men en selvstændig og særskilt person, som den selvstyrende region indgår en kontrakt med om levering af en tjenesteydelse mod betaling.

| 5. | Endvidere finder Kommissionen, at de betingelser, som ifølge retspraksis skal være opfyldt, for at Kongeriget Spanien ifalder ansvar for sin fortolkning af fællesskabsretten, der hverken er forenelig med fællesskabsrettens ånd eller formål eller med Domstolens praksis, er opfyldt i den foreliggende sag. For det første er Tribunal Supremo de España med forbehold af bestemmelserne om forfatningsmæssige garantier den øverste retsinstans på samtlige områder. For det andet relevansen og følgerne af afgørelsen; denne er principielt i strid med den af Domstolen anvendte fortolkning, men har, fordi den er bindende, medført en absolut kursændring i retspraksis ved underretterne og i hidtidig spansk administrativ praksis. For det tredje ses en skadelig indvirkning på momsområdet, der kan berøre Fællesskabets egne indtægter. Følgelig kan den spanske administration ikke påberåbe sig den af Tribunal Supremo afsagte dom som begrundelse for, at fællesskabsretten er blevet tilsidesat. |
| --- | --- |

5.

Endvidere finder Kommissionen, at de betingelser, som ifølge retspraksis skal være opfyldt, for at Kongeriget Spanien ifalder ansvar for sin fortolkning af fællesskabsretten, der hverken er forenelig med fællesskabsrettens ånd eller formål eller med Domstolens praksis, er opfyldt i den foreliggende sag. For det første er Tribunal Supremo de España med forbehold af bestemmelserne om forfatningsmæssige garantier den øverste retsinstans på samtlige områder. For det andet relevansen og følgerne af afgørelsen; denne er principielt i strid med den af Domstolen anvendte fortolkning, men har, fordi den er bindende, medført en absolut kursændring i retspraksis ved underretterne og i hidtidig spansk administrativ praksis. For det tredje ses en skadelig indvirkning på momsområdet, der kan berøre Fællesskabets egne indtægter. Følgelig kan den spanske administration ikke påberåbe sig den af Tribunal Supremo afsagte dom som begrundelse for, at fællesskabsretten er blevet tilsidesat.

---

(1)  Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).

(2)  Sml. s. 1471.

(3)  Sml. I, s. 4247.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/17 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/17

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 16. april 2008 — E.H.A. Passenheim-van Schoot, anden part i sagen: Staatssecretaris van Financiën

(Sag C-157/08)

(2008/C 171/30)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: E.H.A. Passenheim-van Schoot

Anden part i sagen: Staatssecretaris van Financiën

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 49 EF og 56 EF fortolkes således, at de er til hinder for, at en medlemsstat, i tilfælde hvor (indtægter fra) udenlandske opsparede midler skjules for medlemsstatens skattemyndigheder, kan anvende en retsforskrift, der som kompensation for manglende effektive kontrolmuligheder hvad angår udenlandske midler fastsætter en frist for efteropkrævning på 12 år, mens der for (indtægter fra) opsparede midler, som befinder sig på det nationale område, hvor der er effektive kontrolmuligheder, gælder en frist for efteropkrævning på 5 år?

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/18 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/18

---

Appel iværksat den 15. april 2008 af Isabella Scippacercola og Ioannis Terezakis til prøvelse af dom afsagt den 16. januar 2008 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-306/05, Isabella Scippacercola og Ioannis Terezakis mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-159/08 P)

(2008/C 171/31)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Isabella Scippacercola, Ioannis Terezakis (ved avocat B. Lombart)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

| — | Ophævelse af Rettens dom i sag T-306/05, Isabella Scippacercola og Ioannis Terezakis mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvorved Kommissionen blev frifundet i den af appellanterne anlagte sag med påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 2. maj 2005 vedtaget i medfør af artikel 7, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7. april 2004 (1) meddelt appellanterne den 6. februar 2008, og hvorved Kommissionen afviste at indlede en tilbundsgående undersøgelse af de uforholdsmæssige gebyrer opkrævet af Athens nye Internationale Lufthavn i Spata (AIA), der indtager en dominerende stilling i forhold til:






  a) | afgifter for passagersikkerhed |
| --- | --- | --- |

—

Ophævelse af Rettens dom i sag T-306/05, Isabella Scippacercola og Ioannis Terezakis mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvorved Kommissionen blev frifundet i den af appellanterne anlagte sag med påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 2. maj 2005 vedtaget i medfør af artikel 7, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7. april 2004 (1) meddelt appellanterne den 6. februar 2008, og hvorved Kommissionen afviste at indlede en tilbundsgående undersøgelse af de uforholdsmæssige gebyrer opkrævet af Athens nye Internationale Lufthavn i Spata (AIA), der indtager en dominerende stilling i forhold til:

a)

afgifter for passagersikkerhed

| b) | afgifter for passagerterminalanlæg |
| --- | --- |

b)

afgifter for passagerterminalanlæg

| c) | parkeringsafgifter |
| --- | --- |

c)

parkeringsafgifter

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger, omkostninger som sagen har affødt, og omkostningerne i forbindelse med sagen for Retten i Første Instans. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger, omkostninger som sagen har affødt, og omkostningerne i forbindelse med sagen for Retten i Første Instans.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanterne har gjort gældende, at Retten i Første Instans undlod at påvise, at Kommissionen ved at afslå at undersøge AIA's sikkerheds-, terminalanlægs- og parkeringsafgifter i forhold til deres udgifter og begive sig ud i ufyldestgørende sammenligninger af AIA's afgifter med afgifter opkrævet af andre europæiske lufthavne, der ikke leverer konkurrerende tjenesteydelser i henhold til artikel 82 EF, tilsidesatte fællesskabsretten, som den er fastsat i sag 27/76, United Brands mod Kommissionen, og at Retten i Første Instans tilsidesatte fællesskabsretten ved at undlade at påvise, at Kommissionen for det første ikke inddrog alle relevante faktiske omstændigheder på tidspunktet for vedtagelsen af den anfægtede beslutning, som det er foreskrevet i retspraksis i dommen i sag C-119/97, Ufex m.fl. mod Kommissionen, og for det andet baserede den anfægtede beslutning på materielt urigtige faktiske omstændigheder, og at beslutningen som følge heraf er behæftet med åbenbare fejl og magtfordrejning.

Det gøres gældende, at Retten i Første Instans begik en retlig fejl ved ikke at fastslå, at Kommissionen begik en skønsfejl, da den vurderede, at sikkerhedskontrol ikke udgjorde en økonomisk aktivitet, samt at parkeringsydelserne ikke udgjorde et relevant marked i henhold til artikel 82 EF.

Hvad angår den påståede retlige fejl vedrørende anvendelsen af en højere afgift for terminalanlæg på passagerer på flyvninger inden for Fællesskabet og internationale flyvninger, end for passager på indlandsflyvninger, og anvendelsen af en afgift for terminalanlæg og for passagersikkerhed på passagerer på ruteflyvninger, som ikke finder anvendelse på passager på charterflyvninger, fastholder appellanterne, at Retten i Første Instans undlod at påvise, at Kommissionen afslog at sikre, at princippet om forbudet mod forskelsbehandling ikke blev overtrådt ved AIA's procedurer.

Endelig gøres det gældende, at Retten i Første Instans undlod at fastslå, at Kommissionen tilsidesatte velerhvervede rettigheder og procedurer, for det første ved at se bort fra klagernes tal, som stammer fra officielle kilder, der viser AIA's uforholdsmæssige prisfastsættelse, for det andet ved at begive sig ud i en sammenligning mellem Spatas afgifter og afgifter opkrævet af andre europæiske lufthavne, som var irrelevant i henhold til artikel 82 EF, og for det tredje ved at fremsende en anmodning om oplysninger til AIA, hvor den bl.a. undlod at undersøge udgifterne til AIA's udgifter til opførelsen af lufthavnen, indarbejdning og etablering.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7.4.2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (EUT L 123, s. 18).

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/19 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/19

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Monomeles Protodikio Rethimnis (Grækenland) den 17. april 2008 — Georgios Lagoudakis mod Kentro Aniktis Prostasias Ilikiomenon Dimou Rethimnis

(Sag C-162/08)

(2008/C 171/32)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Monomeles Protodikio Rethimnis

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Georgios K. Lagoudakis

Sagsøgt: Kentro Aniktis Prostasias Ilikiomenon Dimou Rethimnis

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal § 5 og § 8, stk. 1 og 3, i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, som er indgået af EFS, UNICE og CEEP og udgør en uadskillelig del af Rådets direktiv 1999/70/EF (EFT L 175 af 10.7.1999), fortolkes således, at fællesskabsretten (som en følge af anvendelsen af denne rammeaftale) er til hinder for, at en medlemsstat indfører retsregler, a) når der i national ret allerede før direktivets ikrafttræden findes retsregler med tilsvarende virkning, jf. rammeaftalens § 5, stk. 1, og b) de indførte retsregler til gennemførelse af rammeaftalen medfører, at det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse forringes i national ret? |
| --- | --- |

1)

Skal § 5 og § 8, stk. 1 og 3, i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, som er indgået af EFS, UNICE og CEEP og udgør en uadskillelig del af Rådets direktiv 1999/70/EF (EFT L 175 af 10.7.1999), fortolkes således, at fællesskabsretten (som en følge af anvendelsen af denne rammeaftale) er til hinder for, at en medlemsstat indfører retsregler, a) når der i national ret allerede før direktivets ikrafttræden findes retsregler med tilsvarende virkning, jf. rammeaftalens § 5, stk. 1, og b) de indførte retsregler til gennemførelse af rammeaftalen medfører, at det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse forringes i national ret?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, er en forringelse af den ydede beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, i de tilfælde, hvor der ikke er tale om flere på hinanden følgende kontrakter, men kun om én tidsbegrænset ansættelseskontrakt, som i virkeligheden drejer sig om, at den ansatte præsterer arbejde for at dække ikke midlertidige eller ekstraordinære eller uopsættelige behov, men derimod »faste og varige« behov, da forbundet med anvendelsen af rammeaftalen og direktivet, og er en sådan forringelse derfor utilladelig eller tilladt ud fra et fællesskabsretligt synspunkt? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, er en forringelse af den ydede beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, i de tilfælde, hvor der ikke er tale om flere på hinanden følgende kontrakter, men kun om én tidsbegrænset ansættelseskontrakt, som i virkeligheden drejer sig om, at den ansatte præsterer arbejde for at dække ikke midlertidige eller ekstraordinære eller uopsættelige behov, men derimod »faste og varige« behov, da forbundet med anvendelsen af rammeaftalen og direktivet, og er en sådan forringelse derfor utilladelig eller tilladt ud fra et fællesskabsretligt synspunkt?

| 3) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og eftersom der i national ret allerede før direktiv 1999/70/EF's ikrafttræden har eksisteret retsregler med tilsvarende virkning som omhandlet i rammeaftalens § 5, stk. 1, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920, er det da en utilladelig forringelse af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse i national ret, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1 og 3, hvis der indføres retsregler, som er begrundet i anvendelsen af rammeaftalen, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 11 i præsidentdekret nr. 164/2004:






  a) | når anvendelsesområdet for de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen kun omfatter tilfælde af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter eller arbejdsforhold, mens tilfælde, hvor kontraktansatte, som har indgået (ikke flere på hinanden følgende, men) kun én tidsbegrænset ansættelseskontrakt med henblik på at dække »faste og varige« behov hos arbejdsgiveren, ikke er omfattet, hvorimod de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler omfatter samtlige tilfælde af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, herunder dem, hvor arbejdstagere kun har indgået én tidsbegrænset ansættelseskontrakt, som i virkeligheden går ud på, at den ansattes arbejde skal dække ikke midlertidige eller ekstraordinære eller uopsættelige behov, men derimod »faste og varige« behov? |
| --- | --- | --- |

3)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og eftersom der i national ret allerede før direktiv 1999/70/EF's ikrafttræden har eksisteret retsregler med tilsvarende virkning som omhandlet i rammeaftalens § 5, stk. 1, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920, er det da en utilladelig forringelse af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse i national ret, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1 og 3, hvis der indføres retsregler, som er begrundet i anvendelsen af rammeaftalen, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 11 i præsidentdekret nr. 164/2004:

a)

når anvendelsesområdet for de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen kun omfatter tilfælde af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter eller arbejdsforhold, mens tilfælde, hvor kontraktansatte, som har indgået (ikke flere på hinanden følgende, men) kun én tidsbegrænset ansættelseskontrakt med henblik på at dække »faste og varige« behov hos arbejdsgiveren, ikke er omfattet, hvorimod de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler omfatter samtlige tilfælde af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, herunder dem, hvor arbejdstagere kun har indgået én tidsbegrænset ansættelseskontrakt, som i virkeligheden går ud på, at den ansattes arbejde skal dække ikke midlertidige eller ekstraordinære eller uopsættelige behov, men derimod »faste og varige« behov?

| b) | når de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen som en retsvirkning, der skal beskytte deltidsansatte og forhindre misbrug i rammeaftalens forstand i forbindelse med tidsbegrænset arbejde, bestemmer, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal kvalificeres som tidsubegrænsede ansættelseskontrakter fremover (ex nunc), hvorimod de tidligere eksisterende retsregler med tilsvarende virkning bestemmer, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal kvalificeres som tidsubegrænsede ansættelseskontrakter fra den oprindelige indgåelse (ex tunc)? |
| --- | --- |

b)

når de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen som en retsvirkning, der skal beskytte deltidsansatte og forhindre misbrug i rammeaftalens forstand i forbindelse med tidsbegrænset arbejde, bestemmer, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal kvalificeres som tidsubegrænsede ansættelseskontrakter fremover (ex nunc), hvorimod de tidligere eksisterende retsregler med tilsvarende virkning bestemmer, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal kvalificeres som tidsubegrænsede ansættelseskontrakter fra den oprindelige indgåelse (ex tunc)?

| 4) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og eftersom der i national ret allerede før direktiv 1999/70/EF's ikrafttræden har eksisteret retsregler med tilsvarende virkning som omhandlet i § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset arbejde, som udgør en uadskillelig del af direktivet, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920, er det da en utilladelig forringelse i den nationale lovgivning af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1 og 3, når den græske lovgiver ved gennemførelsen af det nævnte direktiv har valgt for det første at lade de tilfælde af misbrug, hvor arbejdstageren kun har indgået én tidsbegrænset ansættelseskontrakt, som i virkeligheden går ud på, at den ansattes arbejde skal dække ikke midlertidige eller ekstraordinære eller uopsættelige behov, men derimod »faste og varige« behov, ligge uden for præsidentdekret nr. 164/2004's beskyttelsesområde, og for det andet har undladt at indføre en tilsvarende, effektiv foranstaltning, der er særligt møntet på sådanne tilfælde og har retsvirkning for beskyttelsen af arbejdstagerne mod denne særlige form for misbrug, ud over den generelle beskyttelse, som er en fast bestanddel af den almindelige arbejdsret inden for græsk lovgivning i ethvert tilfælde, hvor der præsteres arbejde på grundlag af en ugyldig kontrakt, uafhængigt af, om der foreligger misbrug i rammeaftalens forstand, og som omfatter arbejdstagerens krav på at få udbetalt løn og afskedigelsesgodtgørelse, hvad enten han har arbejdet på grundlag af en gyldig kontrakt eller ikke, idet det tages i betragtning,






  a) | at der i national ret er fastsat en forpligtelse til at betale løn og afskedigelsesgodtgørelse i ethvert ansættelsesforhold, en forpligtelse, der ikke tager specielt sigte på at forhindre misbrug i rammeaftalens forstand, og |
| --- | --- | --- |

4)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og eftersom der i national ret allerede før direktiv 1999/70/EF's ikrafttræden har eksisteret retsregler med tilsvarende virkning som omhandlet i § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset arbejde, som udgør en uadskillelig del af direktivet, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920, er det da en utilladelig forringelse i den nationale lovgivning af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1 og 3, når den græske lovgiver ved gennemførelsen af det nævnte direktiv har valgt for det første at lade de tilfælde af misbrug, hvor arbejdstageren kun har indgået én tidsbegrænset ansættelseskontrakt, som i virkeligheden går ud på, at den ansattes arbejde skal dække ikke midlertidige eller ekstraordinære eller uopsættelige behov, men derimod »faste og varige« behov, ligge uden for præsidentdekret nr. 164/2004's beskyttelsesområde, og for det andet har undladt at indføre en tilsvarende, effektiv foranstaltning, der er særligt møntet på sådanne tilfælde og har retsvirkning for beskyttelsen af arbejdstagerne mod denne særlige form for misbrug, ud over den generelle beskyttelse, som er en fast bestanddel af den almindelige arbejdsret inden for græsk lovgivning i ethvert tilfælde, hvor der præsteres arbejde på grundlag af en ugyldig kontrakt, uafhængigt af, om der foreligger misbrug i rammeaftalens forstand, og som omfatter arbejdstagerens krav på at få udbetalt løn og afskedigelsesgodtgørelse, hvad enten han har arbejdet på grundlag af en gyldig kontrakt eller ikke, idet det tages i betragtning,

a)

at der i national ret er fastsat en forpligtelse til at betale løn og afskedigelsesgodtgørelse i ethvert ansættelsesforhold, en forpligtelse, der ikke tager specielt sigte på at forhindre misbrug i rammeaftalens forstand, og

| b) | at anvendelsen af de før direktivets ikrafttræden eksisterende retsregler med tilsvarende virkning har den retsvirkning, at (blot én enkelt) tidsbegrænset ansættelseskontrakt skal anerkendes som tidsubegrænset? |
| --- | --- |

b)

at anvendelsen af de før direktivets ikrafttræden eksisterende retsregler med tilsvarende virkning har den retsvirkning, at (blot én enkelt) tidsbegrænset ansættelseskontrakt skal anerkendes som tidsubegrænset?

| 5) | Såfremt de ovenstående spørgsmål besvares bekræftende, skal den nationale retsinstans da ved fortolkningen af de nationale regler i overensstemmelse med direktiv 1999/70/EF lade de bestemmelser ude af betragtning, som ikke er forenelige med direktivet, i de retsregler, der blev indført med henblik på gennemførelse af rammeaftalen, men som fører til en forringelse i national ret af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, såsom bestemmelserne i præsidentdekret nr. 164/2004, der stiltiende og indirekte, men klart udelukker, at der ydes denne beskyttelse i de tilfælde af misbrug, hvor arbejdstageren kun har indgået én tidsbegrænset ansættelseskontrakt, som i virkeligheden går ud på, at den ansattes arbejde skal dække ikke midlertidige eller ekstraordinære eller uopsættelige behov, men derimod »faste og varige« behov, og i stedet anvende bestemmelserne i de før direktivets ikrafttræden eksisterende retsregler med tilsvarende virkning, såsom bestemmelserne i artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920? |
| --- | --- |

5)

Såfremt de ovenstående spørgsmål besvares bekræftende, skal den nationale retsinstans da ved fortolkningen af de nationale regler i overensstemmelse med direktiv 1999/70/EF lade de bestemmelser ude af betragtning, som ikke er forenelige med direktivet, i de retsregler, der blev indført med henblik på gennemførelse af rammeaftalen, men som fører til en forringelse i national ret af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, såsom bestemmelserne i præsidentdekret nr. 164/2004, der stiltiende og indirekte, men klart udelukker, at der ydes denne beskyttelse i de tilfælde af misbrug, hvor arbejdstageren kun har indgået én tidsbegrænset ansættelseskontrakt, som i virkeligheden går ud på, at den ansattes arbejde skal dække ikke midlertidige eller ekstraordinære eller uopsættelige behov, men derimod »faste og varige« behov, og i stedet anvende bestemmelserne i de før direktivets ikrafttræden eksisterende retsregler med tilsvarende virkning, såsom bestemmelserne i artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920?

| 6) | Såfremt den nationale retsinstans finder, at der i en tvist vedrørende tidsbegrænset arbejde — i princippet — skal anvendes en bestemmelse (i den foreliggende sag artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920), som udgør en retsregel med tilsvarende virkning som omhandlet i § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset arbejde, som udgør en uadskillelig del af direktiv 1999/70/EF, og hvis det på grundlag af denne bestemmelse fastslås, at der er indgået — om så blot én enkelt — tidsbegrænset ansættelseskontrakt, uden at arbejdets natur, art og karakteristika giver nogen objektiv begrundelse herfor, og dette medfører, at denne kontrakt skal anerkendes som en tidsubegrænset ansættelseskontrakt:






  a) | Er det da foreneligt med fællesskabsretten, når en national retsinstans fortolker og anvender de nationale regler således, at det ifølge fortolkningen under alle omstændigheder udgør en objektiv begrundelse for at indgå tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, at der som retsgrundlag for udformningen af dem er anvendt en lovbestemmelse om beskæftigelse med tidsbegrænsede ansættelseskontrakter til dækning af sæsonafhængige, periodiske, midlertidige, ekstraordinære eller supplerende sociale behov (i den foreliggende sag bestemmelserne i lov nr. 2527/1997), selv når de behov, der dækkes, i virkeligheden er faste og varige? |
| --- | --- | --- |

6)

Såfremt den nationale retsinstans finder, at der i en tvist vedrørende tidsbegrænset arbejde — i princippet — skal anvendes en bestemmelse (i den foreliggende sag artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920), som udgør en retsregel med tilsvarende virkning som omhandlet i § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset arbejde, som udgør en uadskillelig del af direktiv 1999/70/EF, og hvis det på grundlag af denne bestemmelse fastslås, at der er indgået — om så blot én enkelt — tidsbegrænset ansættelseskontrakt, uden at arbejdets natur, art og karakteristika giver nogen objektiv begrundelse herfor, og dette medfører, at denne kontrakt skal anerkendes som en tidsubegrænset ansættelseskontrakt:

a)

Er det da foreneligt med fællesskabsretten, når en national retsinstans fortolker og anvender de nationale regler således, at det ifølge fortolkningen under alle omstændigheder udgør en objektiv begrundelse for at indgå tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, at der som retsgrundlag for udformningen af dem er anvendt en lovbestemmelse om beskæftigelse med tidsbegrænsede ansættelseskontrakter til dækning af sæsonafhængige, periodiske, midlertidige, ekstraordinære eller supplerende sociale behov (i den foreliggende sag bestemmelserne i lov nr. 2527/1997), selv når de behov, der dækkes, i virkeligheden er faste og varige?

| b) | Er det da foreneligt med fællesskabsretten, når en national retsinstans fortolker og anvender nationale regler således, at en bestemmelse, som forbyder ændring af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter i den offentlige sektor til tidsubegrænsede ansættelseskontrakter, ifølge denne fortolkning skal forstås således, at det i den offentlige sektor er helt og aldeles forbudt at ændre en tidsbegrænset ansættelseskontrakt eller et tidsbegrænset arbejdsforhold til tidsubegrænset, også selv om kontrakten uretmæssigt er indgået som tidsbegrænset, eller når de behov, der dækkes, i virkeligheden er faste og varige, og at der i et sådant tilfælde ikke er overladt den nationale retsinstans nogen mulighed for at fastslå den sande karakter af det omtvistede retsforhold vedrørende arbejdet og den korrekte kvalificering af dette som tidsubegrænset ansættelseskontrakt? Eller skal det pågældende forbud begrænses til kun at gælde de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, som reelt er indgået med henblik på dækning af midlertidige, uforudsete, uopsættelige, ekstraordinære eller tilsvarende særlige behov, men ikke i de tilfælde, hvor de i virkeligheden er indgået til dækning af faste og varige behov? |
| --- | --- |

b)

Er det da foreneligt med fællesskabsretten, når en national retsinstans fortolker og anvender nationale regler således, at en bestemmelse, som forbyder ændring af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter i den offentlige sektor til tidsubegrænsede ansættelseskontrakter, ifølge denne fortolkning skal forstås således, at det i den offentlige sektor er helt og aldeles forbudt at ændre en tidsbegrænset ansættelseskontrakt eller et tidsbegrænset arbejdsforhold til tidsubegrænset, også selv om kontrakten uretmæssigt er indgået som tidsbegrænset, eller når de behov, der dækkes, i virkeligheden er faste og varige, og at der i et sådant tilfælde ikke er overladt den nationale retsinstans nogen mulighed for at fastslå den sande karakter af det omtvistede retsforhold vedrørende arbejdet og den korrekte kvalificering af dette som tidsubegrænset ansættelseskontrakt? Eller skal det pågældende forbud begrænses til kun at gælde de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, som reelt er indgået med henblik på dækning af midlertidige, uforudsete, uopsættelige, ekstraordinære eller tilsvarende særlige behov, men ikke i de tilfælde, hvor de i virkeligheden er indgået til dækning af faste og varige behov?

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/20 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/20

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Monomeles Protodikio Rethimnis (Grækenland) den 17. april 2008 — Dimitros G. Ladakis, Andreas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanuil V. Klambonis og Sofokis E. Mastorakis mod Dimos Geropotamou

(Sag C-163/08)

(2008/C 171/33)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Monomeles Protodikio Rethimnis

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Dimitros G. Ladakis, Andreas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanuil V. Klambonis og Sofokis E. Mastorakis

Sagsøgt: Dimos Geropotamou

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal § 5 og § 8, stk. 1 og 3, i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, som er indgået af EFS, UNICE og CEEP og udgør en uadskillelig del af Rådets direktiv 1999/70/EF (EFT L 175 af 10.7.1999), fortolkes således, at fællesskabsretten (som en følge af anvendelsen af denne rammeaftale) er til hinder for, at en medlemsstat indfører retsregler, a) når der i national ret allerede før direktivets ikrafttræden findes retsregler med tilsvarende virkning, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1, og b) de indførte retsregler til gennemførelse af rammeaftalen medfører, at det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse forringes i national ret? |
| --- | --- |

1)

Skal § 5 og § 8, stk. 1 og 3, i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, som er indgået af EFS, UNICE og CEEP og udgør en uadskillelig del af Rådets direktiv 1999/70/EF (EFT L 175 af 10.7.1999), fortolkes således, at fællesskabsretten (som en følge af anvendelsen af denne rammeaftale) er til hinder for, at en medlemsstat indfører retsregler, a) når der i national ret allerede før direktivets ikrafttræden findes retsregler med tilsvarende virkning, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1, og b) de indførte retsregler til gennemførelse af rammeaftalen medfører, at det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse forringes i national ret?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og eftersom der i national ret allerede før direktiv 1999/70/EF's ikrafttræden har eksisteret retsregler med tilsvarende virkning som omhandlet i rammeaftalens § 5, stk. 1, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920, er det da en utilladelig forringelse af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse i national ret, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1 og 3, hvis der indføres retsregler, som er begrundet i anvendelsen af rammeaftalen, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 11 i præsidentdekret nr. 164/2004:






  a) | når de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen er indført efter udløbet af fristen for gennemførelse af direktiv 1999/70/EF, men deres tidsmæssige anvendelsesområde, kun omfatter tidsbegrænsede ansættelseskontrakter og -forhold, som løb indtil dekretets ikrafttræden eller udløb en vis tid inden dekretets ikrafttræden, men efter udløbet af fristen for gennemførelse af direktivet, mens anvendelsesområdet for de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler ikke har nogen tidsmæssig begrænsning og omfatter alle de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, der var indgået, som løb eller var udløbet på tidspunktet for direktivets ikrafttræden og ved udløbet af fristen for dets gennemførelse? |
| --- | --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og eftersom der i national ret allerede før direktiv 1999/70/EF's ikrafttræden har eksisteret retsregler med tilsvarende virkning som omhandlet i rammeaftalens § 5, stk. 1, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920, er det da en utilladelig forringelse af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse i national ret, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1 og 3, hvis der indføres retsregler, som er begrundet i anvendelsen af rammeaftalen, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 11 i præsidentdekret nr. 164/2004:

a)

når de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen er indført efter udløbet af fristen for gennemførelse af direktiv 1999/70/EF, men deres tidsmæssige anvendelsesområde, kun omfatter tidsbegrænsede ansættelseskontrakter og -forhold, som løb indtil dekretets ikrafttræden eller udløb en vis tid inden dekretets ikrafttræden, men efter udløbet af fristen for gennemførelse af direktivet, mens anvendelsesområdet for de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler ikke har nogen tidsmæssig begrænsning og omfatter alle de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, der var indgået, som løb eller var udløbet på tidspunktet for direktivets ikrafttræden og ved udløbet af fristen for dets gennemførelse?

| b) | når anvendelsesområdet for de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen kun omfatter tidsbegrænsede ansættelseskontrakter og -forhold, som for at kunne anses for flere på hinanden følgende i de pågældende reglers forstand skal opfylde følgende kumulative betingelser:






  (i) | der må højst være forløbet tre måneder mellem dem, og derudover |
| --- | --- | --- |

b)

når anvendelsesområdet for de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen kun omfatter tidsbegrænsede ansættelseskontrakter og -forhold, som for at kunne anses for flere på hinanden følgende i de pågældende reglers forstand skal opfylde følgende kumulative betingelser:

(i)

der må højst være forløbet tre måneder mellem dem, og derudover

| (ii) | skal de have en samlet varighed på 24 måneder før de pågældende reglers ikrafttræden, uanset antallet af fornyelser af kontrakterne, eller den samlede beskæftigelsestid på grundlag af kontrakterne skal have været på mindst 18 måneder inden for en periode på 24 måneder fra den oprindelige kontrakt, forudsat at der er mindst tre fornyelser ud over den oprindelige kontrakt, hvorimod de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler ikke stiller sådanne betingelser, men omfatter samtlige (på hinanden følgende) tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, uden hensyn til en samlet mindstebeskæftigelsestid og et mindsteantal fornyelser? |
| --- | --- |

(ii)

skal de have en samlet varighed på 24 måneder før de pågældende reglers ikrafttræden, uanset antallet af fornyelser af kontrakterne, eller den samlede beskæftigelsestid på grundlag af kontrakterne skal have været på mindst 18 måneder inden for en periode på 24 måneder fra den oprindelige kontrakt, forudsat at der er mindst tre fornyelser ud over den oprindelige kontrakt, hvorimod de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler ikke stiller sådanne betingelser, men omfatter samtlige (på hinanden følgende) tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, uden hensyn til en samlet mindstebeskæftigelsestid og et mindsteantal fornyelser?

| c) | når de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen bestemmer som en retsvirkning, der skal beskytte arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse og forhindre misbrug i den forstand, hvori udtrykket »tidsbegrænset ansættelse« er anvendt i rammeaftalen, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal kvalificeres som tidsubegrænsede fremover (ex nunc), mens de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler bestemmer, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal kvalificeres som tidsubegrænsede fra tidspunktet for indgåelsen af de oprindelige kontrakter (ex tunc)? |
| --- | --- |

c)

når de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen bestemmer som en retsvirkning, der skal beskytte arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse og forhindre misbrug i den forstand, hvori udtrykket »tidsbegrænset ansættelse« er anvendt i rammeaftalen, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal kvalificeres som tidsubegrænsede fremover (ex nunc), mens de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler bestemmer, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal kvalificeres som tidsubegrænsede fra tidspunktet for indgåelsen af de oprindelige kontrakter (ex tunc)?

| 3) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og eftersom der i national ret allerede før direktiv 1999/70/EF's ikrafttræden har eksisteret retsregler med tilsvarende virkning som omhandlet i § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset arbejde, der udgør en uadskillelig del af direktivet, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920, er det da en utilladelig forringelse i national ret af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1 og 3, at der er indført en retsregel, begrundet i gennemførelsen af rammeaftalen, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 7 i præsidentdekret nr. 164/2004, når denne artikel som eneste middel til beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse mod misbrug fastsætter en forpligtelse for arbejdsgiveren til at betale løn og afskedigelsesgodtgørelse i tilfælde af ulovlig beskæftigelse ved flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, når følgende tages i betragtning:






  a) | at den nationale lovgivning indeholder en forpligtelse til at betale løn og afskedigelsesgodtgørelse i ethvert ansættelsesforhold og ikke særskilt tager sigte på at forhindre misbrug i rammeaftalens forstand, og |
| --- | --- | --- |

3)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og eftersom der i national ret allerede før direktiv 1999/70/EF's ikrafttræden har eksisteret retsregler med tilsvarende virkning som omhandlet i § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset arbejde, der udgør en uadskillelig del af direktivet, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920, er det da en utilladelig forringelse i national ret af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1 og 3, at der er indført en retsregel, begrundet i gennemførelsen af rammeaftalen, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 7 i præsidentdekret nr. 164/2004, når denne artikel som eneste middel til beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse mod misbrug fastsætter en forpligtelse for arbejdsgiveren til at betale løn og afskedigelsesgodtgørelse i tilfælde af ulovlig beskæftigelse ved flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, når følgende tages i betragtning:

a)

at den nationale lovgivning indeholder en forpligtelse til at betale løn og afskedigelsesgodtgørelse i ethvert ansættelsesforhold og ikke særskilt tager sigte på at forhindre misbrug i rammeaftalens forstand, og

| b) | at anvendelsen af de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler har den retsvirkning, at flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter anerkendes som tidsubegrænsede? |
| --- | --- |

b)

at anvendelsen af de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler har den retsvirkning, at flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter anerkendes som tidsubegrænsede?

| 4) | Såfremt de ovenstående spørgsmål besvares bekræftende, skal den nationale retsinstans da ved fortolkningen af de nationale regler i overensstemmelse med direktiv 1999/70/EF lade de bestemmelser ude af betragtning, som ikke er forenelige med direktivet, i de retsregler, der blev indført med henblik på gennemførelse af rammeaftalen, men som fører til en forringelse i national ret af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, såsom bestemmelserne i artikel 7 og 11 i præsidentdekret 164/2004, og i stedet anvende bestemmelserne i de før direktivets ikrafttræden eksisterende retsregler med tilsvarende virkning, såsom bestemmelserne i artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920? |
| --- | --- |

4)

Såfremt de ovenstående spørgsmål besvares bekræftende, skal den nationale retsinstans da ved fortolkningen af de nationale regler i overensstemmelse med direktiv 1999/70/EF lade de bestemmelser ude af betragtning, som ikke er forenelige med direktivet, i de retsregler, der blev indført med henblik på gennemførelse af rammeaftalen, men som fører til en forringelse i national ret af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, såsom bestemmelserne i artikel 7 og 11 i præsidentdekret 164/2004, og i stedet anvende bestemmelserne i de før direktivets ikrafttræden eksisterende retsregler med tilsvarende virkning, såsom bestemmelserne i artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920?

| 5) | Såfremt den nationale retsinstans finder, at der i en tvist vedrørende tidsbegrænset arbejde — i princippet — skal anvendes en bestemmelse (i den foreliggende sag artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920), som udgør en retsregel med tilsvarende virkning som omhandlet i § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset arbejde, der udgør en uadskillelig del af direktiv 1999/70/EF, og hvis det på grundlag af denne bestemmelse fastslås, at der er indgået på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, uden at det ydede arbejdes natur, art og karakteristika giver nogen objektiv begrundelse herfor, og dette medfører, at disse kontrakter skal anerkendes som tidsubegrænsede ansættelseskontrakter:






  a) | Er det da foreneligt med fællesskabsretten, når en national retsinstans fortolker og anvender de nationale regler således, at det ifølge fortolkningen under alle omstændigheder udgør en objektiv begrundelse for at indgå tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, at der som retsgrundlag for udformningen af dem er anvendt en lovbestemmelse om beskæftigelse med tidsbegrænsede ansættelseskontrakter til dækning af sæsonafhængige, periodiske, midlertidige eller ekstraordinære behov, selv om de behov, der dækkes, i virkeligheden er »faste og varige«? |
| --- | --- | --- |

5)

Såfremt den nationale retsinstans finder, at der i en tvist vedrørende tidsbegrænset arbejde — i princippet — skal anvendes en bestemmelse (i den foreliggende sag artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920), som udgør en retsregel med tilsvarende virkning som omhandlet i § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset arbejde, der udgør en uadskillelig del af direktiv 1999/70/EF, og hvis det på grundlag af denne bestemmelse fastslås, at der er indgået på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, uden at det ydede arbejdes natur, art og karakteristika giver nogen objektiv begrundelse herfor, og dette medfører, at disse kontrakter skal anerkendes som tidsubegrænsede ansættelseskontrakter:

a)

Er det da foreneligt med fællesskabsretten, når en national retsinstans fortolker og anvender de nationale regler således, at det ifølge fortolkningen under alle omstændigheder udgør en objektiv begrundelse for at indgå tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, at der som retsgrundlag for udformningen af dem er anvendt en lovbestemmelse om beskæftigelse med tidsbegrænsede ansættelseskontrakter til dækning af sæsonafhængige, periodiske, midlertidige eller ekstraordinære behov, selv om de behov, der dækkes, i virkeligheden er »faste og varige«?

| b) | Er det da foreneligt med fællesskabsretten, når en national retsinstans fortolker og anvender nationale regler således, at en bestemmelse, som forbyder ændring af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter i den offentlige sektor til tidsubegrænsede ansættelseskontrakter, ifølge denne fortolkning skal forstås således, at det i den offentlige sektor er helt og aldeles forbudt at konvertere en tidsbegrænset ansættelseskontrakt eller et tidsbegrænset arbejdsforhold til tidsubegrænset, også selv om kontrakten uretmæssigt er indgået som tidsbegrænset, eller når de behov, der dækkes, i virkeligheden er »faste og varige«, og at der i et sådant tilfælde ikke er overladt den nationale retsinstans nogen mulighed for at fastslå den sande karakter af det omtvistede retsforhold vedrørende arbejdet og den korrekte kvalificering af dette som tidsubegrænset ansættelseskontrakt? Eller skal det pågældende forbud begrænses til kun at gælde de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, som reelt er indgået med henblik på dækning af midlertidige, uforudsete, uopsættelige, ekstraordinære eller tilsvarende særlige behov, men ikke i de tilfælde, hvor de i virkeligheden er indgået til dækning af »faste og varige« behov? |
| --- | --- |

b)

Er det da foreneligt med fællesskabsretten, når en national retsinstans fortolker og anvender nationale regler således, at en bestemmelse, som forbyder ændring af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter i den offentlige sektor til tidsubegrænsede ansættelseskontrakter, ifølge denne fortolkning skal forstås således, at det i den offentlige sektor er helt og aldeles forbudt at konvertere en tidsbegrænset ansættelseskontrakt eller et tidsbegrænset arbejdsforhold til tidsubegrænset, også selv om kontrakten uretmæssigt er indgået som tidsbegrænset, eller når de behov, der dækkes, i virkeligheden er »faste og varige«, og at der i et sådant tilfælde ikke er overladt den nationale retsinstans nogen mulighed for at fastslå den sande karakter af det omtvistede retsforhold vedrørende arbejdet og den korrekte kvalificering af dette som tidsubegrænset ansættelseskontrakt? Eller skal det pågældende forbud begrænses til kun at gælde de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, som reelt er indgået med henblik på dækning af midlertidige, uforudsete, uopsættelige, ekstraordinære eller tilsvarende særlige behov, men ikke i de tilfælde, hvor de i virkeligheden er indgået til dækning af »faste og varige« behov?

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/22 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/22

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Monomeles Protodikio Rethimnis (Grækenland) den 17. april 2008 — Michail Zacharioudakis mod Dimos Lambis

(Sag C-164/08)

(2008/C 171/34)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Monomeles Protodikio Rethimnis

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Michail Zacharioudakis

Sagsøgt: Dimos Lambis

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal § 5 og § 8, stk. 1 og 3, i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, som er indgået af EFS, UNICE og CEEP og udgør en uadskillelig del af Rådets direktiv 1999/70/EF (EFT L 175 af 10.7.1999), fortolkes således, at fællesskabsretten (som en følge af anvendelsen af denne rammeaftale) er til hinder for, at en medlemsstat indfører retsregler,






  a) | når der i national ret allerede før direktivets ikrafttræden findes retsregler med tilsvarende virkning, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1, og |
| --- | --- | --- |

1)

Skal § 5 og § 8, stk. 1 og 3, i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, som er indgået af EFS, UNICE og CEEP og udgør en uadskillelig del af Rådets direktiv 1999/70/EF (EFT L 175 af 10.7.1999), fortolkes således, at fællesskabsretten (som en følge af anvendelsen af denne rammeaftale) er til hinder for, at en medlemsstat indfører retsregler,

a)

når der i national ret allerede før direktivets ikrafttræden findes retsregler med tilsvarende virkning, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1, og

| b) | de indførte retsregler til gennemførelse af rammeaftalen medfører, at det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse forringes i national ret? |
| --- | --- |

b)

de indførte retsregler til gennemførelse af rammeaftalen medfører, at det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse forringes i national ret?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og eftersom der i national ret allerede før direktiv 1999/70/EF's ikrafttræden har eksisteret retsregler med tilsvarende virkning som omhandlet i rammeaftalens § 5, stk. 1, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920, er det da en utilladelig forringelse af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse i national ret, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1 og 3, hvis der indføres retsregler, som er begrundet i anvendelsen af rammeaftalen, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 11 i præsidentdekret nr. 164/2004:






  a) | når de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen er indført efter udløbet af fristen for gennemførelse af direktiv 1999/70/EF, men deres tidsmæssige anvendelsesområde, kun omfatter tidsbegrænsede ansættelseskontrakter og -forhold, som løb indtil dekretets ikrafttræden eller udløb en vis tid inden dekretets ikrafttræden, men efter udløbet af fristen for gennemførelse af direktivet, mens anvendelsesområdet for de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler ikke har nogen tidsmæssig begrænsning og omfatter alle de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, der var indgået, som løb eller var udløbet på tidspunktet for direktivets ikrafttræden og ved udløbet af fristen for dets gennemførelse? |
| --- | --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og eftersom der i national ret allerede før direktiv 1999/70/EF's ikrafttræden har eksisteret retsregler med tilsvarende virkning som omhandlet i rammeaftalens § 5, stk. 1, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920, er det da en utilladelig forringelse af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse i national ret, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1 og 3, hvis der indføres retsregler, som er begrundet i anvendelsen af rammeaftalen, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 11 i præsidentdekret nr. 164/2004:

a)

når de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen er indført efter udløbet af fristen for gennemførelse af direktiv 1999/70/EF, men deres tidsmæssige anvendelsesområde, kun omfatter tidsbegrænsede ansættelseskontrakter og -forhold, som løb indtil dekretets ikrafttræden eller udløb en vis tid inden dekretets ikrafttræden, men efter udløbet af fristen for gennemførelse af direktivet, mens anvendelsesområdet for de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler ikke har nogen tidsmæssig begrænsning og omfatter alle de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, der var indgået, som løb eller var udløbet på tidspunktet for direktivets ikrafttræden og ved udløbet af fristen for dets gennemførelse?

| b) | når anvendelsesområdet for de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen kun omfatter tidsbegrænsede ansættelseskontrakter og -forhold, som for at kunne anses for flere på hinanden følgende i de pågældende reglers forstand skal opfylde følgende kumulative betingelser: (i) der må højst være forløbet tre måneder mellem dem, og derudover (ii) skal de have en samlet varighed på 24 måneder før de pågældende reglers ikrafttræden, uanset antallet af fornyelser af kontrakterne, eller den samlede beskæftigelsestid på grundlag af kontrakterne skal have været på mindst 18 måneder inden for en periode på 24 måneder fra den oprindelige kontrakt, forudsat at der er mindst tre fornyelser ud over den oprindelige kontrakt, hvorimod de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler ikke stiller sådanne betingelser, men omfatter samtlige (på hinanden følgende) tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, uden hensyn til en samlet mindstebeskæftigelsestid og et mindsteantal fornyelser? |
| --- | --- |

b)

når anvendelsesområdet for de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen kun omfatter tidsbegrænsede ansættelseskontrakter og -forhold, som for at kunne anses for flere på hinanden følgende i de pågældende reglers forstand skal opfylde følgende kumulative betingelser: (i) der må højst være forløbet tre måneder mellem dem, og derudover (ii) skal de have en samlet varighed på 24 måneder før de pågældende reglers ikrafttræden, uanset antallet af fornyelser af kontrakterne, eller den samlede beskæftigelsestid på grundlag af kontrakterne skal have været på mindst 18 måneder inden for en periode på 24 måneder fra den oprindelige kontrakt, forudsat at der er mindst tre fornyelser ud over den oprindelige kontrakt, hvorimod de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler ikke stiller sådanne betingelser, men omfatter samtlige (på hinanden følgende) tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, uden hensyn til en samlet mindstebeskæftigelsestid og et mindsteantal fornyelser?

| c) | når de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen bestemmer som en retsvirkning, der skal beskytte arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse og forhindre misbrug i den forstand, hvori udtrykket »tidsbegrænset ansættelse« er anvendt i rammeaftalen, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal kvalificeres som tidsubegrænsede fremover (ex nunc), mens de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler bestemmer, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal kvalificeres som tidsubegrænsede fra tidspunktet for indgåelsen af de oprindelige kontrakter (ex tunc)? |
| --- | --- |

c)

når de pågældende retsregler til gennemførelse af rammeaftalen bestemmer som en retsvirkning, der skal beskytte arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse og forhindre misbrug i den forstand, hvori udtrykket »tidsbegrænset ansættelse« er anvendt i rammeaftalen, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal kvalificeres som tidsubegrænsede fremover (ex nunc), mens de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler bestemmer, at tidsbegrænsede ansættelseskontrakter skal kvalificeres som tidsubegrænsede fra tidspunktet for indgåelsen af de oprindelige kontrakter (ex tunc)?

| 3) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og eftersom der i national ret allerede før direktiv 1999/70/EF's ikrafttræden har eksisteret retsregler med tilsvarende virkning som omhandlet i § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset arbejde, der udgør en uadskillelig del af direktivet, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920, er det da en utilladelig forringelse i national ret af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1 og 3, at der er indført en retsregel, begrundet i gennemførelsen af rammeaftalen, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 7 i præsidentdekret nr. 164/2004, når denne artikel som eneste middel til beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse mod misbrug fastsætter en forpligtelse for arbejdsgiveren til at betale løn og afskedigelsesgodtgørelse i tilfælde af ulovlig beskæftigelse ved flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, når følgende tages i betragtning:






  a) | at den nationale lovgivning indeholder en forpligtelse til at betale løn og afskedigelsesgodtgørelse i ethvert ansættelsesforhold og ikke særskilt tager sigte på at forhindre misbrug i rammeaftalens forstand, og |
| --- | --- | --- |

3)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og eftersom der i national ret allerede før direktiv 1999/70/EF's ikrafttræden har eksisteret retsregler med tilsvarende virkning som omhandlet i § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset arbejde, der udgør en uadskillelig del af direktivet, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920, er det da en utilladelig forringelse i national ret af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, jf. rammeaftalens § 8, stk. 1 og 3, at der er indført en retsregel, begrundet i gennemførelsen af rammeaftalen, såsom den i hovedsagen omtvistede artikel 7 i præsidentdekret nr. 164/2004, når denne artikel som eneste middel til beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse mod misbrug fastsætter en forpligtelse for arbejdsgiveren til at betale løn og afskedigelsesgodtgørelse i tilfælde af ulovlig beskæftigelse ved flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, når følgende tages i betragtning:

a)

at den nationale lovgivning indeholder en forpligtelse til at betale løn og afskedigelsesgodtgørelse i ethvert ansættelsesforhold og ikke særskilt tager sigte på at forhindre misbrug i rammeaftalens forstand, og

| b) | at anvendelsen af de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler har den retsvirkning, at flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter anerkendes som tidsubegrænsede? |
| --- | --- |

b)

at anvendelsen af de tidligere eksisterende tilsvarende retsregler har den retsvirkning, at flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter anerkendes som tidsubegrænsede?

| 4) | Såfremt de ovenstående spørgsmål besvares bekræftende, skal den nationale retsinstans da ved fortolkningen af de nationale regler i overensstemmelse med direktiv 1999/70/EF lade de bestemmelser ude af betragtning, som ikke er forenelige med direktivet, i de retsregler, der blev indført med henblik på gennemførelse af rammeaftalen, men som fører til en forringelse i national ret af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, såsom bestemmelserne i artikel 7 og 11 i præsidentdekret 164/2004, og i stedet anvende bestemmelserne i de før direktivets ikrafttræden eksisterende retsregler med tilsvarende virkning, såsom bestemmelserne i artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920? |
| --- | --- |

4)

Såfremt de ovenstående spørgsmål besvares bekræftende, skal den nationale retsinstans da ved fortolkningen af de nationale regler i overensstemmelse med direktiv 1999/70/EF lade de bestemmelser ude af betragtning, som ikke er forenelige med direktivet, i de retsregler, der blev indført med henblik på gennemførelse af rammeaftalen, men som fører til en forringelse i national ret af det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse, såsom bestemmelserne i artikel 7 og 11 i præsidentdekret 164/2004, og i stedet anvende bestemmelserne i de før direktivets ikrafttræden eksisterende retsregler med tilsvarende virkning, såsom bestemmelserne i artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920?

| 5) | Såfremt den nationale retsinstans finder, at der i en tvist vedrørende tidsbegrænset arbejde — i princippet — skal anvendes en bestemmelse (i den foreliggende sag artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920), som udgør en retsregel med tilsvarende virkning som omhandlet i § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset arbejde, der udgør en uadskillelig del af direktiv 1999/70/EF, og hvis det på grundlag af denne bestemmelse fastslås, at der er indgået på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, uden at det ydede arbejdes natur, art og karakteristika giver nogen objektiv begrundelse herfor, og dette medfører, at disse kontrakter skal anerkendes som tidsubegrænsede ansættelseskontrakter:






  a) | Er det da foreneligt med fællesskabsretten, når en national retsinstans fortolker og anvender de nationale regler således, at det ifølge fortolkningen under alle omstændigheder udgør en objektiv begrundelse for at indgå tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, at der som retsgrundlag for udformningen af dem er anvendt en lovbestemmelse om beskæftigelse med tidsbegrænsede ansættelseskontrakter til dækning af sæsonafhængige, periodiske, midlertidige eller ekstraordinære behov, selv om de behov, der dækkes, i virkeligheden er »faste og varige«? |
| --- | --- | --- |

5)

Såfremt den nationale retsinstans finder, at der i en tvist vedrørende tidsbegrænset arbejde — i princippet — skal anvendes en bestemmelse (i den foreliggende sag artikel 8, stk. 3, i lov nr. 2112/1920), som udgør en retsregel med tilsvarende virkning som omhandlet i § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset arbejde, der udgør en uadskillelig del af direktiv 1999/70/EF, og hvis det på grundlag af denne bestemmelse fastslås, at der er indgået på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, uden at det ydede arbejdes natur, art og karakteristika giver nogen objektiv begrundelse herfor, og dette medfører, at disse kontrakter skal anerkendes som tidsubegrænsede ansættelseskontrakter:

a)

Er det da foreneligt med fællesskabsretten, når en national retsinstans fortolker og anvender de nationale regler således, at det ifølge fortolkningen under alle omstændigheder udgør en objektiv begrundelse for at indgå tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, at der som retsgrundlag for udformningen af dem er anvendt en lovbestemmelse om beskæftigelse med tidsbegrænsede ansættelseskontrakter til dækning af sæsonafhængige, periodiske, midlertidige eller ekstraordinære behov, selv om de behov, der dækkes, i virkeligheden er »faste og varige«?

| b) | Er det da foreneligt med fællesskabsretten, når en national retsinstans fortolker og anvender nationale regler således, at en bestemmelse, som forbyder ændring af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter i den offentlige sektor til tidsubegrænsede ansættelseskontrakter, ifølge denne fortolkning skal forstås således, at det i den offentlige sektor er helt og aldeles forbudt at konvertere en tidsbegrænset ansættelseskontrakt eller et tidsbegrænset arbejdsforhold til tidsubegrænset, også selv om kontrakten uretmæssigt er indgået som tidsbegrænset, eller når de behov, der dækkes, i virkeligheden er »faste og varige«, og at der i et sådant tilfælde ikke er overladt den nationale retsinstans nogen mulighed for at fastslå den sande karakter af det omtvistede retsforhold vedrørende arbejdet og den korrekte kvalificering af dette som tidsubegrænset ansættelseskontrakt? Eller skal det pågældende forbud begrænses til kun at gælde de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, som reelt er indgået med henblik på dækning af midlertidige, uforudsete, uopsættelige, ekstraordinære eller tilsvarende særlige behov, men ikke i de tilfælde, hvor de i virkeligheden er indgået til dækning af »faste og varige« behov? |
| --- | --- |

b)

Er det da foreneligt med fællesskabsretten, når en national retsinstans fortolker og anvender nationale regler således, at en bestemmelse, som forbyder ændring af tidsbegrænsede ansættelseskontrakter i den offentlige sektor til tidsubegrænsede ansættelseskontrakter, ifølge denne fortolkning skal forstås således, at det i den offentlige sektor er helt og aldeles forbudt at konvertere en tidsbegrænset ansættelseskontrakt eller et tidsbegrænset arbejdsforhold til tidsubegrænset, også selv om kontrakten uretmæssigt er indgået som tidsbegrænset, eller når de behov, der dækkes, i virkeligheden er »faste og varige«, og at der i et sådant tilfælde ikke er overladt den nationale retsinstans nogen mulighed for at fastslå den sande karakter af det omtvistede retsforhold vedrørende arbejdet og den korrekte kvalificering af dette som tidsubegrænset ansættelseskontrakt? Eller skal det pågældende forbud begrænses til kun at gælde de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, som reelt er indgået med henblik på dækning af midlertidige, uforudsete, uopsættelige, ekstraordinære eller tilsvarende særlige behov, men ikke i de tilfælde, hvor de i virkeligheden er indgået til dækning af »faste og varige« behov?

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/24 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/24

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte costituzionale (Italien) den 21. april 2008 — Presidente del Consiglio dei Ministri mod Regione autonoma della Sardegna

(Sag C-169/08)

(2008/C 171/35)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Corte costituzionale

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Presidente del Consiglio dei Ministri

Sagsøgt: Regione autonoma della Sardegna

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal traktatens artikel 49 fortolkes således, at den er til hinder for anvendelsen af en bestemmelse som artikel 4 i regionen Sardiniens lov nr. 4 af 11. maj 2006 (diverse bestemmelser om indtægter, omkvalificering af udgifter, socialpolitik og udvikling), som ændret ved artikel 3, stk. 3, i regionen Sardiniens lov nr. 2 af 29. maj 2007 (bestemmelser om fastsættelsen af regionens årlige og flerårige budgetter — finanslov 2007), hvorefter den regionalskat, der skal betales for luftfartøjers mellemlandinger i turistmæssigt øjemed, udelukkende pålægges selskaber med skattemæssigt hjemsted uden for regionen Sardiniens område, og som selv anvender luftfartøjerne til persontransport i forbindelse med almindelig forretningsflyvning? |
| --- | --- |

1)

Skal traktatens artikel 49 fortolkes således, at den er til hinder for anvendelsen af en bestemmelse som artikel 4 i regionen Sardiniens lov nr. 4 af 11. maj 2006 (diverse bestemmelser om indtægter, omkvalificering af udgifter, socialpolitik og udvikling), som ændret ved artikel 3, stk. 3, i regionen Sardiniens lov nr. 2 af 29. maj 2007 (bestemmelser om fastsættelsen af regionens årlige og flerårige budgetter — finanslov 2007), hvorefter den regionalskat, der skal betales for luftfartøjers mellemlandinger i turistmæssigt øjemed, udelukkende pålægges selskaber med skattemæssigt hjemsted uden for regionen Sardiniens område, og som selv anvender luftfartøjerne til persontransport i forbindelse med almindelig forretningsflyvning?

| 2) | Udgør artikel 4 i regionen Sardiniens lov nr. 4 af 2006, som ændret ved artikel 3, stk. 3, i regionen Sardiniens lov nr. 2 af 2007 — hvorefter den regionalskat, der skal betales for luftfartøjers mellemlandinger i turistmæssigt øjemed, og som udelukkende pålægges selskaber med skattemæssigt hjemsted uden for regionen Sardiniens område, der selv anvender luftfartøjerne til persontransport i forbindelse med almindelig forretningsflyvning — statsstøtte til selskaber, der udøver samme form for virksomhed, og som har skattemæssigt hjemsted på regionen Sardiniens område, jf. traktatens artikel 87? |
| --- | --- |

2)

Udgør artikel 4 i regionen Sardiniens lov nr. 4 af 2006, som ændret ved artikel 3, stk. 3, i regionen Sardiniens lov nr. 2 af 2007 — hvorefter den regionalskat, der skal betales for luftfartøjers mellemlandinger i turistmæssigt øjemed, og som udelukkende pålægges selskaber med skattemæssigt hjemsted uden for regionen Sardiniens område, der selv anvender luftfartøjerne til persontransport i forbindelse med almindelig forretningsflyvning — statsstøtte til selskaber, der udøver samme form for virksomhed, og som har skattemæssigt hjemsted på regionen Sardiniens område, jf. traktatens artikel 87?

| 3) | Skal traktatens artikel 49 fortolkes således, at den er til hinder for anvendelsen af en bestemmelse som artikel 4 i regionen Sardiniens lov nr. 4 af 2006, som ændret ved artikel 3, stk. 3, i regionen Sardiniens lov nr. 2 af 2007, hvorefter den regionalskat, der skal betales for fritidsfartøjers mellemlandinger i turistmæssigt øjemed, udelukkende pålægges selskaber med skattemæssigt hjemsted uden for regionen Sardiniens område, hvis erhvervsvirksomhed består i at stille fritidsfartøjer til rådighed for tredjemand? |
| --- | --- |

3)

Skal traktatens artikel 49 fortolkes således, at den er til hinder for anvendelsen af en bestemmelse som artikel 4 i regionen Sardiniens lov nr. 4 af 2006, som ændret ved artikel 3, stk. 3, i regionen Sardiniens lov nr. 2 af 2007, hvorefter den regionalskat, der skal betales for fritidsfartøjers mellemlandinger i turistmæssigt øjemed, udelukkende pålægges selskaber med skattemæssigt hjemsted uden for regionen Sardiniens område, hvis erhvervsvirksomhed består i at stille fritidsfartøjer til rådighed for tredjemand?

| 4) | Udgør artikel 4 i regionen Sardiniens lov nr. 4 af 2006, som ændret ved artikel 3, stk. 3, i regionen Sardiniens lov nr. 2 af 2007 — hvorefter den regionalskat, der skal betales for fritidsfartøjers mellemlandinger i turistmæssigt øjemed, og som udelukkende pålægges selskaber med skattemæssigt hjemsted uden for regionen Sardiniens område, hvis erhvervsvirksomhed består i at stille fritidsfartøjer til rådighed for tredjemand — statsstøtte til selskaber, der udøver samme form for virksomhed, og som har skattemæssigt hjemsted på regionen Sardiniens område, jf. traktatens artikel 87? |
| --- | --- |

4)

Udgør artikel 4 i regionen Sardiniens lov nr. 4 af 2006, som ændret ved artikel 3, stk. 3, i regionen Sardiniens lov nr. 2 af 2007 — hvorefter den regionalskat, der skal betales for fritidsfartøjers mellemlandinger i turistmæssigt øjemed, og som udelukkende pålægges selskaber med skattemæssigt hjemsted uden for regionen Sardiniens område, hvis erhvervsvirksomhed består i at stille fritidsfartøjer til rådighed for tredjemand — statsstøtte til selskaber, der udøver samme form for virksomhed, og som har skattemæssigt hjemsted på regionen Sardiniens område, jf. traktatens artikel 87?

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/24 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/24

---

Sag anlagt den 25. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik

(Sag C-171/08)

(2008/C 171/36)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Montaguti, P. Guerra Andrade og M. Telles Romão, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Portugisiske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 56 EF og 43 EF ved at opretholde særlige rettigheder for staten og andre offentlige enheder i Portugal Telecom S.A., hvilke er tildelt i tilknytning til særlige aktier (golden shares), som staten ejer i Portugal Telecom S.A. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 56 EF og 43 EF ved at opretholde særlige rettigheder for staten og andre offentlige enheder i Portugal Telecom S.A., hvilke er tildelt i tilknytning til særlige aktier (golden shares), som staten ejer i Portugal Telecom S.A.

| — | Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den portugisiske stat ejer 500 særlige aktier (golden shares) i Portugal Telecom S.A. (PT). Disse aktier giver staten vetoret ved valg af præsidiet for generalforsamlingen, valg af formanden for revisionskomiteen og selskabets officielle revisor, ved beslutninger om anvendelse af årets resultat, ved vedtægtsændringer, kapitalforhøjelser, begrænsning eller ophævelse af retentionsret, emission af obligationer eller andre værdipapirer, fastsættelse af generelle mål og grundlæggende principper for selskabets politikker, fastlæggelse af de generelle principper for selskabets deltagelse i andre selskaber, vedrørende tilladelse til ændring af selskabets sæde, tilladelse til at aktier, som repræsenterer mere end 10 % af selskabskapitalen, erhverves af aktionærer, der direkte eller indirekte udøver konkurrerende virksomhed med selskaber, som PT kontrollerer. Desuden giver de vetoret hvad angår en tredjedel af det samlede antal medlemmer, som vælges til bestyrelsen, herunder altid bestyrelsesformanden.

Kommissionen finder, at denne vetoret udgør en restriktion for de frie kapitalbevægelser og for etableringsfriheden. Foranstaltningerne udgør en hindring for direkte investeringer i PT, porteføljeinvesteringer og for udøvelse af etableringsfriheden.

Ovennævnte særlige rettigheder for staten er statslige foranstaltninger, eftersom de særlige aktier ikke er fremkommet ved en almindelig anvendelse af de selskabsretlige regler.

De nævnte golden shares kan ikke begrundes i lovlige hensyn af almen interesse, og navnlig ikke i de hensyn, som den portugisiske stat har påberåbt sig, nemlig den offentlige sikkerhed og orden, kabel- og kobbernettets bevarelse og PT's fortsatte virksomhed i grossist- og detailhandelsleddene, hensynet til koncession af offentlige tjenester, til modellen for regulering af markedet for telekommunikation samt risikoen for forstyrrelser på kapitalmarkedet.

Under alle omstændigheder har den portugisiske stat ikke overholdt proportionalitetsprincippet, eftersom de omhandlede foranstaltninger ikke er egnede til at sikre virkeliggørelsen af de mål, som forfølges, og går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/25 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/25

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Østre Landsret (Danmark) den 28. april 2008, NCC Construction Danmark A/S mod Skatteministeriet

(Sag C-174/08)

(2008/C 171/37)

Processprog: dansk

Den forelæggende ret

Østre Landsret

Parter

Sagsøger: NCC Construction Danmark A/S

Sagsøgte: Skatteministeriet

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Skal begrebet »bitransaktioner vedrørende fast ejendom« i 6. momsdirektivs (1) artikel 19, stk. 2, 2. pkt., fortolkes således, at det omfatter en momspligtig byggevirksomheds aktiviteter i forbindelse med efterfølgende salg af faste ejendomme, som er opført af byggevirksomheden for egen regning som en fuldt ud momspligtig aktivitet med henblik på videresalg? |
| --- | --- |

1.

Skal begrebet »bitransaktioner vedrørende fast ejendom« i 6. momsdirektivs (1) artikel 19, stk. 2, 2. pkt., fortolkes således, at det omfatter en momspligtig byggevirksomheds aktiviteter i forbindelse med efterfølgende salg af faste ejendomme, som er opført af byggevirksomheden for egen regning som en fuldt ud momspligtig aktivitet med henblik på videresalg?

| 2. | Er det ved besvarelsen af spørgsmål 1 af betydning, i hvilket omfang salgsaktiviteterne isoleret set indebærer en anvendelse af goder og tjenesteydelser, for hvilke der skal betales moms? |
| --- | --- |

2.

Er det ved besvarelsen af spørgsmål 1 af betydning, i hvilket omfang salgsaktiviteterne isoleret set indebærer en anvendelse af goder og tjenesteydelser, for hvilke der skal betales moms?

| 3. | Er det i overensstemmelse med det momsretlige neutralitetsprincip, at en byggevirksomhed, som ifølge den pågældende medlemsstats lovgivning — med hjemmel i 6. momsdirektivs artikel 5, stk. 7, og artikel 6, stk. 3 — er momspligtig af virksomhedens interne leverancer i forbindelse med opførelse af byggeri for egen regning med henblik på efterfølgende salg, kun har delvis momsfradragsret for generalomkostninger i byggevirksomheden under henvisning til, at det efterfølgende salg af de faste ejendomme ifølge medlemsstatens momslovgivning er fritaget for moms med hjemmel i 6. momsdirektivs artikel 28, stk. 3, litra b, sammenholdt med bilag F, nr. 16? |
| --- | --- |

3.

Er det i overensstemmelse med det momsretlige neutralitetsprincip, at en byggevirksomhed, som ifølge den pågældende medlemsstats lovgivning — med hjemmel i 6. momsdirektivs artikel 5, stk. 7, og artikel 6, stk. 3 — er momspligtig af virksomhedens interne leverancer i forbindelse med opførelse af byggeri for egen regning med henblik på efterfølgende salg, kun har delvis momsfradragsret for generalomkostninger i byggevirksomheden under henvisning til, at det efterfølgende salg af de faste ejendomme ifølge medlemsstatens momslovgivning er fritaget for moms med hjemmel i 6. momsdirektivs artikel 28, stk. 3, litra b, sammenholdt med bilag F, nr. 16?

---

(1)  Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/25 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/25

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Diikitiko Efetio Thessalonikis (Grækenland) den 28. april 2008 — Maria Kastrinaki mod Panepistimiako Geniko Nosokomio Thessalonikis ACHEPA

(Sag C-180/08)

(2008/C 171/38)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Diikitiko Efetio Thessalonikis

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Maria Kastrinaki

Sagsøgt: Panepistimiako Geniko Nosokomio Thessalonikis ACHEPA

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Når en borger i en medlemsstat, som påberåber sig et kvalifikationsbevis, der som sådan falder ind under anvendelsesområdet for direktiv 89/48/EØF, er blevet ansat hos en offentligretlig juridisk person og udøver et i værtsmedlemsstaten lovreguleret erhverv med en tidsubegrænset, privatretlig ansættelseskontrakt samt har haft en karrieremæssig og lønmæssig udvikling svarende til dette kvalifikationsbevis, har de kompetente myndigheder da senere mulighed for i medfør af bestemmelserne i direktivets artikel 1, 2, 3 og 4, fortolket i lyset af artikel 149 og 150 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at udelukke vedkommende fra at udøve sine faglige rettigheder, da det ikke er muligt at anerkende det påberåbte kvalifikationsbevis som akademisk ligeværdigt med det kvalifikationsbevis, der kræves med henblik på indplacering i en stillingskategori og på et løntrin svarende til dette kvalifikationsbevis, alene af den grund, at kvalifikationsbeviset er blevet udstedt af oprindelsesmedlemsstatens myndigheder efter studier, som delvist blev gennemført inden for rammerne af en certificeringsaftale i værtsmedlemsstaten og ved et institut, som frit udøver virksomhed i værtsmedlemsstaten, men som imidlertid ikke er anerkendt som uddannelsesinstitution i denne medlemsstat i kraft af en generel bestemmelse i medlemsstatens lovgivning? |
| --- | --- |

1)

Når en borger i en medlemsstat, som påberåber sig et kvalifikationsbevis, der som sådan falder ind under anvendelsesområdet for direktiv 89/48/EØF, er blevet ansat hos en offentligretlig juridisk person og udøver et i værtsmedlemsstaten lovreguleret erhverv med en tidsubegrænset, privatretlig ansættelseskontrakt samt har haft en karrieremæssig og lønmæssig udvikling svarende til dette kvalifikationsbevis, har de kompetente myndigheder da senere mulighed for i medfør af bestemmelserne i direktivets artikel 1, 2, 3 og 4, fortolket i lyset af artikel 149 og 150 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at udelukke vedkommende fra at udøve sine faglige rettigheder, da det ikke er muligt at anerkende det påberåbte kvalifikationsbevis som akademisk ligeværdigt med det kvalifikationsbevis, der kræves med henblik på indplacering i en stillingskategori og på et løntrin svarende til dette kvalifikationsbevis, alene af den grund, at kvalifikationsbeviset er blevet udstedt af oprindelsesmedlemsstatens myndigheder efter studier, som delvist blev gennemført inden for rammerne af en certificeringsaftale i værtsmedlemsstaten og ved et institut, som frit udøver virksomhed i værtsmedlemsstaten, men som imidlertid ikke er anerkendt som uddannelsesinstitution i denne medlemsstat i kraft af en generel bestemmelse i medlemsstatens lovgivning?

| 2) | Har de kompetente myndigheder mulighed for i medfør af bestemmelserne i direktiv 89/48/EØF, som gennemført i græsk ret ved tværministeriel afgørelse nr. A4/4112/247/1992, fortolket i lyset af artikel 39, stk. 1, artikel 40, stk. 1, artikel 43, artikel 47, stk. 1, artikel 49 og artikel 55 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at udelukke en borger i en medlemsstat, som er ansat hos en offentligretlig juridisk person med en tidsubegrænset, privatretlig ansættelseskontrakt og har fået autorisation til at udøve dette erhverv i medfør af bestemmelserne i direktiv 89/48/EØF, som gennemført i græsk ret ved tværministeriel afgørelse nr. A4/4112/247/1992, fra udøvelsen af de faglige rettigheder, som følger af autorisationen til at udøve dette erhverv, med den begrundelse, at hans kvalifikationsbevis ikke er blevet anerkendt som akademisk ligeværdigt? |
| --- | --- |

2)

Har de kompetente myndigheder mulighed for i medfør af bestemmelserne i direktiv 89/48/EØF, som gennemført i græsk ret ved tværministeriel afgørelse nr. A4/4112/247/1992, fortolket i lyset af artikel 39, stk. 1, artikel 40, stk. 1, artikel 43, artikel 47, stk. 1, artikel 49 og artikel 55 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at udelukke en borger i en medlemsstat, som er ansat hos en offentligretlig juridisk person med en tidsubegrænset, privatretlig ansættelseskontrakt og har fået autorisation til at udøve dette erhverv i medfør af bestemmelserne i direktiv 89/48/EØF, som gennemført i græsk ret ved tværministeriel afgørelse nr. A4/4112/247/1992, fra udøvelsen af de faglige rettigheder, som følger af autorisationen til at udøve dette erhverv, med den begrundelse, at hans kvalifikationsbevis ikke er blevet anerkendt som akademisk ligeværdigt?

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/26 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/26

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Diikitiko Efetio Thessalonikis (Grækenland) den 28. april 2008 — Maria Kastrinaki mod Panepistimiako Geniko Nosokomio Thessalonikis ACHEPA

(Sag C-186/08)

(2008/C 171/39)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Diikitiko Efetio Thessalonikis

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Maria Kastrinaki

Sagsøgt: Panepistimiako Geniko Nosokomio Thessalonikis ACHEPA

Præjudicielt spørgsmål

Har de kompetente myndigheder mulighed for i medfør af bestemmelserne i direktiv 89/48/EØF, som gennemført i græsk ret ved tværministeriel afgørelse nr. A4/4112/247/1992, fortolket i lyset af artikel 39, stk. 1, artikel 40, stk. 1, artikel 43, artikel 47, stk. 1, artikel 49 og 55 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at nægte en borger i en medlemsstat, som er indehaver af et eksamensbevis, der er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 89/48/EØF, og som er ansat hos en offentligretlig juridisk person med en tidsubegrænset, privatretlig ansættelseskontrakt, og som af myndighederne i oprindelsesmedlemsstaten har fået autorisation til at benytte den faglige titel og af myndighederne i værtsmedlemsstaten autorisation til at udøve dette erhverv i medfør af bestemmelserne i direktiv 89/48/EØF, som gennemført i græsk ret ved tværministeriel afgørelse nr. A4/4112/247/1992, den tjenstlige og lønmæssige udvikling, der er knyttet til fastansættelse i en normeret stilling som offentlig ansat i kategorien videregående uddannelse og på et løntrin svarende til denne kategori, da det ikke er muligt at anerkende oprindelsesmedlemsstatens eksamensbevis for universitetsstudier, eftersom en del af studierne er blevet gennemført i værtsmedlemsstaten i henhold til en certificeringsaftale med en privat uddannelsesinstitution, der ikke er anerkendt som uddannelsesinstitution i denne stat?

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/26 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/26

---

Sag anlagt den 7. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene

(Sag C-190/08)

(2008/C 171/40)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Condou-Durande og R. Troosters, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Nederlandene

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse.

| — | Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktivet i national ret udløb den 10. oktober 2006.

---

(1)  EUT L 304, s. 12.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/27 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/27

---

Sag anlagt den 7. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik

(Sag C-191/08)

(2008/C 171/41)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Condou-Durande og A. Caeiros, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Portugisiske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Principalt: Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 38, stk. 1, i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet. |
| --- | --- |

—

Principalt: Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 38, stk. 1, i Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.

| — | Subsidiært: Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 38, stk. 1, i direktiv 2004/83/EF, idet den under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen de ovennævnte bestemmelser. |
| --- | --- |

—

Subsidiært: Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 38, stk. 1, i direktiv 2004/83/EF, idet den under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen de ovennævnte bestemmelser.

| — | Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 10. oktober 2006.

---

(1)  EUT L 304, s. 12.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/27 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/27

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Republikken Litauen) den 14. maj 2008 — Inga Rinau

(Sag C-195/08)

(2008/C 171/42)

Processprog: litauisk

Den forelæggende ret

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Inga Rinau

Sagsøgt: Michael Rinau

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Kan en berettiget part som omhandlet i artikel 21 i forordning nr. 2201/2003 (1) anmode om ikke-anerkendelse af en retsafgørelse, hvis der ikke er indgivet nogen anmodning om anerkendelse heraf? |
| --- | --- |

1)

Kan en berettiget part som omhandlet i artikel 21 i forordning nr. 2201/2003 (1) anmode om ikke-anerkendelse af en retsafgørelse, hvis der ikke er indgivet nogen anmodning om anerkendelse heraf?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål bevares bekræftende, hvorledes skal en national ret da anvende artikel 31, stk. 1, i forordning nr. 2201/2003, der foreskriver, at »[...] [h]verken den person, mod hvem der anmodes om fuldbyrdelse, eller barnet kan på dette tidspunkt af sagens behandling fremsætte bemærkninger over for retten«, når den behandler en anmodning om ikke-anerkendelse af afgørelsen, som er fremsat af den person, mod hvem denne afgørelse skal fuldbyrdes? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål bevares bekræftende, hvorledes skal en national ret da anvende artikel 31, stk. 1, i forordning nr. 2201/2003, der foreskriver, at »[...] [h]verken den person, mod hvem der anmodes om fuldbyrdelse, eller barnet kan på dette tidspunkt af sagens behandling fremsætte bemærkninger over for retten«, når den behandler en anmodning om ikke-anerkendelse af afgørelsen, som er fremsat af den person, mod hvem denne afgørelse skal fuldbyrdes?

| 3) | Skal den nationale ret, ved hvilken indehaveren af forældreansvaret har anmodet om ikke-anerkendelse af en afgørelse fra retten i domsstaten, hvorefter barnet, som bor hos den pågældende, skal tilbagegives til domsstaten, og for hvilken der er udstedt den i artikel 42 i forordning nr. 2201/2003 omhandlede attest, behandle anmodningen i henhold til bestemmelserne i kapitel III, afdeling 1 og 2, i forordning nr. 2201/2003, således som fastsat i forordningens artikel 40, stk. 2? |
| --- | --- |

3)

Skal den nationale ret, ved hvilken indehaveren af forældreansvaret har anmodet om ikke-anerkendelse af en afgørelse fra retten i domsstaten, hvorefter barnet, som bor hos den pågældende, skal tilbagegives til domsstaten, og for hvilken der er udstedt den i artikel 42 i forordning nr. 2201/2003 omhandlede attest, behandle anmodningen i henhold til bestemmelserne i kapitel III, afdeling 1 og 2, i forordning nr. 2201/2003, således som fastsat i forordningens artikel 40, stk. 2?

| 4) | Hvilken betydning skal betingelsen »jf. dog afdeling 4« i artikel 21, stk. 3, i forordning nr. 2201/2003 tillægges? |
| --- | --- |

4)

Hvilken betydning skal betingelsen »jf. dog afdeling 4« i artikel 21, stk. 3, i forordning nr. 2201/2003 tillægges?

| 5) | Er det i overensstemmelse med de i forordning nr. 2201/2003 omhandlede mål og procedurer, at retten i domsstaten træffer en afgørelse om, at barnet skal tilbagegives, og udsteder den i artikel 42 i forordning nr. 2201/2003 omhandlede attest, efter at retten i den medlemsstat, hvor barnet ulovligt tilbageholdes, har truffet en afgørelse om, at barnet skal tilbagegives til oprindelseslandet? |
| --- | --- |

5)

Er det i overensstemmelse med de i forordning nr. 2201/2003 omhandlede mål og procedurer, at retten i domsstaten træffer en afgørelse om, at barnet skal tilbagegives, og udsteder den i artikel 42 i forordning nr. 2201/2003 omhandlede attest, efter at retten i den medlemsstat, hvor barnet ulovligt tilbageholdes, har truffet en afgørelse om, at barnet skal tilbagegives til oprindelseslandet?

| 6) | Skal forbuddet mod prøvelse af kompetencen for retten i domsstaten i artikel 24 i forordning nr. 2201/2003 fortolkes således, at den nationale ret, til hvilken der er indgivet en anmodning om anerkendelse eller ikke-anerkendelse af en afgørelse fra en udenlandsk ret, og som ikke kan efterprøve kompetencen for retten i domsstaten, eller ikke har fundet andre grunde til ikke-anerkendelse i henhold til artikel 23 i forordning nr. 2201/2003, er forpligtet til at anerkende retten i domsstatens afgørelse om, at barnet skal tilbagegives, hvis retten i domsstaten ikke har iagttaget de procedurer, der er foreskrevet i forordningen, da den traf afgørelse vedrørende barnets tilbagegivelse? |
| --- | --- |

6)

Skal forbuddet mod prøvelse af kompetencen for retten i domsstaten i artikel 24 i forordning nr. 2201/2003 fortolkes således, at den nationale ret, til hvilken der er indgivet en anmodning om anerkendelse eller ikke-anerkendelse af en afgørelse fra en udenlandsk ret, og som ikke kan efterprøve kompetencen for retten i domsstaten, eller ikke har fundet andre grunde til ikke-anerkendelse i henhold til artikel 23 i forordning nr. 2201/2003, er forpligtet til at anerkende retten i domsstatens afgørelse om, at barnet skal tilbagegives, hvis retten i domsstaten ikke har iagttaget de procedurer, der er foreskrevet i forordningen, da den traf afgørelse vedrørende barnets tilbagegivelse?

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (EUT L 338, s. 1), litauisk specialudgave kapitel 19 bind 06, s. 243.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/28 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/28

---

Sag anlagt den 15. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik

(Sag C-200/08)

(2008/C 171/43)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Bordes og H. Støvlbæk, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Franske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 39, 43 og 49 samt artikel 6 i direktiv 92/51/EØF (1), idet den har nægtet tyske og britiske snowboardinstruktører at undervise i denne ene disciplin i Frankrig, og idet den i bekendtgørelse af 4. maj 1995 som ændret har undladt at nævne diplomer som snowboardinstruktør opnået i andre medlemsstater. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 39, 43 og 49 samt artikel 6 i direktiv 92/51/EØF (1), idet den har nægtet tyske og britiske snowboardinstruktører at undervise i denne ene disciplin i Frankrig, og idet den i bekendtgørelse af 4. maj 1995 som ændret har undladt at nævne diplomer som snowboardinstruktør opnået i andre medlemsstater.

| — | Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Mens ski- og snowboardundervisning i flere medlemsstater kan varetages af instruktører, som har gennemført særlige uddannelser, kan snowboardundervisning i Frankrig kun varetages af skiinstruktører.

Sagsøgeren er af den opfattelse, at nægtelsen af at give adgang til erhvervet som snowboardinstruktør ikke kan begrundes under henvisning til de grundlæggende principper om den frie bevægelighed for personer, den frie udveksling af tjenesteydelser og etableringsretten. Det er desuden Kommissionens opfattelse, at de fire kumulative undtagelsesbetingelser, som i henhold til Domstolens praksis kan berettige en eventuel begrænsning af disse principper — forbud mod forskelsbehandling, tvingende alment hensyn, hvorvidt den pågældende foranstaltning er egnet med henblik på virkeliggørelsen af det tilstræbte mål og inddragelse af proportionalitetsprincippet — ikke er opfyldt.

---

(1)  Rådets direktiv 92/51/EØF af 18.6.1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (EFT L 209, s. 25).

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/28 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/28

---

Sag anlagt den 20. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg

(Sag C-209/08)

(2008/C 171/44)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved Maria Condou Durande, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 17 i Rådets direktiv 2003/81/EF af 29. april 2004 om udstedelse af opholdstilladelser til tredjelandsstatsborgere, der har været ofre for menneskehandel, eller som er indrejst som led i ulovlig indvandring, og som samarbejder med de kompetente myndigheder (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 17 i Rådets direktiv 2003/81/EF af 29. april 2004 om udstedelse af opholdstilladelser til tredjelandsstatsborgere, der har været ofre for menneskehandel, eller som er indrejst som led i ulovlig indvandring, og som samarbejder med de kompetente myndigheder (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse.

| — | Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 5. august 2006. På tidspunktet for denne sags anlæggelse havde sagsøgte endnu ikke truffet de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre direktivet, eller den havde under alle omstændigheder ikke underrettet Kommissionen herom.

---

(1)  EUT L 261, s. 19.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/29 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/29

---

Sag anlagt den 23. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg

(Sag C-223/08)

(2008/C 171/45)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Huvelin, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 i Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende frie personbevægelser på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige lov og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 i Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende frie personbevægelser på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige lov og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse.

| — | Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelsen af direktiv 2006/100/EF udløb på datoen for Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union, dvs. den 1. januar 2007. På tidspunktet for sagens anlæggelse havde sagsøgte ikke truffet nogen gennemførelsesforanstaltninger eller meddelt Kommissionen disse.

---

(1)  EUT L 363, s. 141.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/29 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/29

---

Sag anlagt den 23. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik

(Sag C-224/08)

(2008/C 171/46)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Huvelin, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Den Franske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 i Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende frie personbevægelser på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 i Rådets direktiv 2006/100/EF af 20. november 2006 om tilpasning af visse direktiver vedrørende frie personbevægelser på grund af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse.

| — | Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelsen af direktiv 2006/100/EF udløb på datoen for Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union, dvs. den 1. januar 2007. På tidspunktet for denne sags anlæggelse havde sagsøgte endnu ikke truffet de nødvendige foranstaltninger for fuldt ud at gennemføre direktivet, navnlig hvad angår læge-, advokat- og arkitekterhvervet.

---

(1)  EUT L 363, s. 141.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/29 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/29

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 28. november 2007 — Vicente Pascual García mod Confederación Hidrográfica del Duero (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Social no 3 de Valladolid — Spanien)

(Sag C-87/06) (1)

(2008/C 171/47)

Processprog: spansk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 121 af 20.5.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/30 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/30

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 26. februar 2008 — Georgios Diamantis mod FANCO AE (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Monomeles Protodikeio Veroias — Grækenland)

(Sag C-315/06) (1)

(2008/C 171/48)

Processprog: græsk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 224 af 16.9.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/30 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/30

---

Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Sjette Afdeling den 7. april 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

(Sag C-424/06) (1)

(2008/C 171/49)

Processprog: italiensk

Formanden for Sjette Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 310 af 16.12.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/30 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/30

---

Kendelse afsagt af formanden for Domstolens Tredje Afdeling den 28. januar 2008 — Mattias Jalkhed mod Jordbruksverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Kammarrätten i Jönköping, Sverige)

(Sag C-18/07) (1)

(2008/C 171/50)

Processprog: svensk

Formanden for Tredje Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 56 af 10.3.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/30 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/30

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 27. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-235/07) (1)

(2008/C 171/51)

Processprog: tysk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 140 af 23.6.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/30 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/30

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 5. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg

(Sag C-325/07) (1)

(2008/C 171/52)

Processprog: fransk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 211 af 8.9.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/30 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/30

---

Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 11. februar 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

(Sag C-347/07) (1)

(2008/C 171/53)

Processprog: italiensk

Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 223 af 22.9.2007.

---

Retten i Første Instans

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/31 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/31

---

Udpegelse af den dommer, der afløser Rettens præsident som den dommer, der behandler sager om foreløbige forholdsregler

(2008/C 171/54)

Retten i Første Instans har den 12. juni 2008, efter dommer J.D. Cookes fratræden, besluttet at ændre beslutning af 19. september 2007 og i medfør af procesreglementets artikel 106 at udpege dommer S. Papasavvas til at afløse Rettens præsident i sager om foreløbige forholdsregler, i tilfælde af, at præsidenten er fraværende eller har forfald, for perioden fra den 1. juli 2008 til den 30. juni 2009.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/31 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/31

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 21. maj 2008 — Belfass mod Rådet

(Sag T-495/04) (1)

(Offentlige tjenesteydelsesaftaler - EF-udbudsprocedure - åbenbar indholdsmæssig fejl - antagelse af det økonomisk mest fordelagtige bud - unormalt lavt bud - artikel 139, stk. 1, i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 - ulovlighedsindsigelse - udbudsbetingelser - formaliteten)

(2008/C 171/55)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Belfass SPRL (Forest, Belgien) (ved avocat L. Vogel)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved B. Driessen og A. Vitro, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Dels en påstand om annullation af Rådet for Den Europæiske Unions beslutning af 13. oktober 2004 om ikke at acceptere to bud indgivet af sagsøgeren inden for rammerne af udbudsproceduren UCA-033/04, dels en påstand om erstatning for den skade, sagsøgeren hævder at have lidt som følge af Rådets adfærd.

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Unions beslutning af 13. oktober 2004 om ikke at acceptere Belfass SPRL's bud inden for rammerne af udbudsproceduren UCA-033/04 annulleres, for så vidt som den ikke accepterer Belfass' bud hvad angår del nr. 2. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Unions beslutning af 13. oktober 2004 om ikke at acceptere Belfass SPRL's bud inden for rammerne af udbudsproceduren UCA-033/04 annulleres, for så vidt som den ikke accepterer Belfass' bud hvad angår del nr. 2.

| 2) | I øvrigt frifindes Rådet for Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Rådet for Den Europæiske Union.

| 3) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 57 af 5.3.2005.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/31 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/31

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 22. maj 2008 — NewSoft Technology mod KHIM — Soft (Presto! BizCard Reader)

(Sag T-205/06) (1)

(EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-ordmærket Presto! BizCard Reader - de tidligere nationale figurmærker Presto - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 52, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 40/94)

(2008/C 171/56)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: NewSoft Technology Corp. (Taipei, Taiwan) (ved avocats M. Dirksen-Schwanenland, U. von Sothen og M. Di Stefano)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Soft, SA (Madrid, Spanien) (ved avocats A. Velázquez Ibáñez og P. Merino Baylos)

Sagens genstand

Sag anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 19. maj 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)(sag R 601/2005-2) vedrørende en ugyldighedssag mellem Soft, SA og NewSoft Technology Corp.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | NewSoft Technology Corp betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

NewSoft Technology Corp betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 237 af 30.9.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/32 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/32

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 22. maj 2008 — Ott m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-250/06 P) (1)

(Appel - kontraappel - formaliteten - personalesag - tjenestemænd - forfremmelse - forfremmelsesåret 2004 - tildeling af prioritetspoint - de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 45 - ulovlighedsindsigelse - anvendelse af en anden begrundelse - appellen delvis forkastet, delvis taget til følge - sag moden til påkendelse - afvisning af sagen)

(2008/C 171/57)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Martial Ott (Oberanven, Luxembourg); Fernando Lopez Tola (Luxembourg, Luxembourg); og Francis Weiler (Itzig, Luxembourg) (ved avocat F. Frabetti)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Berardis-Kayser og D. Martin, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel iværksat til prøvelse af kendelse afsagt den 30. juni 2006 af Retten for EU-personalesager (Anden Afdeling) i sag F-87/05, Ott m.fl. mod Kommissionen (endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af denne kendelse.

Konklusion

| 1) | Kendelse afsagt den 30. juni 2006 af Retten for EU-personalesager (Anden Afdeling) i sag F-87/05, Ott m.fl. mod Kommissionen, ophæves, for så vidt som den afviste sagen med hensyn til Francis Weiler. |
| --- | --- |

1)

Kendelse afsagt den 30. juni 2006 af Retten for EU-personalesager (Anden Afdeling) i sag F-87/05, Ott m.fl. mod Kommissionen, ophæves, for så vidt som den afviste sagen med hensyn til Francis Weiler.

| 2) | I øvrigt forkastes appellen. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt forkastes appellen.

| 3) | Kontraappellen forkastes. |
| --- | --- |

3)

Kontraappellen forkastes.

| 4) | Søgsmålet anlagt ved Retten for EU-personalesager under sagsnummer F-87/05 afvises, for så vidt angår Francis Weiler. |
| --- | --- |

4)

Søgsmålet anlagt ved Retten for EU-personalesager under sagsnummer F-87/05 afvises, for så vidt angår Francis Weiler.

| 5) | Martial Ott, Fernando Lopez Tola og Francis Weiler bærer deres egne omkostninger i appelsagen og betaler fire femtedele af Kommissionens omkostninger. Kommissionen bærer en femtedel af sine omkostninger i appelsagen. |
| --- | --- |

5)

Martial Ott, Fernando Lopez Tola og Francis Weiler bærer deres egne omkostninger i appelsagen og betaler fire femtedele af Kommissionens omkostninger. Kommissionen bærer en femtedel af sine omkostninger i appelsagen.

| 6) | Francis Weiler og Kommissionen bærer deres egne omkostninger i sagen for Retten for EU-personalesager. |
| --- | --- |

6)

Francis Weiler og Kommissionen bærer deres egne omkostninger i sagen for Retten for EU-personalesager.

---

(1)  EUT C 281 af 18.11.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/32 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/32

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 22. maj 2008 — Radio Regenbogen Hörfunk in Baden mod KHIM (RadioCom)

(Sag T-254/06) (1)

(EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket RadioCom - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94)

(2008/C 171/58)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Radio Regenbogen Hörfunk in Baden Geschäftsfürhungs-GmbH (Mannheim, Tyskland) (ved avocat W. Göpfert)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Sag anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 7. juli 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1266/2005-1) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket RadioCom som EF-varemærke.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Radio Regenbogen Hörfunk in Baden Geschäftsfürhungs-GmbH betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Radio Regenbogen Hörfunk in Baden Geschäftsfürhungs-GmbH betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 261 af 28.10.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/33 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/33

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 21. maj 2008 — Enercon mod KHIM (E)

(Sag T-329/06) (1)

(EF-varemærker - ansøgning om E som EF-ordmærke - absolutte registreringshindringer - mangel på fornødent særpræg - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94)

(2008/C 171/59)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Enercon GmbH (Aurich, Tyskland) (først ved avocat R. Böhm, derefter ved avocats R. Böhm og U. Sander)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Sag anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 8. september 2006 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 394/2006-1) vedrørende registrering af ordmærket E som EF-varemærke.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Enercon GmbH betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Enercon GmbH betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 326 af 30.12.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/33 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/33

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 19. maj 2008 — TF1 mod Kommissionen

(Sag T-144/04) (1)

(Annullationssøgsmål - Kommissionens beslutning om at visse af Den Franske Republiks foranstaltninger til fordel for France 2 og France 3 udgjorde statsstøtte, der var forenelige med fællesmarkedet - søgsmålsfrist - procesreglementets artikel 44, stk. 1, litra c) - afvisning)

(2008/C 171/60)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Télévision française 1 SA (TF1) (Nanterre, Frankrig) (ved avocats J.-P. Hordies og C. Smits)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Buendía Sierra, N. Niejahr og C. Giolito, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Den Franske Republik (ved G. de Bergues, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2004/838/EF af 10. december 2003 om Frankrigs statsstøtte til France 2 og France 3 (EUT 2004 L 361, s. 21).

Konklusion

| 1) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.

| 2) | Télévision française 1 SA (TF1) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Télévision française 1 SA (TF1) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.

| 3) | Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 168 af 26.6.2004.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/34 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/34

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 18. april 2009 — Maison de l'Europe Avignon Méditerranée mod Kommissionen

(Sag T-302/04) (1)

(Voldgiftsbestemmelse - oprettelse af et info-point Europe - aftale indgået mellem Kommissionen og sagsøgeren - Retten åbenbart ikke kompetent - sagen åbenbart ugrundet)

(2008/C 171/61)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Maison de l'Europe Avignon Méditerranée (Avignon, Frankrig) (ved advokat F. Martineau)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J.-F. Pasquier og E. Manhaeve, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål, som er anlagt under henvisning til en voldgiftsbestemmelse, og hvori der er nedlagt påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på i alt 394 066,76 EUR på grund af Kommissionens tilsidesættelse af sine kontraktlige forpligtelser i henhold til aftalen om oprettelse af et informationscenter »info-point Europe« i Avignon.

Konklusion

| 1) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.

| 2) | Maison de l'Europe Avignon Méditerranée betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Maison de l'Europe Avignon Méditerranée betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 262 af 23.10.2004.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/34 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/34

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 13. maj 2008 — SNIV mod Kommissionen

(Sag T-327/04) (1)

(Annullationssøgsmål - statsstøtte - søgsmålsfrist - starttidspunkt - offentliggørelse af meddelelse i sammendrag i EU-Tidende - webside - afvisning)

(2008/C 171/62)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Syndicat national de l'industrie des viandes (SNIV) (Paris, Frankrig) (ved avocats N. Coutrelis og S. Henneresse)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Triantafyllou og A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2004) 936 endelig udg. af 30. marts 2004 vedrørende de franske myndigheders påtænkte støtteforanstaltninger med henblik på at finansiere den offentlige tjenesteydelse vedrørende destruktion af døde dyr (statsstøtte nr. N 515/2003 — Frankrig).

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Syndicat national de l'industrie des viandes (SNIV) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger |
| --- | --- |

2)

Syndicat national de l'industrie des viandes (SNIV) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger

| 3) | Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 273 af 6.11.2004.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/34 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/34

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 30. januar 2008 — Arktouros mod Kommissionen

(Sag T-260/06) (1)

(Annullationssøgsmål - forordning (EF) nr. 1655/2000 - ophævelse af finansiel støtte tildelt et miljøprogram - beslutning om indstilling af programmet og om tilbagebetaling af beløb, der er udbetalt som forskud - godkendelse - søgsmålsfristen udløbet - afvisning)

(2008/C 171/63)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Etairia prostasias kai diacheirisis fysikou perivallontos kai agrias zoïs Arktouros (Foreningen for Beskyttelse og Bevaring af Naturmiljø og Dyreliv, Arktouros) (Tessaloniki, Grækenland) (ved avocats N. Kourogianakis og N. Kiramidis)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Konstantinidis, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Annullation af Kommissionens beslutning E(2006) 3181 endelig udg. af 6. juli 2006, dels om indstilling af et program om bevarelsesforanstaltninger i Northern Pindos National Park (Grækenland) (Ellas — LIFE03/NAT/GR/000089), og dels om tilbagebetaling af forskud udbetalt til sagsøgeren som finansiel støtte, der var tildelt sagsøgeren til gennemførelse af Kommissionens beslutning C(2003) 2919 af 4. september 2003.

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Etairia prostasias kai diacheirisis fysikou perivallontos kai agrias zoïs Arktouros bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Etairia prostasias kai diacheirisis fysikou perivallontos kai agrias zoïs Arktouros bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

---

(1)  EUT C 281 af 18.11.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/35 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/35

---

Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 21. maj 2007 — Kronberger mod Parlamentet

(Sag T-18/07 R) (1)

(Særlige rettergangsformer - akten om valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet - begæring om foreløbige forholdsregler - afvisning)

(2008/C 171/64)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Hans Kronberger (Wien, Østrig) (ved Rechtsanwalt W. Weh)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved H. Krück, N. Lorenz og M. Windisch, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Begæring om foreløbige forholdsregler med henblik på at opnå dels en foreløbig erklæring om, at tildelingen af et mandat i Europa-Parlamentet til dets nuværende indehaver er ugyldig, dels en foreløbig tildeling af samme mandat til sagsøgeren.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

(1)  EUT C 69 af 24.3.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/35 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/35

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 14. maj 2008 — Lactalis Gestion Lait og Lactalis Investissements mod Rådet

(Sag T-29/07) (1)

(Annullationssøgsmål - direktiv 2006/112/EF - ophævelse af første momsdirektiv - delvis annullation - ikke individuelt berørt - afvisning)

(2008/C 171/65)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Lactalis Gestion Lait SNC (Laval, Frankrig) og Lactalis Investissements SNC (Laval) (ved avocat A. Philippart)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved A.-M. Colaert og M. Iosifidou, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af artikel 411, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1), for så vidt som det ophæver fjerde og ottende betragtning til samt artikel 1, stk. 1 og 3, i Rådets første direktiv 67/227/EØF af 11. april 1967 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter (EFT 1967, s. 12).

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Det er ufornødent at tage stilling til interventionsbegæringerne fra Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Kongeriget Spanien. |
| --- | --- |

2)

Det er ufornødent at tage stilling til interventionsbegæringerne fra Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Kongeriget Spanien.

| 3) | Lactalis Gestion Lait SNC og Lactalis Investissements SNC betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Lactalis Gestion Lait SNC og Lactalis Investissements SNC betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 69 af 24.3.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/36 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/36

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 8. maj 2008 — Frankin m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-92/07 P) (1)

(Appel - personalesag - tjenestemænd og midlertidigt ansatte - pension - overførsel af pensionsrettigheder - åbenbart, at appellen skal afvises - åbenbart, at appellen skal forkastes)

(2008/C 171/66)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Jacques Frankin (Sorée, Belgien) og de 482 andre tjenestemænd og midlertidigt ansatte i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvis navne fremgår af bilaget til dommen (ved avocat F. Frabetti)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Berardis-Kayser og D. Martin, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt den 16. januar 2007 af Retten for EU-Personalesager (Første Afdeling), Jacques Frankin m.fl. mod Kommissionen (sag F-3/06, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), med påstand om, at denne dom ophæves.

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Jacques Frankin og de 482 andre tjenestemænd og midlertidigt ansatte i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvis navne fremgår af bilaget til dommen, bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger i forbindelse med denne appelsag. |
| --- | --- |

2)

Jacques Frankin og de 482 andre tjenestemænd og midlertidigt ansatte i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvis navne fremgår af bilaget til dommen, bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger i forbindelse med denne appelsag.

---

(1)  EUT C 117 af 26.5.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/36 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/36

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 5. maj 2008 — Pathé Distribution mod Agence exécutive »Éducation, audiovisuel et culture«

(Sag T-239/07) (1)

(Voldgiftsklausul - Agence exécutive »Éducation, audiovisuel et culture« - ufornødent at træffe afgørelse)

(2008/C 171/67)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Pathé Distribution SAS (Paris, Frankrig) (ved avocat P. Deprez)

Sagsøgt: Agence exécutive »Éducation, audiovisuel et culture« (ved H. Monet, som befuldmægtiget, bistået af avocat J.-L. Fagnart)

Sagens genstand

Dels påstand om annullation af Agence exécutive »Éducation, audiovisuel et cultures« afgørelse af 8. maj 2007 om ophævelse af. kontrakt nr. 2006-0912-0304DI021001FR1507, dels påstand om, at Agence exécutive »Éducation, audiovisuel et culture« pålægges at betale sagsøgeren et beløb på 9 737 EUR til gennemførelse af denne kontrakt.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Agence exécutive »Éducation, audiovisuel et culture« betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Agence exécutive »Éducation, audiovisuel et culture« betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 211 af 8.9.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/36 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/36

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 28. april 2008 — Grohe mod KHIM — Compañía Roca Radiadores (ALIRA)

(Sag T-315/07) (1)

(EF-varemærker - indsigelse - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse)

(2008/C 171/68)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Grohe AG (Hemer, Tyskland) (ved avocat A. Lensing-Kramer)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. Weberndörfer, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Compañía Roca Radiadores, SA (Barcelona, Spanien)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 19. juni 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 850/2006-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Grohe AG og Compañía Roca Radiadores, SA.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets omkostninger.

---

(1)  EUT C 235 af 6.10.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/37 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/37

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 17. april 2008 — Dimos Kerateas mod Kommissionen

(Sag T-372/07) (1)

(Annullationssøgsmål - frister - afvisning)

(2008/C 171/69)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Dimos Kerateas (Grækenland) (ved avocats A. Papakonstantinou og M. Chaïntarlis)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Triantafyllou og A. Steiblytė, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2004) 5611 af 22. december 2004 om tildeling af støtte fra Samhørighedsfonden til et projekt for håndtering af affald i Attica-regionen (Grækenland).

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Dimos Kerateas betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Dimos Kerateas betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 283 af 24.11.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/37 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/37

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 18. februar 2008 — Earth Products mod OHMI — Meynard Designs (EARTH)

(Sag T-389/07) (1)

(EF-varemærker - afslag på registrering - tilbagetagelse af ansøgningen om registrering - ufornødent at træffe afgørelse)

(2008/C 171/70)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Earth Products Inc. (Carlsbad, De Forenede Stater) (ved avocat M. Graf)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Meynard Designs Inc. (Waltham, De Forenede Stater) (ved avocats E. Cornu og E. De Gryse)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. august 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1590/2006-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Meynard Designs Inc. og Earth products Inc.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 297 af 8.12.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/38 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/38

---

Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 8. april 2008 — Cypern mod Kommissionen

(Forenede sager T-54/08 R, T-87/08 R, T-88/08 R og T-91/08 R — T-93/08 R)

(Særlige rettergangsformer - udbudsbekendtgørelse med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern - anmodning om udsættelse af gennemførelse - ingen uopsættelighed)

(2008/C 171/71)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Republikken Cypern (ved P. Kliridis, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. van Nuffel og I. Zervas, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Anmodninger om udsættelse af gennemførelsen af flere af Kommissionens udbudsbekendtgørelser med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern inden for sektorerne for energi, miljø, landbrug, telekommunikation, uddannelse, samt drift af høst og vanding.

Konklusion

| 1) | Sagerne T-54/08 R, T-87/08 R, T-88/08 R og T-91/08 R — T-93/08 R forenes med henblik på afsigelsen af denne kendelse. |
| --- | --- |

1)

Sagerne T-54/08 R, T-87/08 R, T-88/08 R og T-91/08 R — T-93/08 R forenes med henblik på afsigelsen af denne kendelse.

| 2) | Begæringerne om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

2)

Begæringerne om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 3) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

3)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/38 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/38

---

Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. april 2008 — Cypern mod Kommissionen

(Sag T-119/08 R)

(Særlige rettergangsformer - udbudsbekendtgørelse om med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern - anmodning om udsættelse af gennemførelse - ingen uopsættelighed)

(2008/C 171/72)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Republikken Cypern (ved P. Kliridis, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. van Nuffel og I. Zervas, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Anmodning om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens udbudsbekendtgørelse med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern inden for sektoren for opdrætning af kvæg.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/38 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/38

---

Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. april 2008 — Cypern mod Kommissionen

(Sag T-122/08 R)

(»Særlige rettergangsformer - udbudsbekendtgørelse med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern - anmodning om udsættelse af gennemførelse - ingen uopsættelighed«)

(2008/C 171/73)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Republikken Cypern (ved P. Kliridis, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. van Nuffel og I. Zervas, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Anmodning om udsættelse af gennemførelsen Kommissionens udbudsbekendtgørelse med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern vedrørende oprettelsen af en driftsenhed til støtteprogrammet for iværksættelsen af investeringsprojekter inden for området for vand, spildevand og fast affald.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/39 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/39

---

Sag anlagt den 21. april 2008 — Victor Guedes Indústria e Comércio mod KHIM — Consorci de l'Espai Rural de Gallecs (GALLECS)

(Sag T-151/08)

(2008/C 171/74)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Victor Guedes Indústria e Comércio, SA (Lissabon, Portugal) (ved lawyer B. Braga da Cruz)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Consorci de l'Espai Rural de Gallecs (Barcelona, Spanien)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 16. januar 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 986/2007-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 16. januar 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 986/2007-2) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret pålægges at give afslag på registreringen af EF-varemærke nr. 3 710 597 for varer i klasse 29 og 31. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret pålægges at give afslag på registreringen af EF-varemærke nr. 3 710 597 for varer i klasse 29 og 31.

| — | Consorci de l'Espai Rural de Gallecs tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Consorci de l'Espai Rural de Gallecs tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Consorci de l'Espai Rural de Gallecs

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »GALLECS« for varer i klasse 29 og 31 — ansøgning nr. 3 710 597

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Victor Guedes Indústria e Comércio, SA

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale figurmærke »GALLO« for varer i klasse 29; det nationale figurmærke »GALLO AZEITE NOVO« for varer i klasse 29; det nationale figurmærke »AZEITE GALLO« for varer i klasse 29; det nationale varemærke »AZEITE GALLO NOVO« for varer i klasse 29; EF-figurmærket »GALLO« for varer i klasse 29

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet i sin helhed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning nr. 40/94, da det omtvistede varemærke ligner ældre varemærker, og brugen af mærket ville skade deres særpræg, når henses til kutyme i den relevante handelssektor samt de faktiske omstændigheder i sagen.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/39 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/39

---

Appel iværksat den 24. april 2008 af R til prøvelse af kendelse afsagt den 19. februar 2008 af Pesonaleretten i sag F-49/07, R mod Kommissionen

(Sag T-156/08 P)

(2008/C 171/75)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: R (Bruxelles, Belgien) (ved avocat Y. Minatchy)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellantens påstande

| — | Personalerettens kendelse af 19. februar 2008 i sag F-49/07 ophæves. |
| --- | --- |

—

Personalerettens kendelse af 19. februar 2008 i sag F-49/07 ophæves.

| — | Appellanten gives medhold i sin annullations- og erstatningspåstand for førsteinstansen. |
| --- | --- |

—

Appellanten gives medhold i sin annullations- og erstatningspåstand for førsteinstansen.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har i denne sag nedlagt påstand om ophævelse af den kendelse, hvorved Personaleretten afviste det søgsmål, hvorved hun havde nedlagt påstand om dels annullation af hele hendes prøvetid og af alle akter, der er udfærdiget i den forbindelse, herunder af udtalelsen ved prøvetidens udløb, dels om tilkendelse af en erstatning for den angiveligt lidte skade.

Til støtte for sin appel har appellanten gjort gældende, dels at der foreligger en tilsidesættelse af hendes ret til forsvar, i det omfang Personaleretten ikke har taget hensyn til visse oplysninger og visse dokumenter, som hun har fremlagt, dels at der foreligger en fejlagtig fortolkning af Personalerettens procesreglement og af tjenestemandsvedtægten. Appellanten har ligeledes gjort gældende, at der foreligger en åbenbar fejlvurdering af de faktiske omstændigheder.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/40 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/40

---

Sag anlagt den 28. april 2008 — Paroc mod KHIM — (INSULATE FOR LIFE)

(Sag T-157/08)

(2008/C 171/76)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Paroc Oy/AB (Vantaa, Finland) (ved lawyer J. Palm)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 21. februar 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 0054/2008-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 21. februar 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 0054/2008-2) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det EF-varemærke, der søges registreret: ordmærket »INSULATE FOR LIFE« for varer og tjenesteydelser i klasse 6, 17, 19 og 37 — ansøgning nr. 593 2827

Undersøgerens afgørelse: afslag på ansøgningen for alle varer og tjenesteydelser

Appelkammerets afgørelse: afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, eftersom varemærket har opnået det minimumsniveau af særpræg, som er nødvendigt for at blive registreret.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/40 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/40

---

Sag anlagt den 2. maj 2008 — Procter & Gamble mod KHIM — Bayer (LIVENSA)

(Sag T-159/08)

(2008/C 171/77)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: The Procter & Gamble Company (Cincinnati, De Forenede Stater) (ved lawyer K. Sandberg)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Bayer AG (Leverkusen, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 11. februar 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 960/2007-2) annulleres |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 11. februar 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 960/2007-2) annulleres

| — | Afslag på indsigelse nr. B 873 978 af 3. maj 2007 |
| --- | --- |

—

Afslag på indsigelse nr. B 873 978 af 3. maj 2007

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger

| — | Bayer AG tilpligtes at betale sagens omkostninger for Appelkammeret og for Harmoniseringskontoret. |
| --- | --- |

—

Bayer AG tilpligtes at betale sagens omkostninger for Appelkammeret og for Harmoniseringskontoret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: The Procter & Gamble Company

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »LIVENSA« for varer i klasse 5 — ansøgning nr. 004 062 725

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Bayer AG I sagen for Appelkammeret

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærket »LYVELSA« for varer i klasse 5

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på varemærkeansøgningen i dens helhed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b) i Rådets forordning nr. 40/94, da der ikke er risiko for forveksling mellem de to sammenlignede varemærker

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/40 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/40

---

Sag anlagt den 29. april 2008 — Frag Comercio Internacional mod KHIM — Tinkerbell Modas (GREEN by missako)

(Sag T-162/08)

(2008/C 171/78)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Frag Comercio Internacional, SL (Esparraguera, Spanien) (ved lawyer E. Sugrañes)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Tinkerbell Modas Ltda (São Paulo, Brasilien)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 14. februar 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1527/2006-2 annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 14. februar 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1527/2006-2 annulleres.

| — | Der gives afslag på EF-varemærkeansøgning nr. 3 663 234. |
| --- | --- |

—

Der gives afslag på EF-varemærkeansøgning nr. 3 663 234.

| — | Tinkerbell Modas Ltda tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Tinkerbell Modas Ltda tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Tinkerbell Modas Ltda

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »GREEN by missako« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 25, 35 — ansøgning nr. 3 663 234

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Frag Comercio Internacional, SL

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-figurmærket »MI SA KO« for varer i klasse 18 og 25; det nationale figurmærke »MI SA KO« for tjenesteydelser i klasse 35

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afvisning af indsigelsen.

Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagen.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, da det alene kræves, at der generelt er risiko for forveksling blandt forbrugerne.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/41 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/41

---

Sag anlagt den 29. april 2008 — Arbeitsgemeinschaft Golden Toast mod KHIM (Golden Toast)

(Sag T-163/08)

(2008/C 171/79)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Arbeitsgemeinschaft Golden Toast e.V. (Düsseldorf, Tyskland) (ved Rechtsanwälte A. Späth og G. Hasselblatt)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 31. januar 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (klagesag R 761/2007-1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 31. januar 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (klagesag R 761/2007-1) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det EF-varemærke, der søges registreret: Ordmærket »Golden Toast« for varer og tjenesteydelser i klasse 5, 8, 9, 11, 14, 16, 21, 24, 25, 28-32, 39 og 41-44 (ansøgning nr. 4 811 171).

Den til appelkammeret påklagede afgørelse: Delvist afslag på ansøgningen med hensyn til varerne i klasse 11 og 30.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 73, første punktum, i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da den anfægtede afgørelse er støttet på manglende særpræg i henhold til samme forordnings artikel 7, stk. 1, litra b), men dette dog ikke er blevet undersøgt. Derudover tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94, da betingelserne for at fastslå, at det ansøgte varemærke er beskrivende, er blevet misforstået.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/41 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/41

---

Sag anlagt den 9. maj 2008 — Microsoft mod Kommissionen

(Sag T-167/08)

(2008/C 171/80)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Microsoft Corp. (ved lawyer J.-F. Bellis og I. Forrester, QC)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 764 endelig udg. af 27. februar 2008 vedrørende det endelige beløb for de daglige tvangsbøder, som er blevet pålagt Microsoft Corporation ved Kommissionens beslutning K(2005) 4420 endelig udg. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 764 endelig udg. af 27. februar 2008 vedrørende det endelige beløb for de daglige tvangsbøder, som er blevet pålagt Microsoft Corporation ved Kommissionens beslutning K(2005) 4420 endelig udg.

| — | Subsidiært, ophævelse eller nedsættelse af den pålagte daglige tvangsbøde. |
| --- | --- |

—

Subsidiært, ophævelse eller nedsættelse af den pålagte daglige tvangsbøde.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionen pålagde ved beslutning af 10. november 2005, vedtaget i medfør af artikel 24, stk. 1, i forordning nr. 1/2003 (1), sagsøgeren en daglig tvangsbøde for manglende opfyldelse af forpligtelsen til at stille den tekniske dokumentation indeholdende interoperabilitetsoplysninger til rådighed for interesserede virksomheder på rimelige og ikke-diskriminerende vilkår i overensstemmelse med artikel 5, litra a), i Kommissionens beslutning 2007/53/EF af 24. marts 2004 (2). Den anfægtede beslutning fastsatte de daglige tvangsbøders endelige beløb for perioden mellem den 21. juni 2006 til og med den 21. oktober 2007 til 899 mio. EUR. Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af den anfægtede beslutning med henvisning til følgende anbringender:

| 1. | Kommissionen begik en fejl ved at pålægge Microsoft daglige tvangsbøder for at formå selskabet til at anvende »rimelige« priser uden først at præcisere, hvad der efter Kommissionens opfattelse ville være »rimelige« prisvilkår, således at Microsoft fik mulighed for at vide, hvordan selskabet kunne undgå pålæggelsen af sådanne tvangsbøder. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen begik en fejl ved at pålægge Microsoft daglige tvangsbøder for at formå selskabet til at anvende »rimelige« priser uden først at præcisere, hvad der efter Kommissionens opfattelse ville være »rimelige« prisvilkår, således at Microsoft fik mulighed for at vide, hvordan selskabet kunne undgå pålæggelsen af sådanne tvangsbøder.

| 2. | Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesatte artikel 253 EF ved at fastslå, at de offentliggjorte priser fastsat af Microsoft var urimelige og i strid med beslutningen fra 2004 uden at tage hensyn til de forhold, at (i) disse offentliggjorte priser udtrykkeligt havde til formål at fremme forhandlingerne mellem Microsoft og potentielle licenstagere, og at (ii) Microsoft i samråd med Kommissionen havde udviklet en ordning, hvorefter den befuldmægtigede skulle prøve priserne, som var foreslået af Microsoft, hvis en potentiel licenstager ikke var i stand til at opnå en aftale, og at denne ordning stort set var identisk med den ordning, som Kommissionen selv havde udviklet i sagen NDC/Health/IMS Health: Foreløbige forholdsregler (»IMS Health«) (3). Kommissionen foretog endvidere et åbenbart urigtigt skøn ved (i) ikke at lægge tilstrækkeligt vægt på det forhold, at disse offentliggjorte priser var fastsat af Microsoft med et lavere beløb, end de priser som en uvildig ekspert bedømte som rimelige, (ii) ved ikke at lægge tilstrækkeligt vægt på det forhold, at det ikke var mislykkedes for nogen potentiel licenstager at opnå en aftale, og (iii) ved ikke at tage i betragtning, at licenshaverne til »no patent«-licensen også opnår ret til anvende Microsofts patenter. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesatte artikel 253 EF ved at fastslå, at de offentliggjorte priser fastsat af Microsoft var urimelige og i strid med beslutningen fra 2004 uden at tage hensyn til de forhold, at (i) disse offentliggjorte priser udtrykkeligt havde til formål at fremme forhandlingerne mellem Microsoft og potentielle licenstagere, og at (ii) Microsoft i samråd med Kommissionen havde udviklet en ordning, hvorefter den befuldmægtigede skulle prøve priserne, som var foreslået af Microsoft, hvis en potentiel licenstager ikke var i stand til at opnå en aftale, og at denne ordning stort set var identisk med den ordning, som Kommissionen selv havde udviklet i sagen NDC/Health/IMS Health: Foreløbige forholdsregler (»IMS Health«) (3). Kommissionen foretog endvidere et åbenbart urigtigt skøn ved (i) ikke at lægge tilstrækkeligt vægt på det forhold, at disse offentliggjorte priser var fastsat af Microsoft med et lavere beløb, end de priser som en uvildig ekspert bedømte som rimelige, (ii) ved ikke at lægge tilstrækkeligt vægt på det forhold, at det ikke var mislykkedes for nogen potentiel licenstager at opnå en aftale, og (iii) ved ikke at tage i betragtning, at licenshaverne til »no patent«-licensen også opnår ret til anvende Microsofts patenter.

| 3. | Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn ved at pålægge Microsoft at dokumentere, at selskabets forretningshemmeligheder var innovative efter en strengere patentbarhedstest med henblik på at begrunde afgifter for licens til sådanne forretningshemmeligheder. Kommissionen tilsidesatte endvidere artikel 253 EF ved at undlade at tage hensyn til adskillige argumenter fremsat af Microsoft under henvisning til rapporter udarbejdet af patenteksperter, der kritiserede Kommissionens fremgangsmåde. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn ved at pålægge Microsoft at dokumentere, at selskabets forretningshemmeligheder var innovative efter en strengere patentbarhedstest med henblik på at begrunde afgifter for licens til sådanne forretningshemmeligheder. Kommissionen tilsidesatte endvidere artikel 253 EF ved at undlade at tage hensyn til adskillige argumenter fremsat af Microsoft under henvisning til rapporter udarbejdet af patenteksperter, der kritiserede Kommissionens fremgangsmåde.

| 4. | Kommissionen tilsidesatte artikel 233 EF ved ikke at træffe de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af dommen i sagen T-201/04 (4), for så vidt som Kommissionen baserede sine vurderinger på rapporter udarbejdet af den befuldmægtigede på grundlag af dokumenter, som var fremskaffet ved undersøgelsesbeføjelser, som ifølge Retten i Første Instans var ulovlige. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen tilsidesatte artikel 233 EF ved ikke at træffe de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af dommen i sagen T-201/04 (4), for så vidt som Kommissionen baserede sine vurderinger på rapporter udarbejdet af den befuldmægtigede på grundlag af dokumenter, som var fremskaffet ved undersøgelsesbeføjelser, som ifølge Retten i Første Instans var ulovlige.

| 5. | Kommissionen krænkede Microsofts ret til at blive hørt ved at undlade at give Microsoft lejlighed til at fremkomme med sine synspunkter efter den relevante periode, for hvilken Microsoft er pålagt bøder, hvorved Microsoft blev forhindret i at kommentere alle relevante aspekter af sagen. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen krænkede Microsofts ret til at blive hørt ved at undlade at give Microsoft lejlighed til at fremkomme med sine synspunkter efter den relevante periode, for hvilken Microsoft er pålagt bøder, hvorved Microsoft blev forhindret i at kommentere alle relevante aspekter af sagen.

| 6. | Den daglige tvangsbødes størrelse er urimelig og uforholdsmæssig. Kommissionen undlod bl.a. at tage passende hensyn til den omstændighed, at den anfægtede beslutning alene fastslog, at de licensafgifter, som angiveligt var fastsat af Microsoft vedrørende en bestemt licens (»No Patent«-licensen), var urimelige, og at den derfor ikke anfægter (i) licensafgifter angiveligt fastsat af Microsoft for alle selskabets intellektuelle ejendomsrettigheder indeholdt i samtlige interoperabilitetsoplysninger, som Microsoft er forpligtet til at fremlægge i henhold til artikel 5 i beslutningen fra 2004, eller (ii) interoperabilitetsoplysningernes fuldstændighed og nøjagtighed. |
| --- | --- |

6.

Den daglige tvangsbødes størrelse er urimelig og uforholdsmæssig. Kommissionen undlod bl.a. at tage passende hensyn til den omstændighed, at den anfægtede beslutning alene fastslog, at de licensafgifter, som angiveligt var fastsat af Microsoft vedrørende en bestemt licens (»No Patent«-licensen), var urimelige, og at den derfor ikke anfægter (i) licensafgifter angiveligt fastsat af Microsoft for alle selskabets intellektuelle ejendomsrettigheder indeholdt i samtlige interoperabilitetsoplysninger, som Microsoft er forpligtet til at fremlægge i henhold til artikel 5 i beslutningen fra 2004, eller (ii) interoperabilitetsoplysningernes fuldstændighed og nøjagtighed.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EØS-relevant tekst), EFT 2003 L 1, s. 1.

(2)  Kommissionens beslutning af 24.5.2006 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 82 og EØS-aftalens artikel 54 vedrørende Microsoft Corporation (Sag COMP/C-3/37.792 — Microsoft) (meddelt under nummer K(2004) 900), EUT 2007 L 32, s. 23.

(3)  2002/165/EF: Kommissionens beslutning af 3.7.2001 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 82 (Sag COMP D3/38.044 — NDC Health/IMS HEALTH: Foreløbige forholdsregler) (meddelt under nummer K(2001) 1695), EFT 2002 L 59, s. 18.

(4)  Dom af 17.9.2004, sag T-201/04, Microsoft mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/42 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/42

---

Sag anlagt den 13. maj 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod I.D. FOS Research

(Sag T-170/08)

(2008/C 171/81)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved R. Lyal og W. Roels, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: I.D. FOS Research EEIG (Mol, Belgien)

Sagsøgerens påstande

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale Kommissionen et beløb på 21 599,26 EUR med tillæg af morarenter på 6 375,94 EUR. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale Kommissionen et beløb på 21 599,26 EUR med tillæg af morarenter på 6 375,94 EUR.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale morarenter på 3,99 EUR per dag fra den 8. januar 2007, indtil det skyldige beløb er erlagt i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale morarenter på 3,99 EUR per dag fra den 8. januar 2007, indtil det skyldige beløb er erlagt i sin helhed.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

De Europæiske Fællesskaber, repræsenteret ved Kommissionen, indgik kontrakt BRPR-CT95-0099 med sagsøgte den 12. december 1995. Kontrakten vedrørte et projekt om forbedring af kvalitetskontrollen med indpakning af efterspændingskabler. Kontrakten og projektet opstod i forbindelse med særprogrammet for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration, inden for industri- og materialeteknologi (1).

Da kontrakten var gennemført, var den del, sagsøgte havde udført, genstand for en revision. Resultatet af revisionen indebar, at Kommissionen under påberåbelse af kontraktens almindelige vilkår har besluttet at tilbagesøge en del af det udbetalte beløb.

---

(1)  Rådets beslutning 94/571/EF af 27.7.1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration, inden for industri- og materialeteknologi (1994-1998) (EFT L 222, s. 19).

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/43 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/43

---

Sag anlagt den 7. maj 2008 — Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung mod Kommissionen

(Sag T-171/08)

(2008/C 171/82)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung e.V. (Berlin, Tyskland) (ved Rechtsanwalt U. Claus)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Kommissionens beslutning af 30. oktober 2007 ved brev af 7. marts 2008 vedrørende den afsluttende betaling af et beløb i størrelsesorden 9 215,50 EUR inden for rammerne af projektet »Traumatiserede Flygtninge i Europa« på grundlag af »Grant Agreement JAI/2004/ERF/073«, for så vidt som sagsøgeren nægtes betaling af mere end 9 215,50 EUR. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens beslutning af 30. oktober 2007 ved brev af 7. marts 2008 vedrørende den afsluttende betaling af et beløb i størrelsesorden 9 215,50 EUR inden for rammerne af projektet »Traumatiserede Flygtninge i Europa« på grundlag af »Grant Agreement JAI/2004/ERF/073«, for så vidt som sagsøgeren nægtes betaling af mere end 9 215,50 EUR.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren og Kommissionen indgik i maj 2005 en kontrakt om støtte til et projekt inden for rammerne af Den Europæiske Flygtningefond. Kommissionen fremsendte ved brev af 30. oktober 2007 til sagsøgeren, bekræftet ved brevet af 7. marts 2008, en berigtiget beregning over endnu udestående betalinger, hvorved en del af sagsøgerens udgifter ikke kunne anerkendes som støtteberettigede. Dette søgsmål retter sig mod Kommissionens brev af 7. marts 2008.

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at den anfægtede beslutning tilsidesætter begrundelsespligten, idet Kommissionen flere gange har ændret begrundelse for beslutningen. Der foreligger endvidere en tilsidesættelse af princippet om en korrekt og rimelig sagsbehandling. Endelig er sagens faktiske omstændigheder vurderet urigtigt ved en tilsidesættelse af bestemmelserne i Grant Agreement og af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/43 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/43

---

Sag anlagt den 13. maj 2008 — Messe Düsseldorf mod KHIM — Canon Communications (MEDTEC)

(Sag T-173/08)

(2008/C 171/83)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Messe Düsseldorf GmbH (Düsseldorf, Tyskland) (ved lawyer I. Friedhoff)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Canon Communications LLC (Los Angeles, USA)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 6. marts 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 0989/2005-1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 6. marts 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 0989/2005-1) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret eller Canon Communications LLC tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret eller Canon Communications LLC tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Canon Communications LLC

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »MEDTEC« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 35 og 41 — ansøgning nr. 2 885 853

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Messe Düsseldorf GmbH

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale ordmærke »Metec« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 35, 37, 38, 41 og 42; det internationale ordmærke »Metec« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 35, 37, 38, 41 og 42

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge i forhold til alle varer og tjenesteydelser

Appelkammerets afgørelse: Den anfægtede afgørelse annulleret og indsigelsen forkastet i sin helhed

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret med urette gav medhold i klagen og anførte, at varemærkerne ikke ligner hinanden. Tilsidesættelse af artikel 62 i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret traf afgørelse på grundlag af faktiske omstændigheder, som ikke var omfattet af klagen.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/44 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/44

---

Sag anlagt den 9. maj 2008 — Infeurope mod Kommissionen

(Sag T-176/08)

(2008/C 171/84)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Infeurope SA (Luxembourg, Luxembourg) (ved lawyer O. Mader)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har undladt at annullere afgørelsen om tildeling af rammekontrakter i forbindelse med Harmoniseringskontorets udbudsprocedure AO/042/05 vedrørende softwarevedligeholdelse. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har undladt at annullere afgørelsen om tildeling af rammekontrakter i forbindelse med Harmoniseringskontorets udbudsprocedure AO/042/05 vedrørende softwarevedligeholdelse.

| — | Det fastslås, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har undladt at afslutte de særaftaler, som blev indgået i forbindelse med disse rammeaftaler. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har undladt at afslutte de særaftaler, som blev indgået i forbindelse med disse rammeaftaler.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 37 002 EUR med tillæg af 4 % i renter af 31 650 EUR fra den 29. august 2006, med tillæg af 4 % i renter af 3 650 EUR fra den 3. december 2007, med tillæg af 4 % i renter af 1 702 EUR fra den 3. maj 2008, eller med tillæg af 8 % i renter af 37 002 EUR fra tidspunktet for dommens afsigelse. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 37 002 EUR med tillæg af 4 % i renter af 31 650 EUR fra den 29. august 2006, med tillæg af 4 % i renter af 3 650 EUR fra den 3. december 2007, med tillæg af 4 % i renter af 1 702 EUR fra den 3. maj 2008, eller med tillæg af 8 % i renter af 37 002 EUR fra tidspunktet for dommens afsigelse.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagsøgeren 1 209 037 EUR med tillæg af 4 % i renter fra den 3. maj 2008, eller med tillæg af 8 % i renter af dette beløb fra tidspunktet for dommens afsigelse. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagsøgeren 1 209 037 EUR med tillæg af 4 % i renter fra den 3. maj 2008, eller med tillæg af 8 % i renter af dette beløb fra tidspunktet for dommens afsigelse.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at fremlægge bestemte dokumenter vedrørende proceduren for bedømmelse af buddene. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at fremlægge bestemte dokumenter vedrørende proceduren for bedømmelse af buddene.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at det fastslås, at Kommissionen har undladt at annullere afgørelsen truffet af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM), hvorved der blev tildelt flere rammekontrakter vedrørende levering af IT vedligeholdelsestjenester i forbindelse med udbudsproceduren AO/042/05 »E-Alicante: Softwarevedligeholdelse, der vedrører KHIM's systemer til drift af kernevirksomheden (forvaltning og registrering af varemærker og mønstre)« (1), og at Kommissionen har undladt at afslutte de tilsvarende særaftaler indgået i henhold til rammekontrakten.

Sagsøgeren har gjort gældende, at udbudsproceduren samt gennemførelsen af særaftaler efter udbuddet er behæftet med en række alvorlige uregelmæssigheder, såsom: uregelmæssige tildelingskriterier, en ukorrekt sammensætning af bedømmelsesudvalget, den omstændighed, at kontrakterne blev tildelt efter udløbet af gyldighedsperioden for bud, og at Harmoniseringskontoret godkendte forskellige betydelige ændringer i særaftalernes vilkår.

Sagsøgeren har gjort gældende, at Harmoniseringskontoret som kontraherende myndighed har tilsidesat principperne om ligebehandling, gennemsigtighed og god forvaltning, og har misbrugt anvendelsen af rammekontrakterne. Det har endvidere tilsidesat en række bestemmelser i finansforordningen (2).

Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen, som tilsynsorgan for Harmoniseringskontoret (3), undlod at iværksætte de passende tiltag mod disse overtrædelser. Sagsøgeren har hævdet, at Kommissionens ikke har noget skøn over, om den skal iværksætte tiltag mod tilsidesættelser af retsforskrifter og genetablere lovlighed, hvorfor den er forpligtet til at handle.

Endvidere har sagsøgeren begæret erstatning for den skade, selskabet har lidt som følge af uregelmæssighederne i forbindelse med den nævnte udbudsprocedure og den efterfølgende gennemførelse heraf.

---

(1)  EUT 2006 S 135-144019.

(2)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.6.2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248, s. 1).

(3)  Artikel VI.4.2) i udbudsbekendtgørelsen vedrørende indgivelse af klager henviser til artikel 118 i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1), hvorefter »Sagen skal forelægges for Kommissionen inden for en frist på en måned at regne fra den dag, da vedkommende for første gang fik kendskab til den pågældende handling«.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/45 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/45

---

Sag anlagt den 13. maj 2008 — Schräder mod EF-Sortsmyndigheden (CPVO) — Hansson (Sumost 01)

(Sag T-177/08)

(2008/C 171/85)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Tyskland) (ved Rechtsanwälte T. Leidereiter og W.-A. Schmidt)

Sagsøgt: EF-Sortsmyndigheden (CPVO)

Den anden part i appelsagen: Jørn Hansson (Søndersø, Danmark)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 4. december 2007 af Appelkammeret ved EF-Sortsmyndigheden (sag nr. A 005/2007) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 4. december 2007 af Appelkammeret ved EF-Sortsmyndigheden (sag nr. A 005/2007) annulleres.

| — | EF-Sortsmyndigheden tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

EF-Sortsmyndigheden tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-sortsbeskyttelse: Ralf Schräder

Ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse vedrører:»Sumost 01« (ansøgning nr. 2001/1758).

Indehaver af den for Sortsmyndigheden påberåbte EF-sortsbeskyttelse: Jørn Hansson.

Den for Sortsmyndigheden påberåbte EF-sortsbeskyttelse:»Lemon Symphony«.

EF-Sortsmyndighedens afgørelse, der blev indbragt for appelkammeret: Afslag på ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.

Søgsmålsgrunde:

| — | Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1239/95 (1), da sagsøgeren ikke forskriftsmæssigt er blevet indkaldt til den mundtlige forhandling. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1239/95 (1), da sagsøgeren ikke forskriftsmæssigt er blevet indkaldt til den mundtlige forhandling.

| — | Tilsidesættelse af artikel 75 i forordning (EF) nr. 2100/94 (2), da den anfægtede afgørelse er støttet på grunde og bevismateriale, som sagsøgeren ikke har kunnet udtale sig om. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 75 i forordning (EF) nr. 2100/94 (2), da den anfægtede afgørelse er støttet på grunde og bevismateriale, som sagsøgeren ikke har kunnet udtale sig om.

| — | Tilsidesættelse af artikel 81, stk. 2, og artikel 48 i forordning nr. 2100/94, da en af sagsøgtes medarbejdere, hvis udsagn blev inddraget i afgørelsen, angiveligt var inhabil. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 81, stk. 2, og artikel 48 i forordning nr. 2100/94, da en af sagsøgtes medarbejdere, hvis udsagn blev inddraget i afgørelsen, angiveligt var inhabil.

| — | Tilsidesættelse af artikel 60 i forordning nr. 1239/95, da der ikke er blevet truffet nogen formel afgørelse med hensyn til høringen af en af sagsøgtes medarbejdere. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 60 i forordning nr. 1239/95, da der ikke er blevet truffet nogen formel afgørelse med hensyn til høringen af en af sagsøgtes medarbejdere.

| — | Tilsidesættelse af artikel 62 i forordning nr. 2100/94 på grund af utilstrækkelig og mangelfuld vurdering af de faktiske omstændigheder med hensyn til særpræget. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 62 i forordning nr. 2100/94 på grund af utilstrækkelig og mangelfuld vurdering af de faktiske omstændigheder med hensyn til særpræget.

| — | Tilsidesættelse af artikel 48 i forordning nr. 2100/94, da et medlem af appelkammeret angiveligt var inhabil. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 48 i forordning nr. 2100/94, da et medlem af appelkammeret angiveligt var inhabil.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1239/95 af 31.5.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 om EF-sortsbeskyttelse (EFT L 121, s. 37).

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27.7.1994 om EF-sortsbeskyttelse (EFT L 227, s. 1).

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/45 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/45

---

Appel iværksat den 15. maj 2008 af Giuseppe Tiralongo til prøvelse af kendelse afsagt den 6. marts 2008 af Personaleretten i sag F-55/07, Tiralongo mod Kommissionen

(Sag T-180/08 P)

(2008/C 171/86)

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Giuseppe Tiralongo (Ladispoli, Italien) (ved avvocato F. Sciaudone, avvocato R. Sciandone og avvocato S. Frazzani)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellantens påstande

| — | Personalerettens kendelse af 6. marts 2008 i sag F-55/07 ophæves, og sagen hjemvises til Personaleretten, der pålægges at træffe afgørelse i sagens realitet efter Retten i Første Instans' anvisninger. |
| --- | --- |

—

Personalerettens kendelse af 6. marts 2008 i sag F-55/07 ophæves, og sagen hjemvises til Personaleretten, der pålægges at træffe afgørelse i sagens realitet efter Retten i Første Instans' anvisninger.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger såvel i denne sag som i sag F-55/07. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger såvel i denne sag som i sag F-55/07.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for sin påstand gør appellanten følgende argumenter gældende:

| — | Fejlagtig anvendelse af retspraksis vedrørende retsmidlernes selvstændighed. Personaleretten har navnlig begået fejl ved anvendelsen af de retsprincipper, der vedrører erstatning for skade, der er forårsaget af ulovlige retsakter i en situation, mens skaden i denne sag er forårsaget af en ulovlig adfærd. |
| --- | --- |

—

Fejlagtig anvendelse af retspraksis vedrørende retsmidlernes selvstændighed. Personaleretten har navnlig begået fejl ved anvendelsen af de retsprincipper, der vedrører erstatning for skade, der er forårsaget af ulovlige retsakter i en situation, mens skaden i denne sag er forårsaget af en ulovlig adfærd.

| — | Den appellerede kendelse er utilstrækkeligt begrundet på det punkt, hvor det fastslås, at de tre områder, hvis lovlighed appellanten har anfægtet med hensyn til Kommissionens adfærd, reelt vedrører visse akters ugyldighed. |
| --- | --- |

—

Den appellerede kendelse er utilstrækkeligt begrundet på det punkt, hvor det fastslås, at de tre områder, hvis lovlighed appellanten har anfægtet med hensyn til Kommissionens adfærd, reelt vedrører visse akters ugyldighed.

| — | Der foreligger en fejlfortolkning af retspraksis med hensyn til retsmidlernes selvstændighed. Personaleretten har navnlig begået fejl ved at antage, at princippet om retsmidlernes selvstændighed ikke kan udgøre en forklaring på deres retsvirkning i denne sag. |
| --- | --- |

—

Der foreligger en fejlfortolkning af retspraksis med hensyn til retsmidlernes selvstændighed. Personaleretten har navnlig begået fejl ved at antage, at princippet om retsmidlernes selvstændighed ikke kan udgøre en forklaring på deres retsvirkning i denne sag.

| — | Afgørelsen er utilstrækkeligt begrundet med hensyn til erstatning for den ikke-økonomiske skade. Henset til den række argumenter, appellanten har fremsat for at påvise forbindelsen mellem den ikke-økonomiske skade og Kommissionens adfærd, indeholder den appellerede kendelse intet, der gør det muligt at får kendskab til grundene til, at disse argumenter blev forkastet. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen er utilstrækkeligt begrundet med hensyn til erstatning for den ikke-økonomiske skade. Henset til den række argumenter, appellanten har fremsat for at påvise forbindelsen mellem den ikke-økonomiske skade og Kommissionens adfærd, indeholder den appellerede kendelse intet, der gør det muligt at får kendskab til grundene til, at disse argumenter blev forkastet.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/46 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/46

---

Sag anlagt den 16. maj 2008 — Tay Za mod Rådet

(Sag T-181/08)

(2008/C 171/87)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Pye Phyo Tay Za (Yangoon, Myanmar) (ved D. Anderson, QC, og barrister M. Lester samt solicitor G. Martin.)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Forordning nr. 194/2008 af 25. februar 2008 annulleres i sin helhed, eller for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Forordning nr. 194/2008 af 25. februar 2008 annulleres i sin helhed, eller for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af forordning (EF) nr. 194/2008 (1), for så vidt som den vedrører sagsøgeren, af fire grunde:

Sagsøgeren gør for det første gældende, at forordningen savner retsgrundlag. Han gør herved gældende, at hverken artikel 60 EF eller artikel 301 EF giver Rådet kompetence til at indefryse samtlige en persons midler, når denne person ikke har forbindelser til militærregimet i Burma/Myanmar. For det andet anfører sagsøgeren, at forordningen indebærer en tilsidesættelse af begrundelsesforpligtelsen i henhold til artikel 253 EF. Sagsøgeren har navnlig anført, at forordningen ikke giver nogen begrundelse for, hvorfor sagsøgerens navn er blevet opført i afsnit J i bilag VI til nævnte forordning, som indeholder en liste over medlemmer af den burmesiske regering og personer med forbindelser til regeringen. Desuden indeholder fælles holdning nr. 2006/318/FUSP (2), hvorefter medlemsstaterne har pligt til at hindre sagsøgerens indrejse i og transit gennem deres område, angiveligt heller ikke nogen begrundelse for, hvorfor sagsøgerens navn er blevet opført på denne liste, men opfører alene hans navn på en liste med overskriften »Personer, der drager fordel af regeringens økonomiske politik«. For det tredje gør sagsøgeren gældende, at forordningen tilsidesætter hans grundlæggende rettigheder, eftersom den angiveligt i uforholdsmæssig grad tilsidesætter hans ret til en fredelig udnyttelse af sin ejendom, hans ret til en retfærdig rettergang og hans ret til en effektiv retsbeskyttelse. For det fjerde er forordningen ifølge sagsøgeren i strid med proportionalitetsprincippet.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 194/2008 af 25.2.2008 om forlængelse og styrkelse af de restriktive foranstaltninger over for Burma/Myanmar og ophævelse af forordning (EF) nr. 817/2006 (EUT L 66, s. 1).

(2)  Rådets fælles holdning nr. 2006/318/FUSP af 27.4.2006 om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Burma/Myanmar (EUT L 116, s. 77), forlænget til den 30.4.2009 ved Rådets fælles holdning 2008/349/FUSP af 29.4.2008 (EUT L 116, s. 57).

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/46 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/46

---

Sag anlagt den 16. maj 2008 — Kommissionen mod Atlantic Energy

(Sag T-182/08)

(2008/C 171/88)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A.M. Rouchaud-Joët og S. Lejeune, som befuldmægtigede, og barrister M. Jarvis)

Sagsøgt: Atlantic Energy Ltd (Truro, Det Forenede Kongerige)

Sagsøgerens påstande

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale Kommissionen et beløb på 383 081,19 EUR, der svarer til en hovedstol på 226 010,00 EUR med tillæg af 76 233,61 EUR i morarenter til en rentesats på ECB's sats + 2 % på hovedstolen for perioden mellem 1. juni 1996 og 28. februar 2002, og 84 448,11 EUR i morarenter beregnet ud fra hovedstolen plus renter indtil den 28. februar 2002 til en rentesats på ECB's sats + 1,5 % for perioden mellem 16. juli 2002 og 31. maj 2008, fratrukket et beløb på 3 610,53 EUR. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale Kommissionen et beløb på 383 081,19 EUR, der svarer til en hovedstol på 226 010,00 EUR med tillæg af 76 233,61 EUR i morarenter til en rentesats på ECB's sats + 2 % på hovedstolen for perioden mellem 1. juni 1996 og 28. februar 2002, og 84 448,11 EUR i morarenter beregnet ud fra hovedstolen plus renter indtil den 28. februar 2002 til en rentesats på ECB's sats + 1,5 % for perioden mellem 16. juli 2002 og 31. maj 2008, fratrukket et beløb på 3 610,53 EUR.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale 39,33 EUR pr. dag i renter fra 31. maj 2008 og til fuld tilbagebetaling sker, og |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale 39,33 EUR pr. dag i renter fra 31. maj 2008 og til fuld tilbagebetaling sker, og

| — | sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det Europæiske Fællesskab, repræsenteret ved Kommissionen, indgik den 29. marts 1996 en kontrakt BU 183/95 UK/AT med Sidney C. Banks Plc og Jenbacher Energiesysteme AG om gennemførelsen af projektet »Avanceret automatiseret forgasning med CHP med anvendelse af affaldstræ som brændsel« i forbindelse med Fællesskabets aktiviteter inden for ikke-nuklear energi (1). Kommissionen forudbetalte i henhold til kontraktbestemmelserne et beløb for sin deltagelse i projektet til den udpegede kontraktkoordinator, Sidney C. Banks Plc.

Sidney C. Banks Plc underrettede ved fax af 25. september 1996 Kommissionen om sin udtræden af projektet. Det Europæiske Fællesskab, repræsenteret ved Kommissionen, indgik den 17. april 1998 tillæg nr. 1 til kontrakten, hvorved Atlantic Energy Ltd erstattede Sidney C. Banks Plc som part og koordinator i forbindelse med kontrakten.

Sidney C. Banks Plc overførte i april 1998 i henhold til tillæggets 2. klausul Kommissionens forudbetaling (plus renter) til Atlantic Energy Ltd.

Kommissionen har nedlagt påstand om, at Atlantic Energy Ltd skal tilbagebetale forudbetalingen plus renter under henvisning til, at projektet ikke blev effektivt påbegyndt, og hvis det gjorde, blev det afsluttet af Kommissionen.

---

(1)  Rådets beslutning 94/806/EF af 23.11.1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration, inden for ikke-nuklear energi (1994-1998). EFT L 334 af 22.12.1994, s. 87.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/47 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/47

---

Sag anlagt den 16. maj 2008 — Schuhpark Fascies mod KHIM — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK)

(Sag T-183/08)

(2008/C 171/89)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Schuhpark Fascies GmbH (Warendorf, Tyskland) (ved Rechtsanwälte A. Peter og J. Braune)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Leder & Schuh AG (Graz, Østrig)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 13. marts 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1560/2006-4) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 13. marts 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1560/2006-4) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Leder & Schuh AG

Det omhandlede EF-varemærke: ord- og figurmærket »jello SCHUHPARK« for varer i klasse 1, 3, 9, 14, 16, 18, 21, 24-26 og 28 (ansøgning nr. 1 269 372)

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Schuhpark Fascies GmbH

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: det tyske ordmærke »Schuhpark« for varer i klasse 25 (nr. 1 007 149), idet indsigelsen omfattede registreringen i klasse 18, 21, 25 og 26

Indsigelsesafdelingens afgørelse: delvis medhold i indsigelsen og delvis afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse: annullation af den anfægtede afgørelse og indsigelsen forkastet

Søgsmålsgrunde: tilsidesættelse af artikel 43, stk. 2, andet punktum, og artikel 43, stk. 3, i forordning (EF) nr. 40/94 (1) samt regel 22, stk. 2, andet punktum, i forordning (EF) nr. 2868/95 (2), da sagsøgeren i tilstrækkeligt omfang har godtgjort brugen af det varemærke, som indsigelsen støtter ret på.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13.12.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EFT L 303, s. 1).

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/47 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/47

---

Sag anlagt den 13. maj 2008 — Rodd & Gunn Australia mod KHIM (Gengivelsen af en hund)

(Sag T-187/08)

(2008/C 171/90)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Rodd & Gunn Australia Limited (Wellington, New Zealand) (ved barrister B. Brandreth og solicitor N. Jenkins)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 12. marts 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1245/2007-4) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 12. marts 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1245/2007-4) annulleres.

| — | Anmodningen om restitutio in integrum for EF-varemærke nr. 339 218 efterkommes. |
| --- | --- |

—

Anmodningen om restitutio in integrum for EF-varemærke nr. 339 218 efterkommes.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket, der består af gengivelsen af en hund for varer i klasse 16, 18 og 25 — EF-varemærke nr. 339 218

Varemærke- og registreringsafdelingens afgørelse: Afslag på anmodningen om restitutio in integrum

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 47 i Rådets forordning (EF) nr. 40/94, eftersom fornyelse af EF-varemærket ikke kun tilkommer varemærkeindehaveren eller dennes befuldmægtigede. Appelkammeret begik en retlig fejl, da det i sin vurdering af de faktiske omstændigheder anså, at ansøgeren og dennes befuldmægtigede under de givne omstændigheder ikke havde udvist den fornødne omhu. Appelkammeret begik en retlig fejl, da det anså, at ansøgeren havde handlet uagtsomt ved at udpege Computer Patent Annuities Limited — et kontor, der fornyer varemærker — til at forny dets varemærker.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/48 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/48

---

Sag anlagt den 13. maj 2008 — Infeurope mod Kommissionen

(Sag T-188/08)

(2008/C 171/91)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Infeurope SA (Luxembourg, Luxembourg) (ved lawyer O. Mader)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har undladt at annullere afgørelsen om tildeling af rammekontrakter i forbindelse med Harmoniseringskontorets udbudsprocedure AO/026/06 vedrørende udførelse af rådgivning, revision og undersøgelser. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har undladt at annullere afgørelsen om tildeling af rammekontrakter i forbindelse med Harmoniseringskontorets udbudsprocedure AO/026/06 vedrørende udførelse af rådgivning, revision og undersøgelser.

| — | Det fastslås, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har undladt at afslutte de særaftaler, som blev indgået i forbindelse med disse rammeaftaler. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har undladt at afslutte de særaftaler, som blev indgået i forbindelse med disse rammeaftaler.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 35 950 EUR med tillæg af 4 % i renter af 33 050 EUR fra den 19. december 2006, med tillæg af 4 % i renter af 2 900 EUR fra den 14. december 2007, eller med tillæg af 8 % i renter af 35 950 EUR fra tidspunktet for dommens afsigelse. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 35 950 EUR med tillæg af 4 % i renter af 33 050 EUR fra den 19. december 2006, med tillæg af 4 % i renter af 2 900 EUR fra den 14. december 2007, eller med tillæg af 8 % i renter af 35 950 EUR fra tidspunktet for dommens afsigelse.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagsøgeren 646 631,27 EUR med tillæg af 4 % i renter fra den 14. maj 2008, eller med tillæg af 8 % i renter af dette beløb fra tidspunktet for dommens afsigelse. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagsøgeren 646 631,27 EUR med tillæg af 4 % i renter fra den 14. maj 2008, eller med tillæg af 8 % i renter af dette beløb fra tidspunktet for dommens afsigelse.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at fremlægge bestemte dokumenter vedrørende proceduren for bedømmelse af buddene. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at fremlægge bestemte dokumenter vedrørende proceduren for bedømmelse af buddene.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at det fastslås, at Kommissionen har undladt at annullere afgørelsen truffet af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM), hvorved der blev tildelt flere rammekontrakter i forbindelse med udbudsproceduren AO/026/06 »E-Alicante: Udførelse af rådgivning, revision og undersøgelser for Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)« (1), og at Kommissionen har undladt at afslutte de tilsvarende særaftaler indgået i henhold til rammekontrakten.

Sagsøgerens søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter er de samme som de i sag T-176/08, Infeurope mod Kommissionen, nævnte.

---

(1)  EUT 2006 S 210-223510.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/48 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/48

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 7. maj 2008 — Tyskland og Deutsche Post mod Kommissionen

(Forenede sager T-490/04 og T-493/04) (1)

(2008/C 171/92)

Processprog: tysk

Formanden for Syvende Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 31 af 5.2.2005.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/48 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/48

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 5. maj 2008 — Fränkischer Weinbauverband mod KHIM (en flaskes form)

(Sag T-180/06) (1)

(2008/C 171/93)

Processprog: tysk

Formanden for Femte Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 212 af 2.9.2006.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/49 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/49

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 6. maj 2008 — Torres mod KHIM — Bodegas Navarro López (CITA DEL SOL)

(Sag T-17/07) (1)

(2008/C 171/94)

Processprog: spansk

Formanden for Syvende Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 82 af 14.4.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/49 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/49

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 14. maj 2008 — Slovakiet mod Kommissionen

(Sag T-32/07) (1)

(2008/C 171/95)

Processprog: slovakisk

Formanden for Tredje Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 69 af 24.3.2007.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/49 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/49

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 23. maj 2008 — R.S. Arbeitsschutz mod KHIM — RS Components (RS)

(Sag T-501/07) (1)

(2008/C 171/96)

Processprog: engelsk

Formanden for Syvende Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 64 af 8.3.2008.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/49 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/49

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 14. maj 2008 — Winzer Pharma mod KHIM — Oftaltech (OFTASIL)

(Sag T-30/08) (1)

(2008/C 171/97)

Processprog: tysk

Formanden for Femte Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 79 af 29.3.2008.

---

Retten for EU-Personalesager

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/50 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/50

---

Sag anlagt den 22. januar 2008 — Renier mod Kommissionen

(Sag F-8/08)

(2008/C 171/98)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Colette Renier (Bruxelles, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen og E. Marchal)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af den individuelle afgørelse af 11. april 2007 om en begrænsning af varigheden af sagsøgerens kontraktansættelse til perioden mellem 16. april 2007 og 15. december 2008 og en påstand om erstatning.

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Kommissionens afgørelse af 11. april 2007 om en begrænsning af varigheden af sagsøgerens kontraktansættelse til perioden mellem 16. april 2007 og 15. december 2008. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens afgørelse af 11. april 2007 om en begrænsning af varigheden af sagsøgerens kontraktansættelse til perioden mellem 16. april 2007 og 15. december 2008.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/50 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/50

---

Sag anlagt den 5. februar 2008 — Nardin mod Parlamentet

(Sag F-12/08)

(2008/C 171/99)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Thierry Nardin (Luxembourg, Storhertugdømmet Luxembourg) (ved avocat V. Wiot)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Dels annullation af Europa-Parlamentets afgørelse af 2. april 2007 om fastsættelse af sagsøgerens rettigheder ved tiltrædelse af tjenesten, for så vidt som sagsøgeren ikke tildeles et udlandstillæg. Dels tilpligtes sagsøgte at betale udlandstillæg og morarenter til sagsøgeren samt at erstatte sagsøgerens ikke-økonomiske skade.

Sagsøgerens påstande

| — | Europa-Parlamentets afgørelse af 2. april 2007 om fastsættelse af sagsøgerens rettigheder ved tiltrædelse af tjenesten annulleres, for så vidt som sagsøgeren ikke tildeles et udlandstillæg. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets afgørelse af 2. april 2007 om fastsættelse af sagsøgerens rettigheder ved tiltrædelse af tjenesten annulleres, for så vidt som sagsøgeren ikke tildeles et udlandstillæg.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale udlandstillæg til sagsøgeren svarende til et månedligt beløb på 16 % af den samlede grundløn samt af det husstandstillæg og børnetillæg, som betales sagsøgeren hver måned, fra april måned 2007 og for alle efterfølgende måneder, indtil betaling sker. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale udlandstillæg til sagsøgeren svarende til et månedligt beløb på 16 % af den samlede grundløn samt af det husstandstillæg og børnetillæg, som betales sagsøgeren hver måned, fra april måned 2007 og for alle efterfølgende måneder, indtil betaling sker.

| — | De ovennævnte beløb pålægges morarenter på 8 % pro anno beregnet fra hver enkelt forfaldsdato, indtil betaling sker. |
| --- | --- |

—

De ovennævnte beløb pålægges morarenter på 8 % pro anno beregnet fra hver enkelt forfaldsdato, indtil betaling sker.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 10 000 EUR eller et af Retten fastsat, endog større, beløb i erstatning for den ikke-økonomiske skade, han har lidt. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 10 000 EUR eller et af Retten fastsat, endog større, beløb i erstatning for den ikke-økonomiske skade, han har lidt.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/50 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/50

---

Sag anlagt den 28. februar 2008 — Nanopoulos mod Kommissionen

(Sag F-30/08)

(2008/C 171/100)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Photius Nanopoulos (Luxembourg, Storhertugdømmet Luxembourg) (ved avocat V. Christianos)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb i erstatning for skade som følge af en tilsidesættelse af sagsøgerens grundlæggende rettigheder, der har krænket sagsøgerens hæder og omdømme.

Sagsøgerens påstande

| — | Kommisionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 850 000 EUR i erstatning for ikke-økonomisk skade, hvilket beløb omfatter erstatning for helbredsmæssig skade. |
| --- | --- |

—

Kommisionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 850 000 EUR i erstatning for ikke-økonomisk skade, hvilket beløb omfatter erstatning for helbredsmæssig skade.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/51 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/51

---

Sag anlagt den 14. marts 2008 — Pachtitis mod Kommissionen

(Sag F-35/08)

(2008/C 171/101)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Dimitrios Pachtitis (Athen, Grækenland) (ved avocat P. Giatagantzidis)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af EPSO's afgørelse om ikke at give sagsøgeren adgang til de skriftlige prøver i relation til udvælgelsesprøve EPSO/AD/77/06 som følge af de opnåede resultater af de indledende tests og annullation af EPSO's afslag på sagsøgerens klage vedrørende dels omgørelse af afgørelsen om ikke at give sagsøgeren adgang til de skriftlige prøver, dels en anmodning om fremlæggelse af visse dokumenter vedrørende udvælgelsesprøven.

Sagsøgerens påstande

| — | Det Europæiske Personaleudvælgelseskontors afgørelser EPSO/5000 LM-FR/31.05.2007 og MM/dbD(07)27442/06.12.2007 samt enhver hermed forbundet akt annulleres. |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Personaleudvælgelseskontors afgørelser EPSO/5000 LM-FR/31.05.2007 og MM/dbD(07)27442/06.12.2007 samt enhver hermed forbundet akt annulleres.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/51 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/51

---

Sag anlagt den 22. april 2008 — Bernard mod Europol

(Sag F-45/08)

(2008/C 171/102)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Marjorie Bernard (Haag, Nederlandene) (ved avocate P. de Casparis)

Sagsøgt: Den Europæiske Politienhed (Europol)

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Dels annullation af Europols afgørelse vedrørende bedømmelsen af sagsøgeren og den stiltiende afvisning af sagsøgerens klage over denne bedømmelse, dels at Europol tilpligtes at betale erstatning.

Sagsøgerens påstande

| — | Bedømmelsen af 25. juli 2007 og den stiltiende afvisning af klagen indgivet af Marjorie Bernard den 23. oktober 2007 annulleres. |
| --- | --- |

—

Bedømmelsen af 25. juli 2007 og den stiltiende afvisning af klagen indgivet af Marjorie Bernard den 23. oktober 2007 annulleres.

| — | Europol tilpligtes at betale erstatning på 7 500 EUR. |
| --- | --- |

—

Europol tilpligtes at betale erstatning på 7 500 EUR.

| — | Europol tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europol tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/51 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/51

---

Sag anlagt den 6. maj 2008 — Thoss mod Revisionsretten

(Sag F-46/08)

(2008/C 171/103)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Nicole Thoss (Dommeldange, Storhertugdømmet Luxembourg) (ved avocat P. Goergen)

Sagsøgt: Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af Revisionsrettens afgørelse af 20. marts 2006 om ikke at tildele sagsøgeren efterladtepension som følge af ægtefællens dødsfald.

Sagsøgerens påstande

| — | Revisionsrettens afgørelse af 20. marts 2006 om ikke at tildele sagsøger efterladtepension som omhandlet i artikel 16, stk. 1, i forordning nr. 2290/77 og den efterfølgende afgørelse af 28. september 2006 annulleres. |
| --- | --- |

—

Revisionsrettens afgørelse af 20. marts 2006 om ikke at tildele sagsøger efterladtepension som omhandlet i artikel 16, stk. 1, i forordning nr. 2290/77 og den efterfølgende afgørelse af 28. september 2006 annulleres.

| — | Revisionsretten pålægges at betale sagsøgeren efterladtepension som omhandlet i artikel 16, stk. 1, i forordning 2290/77 med tilbagevirkende kraft fra 1. december 2003. |
| --- | --- |

—

Revisionsretten pålægges at betale sagsøgeren efterladtepension som omhandlet i artikel 16, stk. 1, i forordning 2290/77 med tilbagevirkende kraft fra 1. december 2003.

| — | Revisionsretten tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Revisionsretten tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/52 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/52

---

Sag anlagt den 30. april 2008 — Buschak mod Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene

(Sag F-47/08)

(2008/C 171/104)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Willy Buschak (Bonn, Tyskland) (ved avocats L. Lévi og C. Ronzi)

Sagsøgt: Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af den afgørelse, hvorved sagsøgerens stillingsbeskrivelse ændres, og påstand om, at sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning for økonomisk og ikke-økonomisk skade.

Sagsøgerens påstande

| — | Den afgørelse, som direktøren for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene meddelte sagsøgeren den 4. juli 2007 om ændring af dennes stillingsbeskrivelse, annulleres. |
| --- | --- |

—

Den afgørelse, som direktøren for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene meddelte sagsøgeren den 4. juli 2007 om ændring af dennes stillingsbeskrivelse, annulleres.

| — | Om fornødent annulleres afslaget af 29. eller 30. januar 2008 på sagsøgerens klage. |
| --- | --- |

—

Om fornødent annulleres afslaget af 29. eller 30. januar 2008 på sagsøgerens klage.

| — | Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene tilpligtes at betale 50 000 EUR i erstatning |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene tilpligtes at betale 50 000 EUR i erstatning

| — | Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 5.7.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 171/52 |
| --- | --- | --- | --- |

5.7.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 171/52

---

Sag anlagt den 27. april 2008 — Ortega Serrano mod Kommissionen

(Sag F-48/08)

(2008/C 171/105)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Antonio Ortega Serrano (Cádiz, Spanien) (ved abogado A. Ortega Serrano)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af afgørelse truffet af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO/AD/26/05 om ikke at opføre sagsøgeren på listen over udvalgte ansøgere.

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelserne om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten i relation til udvælgelsesprøve EPSO/AD/26/05 og om ikke at give ham mulighed for at aflægge en ny mundtlig prøve annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelserne om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten i relation til udvælgelsesprøve EPSO/AD/26/05 og om ikke at give ham mulighed for at aflægge en ny mundtlig prøve annulleres.

| — | Kommissionen pålægges at fastsætte en ny dato for afholdelse af en mundtlig prøve. |
| --- | --- |

—

Kommissionen pålægges at fastsætte en ny dato for afholdelse af en mundtlig prøve.

| — | Kommissionen pålægges at begrunde sin afgørelse EPSO/900/R. |
| --- | --- |

—

Kommissionen pålægges at begrunde sin afgørelse EPSO/900/R.

| — | Sagsøgeren gives adgang til at gøre sig bekendt med akterne vedrørende den mundtlige prøve. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren gives adgang til at gøre sig bekendt med akterne vedrørende den mundtlige prøve.

| — | Sagsøgeren gives adgang til samtlige dokumenter i sagen. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren gives adgang til samtlige dokumenter i sagen.

| — | Det anerkendes, at sagsøgeren kan repræsentere sig selv, da han er advokat i Spanien. |
| --- | --- |

—

Det anerkendes, at sagsøgeren kan repræsentere sig selv, da han er advokat i Spanien.

| — | Sagsakterne for samtlige ansøgere, der er optaget på reservelisten, gennemgås for at verificere, at de alle har opnået et eksamensbevis, der godtgør, at de besidder et uddannelsesniveau svarende til et fuldt universitetsstudium af mindst tre års varighed, som er afsluttet med en juridisk kandidateksamen, og at de har fremlagt dette eksamensbevis inden for fristen. |
| --- | --- |

—

Sagsakterne for samtlige ansøgere, der er optaget på reservelisten, gennemgås for at verificere, at de alle har opnået et eksamensbevis, der godtgør, at de besidder et uddannelsesniveau svarende til et fuldt universitetsstudium af mindst tre års varighed, som er afsluttet med en juridisk kandidateksamen, og at de har fremlagt dette eksamensbevis inden for fristen.

| — | De bilag, der er fremlagt på fransk og engelsk, optages i sagsakterne. |
| --- | --- |

—

De bilag, der er fremlagt på fransk og engelsk, optages i sagsakterne.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---