# Euroopan unionin C 184E/2008

| | ISSN 1725-2490 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 184E |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 51. vuosikerta22. heinäkuu 2008 |

ISSN 1725-2490

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 184E

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

51. vuosikerta22. heinäkuu 2008

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | III   Valmistelevat säädökset |
| | NEUVOSTO |
| 2008/C 184E/01 | Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 15/2008 Euroopan parlamentin ja neuvoston antamiseksi alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta annetun direktiivin 2002/59/EY muuttamisesta (
  1
  ) | 1 |
| 2008/C 184E/02 | Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 16/2008 Euroopan parlamentin ja neuvoston antamiseksi alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (uudelleen laadittu) (
  1
  ) | 11 |
| 2008/C 184E/03 | Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 17/2008 Euroopan parlamentin ja neuvoston antamiseksi meriliikennealan onnettomuuksien tutkinnan perusperiaatteista ja direktiivien 1999/35/EY ja 2002/59/EY muuttamisesta (
  1
  ) | 23 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

III   Valmistelevat säädökset

NEUVOSTO

2008/C 184E/01

Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 15/2008 Euroopan parlamentin ja neuvoston antamiseksi alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta annetun direktiivin 2002/59/EY muuttamisesta (
  1
  )

1

1

2008/C 184E/02

Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 16/2008 Euroopan parlamentin ja neuvoston antamiseksi alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (uudelleen laadittu) (
  1
  )

1

11

2008/C 184E/03

Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 17/2008 Euroopan parlamentin ja neuvoston antamiseksi meriliikennealan onnettomuuksien tutkinnan perusperiaatteista ja direktiivien 1999/35/EY ja 2002/59/EY muuttamisesta (
  1
  )

1

23

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

III Valmistelevat säädökset

NEUVOSTO

| 22.7.2008 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | CE 184/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.7.2008

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

CE 184/1

---

Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 vahvistama

YHTEINEN KANTA (EY) N:o 15/2008,

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/.../EY antamiseksi alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta annetun direktiivin 2002/59/EY muuttamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2008/C 184 E/01)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Hyväksymällä direktiivin 2002/59/EY (4) Euroopan unioni lisäsi keinojaan ehkäistä tilanteita, jotka uhkaavat ihmishengen turvallisuutta merellä sekä meriympäristön suojelua. |
| --- | --- |

(1)

Hyväksymällä direktiivin 2002/59/EY (4) Euroopan unioni lisäsi keinojaan ehkäistä tilanteita, jotka uhkaavat ihmishengen turvallisuutta merellä sekä meriympäristön suojelua.

| (2) | Koska tämä direktiivi koskee direktiivin 2002/59/EY muuttamista, useimmat siihen sisältyvät velvoitteet eivät koske jäsenvaltioita, joilla ei ole merenrantaa eikä merisatamia. Näin ollen Itävaltaa, Tšekkiä, Unkaria, Luxemburgia tai Slovakiaa koskevat ainoastaan ne velvoitteet, jotka koskevat näiden jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivia aluksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden velvollisuutta tehdä yhteistyötä jatkuvuuden varmistamiseksi meriliikenteen ja muiden liikennemuotojen välisten hallintapalvelujen/ohjauspalvelujen, erityisesti jokiliikenteen tiedotuspalvelujen osalta. |
| --- | --- |

(2)

Koska tämä direktiivi koskee direktiivin 2002/59/EY muuttamista, useimmat siihen sisältyvät velvoitteet eivät koske jäsenvaltioita, joilla ei ole merenrantaa eikä merisatamia. Näin ollen Itävaltaa, Tšekkiä, Unkaria, Luxemburgia tai Slovakiaa koskevat ainoastaan ne velvoitteet, jotka koskevat näiden jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivia aluksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden velvollisuutta tehdä yhteistyötä jatkuvuuden varmistamiseksi meriliikenteen ja muiden liikennemuotojen välisten hallintapalvelujen/ohjauspalvelujen, erityisesti jokiliikenteen tiedotuspalvelujen osalta.

| (3) | Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden, jotka ovat rannikkovaltioita, olisi voitava vaihtaa tietoja, joita niille kertyy, kun ne toteuttavat alusliikenteen seurantatehtäviä lainkäyttövaltaansa kuuluvilla alueilla. Komission yhteisymmärryksessä jäsenvaltioiden kanssa kehittämä yhteisön tiedonvaihtojärjestelmä SafeSeaNet, jäljempänä ’SafeSeaNet-järjestelmä’, käsittää tiedonvaihtoverkon sekä aluksia ja niiden lasteja koskevien tärkeimpien käytettävissä olevien tietojen esittämisen standardoidussa muodossa (saapumisilmoitukset ja muut ilmoitusjärjestelmiin tehtävät ilmoitukset). Järjestelmän avulla voidaan paikantaa alukset ja toimittaa kaikille viranomaisille tarkat ja ajan tasalla olevat tiedot Euroopan vesillä liikkuvista aluksista, niiden liikkeistä ja vaarallisista tai ympäristöä pilaavista lasteista sekä merellä sattuneista vaaratilanteista. |
| --- | --- |

(3)

Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden, jotka ovat rannikkovaltioita, olisi voitava vaihtaa tietoja, joita niille kertyy, kun ne toteuttavat alusliikenteen seurantatehtäviä lainkäyttövaltaansa kuuluvilla alueilla. Komission yhteisymmärryksessä jäsenvaltioiden kanssa kehittämä yhteisön tiedonvaihtojärjestelmä SafeSeaNet, jäljempänä ’SafeSeaNet-järjestelmä’, käsittää tiedonvaihtoverkon sekä aluksia ja niiden lasteja koskevien tärkeimpien käytettävissä olevien tietojen esittämisen standardoidussa muodossa (saapumisilmoitukset ja muut ilmoitusjärjestelmiin tehtävät ilmoitukset). Järjestelmän avulla voidaan paikantaa alukset ja toimittaa kaikille viranomaisille tarkat ja ajan tasalla olevat tiedot Euroopan vesillä liikkuvista aluksista, niiden liikkeistä ja vaarallisista tai ympäristöä pilaavista lasteista sekä merellä sattuneista vaaratilanteista.

| (4) | Jotta voitaisiin varmistaa kerättyjen tietojen hyödyntäminen käytännössä, on olennaisen tärkeää, että tässä direktiivissä tarkoitettujen tietojen vastaanottamiseksi ja vaihtamiseksi tarvittavat, kansallisten viranomaisten käyttöön ottamat järjestelmät integroidaan SafeSeaNet-järjestelmään. |
| --- | --- |

(4)

Jotta voitaisiin varmistaa kerättyjen tietojen hyödyntäminen käytännössä, on olennaisen tärkeää, että tässä direktiivissä tarkoitettujen tietojen vastaanottamiseksi ja vaihtamiseksi tarvittavat, kansallisten viranomaisten käyttöön ottamat järjestelmät integroidaan SafeSeaNet-järjestelmään.

| (5) | Direktiivin 2002/59/EY mukaisesti ilmoitettavista ja vaihdettavista tiedoista erityisen tärkeitä ovat tarkat tiedot meritse kuljetettavien vaarallisten tai ympäristöä pilaavien tavaroiden ominaisuuksista. Viimeaikaiset merionnettomuudet ovat osoittaneet, että rannikkovaltioiden viranomaisten olisi saatava helpommin tiedot meritse kuljetettavien öljytuotteiden ominaisuuksista, mikä on olennaisen tärkeää, jotta voidaan valita sopivimmat öljyntorjuntatekniikat; hätätilanteessa viranomaisilla olisi myös oltava suora yhteys toiminnanharjoittajiin, joilla on parhaat tiedot kuljetetuista tavaroista. |
| --- | --- |

(5)

Direktiivin 2002/59/EY mukaisesti ilmoitettavista ja vaihdettavista tiedoista erityisen tärkeitä ovat tarkat tiedot meritse kuljetettavien vaarallisten tai ympäristöä pilaavien tavaroiden ominaisuuksista. Viimeaikaiset merionnettomuudet ovat osoittaneet, että rannikkovaltioiden viranomaisten olisi saatava helpommin tiedot meritse kuljetettavien öljytuotteiden ominaisuuksista, mikä on olennaisen tärkeää, jotta voidaan valita sopivimmat öljyntorjuntatekniikat; hätätilanteessa viranomaisilla olisi myös oltava suora yhteys toiminnanharjoittajiin, joilla on parhaat tiedot kuljetetuista tavaroista.

| (6) | Ihmishengen turvallisuudesta merellä 1 päivänä marraskuuta 1974 tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa tarkoitetut alusten automaattiset tunnistusjärjestelmät (Automatic Identification System, AIS) parantavat mahdollisuuksia seurata aluksia, mutta ennen kaikkea ne parantavat alusten turvallisuutta vilkkaasti liikennöidyillä väylillä. Sen vuoksi direktiivissä 2002/59/EY annetaan säännökset AIS:sta. Koska on tapahtunut suuri määrä yhteentörmäyksiä, joissa on ollut osallisina kalastusaluksia, joita kauppa-alukset eivät selvästikään ole havainneet tai jotka eivät ole havainneet lähellään olevia kauppa-aluksia, on erittäin toivottavaa, että tämä toimenpide laajennettaisiin koskemaan myös yli 15 metrin pituisia kalastusaluksia. Euroopan kalatalousrahastosta voidaan myöntää rahoitusta AIS:n kaltaisten turvallisuuslaitteiden asentamiseksi kalastusaluksille. |
| --- | --- |

(6)

Ihmishengen turvallisuudesta merellä 1 päivänä marraskuuta 1974 tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa tarkoitetut alusten automaattiset tunnistusjärjestelmät (Automatic Identification System, AIS) parantavat mahdollisuuksia seurata aluksia, mutta ennen kaikkea ne parantavat alusten turvallisuutta vilkkaasti liikennöidyillä väylillä. Sen vuoksi direktiivissä 2002/59/EY annetaan säännökset AIS:sta. Koska on tapahtunut suuri määrä yhteentörmäyksiä, joissa on ollut osallisina kalastusaluksia, joita kauppa-alukset eivät selvästikään ole havainneet tai jotka eivät ole havainneet lähellään olevia kauppa-aluksia, on erittäin toivottavaa, että tämä toimenpide laajennettaisiin koskemaan myös yli 15 metrin pituisia kalastusaluksia. Euroopan kalatalousrahastosta voidaan myöntää rahoitusta AIS:n kaltaisten turvallisuuslaitteiden asentamiseksi kalastusaluksille.

| (7) | Velvoite asentaa AIS olisi tulkittava siten, että AIS on myös pidettävä aina toiminnassa, paitsi jos kansainvälisissä säännöissä tai määräyksissä edellytetään navigointitietojen suojaamista. |
| --- | --- |

(7)

Velvoite asentaa AIS olisi tulkittava siten, että AIS on myös pidettävä aina toiminnassa, paitsi jos kansainvälisissä säännöissä tai määräyksissä edellytetään navigointitietojen suojaamista.

| (8) | Olisi tutkittava synergiamahdollisuuksia automaattisen tunnistusjärjestelmän ja yhteisen kalastuspolitiikan puitteissa käytettävien paikannus- ja viestintäjärjestelmien, kuten alusten satelliittiseurantajärjestelmän, välillä. Tätä varten komission olisi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tutkittava, voidaanko AIS:t integroida yhteisen kalastuspolitiikan yhteydessä käytettäviin paikannus- ja viestintäjärjestelmiin, ja määriteltävä yksityiskohtaiset säännöt tällaisen integroinnin toteuttamiselle. Selvitettäessä mahdollisuuksia näiden järjestelmien integrointiin olisi otettava huomioon kalastuslaivastojen valvontaan liittyvät tarpeet ja vaatimukset, erityisesti lähetettyjen tietojen turvaaminen ja luottamuksellisuus. |
| --- | --- |

(8)

Olisi tutkittava synergiamahdollisuuksia automaattisen tunnistusjärjestelmän ja yhteisen kalastuspolitiikan puitteissa käytettävien paikannus- ja viestintäjärjestelmien, kuten alusten satelliittiseurantajärjestelmän, välillä. Tätä varten komission olisi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tutkittava, voidaanko AIS:t integroida yhteisen kalastuspolitiikan yhteydessä käytettäviin paikannus- ja viestintäjärjestelmiin, ja määriteltävä yksityiskohtaiset säännöt tällaisen integroinnin toteuttamiselle. Selvitettäessä mahdollisuuksia näiden järjestelmien integrointiin olisi otettava huomioon kalastuslaivastojen valvontaan liittyvät tarpeet ja vaatimukset, erityisesti lähetettyjen tietojen turvaaminen ja luottamuksellisuus.

| (9) | Direktiivissä 2002/59/EY säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava erityistoimenpiteitä sellaisia aluksia kohtaan, jotka voivat aiheuttaa vaaraa käyttäytymisensä tai kuntonsa takia. Tällaisten alusten luetteloon olisi syytä lisätä alukset, jotka eivät ole esittäneet riittävää vakuutusta tai rahavakuutta, sekä alukset, joiden osalta luotsit tai satamaviranomaiset ovat ilmoittaneet ilmeisistä poikkeavuuksista, jotka voivat aiheuttaa vaaraa merenkulun turvallisuudelle tai ympäristölle. |
| --- | --- |

(9)

Direktiivissä 2002/59/EY säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava erityistoimenpiteitä sellaisia aluksia kohtaan, jotka voivat aiheuttaa vaaraa käyttäytymisensä tai kuntonsa takia. Tällaisten alusten luetteloon olisi syytä lisätä alukset, jotka eivät ole esittäneet riittävää vakuutusta tai rahavakuutta, sekä alukset, joiden osalta luotsit tai satamaviranomaiset ovat ilmoittaneet ilmeisistä poikkeavuuksista, jotka voivat aiheuttaa vaaraa merenkulun turvallisuudelle tai ympäristölle.

| (10) | Direktiivin 2002/59/EY mukaisesti poikkeuksellisen huonojen sääolosuhteiden aiheuttamien vaarojen osalta olisi syytä ottaa huomioon myös jään mahdollisesti aiheuttamat vaarat merenkululle. Jos jäsenvaltion nimeämä toimivaltainen viranomainen katsoo pätevän säätietopalvelun toimittamien jääennusteiden perusteella, että sääolosuhteet vaarantavat vakavasti ihmishenkien turvallisuuden tai aiheuttavat vakavan ympäristön pilaantumisvaaran, sen olisi ilmoitettava asiasta niiden alusten päälliköille, jotka ovat sen toimivaltaan kuuluvalla alueella tai jotka aikovat saapua kyseisellä alueella sijaitsevaan satamaan tai lähteä tällaisesta satamasta. Tämän viranomaisen olisi voitava toteuttaa kaikki asiaankuuluvat toimenpiteet ihmishenkien turvaamiseksi merellä ja ympäristön suojelemiseksi. |
| --- | --- |

(10)

Direktiivin 2002/59/EY mukaisesti poikkeuksellisen huonojen sääolosuhteiden aiheuttamien vaarojen osalta olisi syytä ottaa huomioon myös jään mahdollisesti aiheuttamat vaarat merenkululle. Jos jäsenvaltion nimeämä toimivaltainen viranomainen katsoo pätevän säätietopalvelun toimittamien jääennusteiden perusteella, että sääolosuhteet vaarantavat vakavasti ihmishenkien turvallisuuden tai aiheuttavat vakavan ympäristön pilaantumisvaaran, sen olisi ilmoitettava asiasta niiden alusten päälliköille, jotka ovat sen toimivaltaan kuuluvalla alueella tai jotka aikovat saapua kyseisellä alueella sijaitsevaan satamaan tai lähteä tällaisesta satamasta. Tämän viranomaisen olisi voitava toteuttaa kaikki asiaankuuluvat toimenpiteet ihmishenkien turvaamiseksi merellä ja ympäristön suojelemiseksi.

| (11) | Direktiivissä 2002/59/EY säädetään erityisesti, että jäsenvaltioiden on merionnettomuuksien seurausten rajoittamiseksi laadittava suunnitelmat, jotka mahdollistavat sen, että merihätään joutuneet alukset voidaan tarvittaessa ottaa vastaan niiden satamissa tai jollain muulla suojaisalla alueella parhaissa mahdollisissa olosuhteissa. Kun otetaan huomioon Kansainvälisen merenkulkujärjestön 13 päivänä joulukuuta 2003 annettuun päätöslauselmaan A.949(23), jäljempänä ’IMO:n päätöslauselma A.949(23)’, liitetyt avun tarpeessa olevien alusten suojapaikoista annetut ohjeet, jotka on hyväksytty direktiivin 2002/59/EY antamisen jälkeen ja jotka koskevat avun tarpeessa olevia aluksia silloin, kun tapaukseen ei liity hengenvaaraa, eikä niinkään merihätään joutuneita aluksia, mainittua direktiiviä olisi kuitenkin muutettava vastaavasti. |
| --- | --- |

(11)

Direktiivissä 2002/59/EY säädetään erityisesti, että jäsenvaltioiden on merionnettomuuksien seurausten rajoittamiseksi laadittava suunnitelmat, jotka mahdollistavat sen, että merihätään joutuneet alukset voidaan tarvittaessa ottaa vastaan niiden satamissa tai jollain muulla suojaisalla alueella parhaissa mahdollisissa olosuhteissa. Kun otetaan huomioon Kansainvälisen merenkulkujärjestön 13 päivänä joulukuuta 2003 annettuun päätöslauselmaan A.949(23), jäljempänä ’IMO:n päätöslauselma A.949(23)’, liitetyt avun tarpeessa olevien alusten suojapaikoista annetut ohjeet, jotka on hyväksytty direktiivin 2002/59/EY antamisen jälkeen ja jotka koskevat avun tarpeessa olevia aluksia silloin, kun tapaukseen ei liity hengenvaaraa, eikä niinkään merihätään joutuneita aluksia, mainittua direktiiviä olisi kuitenkin muutettava vastaavasti.

| (12) | IMO:n päätöslauselman A.949(23) perusteella sekä komission, Euroopan meriturvallisuusviraston, jäljempänä ’virasto’, ja jäsenvaltioiden yhteisesti toteuttaman työn pohjalta on tarpeen määritellä suojapaikkoja koskevien suunnitelmien pakolliset osat, jotta voidaan varmistaa avun tarpeessa olevien alusten vastaanottamista koskevien suunnitelmien yhdenmukainen ja tehokas täytäntöönpano ja selkeyttää jäsenvaltioiden velvollisuuksien soveltamisalaa. |
| --- | --- |

(12)

IMO:n päätöslauselman A.949(23) perusteella sekä komission, Euroopan meriturvallisuusviraston, jäljempänä ’virasto’, ja jäsenvaltioiden yhteisesti toteuttaman työn pohjalta on tarpeen määritellä suojapaikkoja koskevien suunnitelmien pakolliset osat, jotta voidaan varmistaa avun tarpeessa olevien alusten vastaanottamista koskevien suunnitelmien yhdenmukainen ja tehokas täytäntöönpano ja selkeyttää jäsenvaltioiden velvollisuuksien soveltamisalaa.

| (13) | IMO:n päätöslauselman A.949(23) olisi oltava pohjana jäsenvaltioiden laatimille suunnitelmille, joiden avulla avun tarpeessa olevien alusten aiheuttamiin uhkiin voitaisiin vastata tehokkaasti. Arvioidessaan tällaisiin uhkiin liittyviä riskejä jäsenvaltiot voivat erityisolosuhteidensa vuoksi ottaa kuitenkin huomioon muita tekijöitä, kuten meriveden käyttö juomaveden valmistukseen ja sähkön tuottaminen. |
| --- | --- |

(13)

IMO:n päätöslauselman A.949(23) olisi oltava pohjana jäsenvaltioiden laatimille suunnitelmille, joiden avulla avun tarpeessa olevien alusten aiheuttamiin uhkiin voitaisiin vastata tehokkaasti. Arvioidessaan tällaisiin uhkiin liittyviä riskejä jäsenvaltiot voivat erityisolosuhteidensa vuoksi ottaa kuitenkin huomioon muita tekijöitä, kuten meriveden käyttö juomaveden valmistukseen ja sähkön tuottaminen.

| (14) | Kun alus on avun tarpeessa, on mahdollisesti tehtävä päätös kyseisen aluksen vastaanottamisesta suojapaikkaan. Asianomaisen viranomaisen olisi tätä varten tehtävä tilanteesta ennakkoarviointi sovellettavaan suojapaikkasuunnitelmaan sisältyvien tietojen pohjalta. |
| --- | --- |

(14)

Kun alus on avun tarpeessa, on mahdollisesti tehtävä päätös kyseisen aluksen vastaanottamisesta suojapaikkaan. Asianomaisen viranomaisen olisi tätä varten tehtävä tilanteesta ennakkoarviointi sovellettavaan suojapaikkasuunnitelmaan sisältyvien tietojen pohjalta.

| (15) | Avun tarpeessa olevien alusten vastaanottamista koskevissa suunnitelmissa olisi myös kuvattava yksityiskohtaisesti hälytyksen tekemiseen ja kyseessä olevan tilanteen hoitamiseen liittyvä päätöksentekoketju. Suunnitelmassa olisi mainittava selvästi asianomaiset viranomaiset ja niiden toimivaltuudet sekä selostettava, kuinka osapuolten välinen viestintä on järjestetty. Sovellettavilla menettelyillä olisi taattava, että asianmukainen päätös, joka perustuu toimivaltaisen viranomaisen käytössä olevaan asiantuntemukseen ja riittäviin tietoihin, voidaan tehdä nopeasti. |
| --- | --- |

(15)

Avun tarpeessa olevien alusten vastaanottamista koskevissa suunnitelmissa olisi myös kuvattava yksityiskohtaisesti hälytyksen tekemiseen ja kyseessä olevan tilanteen hoitamiseen liittyvä päätöksentekoketju. Suunnitelmassa olisi mainittava selvästi asianomaiset viranomaiset ja niiden toimivaltuudet sekä selostettava, kuinka osapuolten välinen viestintä on järjestetty. Sovellettavilla menettelyillä olisi taattava, että asianmukainen päätös, joka perustuu toimivaltaisen viranomaisen käytössä olevaan asiantuntemukseen ja riittäviin tietoihin, voidaan tehdä nopeasti.

| (16) | Jäsenvaltioiden olisi suunnitelmia laatiessaan kerättävä tietoa rannikollaan sijaitsevista mahdollisista suojapaikoista, jotta toimivaltainen viranomainen voi merellä tapahtuneen onnettomuuden tai vaaratilanteen jälkeen osoittaa selkeästi ja nopeasti alueet, jotka sopivat parhaiten avun tarpeessa olevien alusten vastaanottoon. Tällaisiin tietoihin olisi sisällytettävä kuvaus mahdollisten suojapaikkojen tietyistä ominaispiirteistä sekä käytettävissä olevista laitteista ja kalustosta, joilla voidaan helpottaa avun tarpeessa olevien alusten vastaanottoa tai torjua onnettomuuden tai pilaantumisen seurauksia. |
| --- | --- |

(16)

Jäsenvaltioiden olisi suunnitelmia laatiessaan kerättävä tietoa rannikollaan sijaitsevista mahdollisista suojapaikoista, jotta toimivaltainen viranomainen voi merellä tapahtuneen onnettomuuden tai vaaratilanteen jälkeen osoittaa selkeästi ja nopeasti alueet, jotka sopivat parhaiten avun tarpeessa olevien alusten vastaanottoon. Tällaisiin tietoihin olisi sisällytettävä kuvaus mahdollisten suojapaikkojen tietyistä ominaispiirteistä sekä käytettävissä olevista laitteista ja kalustosta, joilla voidaan helpottaa avun tarpeessa olevien alusten vastaanottoa tai torjua onnettomuuden tai pilaantumisen seurauksia.

| (17) | On tärkeää, että luettelo toimivaltaisista viranomaisista, jotka päättävät alusten vastaanotosta suojapaikkaan, sekä viranomaisista, jotka vastaavat hälytysten vastaanotosta ja käsittelystä, julkaistaan asianmukaisesti. Lisäksi voisi olla hyödyllistä, että olennaiset tiedot olisivat merellä suoritettaviin avustustoimiin osallistuvien tahojen, myös meripelastus- ja hinausyritysten, käytettävissä ja sellaisten naapurijäsenvaltioiden viranomaisten saatavilla, joihin merellä tapahtuva hätätilanne voi vaikuttaa. |
| --- | --- |

(17)

On tärkeää, että luettelo toimivaltaisista viranomaisista, jotka päättävät alusten vastaanotosta suojapaikkaan, sekä viranomaisista, jotka vastaavat hälytysten vastaanotosta ja käsittelystä, julkaistaan asianmukaisesti. Lisäksi voisi olla hyödyllistä, että olennaiset tiedot olisivat merellä suoritettaviin avustustoimiin osallistuvien tahojen, myös meripelastus- ja hinausyritysten, käytettävissä ja sellaisten naapurijäsenvaltioiden viranomaisten saatavilla, joihin merellä tapahtuva hätätilanne voi vaikuttaa.

| (18) | Alusten seurantaan ja reittijakoon liittyvien toimenpiteiden tarkoituksena on erityisesti antaa jäsenvaltioille ajantasaista tietoa niiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä liikkuvista aluksista ja parantaa siten jäsenvaltioiden mahdollisuuksia ehkäistä tarvittaessa mahdollisia vaaratilanteita. Tietojenvaihdolla voidaan parantaa kerätyn tiedon laatua ja helpottaa sen käsittelyä. |
| --- | --- |

(18)

Alusten seurantaan ja reittijakoon liittyvien toimenpiteiden tarkoituksena on erityisesti antaa jäsenvaltioille ajantasaista tietoa niiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä liikkuvista aluksista ja parantaa siten jäsenvaltioiden mahdollisuuksia ehkäistä tarvittaessa mahdollisia vaaratilanteita. Tietojenvaihdolla voidaan parantaa kerätyn tiedon laatua ja helpottaa sen käsittelyä.

| (19) | Jäsenvaltiot ja komissio ovat direktiivin 2002/59/EY mukaisesti edistyneet merkittävästi sähköisessä muodossa tapahtuvan tietojenvaihdon yhdenmukaistamisessa, erityisesti vaarallisten tai ympäristöä pilaavien aineiden kuljetusten osalta. SafeSeaNet-järjestelmää on kehitetty vuodesta 2002 lähtien, ja siitä olisi nyt tehtävä koko yhteisön viiteverkko. |
| --- | --- |

(19)

Jäsenvaltiot ja komissio ovat direktiivin 2002/59/EY mukaisesti edistyneet merkittävästi sähköisessä muodossa tapahtuvan tietojenvaihdon yhdenmukaistamisessa, erityisesti vaarallisten tai ympäristöä pilaavien aineiden kuljetusten osalta. SafeSeaNet-järjestelmää on kehitetty vuodesta 2002 lähtien, ja siitä olisi nyt tehtävä koko yhteisön viiteverkko.

| (20) | Uusissa teknologioissa ja erityisesti niiden avaruussovelluksissa, joita ovat muun muassa alusten seuraaminen lähettimien avulla, kuvantamisjärjestelmät ja maailmanlaajuinen satelliittinavigointijärjestelmä (GNSS), saavutettu edistys mahdollistaa nykyisin alusliikenteen seurannan laajentamisen avomerelle ja siten Euroopan vesien kattavamman valvonnan, myös pitkän kantaman tunnistus- ja -seurantajärjestelmien (LRIT) avulla. Jotta voitaisiin varmistaa, että tällaisista välineistä tulee keskeinen osa direktiivillä 2002/59/EY perustettua alusliikenteen seuranta- ja tietojärjestelmää, työ on toteutettava yhteisön yhteistyönä. |
| --- | --- |

(20)

Uusissa teknologioissa ja erityisesti niiden avaruussovelluksissa, joita ovat muun muassa alusten seuraaminen lähettimien avulla, kuvantamisjärjestelmät ja maailmanlaajuinen satelliittinavigointijärjestelmä (GNSS), saavutettu edistys mahdollistaa nykyisin alusliikenteen seurannan laajentamisen avomerelle ja siten Euroopan vesien kattavamman valvonnan, myös pitkän kantaman tunnistus- ja -seurantajärjestelmien (LRIT) avulla. Jotta voitaisiin varmistaa, että tällaisista välineistä tulee keskeinen osa direktiivillä 2002/59/EY perustettua alusliikenteen seuranta- ja tietojärjestelmää, työ on toteutettava yhteisön yhteistyönä.

| (21) | Jotta voitaisiin varmistaa, että direktiivin 2002/59/EY nojalla kerättyä meriturvallisuutta koskevaa tietoa hyödynnetään optimaalisesti ja yhdenmukaisesti koko yhteisön alueella, komission olisi tarvittaessa voitava käsitellä ja hyödyntää tätä tietoa sekä luovuttaa sitä jäsenvaltioiden nimeämille viranomaisille. |
| --- | --- |

(21)

Jotta voitaisiin varmistaa, että direktiivin 2002/59/EY nojalla kerättyä meriturvallisuutta koskevaa tietoa hyödynnetään optimaalisesti ja yhdenmukaisesti koko yhteisön alueella, komission olisi tarvittaessa voitava käsitellä ja hyödyntää tätä tietoa sekä luovuttaa sitä jäsenvaltioiden nimeämille viranomaisille.

| (22) | Equasis-järjestelmän kehittäminen on osoittanut, kuinka tärkeää on edistää meriturvallisuuskulttuuria etenkin meriliikenteen harjoittajien piirissä. Komission olisikin voitava myötävaikuttaa siihen, että kaikkea meriturvallisuuden kannalta tärkeää tietoa levitetään erityisesti kyseisen järjestelmän avulla. |
| --- | --- |

(22)

Equasis-järjestelmän kehittäminen on osoittanut, kuinka tärkeää on edistää meriturvallisuuskulttuuria etenkin meriliikenteen harjoittajien piirissä. Komission olisikin voitava myötävaikuttaa siihen, että kaikkea meriturvallisuuden kannalta tärkeää tietoa levitetään erityisesti kyseisen järjestelmän avulla.

| (23) | Meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevän komitean (COSS-komitea) perustamisesta 5 päivänä marraskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2099/2002 (5) keskitetään meriturvallisuutta, alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevassa yhteisön lainsäädännössä perustettujen komiteoiden tehtävät. Nykyinen komitea olisi sen vuoksi korvattava COSS-komitealla. |
| --- | --- |

(23)

Meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevän komitean (COSS-komitea) perustamisesta 5 päivänä marraskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2099/2002 (5) keskitetään meriturvallisuutta, alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevassa yhteisön lainsäädännössä perustettujen komiteoiden tehtävät. Nykyinen komitea olisi sen vuoksi korvattava COSS-komitealla.

| (24) | On myös syytä ottaa huomioon asiaa koskevien kansainvälisten oikeudellisten asiakirjojen muutokset. |
| --- | --- |

(24)

On myös syytä ottaa huomioon asiaa koskevien kansainvälisten oikeudellisten asiakirjojen muutokset.

| (25) | Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (6) mukaisesti. |
| --- | --- |

(25)

Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (6) mukaisesti.

| (26) | Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta muuttaa direktiiviä 2002/59/EY siihen liittyvien kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin myöhemmin tehtävien muutosten soveltamiseksi. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa kyseisen direktiivin muita kuin keskeisiä, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. |
| --- | --- |

(26)

Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta muuttaa direktiiviä 2002/59/EY siihen liittyvien kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin myöhemmin tehtävien muutosten soveltamiseksi. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa kyseisen direktiivin muita kuin keskeisiä, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

| (27) | Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1406/2002 (7) mukaisesti virasto tarjoaa komissiolle ja jäsenvaltioille tarvittavaa tukea direktiivin 2002/59/EY täytäntöönpanossa. |
| --- | --- |

(27)

Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1406/2002 (7) mukaisesti virasto tarjoaa komissiolle ja jäsenvaltioille tarvittavaa tukea direktiivin 2002/59/EY täytäntöönpanossa.

| (28) | Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (8) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja sen kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen edellyttämien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne. |
| --- | --- |

(28)

Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (8) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja sen kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen edellyttämien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne.

| (29) | Sen vuoksi direktiivi 2002/59/EY olisi muutettava, |
| --- | --- |

(29)

Sen vuoksi direktiivi 2002/59/EY olisi muutettava,

OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Muutokset

Muutetaan direktiivi 2002/59/EY seuraavasti:

| (1) | Korvataan 2 artiklan 2 kohdan johdantolause seuraavasti:
  ”Ellei toisin säädetä, tätä direktiiviä ei sovelleta:” |
| --- | --- |

(1)

Korvataan 2 artiklan 2 kohdan johdantolause seuraavasti:

”Ellei toisin säädetä, tätä direktiiviä ei sovelleta:”

| (2) | Muutetaan 3 artikla seuraavasti:






  a) | Muutetaan a alakohta seuraavasti:






  i) | Korvataan johdantolause seuraavasti:
  ”’kansainvälisillä oikeudellisilla asiakirjoilla’ seuraavia asiakirjoja sellaisina kuin ne kulloinkin ovat voimassa:”; |
| --- | --- | --- | --- |

(2)

Muutetaan 3 artikla seuraavasti:

a)

Muutetaan a alakohta seuraavasti:

i)

Korvataan johdantolause seuraavasti:

”’kansainvälisillä oikeudellisilla asiakirjoilla’ seuraavia asiakirjoja sellaisina kuin ne kulloinkin ovat voimassa:”;

| ii) | Lisätään luetelmakohdat seuraavasti:






  ”— | ’IMO:n päätöslauselma A.917(22)’ eli Kansainvälisen merenkulkujärjestön päätöslauselma 917(22), jonka otsikkona on ’Ohjeet AIS:n käyttöön aluksessa’, päätöslauselma sellaisena kuin se on muutettuna IMO:n päätöslauselmalla A.956(23); |
| --- | --- | --- |

ii)

Lisätään luetelmakohdat seuraavasti:

”—

’IMO:n päätöslauselma A.917(22)’ eli Kansainvälisen merenkulkujärjestön päätöslauselma 917(22), jonka otsikkona on ’Ohjeet AIS:n käyttöön aluksessa’, päätöslauselma sellaisena kuin se on muutettuna IMO:n päätöslauselmalla A.956(23);

| — | ’IMO:n päätöslauselma A.949(23)’ eli Kansainvälisen merenkulkujärjestön päätöslauselma 949(23), jossa annetaan ohjeet avun tarpeessa olevien alusten suojapaikoista; |
| --- | --- |

—

’IMO:n päätöslauselma A.949(23)’ eli Kansainvälisen merenkulkujärjestön päätöslauselma 949(23), jossa annetaan ohjeet avun tarpeessa olevien alusten suojapaikoista;

| — | ’IMO:n päätöslauselma A.950(23)’ eli Kansainvälisen merenkulkujärjestön päätöslauselma 950(23), joka koskee merenkulun avustuspalvelua (MAS).”; |
| --- | --- |

—

’IMO:n päätöslauselma A.950(23)’ eli Kansainvälisen merenkulkujärjestön päätöslauselma 950(23), joka koskee merenkulun avustuspalvelua (MAS).”;

| b) | Korvataan k alakohta seuraavasti:






  ”k) | ’toimivaltaisilla viranomaisilla’ viranomaisia ja organisaatioita, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet suorittamaan tämän direktiivin mukaisia tehtäviä;” |
| --- | --- | --- |

b)

Korvataan k alakohta seuraavasti:

”k)

’toimivaltaisilla viranomaisilla’ viranomaisia ja organisaatioita, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet suorittamaan tämän direktiivin mukaisia tehtäviä;”

| c) | lisätään alakohdat seuraavasti:






  ”s) | ’SafeSeaNet-järjestelmällä’ yhteisön merenkulun tiedonvaihtojärjestelmää, jonka komissio on kehittänyt yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon varmistamiseksi; |
| --- | --- | --- |

c)

lisätään alakohdat seuraavasti:

”s)

’SafeSeaNet-järjestelmällä’ yhteisön merenkulun tiedonvaihtojärjestelmää, jonka komissio on kehittänyt yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon varmistamiseksi;

| t) | ’säännöllisellä liikenteellä’ sarjaa matkoja, jotka liikennöidään kahden tai useamman saman sataman välillä joko julkaistun aikataulun mukaisesti tai niin säännöllisesti tai usein, että matkoista muodostuu järjestelmällinen sarja; |
| --- | --- |

t)

’säännöllisellä liikenteellä’ sarjaa matkoja, jotka liikennöidään kahden tai useamman saman sataman välillä joko julkaistun aikataulun mukaisesti tai niin säännöllisesti tai usein, että matkoista muodostuu järjestelmällinen sarja;

| u) | ’kalastusaluksella’ alusta, joka on varustettu elollisten vesiluonnonvarojen kaupallista hyödyntämistä varten; |
| --- | --- |

u)

’kalastusaluksella’ alusta, joka on varustettu elollisten vesiluonnonvarojen kaupallista hyödyntämistä varten;

| v) | ’avun tarpeessa olevalla aluksella’ alusta, joka on sellaisessa tilanteessa, joka saattaa johtaa aluksen menettämiseen tai aiheuttaa vaaraa ympäristölle tai merenkululle, lukuun ottamatta tilanteita, jotka edellyttävät aluksessa olevien henkilöiden pelastamista.” |
| --- | --- |

v)

’avun tarpeessa olevalla aluksella’ alusta, joka on sellaisessa tilanteessa, joka saattaa johtaa aluksen menettämiseen tai aiheuttaa vaaraa ympäristölle tai merenkululle, lukuun ottamatta tilanteita, jotka edellyttävät aluksessa olevien henkilöiden pelastamista.”

| (3) | Lisätään artikla seuraavasti:
  ”6 a artikla
  Automaattisten tunnistusjärjestelmien (AIS) käyttö kalastusaluksissa
  Kaikkiin kokonaispituudeltaan yli 15 metrin pituisiin kalastusaluksiin, jotka purjehtivat jäsenvaltion lipun alla ja jotka on rekisteröity yhteisössä tai jotka toimivat jäsenvaltion sisäisillä tai ulkoisilla aluevesillä taikka jotka purkavat saaliinsa jäsenvaltion satamassa, on liitteessä II olevan I osan 3 kohdan aikataulua noudattaen asennettava A-luokan automaattinen tunnistusjärjestelmä (AIS), joka täyttää IMO:n asettamat suoritusarvovaatimukset.
  Automaattisella tunnistusjärjestelmällä varustettujen kalastusalusten on pidettävä järjestelmänsä toiminnassa aina. Poikkeuksellisissa olosuhteissa AIS voidaan kytkeä pois päältä, mikäli aluksen päällikkö katsoo, että se on tarpeen aluksen turvallisuuden kannalta.” |
| --- | --- |

(3)

Lisätään artikla seuraavasti:

”6 a artikla

Automaattisten tunnistusjärjestelmien (AIS) käyttö kalastusaluksissa

Kaikkiin kokonaispituudeltaan yli 15 metrin pituisiin kalastusaluksiin, jotka purjehtivat jäsenvaltion lipun alla ja jotka on rekisteröity yhteisössä tai jotka toimivat jäsenvaltion sisäisillä tai ulkoisilla aluevesillä taikka jotka purkavat saaliinsa jäsenvaltion satamassa, on liitteessä II olevan I osan 3 kohdan aikataulua noudattaen asennettava A-luokan automaattinen tunnistusjärjestelmä (AIS), joka täyttää IMO:n asettamat suoritusarvovaatimukset.

Automaattisella tunnistusjärjestelmällä varustettujen kalastusalusten on pidettävä järjestelmänsä toiminnassa aina. Poikkeuksellisissa olosuhteissa AIS voidaan kytkeä pois päältä, mikäli aluksen päällikkö katsoo, että se on tarpeen aluksen turvallisuuden kannalta.”

| (4) | Korvataan 12 artikla seuraavasti:
  ”12 artikla
  Laivaajan velvollisuudet
  Vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita ei saa jäsenvaltion satamassa tarjota kuljetettavaksi tai lastata mihinkään alukseen sen koosta riippumatta, ellei aluksen päällikölle tai liikenteenharjoittajalle ole tehty ilmoitusta, josta käyvät ilmi seuraavat tiedot:






  a) | liitteessä I olevassa 2 kohdassa luetellut tiedot; |
| --- | --- | --- |

(4)

Korvataan 12 artikla seuraavasti:

”12 artikla

Laivaajan velvollisuudet

Vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita ei saa jäsenvaltion satamassa tarjota kuljetettavaksi tai lastata mihinkään alukseen sen koosta riippumatta, ellei aluksen päällikölle tai liikenteenharjoittajalle ole tehty ilmoitusta, josta käyvät ilmi seuraavat tiedot:

a)

liitteessä I olevassa 2 kohdassa luetellut tiedot;

| b) | MARPOL-yleissopimuksen liitteessä I tarkoitetuista aineista käyttöturvallisuustiedote, josta käyvät ilmi tuotteiden fysikaalis-kemialliset ominaisuudet, muun muassa cSt:nä ilmaistu viskositeetti 50 °C:ssa ja tiheys 15 °C:ssa; |
| --- | --- |

b)

MARPOL-yleissopimuksen liitteessä I tarkoitetuista aineista käyttöturvallisuustiedote, josta käyvät ilmi tuotteiden fysikaalis-kemialliset ominaisuudet, muun muassa cSt:nä ilmaistu viskositeetti 50 °C:ssa ja tiheys 15 °C:ssa;

| c) | laivaajan tai minkä tahansa muun sellaisen henkilön tai elimen yhteystiedot, jolta voidaan saada tietoja tuotteiden fysikaalis-kemiallisista ominaisuuksista ja hätätilanteessa toteutettavista toimenpiteistä. |
| --- | --- |

c)

laivaajan tai minkä tahansa muun sellaisen henkilön tai elimen yhteystiedot, jolta voidaan saada tietoja tuotteiden fysikaalis-kemiallisista ominaisuuksista ja hätätilanteessa toteutettavista toimenpiteistä.

Laivaajan velvollisuus on toimittaa aluksen päällikölle tai liikenteenharjoittajalle tällainen ilmoitus ja varmistaa, että kuljetettavaksi tarjottu lasti todella vastaa ensimmäisen kohdan mukaisesti ilmoitettua lastia.”

| (5) | Lisätään 16 artiklan 1 kohtaan alakohdat seuraavasti:






  ”d) | alukset, jotka eivät ole esittäneet tai joilla ei ole yhteisön lainsäädännön ja kansainvälisten sääntöjen mukaista vakuutustodistusta tai rahavakuutta; |
| --- | --- | --- |

(5)

Lisätään 16 artiklan 1 kohtaan alakohdat seuraavasti:

”d)

alukset, jotka eivät ole esittäneet tai joilla ei ole yhteisön lainsäädännön ja kansainvälisten sääntöjen mukaista vakuutustodistusta tai rahavakuutta;

| e) | alukset, joiden osalta luotsit tai satamaviranomaiset ovat ilmoittaneet ilmeisistä poikkeavuuksista, jotka voivat aiheuttaa vaaraa merenkulun turvallisuudelle tai ympäristölle.” |
| --- | --- |

e)

alukset, joiden osalta luotsit tai satamaviranomaiset ovat ilmoittaneet ilmeisistä poikkeavuuksista, jotka voivat aiheuttaa vaaraa merenkulun turvallisuudelle tai ympäristölle.”

| (6) | Lisätään artikla seuraavasti:
  ”18 a artikla
  Toimenpiteet vaarallisissa jääolosuhteissa
  1.   Jos toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että jäätilanteen takia ihmishenkien turvallisuus merellä on vakavasti uhattuna tai jäsenvaltioiden tai muiden valtioiden meri- tai rannikkoalueiden suojeluun kohdistuu vakava vaara:






  a) | niiden on annettava sellaisten alusten päälliköille, jotka ovat niiden toimivaltaan kuuluvalla alueella tai jotka aikovat saapua johonkin niiden satamaan taikka lähteä jostakin niiden satamasta, asiaankuuluvat tiedot jäätilanteesta, suositelluista reiteistä ja niiden toimivaltaan kuuluvalla alueella tarjottavista jäänmurtopalveluista; |
| --- | --- | --- |

(6)

Lisätään artikla seuraavasti:

”18 a artikla

Toimenpiteet vaarallisissa jääolosuhteissa

1.   Jos toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että jäätilanteen takia ihmishenkien turvallisuus merellä on vakavasti uhattuna tai jäsenvaltioiden tai muiden valtioiden meri- tai rannikkoalueiden suojeluun kohdistuu vakava vaara:

a)

niiden on annettava sellaisten alusten päälliköille, jotka ovat niiden toimivaltaan kuuluvalla alueella tai jotka aikovat saapua johonkin niiden satamaan taikka lähteä jostakin niiden satamasta, asiaankuuluvat tiedot jäätilanteesta, suositelluista reiteistä ja niiden toimivaltaan kuuluvalla alueella tarjottavista jäänmurtopalveluista;

| b) | ne voivat vaatia, että kyseisillä alueilla olevat alukset, jotka aikovat saapua johonkin satamaan tai terminaaliin tai lähteä sieltä taikka lähteä joltakin ankkurointialueelta, täyttävät alueella vallitsevaa jäätilannetta vastaavat lujuus- ja tehovaatimukset; tämä ei kuitenkaan rajoita velvollisuutta antaa apua avun tarpeessa oleville aluksille eikä muita asiaankuuluvista kansainvälisistä säännöistä johtuvia velvollisuuksia. |
| --- | --- |

b)

ne voivat vaatia, että kyseisillä alueilla olevat alukset, jotka aikovat saapua johonkin satamaan tai terminaaliin tai lähteä sieltä taikka lähteä joltakin ankkurointialueelta, täyttävät alueella vallitsevaa jäätilannetta vastaavat lujuus- ja tehovaatimukset; tämä ei kuitenkaan rajoita velvollisuutta antaa apua avun tarpeessa oleville aluksille eikä muita asiaankuuluvista kansainvälisistä säännöistä johtuvia velvollisuuksia.

2.   Edellä olevan 1 kohdan säännösten soveltamiseksi toteutettavien toimenpiteiden on jäätilannetta koskevien tietojen osalta perustuttava jäsenvaltion hyväksymän pätevän säätietopalvelun antamiin jää- ja säätiedotuksiin.”

| (7) | Lisätään 19 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:
  ”Tätä varten niiden on toimitettava pyynnöstä toimivaltaisille kansallisille viranomaisille 12 artiklassa tarkoitetut tiedot.” |
| --- | --- |

(7)

Lisätään 19 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:

”Tätä varten niiden on toimitettava pyynnöstä toimivaltaisille kansallisille viranomaisille 12 artiklassa tarkoitetut tiedot.”

| (8) | Korvataan 20 artikla seuraavasti:
  ”20 artikla
  Avun tarpeessa olevien alusten vastaanottaminen suojapaikkoihin
  1.   Luvan myöntäminen avun tarpeessa olevalle alukselle saapua suojapaikkaan tai sen epääminen edellyttää 20 a artiklassa tarkoitetun suunnitelman perusteella suoritettavaa tilanteen ennakkoarviointia ja toimivaltaisen viranomaisen tekemää päätöstä.
  2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten on kokoonnuttava säännöllisesti vaihtamaan kokemuksia ja kehittämään tämän artiklan nojalla toteutettavia toimenpiteitä. Ne voivat kokoontua milloin tahansa, jos erityiset olosuhteet sitä edellyttävät.” |
| --- | --- |

(8)

Korvataan 20 artikla seuraavasti:

”20 artikla

Avun tarpeessa olevien alusten vastaanottaminen suojapaikkoihin

1.   Luvan myöntäminen avun tarpeessa olevalle alukselle saapua suojapaikkaan tai sen epääminen edellyttää 20 a artiklassa tarkoitetun suunnitelman perusteella suoritettavaa tilanteen ennakkoarviointia ja toimivaltaisen viranomaisen tekemää päätöstä.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten on kokoonnuttava säännöllisesti vaihtamaan kokemuksia ja kehittämään tämän artiklan nojalla toteutettavia toimenpiteitä. Ne voivat kokoontua milloin tahansa, jos erityiset olosuhteet sitä edellyttävät.”

| (9) | Lisätään artikla seuraavasti:
  ”20 a artikla
  Avun tarpeessa olevien alusten vastaanottamista koskevat suunnitelmat
  1.   Jäsenvaltioiden on laadittava suunnitelmat siitä, miten ne voivat torjua lainkäyttövaltaansa kuuluvilla vesillä avun tarpeessa olevien alusten aiheuttamia uhkia.
  2.   Ennen 1 kohdassa tarkoitettujen suunnitelmien laatimista on kuultava kaikkia osapuolia, joita asia koskee, ja suunnitelmat on laadittava IMO:n päätöslauselmien A.949(23) ja A.950(23) pohjalta; suunnitelmien on sisällettävä vähintään seuraavat seikat:






  a) | tiedot viranomaisesta, joka vastaa hälytysten vastaanotosta ja käsittelystä; |
| --- | --- | --- |

(9)

Lisätään artikla seuraavasti:

”20 a artikla

Avun tarpeessa olevien alusten vastaanottamista koskevat suunnitelmat

1.   Jäsenvaltioiden on laadittava suunnitelmat siitä, miten ne voivat torjua lainkäyttövaltaansa kuuluvilla vesillä avun tarpeessa olevien alusten aiheuttamia uhkia.

2.   Ennen 1 kohdassa tarkoitettujen suunnitelmien laatimista on kuultava kaikkia osapuolia, joita asia koskee, ja suunnitelmat on laadittava IMO:n päätöslauselmien A.949(23) ja A.950(23) pohjalta; suunnitelmien on sisällettävä vähintään seuraavat seikat:

a)

tiedot viranomaisesta, joka vastaa hälytysten vastaanotosta ja käsittelystä;

| b) | tiedot viranomaisesta, jonka toimivaltaan kuuluvat tilanteen arviointi sekä päätöksen tekeminen luvan myöntämisestä avun tarpeessa olevalle alukselle saapua määrättyyn suojapaikkaan tai sen epäämisestä; |
| --- | --- |

b)

tiedot viranomaisesta, jonka toimivaltaan kuuluvat tilanteen arviointi sekä päätöksen tekeminen luvan myöntämisestä avun tarpeessa olevalle alukselle saapua määrättyyn suojapaikkaan tai sen epäämisestä;

| c) | jäsenvaltioiden rantaviivaa koskevat tiedot, joista on apua arvioitaessa avun tarpeessa olevan aluksen suojapaikkaan ottamista, mukaan lukien kuvaus ympäristöllisistä, taloudellisista ja sosiaalisista näkökohdista sekä luonnonolosuhteista; |
| --- | --- |

c)

jäsenvaltioiden rantaviivaa koskevat tiedot, joista on apua arvioitaessa avun tarpeessa olevan aluksen suojapaikkaan ottamista, mukaan lukien kuvaus ympäristöllisistä, taloudellisista ja sosiaalisista näkökohdista sekä luonnonolosuhteista;

| d) | arviointimenettelyt, joiden pohjalta avun tarpeessa olevalle alukselle annetaan tai siltä evätään lupa saapua suojapaikkaan; |
| --- | --- |

d)

arviointimenettelyt, joiden pohjalta avun tarpeessa olevalle alukselle annetaan tai siltä evätään lupa saapua suojapaikkaan;

| e) | riittävä kalusto ja välineistö avustus- ja pelastustoimia sekä ympäristön pilaantumisen torjuntaa varten; |
| --- | --- |

e)

riittävä kalusto ja välineistö avustus- ja pelastustoimia sekä ympäristön pilaantumisen torjuntaa varten;

| f) | kansainväliset koordinointi- ja päätöksentekomenettelyt; |
| --- | --- |

f)

kansainväliset koordinointi- ja päätöksentekomenettelyt;

| g) | suojapaikkaan vastaanotettavien alusten rahavakuuksiin ja vastuuvelvollisuuteen liittyvät menettelyt. |
| --- | --- |

g)

suojapaikkaan vastaanotettavien alusten rahavakuuksiin ja vastuuvelvollisuuteen liittyvät menettelyt.

3.   Jäsenvaltioiden on julkaistava 20 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen nimi sekä hälytysten vastaanottoon ja käsittelyyn nimettyjen viranomaisten nimet.

Jäsenvaltioiden on pyydettäessä toimitettava olennaiset tiedot suunnitelmista naapurijäsenvaltioilleen.

Kun jäsenvaltiot panevat täytäntöön avun tarpeessa olevien alusten vastaanottamista koskevissa suunnitelmissa kuvattuja menettelyjä, niiden on varmistettava, että olennaiset tiedot ovat toimintaan osallistuvien tahojen saatavilla.

Edellä toisen ja kolmannen alakohdan mukaisesti tietoja saavien on noudatettava salassapitovelvollisuutta, jos jäsenvaltiot sitä vaativat.

4.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään ... päivänä ...kuuta ... (9) tämän artiklan soveltamiseksi toteutetut toimenpiteet.”

| (10) | Lisätään artikla seuraavasti:
  ”22 a artikla
  SafeSeaNet-järjestelmä
  1.   Jäsenvaltioiden on perustettava kansallisia tai paikallisia merenkulun tiedonhallintajärjestelmiä tässä direktiivissä tarkoitettujen tietojen käsittelyä varten.
  2.   Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti perustettujen järjestelmien on mahdollistettava vastaanotettujen tietojen operatiivinen hyödyntäminen, ja niiden on erityisesti täytettävä 14 artiklassa asetetut vaatimukset.
  3.   Varmistaakseen tässä direktiivissä tarkoitettujen tietojen asianmukaisen vaihdon jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tässä direktiivissä tarkoitettujen tietojen keräämiseksi, käsittelemiseksi ja tallentamiseksi perustetut kansalliset tai paikalliset järjestelmät voidaan liittää SafeSeaNet-järjestelmään. Komissio varmistaa, että SafeSeaNet-järjestelmä on toiminnassa ympärivuorokautisesti.” |
| --- | --- |

(10)

Lisätään artikla seuraavasti:

”22 a artikla

SafeSeaNet-järjestelmä

1.   Jäsenvaltioiden on perustettava kansallisia tai paikallisia merenkulun tiedonhallintajärjestelmiä tässä direktiivissä tarkoitettujen tietojen käsittelyä varten.

2.   Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti perustettujen järjestelmien on mahdollistettava vastaanotettujen tietojen operatiivinen hyödyntäminen, ja niiden on erityisesti täytettävä 14 artiklassa asetetut vaatimukset.

3.   Varmistaakseen tässä direktiivissä tarkoitettujen tietojen asianmukaisen vaihdon jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tässä direktiivissä tarkoitettujen tietojen keräämiseksi, käsittelemiseksi ja tallentamiseksi perustetut kansalliset tai paikalliset järjestelmät voidaan liittää SafeSeaNet-järjestelmään. Komissio varmistaa, että SafeSeaNet-järjestelmä on toiminnassa ympärivuorokautisesti.”

| (11) | Muutetaan 23 artikla seuraavasti:






  a) | Korvataan c alakohta seuraavasti:






  ”c) | yhteisön alusliikenteen seuranta- ja tietojärjestelmän kattavuuden laajentaminen ja/tai sen ajan tasalle saattaminen alusten tunnistamisen ja seurannan tehostamiseksi, ottaen huomioon tieto- ja viestintäteknologioiden kehitys. Tätä varten jäsenvaltioiden ja komission on toimittava yhteistyössä ja otettava tarvittaessa käyttöön pakollisia ilmoittautumisjärjestelmiä, pakollisia alusliikennepalveluja ja asianmukaisia alusliikenteen reittijakojärjestelmiä sekä toimitettava ne IMO:n hyväksyttäviksi. Lisäksi niiden on toimittava yhteistyössä alueellisissa tai kansainvälisissä elimissä, joissa käsitellään pitkän kantaman tunnistus- ja -seurantajärjestelmien kehittämistä.” |
| --- | --- | --- | --- |

(11)

Muutetaan 23 artikla seuraavasti:

a)

Korvataan c alakohta seuraavasti:

”c)

yhteisön alusliikenteen seuranta- ja tietojärjestelmän kattavuuden laajentaminen ja/tai sen ajan tasalle saattaminen alusten tunnistamisen ja seurannan tehostamiseksi, ottaen huomioon tieto- ja viestintäteknologioiden kehitys. Tätä varten jäsenvaltioiden ja komission on toimittava yhteistyössä ja otettava tarvittaessa käyttöön pakollisia ilmoittautumisjärjestelmiä, pakollisia alusliikennepalveluja ja asianmukaisia alusliikenteen reittijakojärjestelmiä sekä toimitettava ne IMO:n hyväksyttäviksi. Lisäksi niiden on toimittava yhteistyössä alueellisissa tai kansainvälisissä elimissä, joissa käsitellään pitkän kantaman tunnistus- ja -seurantajärjestelmien kehittämistä.”

| b) | Lisätään alakohta seuraavasti:






  ”e) | liitteessä I tarkoitettujen tietojen hallintaan käytettyjen kansallisten järjestelmien yhteenliitettävyyden ja yhteentoimivuuden varmistaminen sekä SafeSeaNet-järjestelmän kehittäminen ja pitäminen ajan tasalla;” |
| --- | --- | --- |

b)

Lisätään alakohta seuraavasti:

”e)

liitteessä I tarkoitettujen tietojen hallintaan käytettyjen kansallisten järjestelmien yhteenliitettävyyden ja yhteentoimivuuden varmistaminen sekä SafeSeaNet-järjestelmän kehittäminen ja pitäminen ajan tasalla;”

| (12) | Lisätään artikla seuraavasti:
  ”23 a artikla
  Merenkulun turvallisuuteen liittyvien tietojen käsittely ja hallinta
  1.   Komissio varmistaa tarvittaessa, että tämän direktiivin nojalla kerätyt tiedot käsitellään ja hyödynnetään sekä luovutetaan jäsenvaltioiden nimeämille viranomaisille.
  2.   Tarpeen vaatiessa komissio edistää merenkulun turvallisuuteen liittyvien tietojen keräykseen ja luovuttamiseen käytettävien järjestelmien kehittämistä ja toimintaa etenkin Equasis-järjestelmän tai muiden vastaavien julkisten järjestelmien avulla.” |
| --- | --- |

(12)

Lisätään artikla seuraavasti:

”23 a artikla

Merenkulun turvallisuuteen liittyvien tietojen käsittely ja hallinta

1.   Komissio varmistaa tarvittaessa, että tämän direktiivin nojalla kerätyt tiedot käsitellään ja hyödynnetään sekä luovutetaan jäsenvaltioiden nimeämille viranomaisille.

2.   Tarpeen vaatiessa komissio edistää merenkulun turvallisuuteen liittyvien tietojen keräykseen ja luovuttamiseen käytettävien järjestelmien kehittämistä ja toimintaa etenkin Equasis-järjestelmän tai muiden vastaavien julkisten järjestelmien avulla.”

| (13) | Korvataan 28 artikla seuraavasti:
  ”28 artikla
  Komitea
  1.   Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2099/2002 (10) perustettu meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevä komitea (COSS-komitea).
  2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1-4 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. |
| --- | --- |

(13)

Korvataan 28 artikla seuraavasti:

”28 artikla

Komitea

1.   Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2099/2002 (10) perustettu meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevä komitea (COSS-komitea).

2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1-4 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

| (14) | Lisätään liitteessä II olevaan I osaan kohta seuraavasti:
  ”3.   Kalastusalukset
  Kaikki kokonaispituudeltaan yli 15 metrin pituiset kalastusalukset on varustettava 6 a artiklassa tarkoitetuilla laitteilla seuraavan aikataulun mukaisesti:






  — | kalastusalukset, joiden kokonaispituus on vähintään 24 metriä mutta alle 45 metriä: viimeistään ... päivänä ...kuuta ... (11); |
| --- | --- | --- |

(14)

Lisätään liitteessä II olevaan I osaan kohta seuraavasti:

”3.   Kalastusalukset

Kaikki kokonaispituudeltaan yli 15 metrin pituiset kalastusalukset on varustettava 6 a artiklassa tarkoitetuilla laitteilla seuraavan aikataulun mukaisesti:

—

kalastusalukset, joiden kokonaispituus on vähintään 24 metriä mutta alle 45 metriä: viimeistään ... päivänä ...kuuta ... (11);

| — | kalastusalukset, joiden kokonaispituus on vähintään 18 metriä mutta alle 24 metriä: viimeistään ... päivänä ...kuuta ... (12); |
| --- | --- |

—

kalastusalukset, joiden kokonaispituus on vähintään 18 metriä mutta alle 24 metriä: viimeistään ... päivänä ...kuuta ... (12);

| — | kalastusalukset, joiden kokonaispituus on yli 15 metriä mutta alle 18 metriä: viimeistään ... päivänä ...kuuta ... (13). |
| --- | --- |

—

kalastusalukset, joiden kokonaispituus on yli 15 metriä mutta alle 18 metriä: viimeistään ... päivänä ...kuuta ... (13).

Uudet kalastusalukset, joiden kokonaispituus on yli 15 metriä, on varustettava 6 a artiklassa tarkoitetuilla laitteilla ... päivästä ...kuuta ... (9).”

2 artikla

Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään ... päivänä ...kuuta (9). Niiden on toimitettava nämä säädökset kirjallisina komissiolle viipymättä.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

3 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

4 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty ...

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

...

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

...

---

(1)  EUVL C 318, 23.12.2006, s. 195.

1

(2)  EUVL C 229, 22.9.2006, s. 38.

2

(3)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 25. huhtikuuta 2007 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 6. kesäkuuta 2008 ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

3

(4)  EYVL L 208, 5.8.2002, s. 10.

4

(5)  EYVL L 324, 29.11.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 93/2007 (EUVL L 22, 31.1.2007, s. 12).

5

(6)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

6

(7)  EYVL L 208, 5.8.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1891/2006 (EUVL L 394, 30.12.2006, s. 1).

7

(8)  EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.

8

(9)  18 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta.

9

(10)  EYVL L 324, 29.11.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 93/2007 (EUVL L 22, 31.1.2007, s. 12).”

10

(11)  Kolme vuotta tämän direktiivin voimaantulosta.

11

(12)  Neljä vuotta tämän direktiivin voimaantulosta.

12

(13)  Viisi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta.

13

---

NEUVOSTON PERUSTELUT

I   JOHDANTO

Komissio antoi marraskuussa 2005 ehdotuksensa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta annetun direktiivin 2002/59/EY muuttamisesta (1). Ehdotus toimitettiin neuvostolle 13. tammikuuta 2006.

Euroopan parlamentti antoi ensimmäisen käsittelyn lausuntonsa 25. huhtikuuta 2007.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 13. syyskuuta 2006 (2).

Alueiden komitea antoi lausuntonsa 15. kesäkuuta 2006 (3).

Neuvosto saavutti yhteispäätösmenettelyssä (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artikla) poliittisen yhteisymmärryksen direktiiviehdotuksesta 7. kesäkuuta 2007. Lingvistijuristien tarkistettua tekstin neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 6. kesäkuuta 2008.

II   TAVOITE

Direktiiviehdotuksen tärkein tavoite on muuttaa direktiivi 2002/59/EY lisäämällä siihen merenkulun turvallisuuden ja ympäristönsuojelun tehostamiseen tähtääviä lisätoimenpiteitä ja yhdenmukaistamalla suojapaikkojen toteuttaminen.

Ehdotukseen sisältyy erityisesti yhteisön meriturvallisuusalan tiedonvaihtojärjestelmän SafeSeaNetin kehittäminen, merihädässä olevien alusten vastaanottamisesta vastaavan riippumattoman viranomaisen nimeäminen jäsenvaltioissa, jääolosuhteissa toteutettavat toimenpiteet ja vakuuttamattomien alusten käsittely. Lisäksi siinä ehdotetaan, että alusten automaattisten tunnistusjärjestelmien (AIS) käytöstä tehtäisiin pakollinen yli 15 metriä pitkille kalastusaluksille ja että laivaajan tiedonantovelvoitteita tiukennettaisiin.

III   YHTEISEN KANNAN ERITTELY

Yleistä

Edellä mainittua ehdotusta koskevalla neuvoston hyväksymällä yhteisellä kannalla saatetaan voimassaoleva direktiivi ajan tasalle merenkulun turvallisuuden parantamiseksi. Vaikka neuvosto on yhtä mieltä komission kanssa ehdotuksen tavoitteesta, neuvoston näkemykseen sisältyi eräitä mukautuksia, joiden tarkoituksena on parantaa kokonaispituudeltaan yli 15 metriä pitkien kalastusalusten turvallisuutta edellyttämällä niiden varustamista automaattisilla tunnistusjärjestelmillä (AIS) sekä vahvistaa säännöt, joiden perusteella avun tarpeessa olevalle aluksella annetaan tai siltä evätään lupa saapua suojapaikkaan, ja tehostaa alusliikenteen seurantaa SafeSeaNet-tiedonvaihtojärjestelmän avulla.

Olisi huomattava, että yhteiseen kantaan sisältyy Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn lausunnossa ehdotettujen tarkistusten lisäksi useita muutoksia, sillä komission ehdotuksessa olleita säännöksiä on täydennetty tai ne on muotoiltu kokonaan uudelleen.

Lisäksi useilla sanamuotoon tehdyillä muutoksilla pyritään ainoastaan selkeyttämään tekstiä tai varmistamaan direktiivin yleinen johdonmukaisuus.

Kalastusalusten varustamista automaattisilla tunnistusjärjestelmillä (AIS) ja alusten vastaanottamista suojapaikkoihin pidettiin kahtena erittäin merkittävänä kysymyksenä asianomaisissa neuvoston elimissä käydyissä keskusteluissa.

Erityiskysymykset

A.   Automaattisten tunnistusjärjestelmien (AIS) käyttö

Neuvosto hyväksyi automaattisten tunnistusjärjestelmien (A-luokan AIS) käytön kokonaispituudeltaan yli 15 metriä pitkissä kalastusaluksissa, mikä on yksi muutetun direktiivin tärkeimmistä kysymyksistä. Neuvosto katsoo kuitenkin, että on tarpeen selkeyttää, mitä aluksia tämä velvoite koskee. Sen vuoksi neuvoston yhteisessä kannassa muutetaan komission ehdotusta määrittämällä tarkoin tämän velvoittavan säännöksen edellytykset.

Lisäksi neuvosto hyväksyi Euroopan parlamentin tarkistuksen 17, ja sen vuoksi direktiivissä viitataan IMOn päätöslauselmaan A 917 (22) (Suuntaviivat AIS:n käytöstä aluksilla).

Neuvosto tarkasteli myös uudelleen komission ehdottamaa täytäntöönpanoaikataulua (liite II(I)), jotta varmistettaisiin, että määräajat olisivat käytännössä mahdollisia asianomaisille osapuolille. Neuvoston mielestä on tarpeen mainita, että AIS:lla varustettujen alusten on pidettävä se toiminnassa koko ajan eräitä erityistapauksia lukuun ottamatta.

B.   Alusten vastaanottaminen suojapaikkoihin

Neuvoston mielestä alusten vastaanottamista suojapaikkoihin koskevien kysymysten osalta jäsenvaltioiden olisi sovellettava avun tarpeessa olevien alusten suojapaikkoja koskevia IMOn suuntaviivoja (IMOn päätöslauselma A 949(23)), joiden mukaan jäsenvaltioilla on oikeus antaa alukselle lupa saapua suojapaikkaan tai evätä tällainen lupa. Komission ehdotukseen tehdyllä muutoksella neuvosto tekee selväksi, että luvan antaminen avun tarpeessa olevalle alukselle saapua suojapaikkaan tai tällaisen luvan epääminen edellyttää, että tilanteesta tehdään ennakkoarviointi vastaanottosuunnitelman ja toimivaltaisen viranomaisen tekemän päätöksen perusteella. Neuvoston mielestä on syytä varmistaa, että vastaanottosuunnitelmat valmistellaan IMOn päätöslauselmien A 949 (23) (IMOn suuntaviivat avun tarpeessa olevien alusten suojapaikoista) ja A 950 (23) (Merenkulun avustuspalvelut) perusteella.

Toisin kuin komissio neuvosto on sitä mieltä, että avun tarpeessa olevien alusten vastaanottosuunnitelmissa olisi oltava jäsenvaltioiden rantaviivaa koskevat tiedot, joita käytettäisiin avun tarpeessa olevan aluksen tilanteen arvioinnissa suojapaikka-asiassa. Neuvosto antoi jäsenvaltioille mahdollisuuden määrätä, että tällaisten suunnitelmien toimittaminen naapurijäsenvaltioille on luottamuksellista.

Neuvoston elimissä käydyissä keskusteluissa otettiin esille myös toimivaltaisen viranomaisen asema alusten vastaanottamisessa suojapaikkaan. Neuvosto lisäsi ”toimivaltaista viranomaista” koskevan lisämääritelmän. jolla pyritään selkeyttämään tätä ilmausta ja kuvaamaan toimivaltaisen viranomaisen asemaa. Neuvoston tavoitteena on antaa jäsenvaltioille riittävästi liikkumavaraa toimivaltaisen viranomaisensa organisoinnissa ottaen myös huomioon kansalliset hallinto- ja organisaatiorakenteet.

Muut asiat

Edellä mainittujen kahden pääkysymyksen lisäksi neuvosto teki komission ehdotukseen muutoksia erityisesti jääolosuhteissa toteutettavien toimenpiteiden osalta. Tämän osalta todettiin, että toimivaltaisten viranomaisten olisi toimittava avunantovelvoitteen ja asiaa koskevien kansainvälisten sääntöjen pohjalta.

Rahavakuuksia koskevan säännösehdotuksen osalta, jolla annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus vaatia aluksen liikenteenharjoittajalta todistusta vakuutuksesta tai rahavakuutta, neuvosto katsoo, ettei ole paikallaan viitata yhteispäätösmenettelyssä parhaillaan tarkasteltavaan toiseen komission ehdotukseen (ehdotus alusten omistajien siviilioikeudellisesta vastuusta ja rahavakuuksista).

Muutetun direktiivin voimaantulon osalta jäsenvaltioille annettua määräaikaa toteuttaa tätä direktiiviehdotusta koskevat kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet pidennettiin 12 kuukaudesta 18 kuukauteen.

SafeSeaNetin osalta neuvoston yhteiseen kantaan sisältyy Euroopan parlamentin tarkistukseen 65 pohjautuva säännös, jonka mukaan komission on varmistettava, että SafeSeaNet on toiminnassa 24 tuntia vuorokaudessa.

IV   EUROOPAN PARLAMENTIN TARKISTUKSET

Yhteiseen kantaan sisältyy joitakin Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn tarkistuksia, joilla parannetaan tai selkeytetään direktiiviehdotuksen tekstiä.

Neuvosto hyväksyi kokonaisuudessaan Euroopan parlamentin tarkistukset 17 ja 65 (sellaisina kuin ne ovat asiakirjassa 8724/07) ja sopi tarkistusten 22 ja 23 uudesta muotoilusta, jolloin 6 a artiklan 2 kohta kuuluisi seuraavasti: ”Automaattisella tunnistusjärjestelmällä varustettujen kalastusalusten on pidettävä järjestelmänsä toiminnassa aina. Poikkeuksellisissa olosuhteissa AIS voidaan kytkeä pois päältä, mikäli aluksen päällikkö katsoo, että se on tarpeen aluksen turvallisuuden kannalta.”

Kaikkia muita Euroopan parlamentin tarkistuksia ei kuitenkaan otettu huomioon yhteisessä kannassa. Neuvosto ei voinut hyväksyä niitä eri syistä. Neuvosto ei hyväksynyt esimerkiksi tarkistuksia 10, 11, 15, 18, 35 ja 45, koska niillä pyritään laajentamaan direktiivin soveltamisalaa. Neuvosto ei voinut hyväksyä toimivaltaista viranomaista koskevia tarkistuksia 5, 31, 32, 33 ja 34, sillä ne ovat liian spesifisiä ja yksityiskohtaisia. Ne johtaisivat organisatoriseen joustamattomuuteen ja niissä ei otettaisi huomioon eri jäsenvaltioiden erityistilanteita. Kalastusalusten AIS:n osalta neuvosto on yhtä mieltä komission ehdottamasta alusten pituudesta, ja tässä yhteydessä myös lisämuutoksia on sisällytetty yhteiseen kantaan. Siksi neuvosto ei voinut kannattaa tarkistuksia 24, 50 ja 51. Neuvosto piti tarkistuksia 8, 9, 38, 39, 40 ja 41 soveltumattomina, sillä niissä viitataan kolmanteen merenkulun turvallisuuspakettiin kuuluvaan toiseen ehdotukseen, jota tarkastellaan parhaillaan yhteispäätösmenettelyssä. Luottamuksellisten tietojen vaihdon osalta (tarkistukset 7, 37, 44, 47 ja 64) neuvosto on sitä mieltä, että nämä tarkistukset voivat aiheuttaa asianomaisten tietojen luottamuksellisuuteen liittyviä ongelmia. Tarkistuksissa 50, 52, 53 ja 54 määritellään, milloin direktiivin säännöksiä sovelletaan eri kalastusaluksiin, mutta neuvosto katsoo, että yhteiseen kantaan sisältyvä täytäntöönpanoaikataulu soveltuu paremmin asianomaisille osapuolille.

Neuvosto katsoo myös, että eräät tarkistukset, kuten tarkistukset 42 ja 43, soveltuisivat paremmin johdanto-osan kappaleiksi.

V   PÄÄTELMÄ

Neuvoston mielestä yhteisen kannan avulla jäsenvaltiot voivat toteuttaa soveltuvat ja ehkäisevät toimet sekä reagoida vaaratilanteisiin oikealla tavalla.

Neuvosto odottaa rakentavia keskusteluja Euroopan parlamentin kanssa, jotta direktiivi voitaisiin antaa lähiaikoina.

---

(1)  Asiak. 5171/06 — KOM(2005) 589 lopullinen.

(2)  EUVL C 318, 23.12.2006.

(3)  EUVL C 229, 22.9.2006.

---

| 22.7.2008 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | CE 184/11 |
| --- | --- | --- | --- |

22.7.2008

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

CE 184/11

---

Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 vahvistama

YHTEINEN KANTA (EY) N:o 16/2008,

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/.../EY antamiseksi alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (uudelleen laadittu)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2008/C 184 E/02)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22 päivänä marraskuuta 1994 annettua neuvoston direktiiviä 94/57/EY (4) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Nyt kun mainittua direktiiviä muutetaan vielä uudelleen, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. |
| --- | --- |

(1)

Alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22 päivänä marraskuuta 1994 annettua neuvoston direktiiviä 94/57/EY (4) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Nyt kun mainittua direktiiviä muutetaan vielä uudelleen, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.

| (2) | Ottaen huomioon direktiivin 94/57/EY säännösten luonteen, sen säännösten uudelleen laatiminen kahtena eri yhteisön säädöksenä, eli direktiivinä ja asetuksena, olisi tarkoituksenmukaista |
| --- | --- |

(2)

Ottaen huomioon direktiivin 94/57/EY säännösten luonteen, sen säännösten uudelleen laatiminen kahtena eri yhteisön säädöksenä, eli direktiivinä ja asetuksena, olisi tarkoituksenmukaista

| (3) | Merenkulun turvallisuutta koskevasta yhteisestä politiikasta 8 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa päätöslauselmassa neuvosto vahvisti tavoitteeksi pitää poissa yhteisön vesiltä alukset, jotka eivät täytä vaatimuksia, ja asetti etusijalle yhteisön toimet, joiden tarkoituksena on varmistaa kansainvälisten sääntöjen tosiasiallinen ja yhdenmukainen soveltaminen laatimalla yhteiset standardit luokituslaitoksille. |
| --- | --- |

(3)

Merenkulun turvallisuutta koskevasta yhteisestä politiikasta 8 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa päätöslauselmassa neuvosto vahvisti tavoitteeksi pitää poissa yhteisön vesiltä alukset, jotka eivät täytä vaatimuksia, ja asetti etusijalle yhteisön toimet, joiden tarkoituksena on varmistaa kansainvälisten sääntöjen tosiasiallinen ja yhdenmukainen soveltaminen laatimalla yhteiset standardit luokituslaitoksille.

| (4) | Merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä voidaan parantaa tehokkaasti soveltamalla tarkasti yleissopimuksia, päätöslauselmia ja kansainvälisiä sääntöjä edistäen samalla palvelujen vapaan tarjonnan tavoitetta. |
| --- | --- |

(4)

Merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä voidaan parantaa tehokkaasti soveltamalla tarkasti yleissopimuksia, päätöslauselmia ja kansainvälisiä sääntöjä edistäen samalla palvelujen vapaan tarjonnan tavoitetta.

| (5) | Lippuvaltion ja satamavaltion on valvottava, täyttävätkö alukset merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevat yhtenäiset kansainväliset standardit. |
| --- | --- |

(5)

Lippuvaltion ja satamavaltion on valvottava, täyttävätkö alukset merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevat yhtenäiset kansainväliset standardit.

| (6) | Jäsenvaltiot vastaavat kansainvälisten turvallisuustodistusten antamisesta ja pilaantumisen ehkäisemisestä, joista määrätään muun muassa 1 päivänä marraskuuta 1974 tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa ihmishengen turvallisuudesta merellä, jäljempänä ’SOLAS 74 -yleissopimus’, 5 päivänä huhtikuuta 1966 tehdyssä kansainvälisessä lastiviivayleissopimuksessa sekä 2 päivänä marraskuuta 1973 tehdyssä yleissopimuksessa alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä, jäljempänä ’MARPOL-yleissopimus’, ja sen vuoden 1978 pöytäkirjassa, sekä varmistettava mainittujen yleissopimusten soveltaminen. |
| --- | --- |

(6)

Jäsenvaltiot vastaavat kansainvälisten turvallisuustodistusten antamisesta ja pilaantumisen ehkäisemisestä, joista määrätään muun muassa 1 päivänä marraskuuta 1974 tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa ihmishengen turvallisuudesta merellä, jäljempänä ’SOLAS 74 -yleissopimus’, 5 päivänä huhtikuuta 1966 tehdyssä kansainvälisessä lastiviivayleissopimuksessa sekä 2 päivänä marraskuuta 1973 tehdyssä yleissopimuksessa alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä, jäljempänä ’MARPOL-yleissopimus’, ja sen vuoden 1978 pöytäkirjassa, sekä varmistettava mainittujen yleissopimusten soveltaminen.

| (7) | Mainittujen yleissopimusten mukaan kaikki jäsenvaltiot voivat antaa hyväksytyille laitoksille eriasteiset valtuudet antaa todistuksia yleissopimusten määräysten noudattamisesta ja siirtää näiden tehtäväksi turvallisuustodistusten antamisen ja pilaantumisen ehkäisemisen. |
| --- | --- |

(7)

Mainittujen yleissopimusten mukaan kaikki jäsenvaltiot voivat antaa hyväksytyille laitoksille eriasteiset valtuudet antaa todistuksia yleissopimusten määräysten noudattamisesta ja siirtää näiden tehtäväksi turvallisuustodistusten antamisen ja pilaantumisen ehkäisemisen.

| (8) | Monet maailman luokituslaitoksista eivät huolehdi asianmukaisesta sääntöjen täytäntöönpanosta eivätkä riittävästä luotettavuudesta toimiessaan kansallisten viranomaisten puolesta, koska niillä ei ole käytettävissä luotettavia ja riittäviä rakenteita eikä kokemusta voidakseen suorittaa tehtävänsä suurella ammattitaidolla. |
| --- | --- |

(8)

Monet maailman luokituslaitoksista eivät huolehdi asianmukaisesta sääntöjen täytäntöönpanosta eivätkä riittävästä luotettavuudesta toimiessaan kansallisten viranomaisten puolesta, koska niillä ei ole käytettävissä luotettavia ja riittäviä rakenteita eikä kokemusta voidakseen suorittaa tehtävänsä suurella ammattitaidolla.

| (9) | SOLAS 74 -yleissopimuksen II-1 luvun A-1 osan 3–1 säännön mukaisesti jäsenvaltiot ovat vastuussa sen varmistamisesta, että niiden lipun alla purjehtivat alukset suunnitellaan, rakennetaan ja huolletaan viranomaisten hyväksymien luokituslaitoksen vahvistamien rakenteellisten, mekaanisten ja sähköteknisten vaatimusten mukaisesti. Näin ollen nämä laitokset laativat ja panevat täytäntöön alusten suunnittelua, rakentamista, huoltoa ja tarkastamista koskevat säännöt, ja niiden vastuulla on tarkastaa alukset lippuvaltioiden puolesta ja todistaa, että alukset täyttävät kansainvälisten yleissopimusten vaatimukset, mikä on edellytys asianmukaisten todistuskirjojen antamiselle. Jotta ne voisivat toteuttaa tehtävänsä tyydyttävällä tavalla, niiden on oltava täysin riippumattomia, niillä on oltava pitkälle erikoistunutta teknistä asiantuntemusta ja niiden on harjoitettava tiukkaa laadunhallintaa. |
| --- | --- |

(9)

SOLAS 74 -yleissopimuksen II-1 luvun A-1 osan 3–1 säännön mukaisesti jäsenvaltiot ovat vastuussa sen varmistamisesta, että niiden lipun alla purjehtivat alukset suunnitellaan, rakennetaan ja huolletaan viranomaisten hyväksymien luokituslaitoksen vahvistamien rakenteellisten, mekaanisten ja sähköteknisten vaatimusten mukaisesti. Näin ollen nämä laitokset laativat ja panevat täytäntöön alusten suunnittelua, rakentamista, huoltoa ja tarkastamista koskevat säännöt, ja niiden vastuulla on tarkastaa alukset lippuvaltioiden puolesta ja todistaa, että alukset täyttävät kansainvälisten yleissopimusten vaatimukset, mikä on edellytys asianmukaisten todistuskirjojen antamiselle. Jotta ne voisivat toteuttaa tehtävänsä tyydyttävällä tavalla, niiden on oltava täysin riippumattomia, niillä on oltava pitkälle erikoistunutta teknistä asiantuntemusta ja niiden on harjoitettava tiukkaa laadunhallintaa.

| (10) | Alusten tarkastus- ja katsastuslaitosten olisi voitava tarjota palvelujaan koko yhteisön alueella ja kilpailla keskenään siten, että ne tarjoavat saman turvallisuuden ja ympäristön suojelun tason. Niiden toiminnalle olisi siten vahvistettava yhdenmukaiset ammatilliset vaatimukset, joita sovelletaan koko yhteisön alueella. |
| --- | --- |

(10)

Alusten tarkastus- ja katsastuslaitosten olisi voitava tarjota palvelujaan koko yhteisön alueella ja kilpailla keskenään siten, että ne tarjoavat saman turvallisuuden ja ympäristön suojelun tason. Niiden toiminnalle olisi siten vahvistettava yhdenmukaiset ammatilliset vaatimukset, joita sovelletaan koko yhteisön alueella.

| (11) | Radioturvallisuuskirjan antaminen lastialuksille voidaan antaa yksityisten laitosten tehtäväksi, joilla on riittävä asiantuntemus ja pätevä henkilökunta. |
| --- | --- |

(11)

Radioturvallisuuskirjan antaminen lastialuksille voidaan antaa yksityisten laitosten tehtäväksi, joilla on riittävä asiantuntemus ja pätevä henkilökunta.

| (12) | Jäsenvaltio voi rajoittaa valtuuttamiensa hyväksyttyjen laitosten lukumäärää avoimesti ja puolueettomasti määriteltyjen tarpeidensa perusteella sillä varauksella, että komissio valvoo asiaa komiteamenettelyä noudattaen. |
| --- | --- |

(12)

Jäsenvaltio voi rajoittaa valtuuttamiensa hyväksyttyjen laitosten lukumäärää avoimesti ja puolueettomasti määriteltyjen tarpeidensa perusteella sillä varauksella, että komissio valvoo asiaa komiteamenettelyä noudattaen.

| (13) | Tämän direktiivin olisi varmistettava palveluiden vapaa tarjonta yhteisön alueella, ja yhteisöllä olisi sen vuoksi oltava oikeus neuvotella yhteisössä sijaitsevien hyväksyttyjen laitosten yhdenvertaisen kohtelun varmistamisesta niiden kolmansien maiden kanssa, joissa jotkut hyväksytyt laitokset sijaitsevat. |
| --- | --- |

(13)

Tämän direktiivin olisi varmistettava palveluiden vapaa tarjonta yhteisön alueella, ja yhteisöllä olisi sen vuoksi oltava oikeus neuvotella yhteisössä sijaitsevien hyväksyttyjen laitosten yhdenvertaisen kohtelun varmistamisesta niiden kolmansien maiden kanssa, joissa jotkut hyväksytyt laitokset sijaitsevat.

| (14) | Kansallisten viranomaisten on osallistuttava tiiviisti alusten katsastuksiin ja vastaavien todistuskirjojen antamiseen kansainvälisten turvallisuussääntöjen täydellisen noudattamisen varmistamiseksi silloinkin, kun jäsenvaltiot antavat lakisääteiset tehtävänsä niiden hallintoon kuulumattomille hyväksytyille laitoksille. Tämän vuoksi on aiheellista luoda läheinen yhteistyösuhde viranomaisten ja niiden valtuuttamien hyväksyttyjen laitosten välille, joka saattaa edellyttää, että hyväksytyillä laitoksilla on paikallinen edustaja sen jäsenvaltion alueella, jonka puolesta ne suorittavat tehtäviään. |
| --- | --- |

(14)

Kansallisten viranomaisten on osallistuttava tiiviisti alusten katsastuksiin ja vastaavien todistuskirjojen antamiseen kansainvälisten turvallisuussääntöjen täydellisen noudattamisen varmistamiseksi silloinkin, kun jäsenvaltiot antavat lakisääteiset tehtävänsä niiden hallintoon kuulumattomille hyväksytyille laitoksille. Tämän vuoksi on aiheellista luoda läheinen yhteistyösuhde viranomaisten ja niiden valtuuttamien hyväksyttyjen laitosten välille, joka saattaa edellyttää, että hyväksytyillä laitoksilla on paikallinen edustaja sen jäsenvaltion alueella, jonka puolesta ne suorittavat tehtäviään.

| (15) | Jäsenvaltioiden puolesta toimivien hyväksyttyjen laitosten taloudellisten vastuujärjestelmien eroavuudet haittaisivat tämän direktiivin asianmukaista täytäntöönpanoa. Ongelman ratkaisemisen helpottamiseksi on syytä jossain määrin yhdenmukaistaa yhteisön tasolla sellaista hyväksytyn laitoksen merellä tuottamasta vahingosta aiheutuvaa vastuuta, josta tuomioistuin päättää, mukaan luettuina välitysmenettelyä käyttäen saadut ratkaisut. |
| --- | --- |

(15)

Jäsenvaltioiden puolesta toimivien hyväksyttyjen laitosten taloudellisten vastuujärjestelmien eroavuudet haittaisivat tämän direktiivin asianmukaista täytäntöönpanoa. Ongelman ratkaisemisen helpottamiseksi on syytä jossain määrin yhdenmukaistaa yhteisön tasolla sellaista hyväksytyn laitoksen merellä tuottamasta vahingosta aiheutuvaa vastuuta, josta tuomioistuin päättää, mukaan luettuina välitysmenettelyä käyttäen saadut ratkaisut.

| (16) | Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (5) mukaisesti. |
| --- | --- |

(16)

Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (5) mukaisesti.

| (17) | Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta muuttaa tätä direktiiviä kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin myöhemmin tehtyjen muutosten sisällyttämiseksi siihen. Koska kyseiset toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. |
| --- | --- |

(17)

Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta muuttaa tätä direktiiviä kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin myöhemmin tehtyjen muutosten sisällyttämiseksi siihen. Koska kyseiset toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

| (18) | Jäsenvaltioilla olisi kuitenkin edelleen oltava mahdollisuus keskeyttää tai peruuttaa hyväksytylle laitokselle myöntämänsä valtuutuksen voimassaolo, ilmoittaen tällöin komissiolle ja muille jäsenvaltioille päätöksestään ja esittäen sen perustellut syyt. |
| --- | --- |

(18)

Jäsenvaltioilla olisi kuitenkin edelleen oltava mahdollisuus keskeyttää tai peruuttaa hyväksytylle laitokselle myöntämänsä valtuutuksen voimassaolo, ilmoittaen tällöin komissiolle ja muille jäsenvaltioille päätöksestään ja esittäen sen perustellut syyt.

| (19) | Jäsenvaltioiden on määräajoin arvioitava niiden puolesta toimivien hyväksyttyjen laitosten suoritukset ja toimitettava komissiolle ja kaikille muille jäsenvaltioille näitä suorituksia koskevat tarkat tiedot. |
| --- | --- |

(19)

Jäsenvaltioiden on määräajoin arvioitava niiden puolesta toimivien hyväksyttyjen laitosten suoritukset ja toimitettava komissiolle ja kaikille muille jäsenvaltioille näitä suorituksia koskevat tarkat tiedot.

| (20) | Jäsenvaltioiden on satamaviranomaisina edistettävä turvallisuutta ja pilaantumisen ehkäisemistä yhteisön vesillä tarkastamalla ensisijaisesti alukset, jotka ovat saaneet todistuskirjansa laitoksilta, jotka eivät täytä yhteisiä vaatimuksia, ja tällä tavalla varmistettava, että kolmannen valtion lipun alla purjehtivat alukset eivät saa osakseen suotuisampaa kohtelua. |
| --- | --- |

(20)

Jäsenvaltioiden on satamaviranomaisina edistettävä turvallisuutta ja pilaantumisen ehkäisemistä yhteisön vesillä tarkastamalla ensisijaisesti alukset, jotka ovat saaneet todistuskirjansa laitoksilta, jotka eivät täytä yhteisiä vaatimuksia, ja tällä tavalla varmistettava, että kolmannen valtion lipun alla purjehtivat alukset eivät saa osakseen suotuisampaa kohtelua.

| (21) | Tällä hetkellä ei ole olemassa yhtenäisiä kansainvälisiä standardeja rungosta, koneistosta, sähkölaitteista ja hallintalaitteista, joita kaikkien alusten olisi noudatettava rakentamisvaiheessa tai niiden käyttöiän aikana. Nämä standardit voidaan laatia hyväksyttyjen laitosten sääntöjen tai vastaavien standardien mukaisesti, jotka kansallisten viranomaisten on annettava teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/34/EY (6) määriteltyä menettelyä noudattaen. |
| --- | --- |

(21)

Tällä hetkellä ei ole olemassa yhtenäisiä kansainvälisiä standardeja rungosta, koneistosta, sähkölaitteista ja hallintalaitteista, joita kaikkien alusten olisi noudatettava rakentamisvaiheessa tai niiden käyttöiän aikana. Nämä standardit voidaan laatia hyväksyttyjen laitosten sääntöjen tai vastaavien standardien mukaisesti, jotka kansallisten viranomaisten on annettava teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/34/EY (6) määriteltyä menettelyä noudattaen.

| (22) | Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, eli niiden toimenpiteiden vahvistamista, joita jäsenvaltiot noudattavat suhteissaan yhteisössä toimivien alusten tarkastuksesta ja katsastuksesta sekä niiden todistuskirjojen myöntämisestä vastaaviin laitoksiin, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. |
| --- | --- |

(22)

Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, eli niiden toimenpiteiden vahvistamista, joita jäsenvaltiot noudattavat suhteissaan yhteisössä toimivien alusten tarkastuksesta ja katsastuksesta sekä niiden todistuskirjojen myöntämisestä vastaaviin laitoksiin, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

| (23) | Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan direktiivin 94/57/EY sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu kyseiseen direktiiviin. |
| --- | --- |

(23)

Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan direktiivin 94/57/EY sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu kyseiseen direktiiviin.

| (24) | Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä I olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä. |
| --- | --- |

(24)

Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä I olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä.

| (25) | Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (7) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden olisi laadittava omaa käyttöään varten ja yhteisön edun turvaamiseksi omat taulukkonsa, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin säännösten ja täytäntöönpanotoimien vastaavuus, ja niiden olisi julkistettava kyseiset taulukot. |
| --- | --- |

(25)

Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (7) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden olisi laadittava omaa käyttöään varten ja yhteisön edun turvaamiseksi omat taulukkonsa, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin säännösten ja täytäntöönpanotoimien vastaavuus, ja niiden olisi julkistettava kyseiset taulukot.

| (26) | Toimenpiteistä, joita alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettujen laitosten on noudatettava, säädetään alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista ... päivänä ...kuuta ... annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o .../.... (8), |
| --- | --- |

(26)

Toimenpiteistä, joita alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettujen laitosten on noudatettava, säädetään alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista ... päivänä ...kuuta ... annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o .../.... (8),

OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Tässä direktiivissä säädetään toimenpiteistä, joita jäsenvaltioiden on noudatettava suhteissaan alusten tarkastuksesta ja katsastuksesta sekä niiden todistuskirjojen antamisesta vastaaviin laitoksiin merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevien kansainvälisten yleissopimusten noudattamisen varmistamiseksi edistäen samalla palvelujen vapaan tarjonnan tavoitetta. Tähän kuuluu myös kansainvälisten yleissopimusten soveltamisalaan kuuluvien alusten runkoa, koneistoa, sähkölaitteita ja hallintalaitteita koskevien turvallisuusmääräysten laatiminen ja täytäntöönpano.

2 artikla

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

| a) | ’aluksella’ | kansainvälisten yleissopimusten soveltamisalaan kuuluvaa alusta; |
| --- | --- | --- |
| b) | ’jäsenvaltion lipun alla purjehtivalla aluksella’ | alusta, joka on rekisteröity jäsenvaltiossa ja purjehtii kyseisen jäsenvaltion lipun alla sen lainsäädännön mukaisesti. Alukset, jotka eivät vastaa tätä määritelmää, rinnastetaan kolmannen maan lipun alla purjehtiviin aluksiin; |
| c) | ’tarkastuksilla ja katsastuksilla’ | tarkastuksia ja katsastuksia, jotka ovat kansainvälisten yleissopimusten mukaan pakollisia; |
| d) | ’kansainvälisillä yleissopimuksilla’ | 1 päivänä marraskuuta 1974 tehtyä kansainvälistä yleis-sopimusta ihmishengen turvallisuudesta merellä (SOLAS 74), lukuun ottamatta sen liitteessä olevaa XI-2 lukua, 5 päivänä huhtikuuta 1966 tehtyä kansainvälistä lastiviivasopimusta sekä 2 päivänä marraskuuta 1973 tehtyä kansainvälistä yleis-sopimusta alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä (Marpol) ja sen vuoden 1978 pöytäkirjaa, sekä näiden yleissopimusten pöytäkirjoja ja muutoksia sekä asiaan liittyviä, kaikkia jäsenvaltioita sitovia sääntöjä, sellaisina kuin ne ovat voimassa; |
| e) | ’laitoksella’ | oikeushenkilöä, sen tytäryrityksiä ja kaikkia muita sen määräysvallassa olevia yhteisöjä, jotka joko yhdessä tai erikseen suorittavat tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia tehtäviä; |
| f) | ’määräysvallalla’ | edellä e alakohdassa tarkoitettuja oikeudellisia tai tosiasiallisia oikeuksia, sopimuksia tai muita keinoja, jotka joko erikseen tai yhdessä antavat mahdollisuuden käyttää ratkaisevaa vaikutus-valtaa oikeushenkilöön nähden tai mahdollistavat sen, että kyseinen oikeushenkilö suorittaa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia tehtäviä; |
| g) | ’hyväksytyllä laitoksella’ | asetuksen (EY) N:o .../... mukaisesti hyväksyttyä laitosta; |
| h) | ’valtuuttamisella’ | tekoa, jolla jäsenvaltio antaa valtuudet tai siirtää toimivallan hyväksytylle laitokselle; |
| i) | ’lakisääteisellä todistuskirjalla’ | kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti lippuvaltion toimesta tai puolesta annettua todistuskirjaa; |
| j) | ’säännöillä ja menettelyillä’ | alusten suunnittelua, rakentamista, varusteita, huoltoa ja katsastamista koskevia hyväksytyn laitoksen vaatimuksia; |
| k) | ’luokitustodistuksella’ | hyväksytyn laitoksen antamaa asiakirjaa, jossa todistetaan aluksen kunnon soveltuvuus erityiseen tarkoitukseen tai käyttöön kyseisen hyväksytyn laitoksen vahvistamien ja julkistamien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti; |
| l) | ’lastialuksen radio-turvallisuuskirjalla’ | SOLAS-yleissopimuksen muuttamisesta tehdyllä vuoden 1988 pöytäkirjalla käyttöönotettua, kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) hyväksymää todistuskirjaa. |

a)

’aluksella’

kansainvälisten yleissopimusten soveltamisalaan kuuluvaa alusta;

b)

’jäsenvaltion lipun alla purjehtivalla aluksella’

alusta, joka on rekisteröity jäsenvaltiossa ja purjehtii kyseisen jäsenvaltion lipun alla sen lainsäädännön mukaisesti. Alukset, jotka eivät vastaa tätä määritelmää, rinnastetaan kolmannen maan lipun alla purjehtiviin aluksiin;

c)

’tarkastuksilla ja katsastuksilla’

tarkastuksia ja katsastuksia, jotka ovat kansainvälisten yleissopimusten mukaan pakollisia;

d)

’kansainvälisillä yleissopimuksilla’

1 päivänä marraskuuta 1974 tehtyä kansainvälistä yleis-sopimusta ihmishengen turvallisuudesta merellä (SOLAS 74), lukuun ottamatta sen liitteessä olevaa XI-2 lukua, 5 päivänä huhtikuuta 1966 tehtyä kansainvälistä lastiviivasopimusta sekä 2 päivänä marraskuuta 1973 tehtyä kansainvälistä yleis-sopimusta alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä (Marpol) ja sen vuoden 1978 pöytäkirjaa, sekä näiden yleissopimusten pöytäkirjoja ja muutoksia sekä asiaan liittyviä, kaikkia jäsenvaltioita sitovia sääntöjä, sellaisina kuin ne ovat voimassa;

e)

’laitoksella’

oikeushenkilöä, sen tytäryrityksiä ja kaikkia muita sen määräysvallassa olevia yhteisöjä, jotka joko yhdessä tai erikseen suorittavat tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia tehtäviä;

f)

’määräysvallalla’

edellä e alakohdassa tarkoitettuja oikeudellisia tai tosiasiallisia oikeuksia, sopimuksia tai muita keinoja, jotka joko erikseen tai yhdessä antavat mahdollisuuden käyttää ratkaisevaa vaikutus-valtaa oikeushenkilöön nähden tai mahdollistavat sen, että kyseinen oikeushenkilö suorittaa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia tehtäviä;

g)

’hyväksytyllä laitoksella’

asetuksen (EY) N:o .../... mukaisesti hyväksyttyä laitosta;

h)

’valtuuttamisella’

tekoa, jolla jäsenvaltio antaa valtuudet tai siirtää toimivallan hyväksytylle laitokselle;

i)

’lakisääteisellä todistuskirjalla’

kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti lippuvaltion toimesta tai puolesta annettua todistuskirjaa;

j)

’säännöillä ja menettelyillä’

alusten suunnittelua, rakentamista, varusteita, huoltoa ja katsastamista koskevia hyväksytyn laitoksen vaatimuksia;

k)

’luokitustodistuksella’

hyväksytyn laitoksen antamaa asiakirjaa, jossa todistetaan aluksen kunnon soveltuvuus erityiseen tarkoitukseen tai käyttöön kyseisen hyväksytyn laitoksen vahvistamien ja julkistamien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti;

l)

’lastialuksen radio-turvallisuuskirjalla’

SOLAS-yleissopimuksen muuttamisesta tehdyllä vuoden 1988 pöytäkirjalla käyttöönotettua, kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) hyväksymää todistuskirjaa.

3 artikla

1.   Ottaessaan kantaakseen kansainvälisiin yleissopimuksiin perustuvan vastuunsa ja velvoitteensa jäsenvaltioiden on toimittava siten, että niiden asianomaiset viranomaiset voivat varmistaa niiden määräysten tosiasiallisen soveltamisen erityisesti suorittaessaan alusten tarkastuksia ja katsastuksia ja antaessaan lakisääteisiä todistuskirjoja ja vapautuskirjoja näiden yleissopimusten määräysten mukaisesti. Jäsenvaltioiden on toimittava ohjeista lippuvaltioiden avustamiseksi IMO:n oikeudellisten välineiden täytäntöönpanossa annetun IMO:n päätöslauselman A.847(20) liitteen ja lisäyksen asianmukaisten määräysten mukaisesti.

2.   Jos jäsenvaltio päättää 1 kohtaa varten sen lipun alla purjehtivien alusten osalta:

| i) | valtuuttaa laitoksia suorittamaan kaikki tai osan lakisääteisiin todistuskirjoihin liittyvistä tarkastuksista ja katsastuksista, mukaan lukien ne, joiden perusteella voidaan arvioida 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen noudattamista, ja tarvittaessa antamaan tai uusimaan niihin liittyvät todistuskirjat; tai |
| --- | --- |

i)

valtuuttaa laitoksia suorittamaan kaikki tai osan lakisääteisiin todistuskirjoihin liittyvistä tarkastuksista ja katsastuksista, mukaan lukien ne, joiden perusteella voidaan arvioida 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen noudattamista, ja tarvittaessa antamaan tai uusimaan niihin liittyvät todistuskirjat; tai

| ii) | käyttää laitoksia i alakohdassa tarkoitettujen tarkastusten ja katsastusten toteuttamiseen kokonaisuudessaan tai osaksi; |
| --- | --- |

ii)

käyttää laitoksia i alakohdassa tarkoitettujen tarkastusten ja katsastusten toteuttamiseen kokonaisuudessaan tai osaksi;

se voi antaa nämä tehtävät ainoastaan hyväksytyille laitoksille.

Toimivaltaisen viranomaisen on kaikissa tapauksissa hyväksyttävä ensimmäisten vapautuskirjojen antaminen.

Lastialuksen radioturvallisuuskirjan osalta nämä tehtävät voidaan kuitenkin antaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymälle yksityiselle laitokselle, jolla on riittävä asiantuntemus ja pätevä henkilökunta suorittamaan radioviestinnän turvallisuuden arviointiin liittyviä erityistehtäviä toimivaltaisen viranomaisen puolesta.

3.   Tämä artikla ei koske todistuskirjojen antamista aluksen yksittäisistä varusteista.

4 artikla

1.   Soveltaessaan 3 artiklan 2 kohtaa jäsenvaltiot eivät pääsääntöisesti voi kieltäytyä valtuuttamasta hyväksyttyä laitosta suorittamaan kyseisiä tehtäviä, ellei tämän artiklan 2 kohdasta sekä 5 ja 9 artiklasta muuta johdu. Ne voivat kuitenkin rajoittaa valtuuttamiensa laitosten lukumäärää tarpeidensa perusteella sillä edellytyksellä, että niillä on avoimet ja puolueettomat perusteet menettelylleen.

Jäsenvaltion pyynnöstä komissio toteuttaa aiheelliset toimenpiteet 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen.

2.   Jotta jäsenvaltio voi hyväksyä, että kolmannessa valtiossa sijaitseva hyväksytty laitos suorittaa kaikki tai osan 3 artiklassa tarkoitetuista tehtävistä, se voi vaatia kyseistä kolmatta maata myöntämään vastavuoroisen kohtelun yhteisössä sijaitseville hyväksytyille laitoksille.

Lisäksi yhteisö voi vaatia, että kolmas valtio, jossa hyväksytty laitos sijaitsee, myöntää vastavuoroisen kohtelun yhteisössä sijaitseville hyväksytyille laitoksille.

5 artikla

1.   Jäsenvaltioiden, jotka tekevät 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun päätöksen, on luotava yhteistyösuhde toimivaltaisen viranomaisensa ja niiden puolesta toimivien laitosten välille.

2.   Yhteistyösuhdetta on säädeltävä määrämuotoisella ja ketään syrjimättömällä kirjallisella sopimuksella tai vastaavalla oikeudellisella järjestelyllä, jossa vahvistetaan laitosten erityiset tehtävät ja toimet ja johon sisältyvät vähintään

| a) | IMO:n päätöslauselman A.739(18) liitteessä II esitetyt määräykset, jotka koskevat viranomaisen puolesta toimivien laitosten valtuuttamiseen liittyviä toimintaohjeita, ottaen huomioon viranomaisen puolesta toimivien hyväksyttyjen laitosten valtuuttamista koskevasta mallisopimuksesta annettujen IMO:n meriturvallisuuskomitean kiertokirjeen MSC/Circ. 710 ja meriympäristön suojelukomitean kiertokirjeen MEPC/Circ. 307 liite, lisäykset ja täydennykset; |
| --- | --- |

a)

IMO:n päätöslauselman A.739(18) liitteessä II esitetyt määräykset, jotka koskevat viranomaisen puolesta toimivien laitosten valtuuttamiseen liittyviä toimintaohjeita, ottaen huomioon viranomaisen puolesta toimivien hyväksyttyjen laitosten valtuuttamista koskevasta mallisopimuksesta annettujen IMO:n meriturvallisuuskomitean kiertokirjeen MSC/Circ. 710 ja meriympäristön suojelukomitean kiertokirjeen MEPC/Circ. 307 liite, lisäykset ja täydennykset;

| b) | seuraavat taloudellista vastuuta koskevat määräykset:






  i) | jos viranomainen on tuomioistuimen lainvoimaisen päätöksen tai riita-asiassa käytetyssä välitysmenettelyssä aikaansaadun ratkaisun mukaan vastuussa merenkulkuonnettomuudesta ja velvollinen suorittamaan korvausta vahinkoa kärsineille sellaisen omaisuuden häviämisen tai vahingoittumisen taikka henkilövahingon tai kuolemantapauksen johdosta, jonka on kyseisessä tuomioistuimessa osoitettu johtuneen hyväksytyn laitoksen, sen elinten, työntekijöiden, edustajien tai muiden hyväksytyn laitoksen puolesta toimivien henkilöiden tahallisesta teosta tai laiminlyönnistä taikka törkeästä huolimattomuudesta, viranomaisella on oikeus saada hyväksytyltä laitokselta taloudellinen korvaus siltä osin kuin kyseinen omaisuuden häviäminen, vahingoittuminen, ruumiinvamma tai kuolema on kyseisen tuomioistuimen päätöksen mukaan hyväksytyn laitoksen aiheuttama; |
| --- | --- | --- |

b)

seuraavat taloudellista vastuuta koskevat määräykset:

i)

jos viranomainen on tuomioistuimen lainvoimaisen päätöksen tai riita-asiassa käytetyssä välitysmenettelyssä aikaansaadun ratkaisun mukaan vastuussa merenkulkuonnettomuudesta ja velvollinen suorittamaan korvausta vahinkoa kärsineille sellaisen omaisuuden häviämisen tai vahingoittumisen taikka henkilövahingon tai kuolemantapauksen johdosta, jonka on kyseisessä tuomioistuimessa osoitettu johtuneen hyväksytyn laitoksen, sen elinten, työntekijöiden, edustajien tai muiden hyväksytyn laitoksen puolesta toimivien henkilöiden tahallisesta teosta tai laiminlyönnistä taikka törkeästä huolimattomuudesta, viranomaisella on oikeus saada hyväksytyltä laitokselta taloudellinen korvaus siltä osin kuin kyseinen omaisuuden häviäminen, vahingoittuminen, ruumiinvamma tai kuolema on kyseisen tuomioistuimen päätöksen mukaan hyväksytyn laitoksen aiheuttama;

| ii) | jos viranomainen on tuomioistuimen lainvoimaisen päätöksen tai riita-asiassa käytetyssä välitysmenettelyssä aikaansaadun ratkaisun mukaan vastuussa merenkulkuonnettomuudesta ja velvollinen suorittamaan korvausta vahinkoa kärsineille sellaisen henkilövahingon tai kuolemantapauksen johdosta, jonka on kyseisessä tuomioistuimessa osoitettu johtuneen hyväksytyn laitoksen, sen työntekijöiden, edustajien tai muiden hyväksytyn laitoksen puolesta toimivien henkilöiden huolimattomasta tai varomattomasta toiminnasta tai laiminlyönnistä, viranomaisella on oikeus saada hyväksytyltä laitokselta taloudellinen korvaus siltä osin kuin kyseinen henkilövahinko tai kuolemantapaus on kyseisen tuomioistuimen päätöksen mukaan hyväksytyn laitoksen aiheuttama; jäsenvaltiot voivat rajoittaa hyväksytyn laitoksen maksettavaksi tulevaa enimmäiskorvausta, joka ei kuitenkaan saa olla alle 4 miljoonaa euroa; |
| --- | --- |

ii)

jos viranomainen on tuomioistuimen lainvoimaisen päätöksen tai riita-asiassa käytetyssä välitysmenettelyssä aikaansaadun ratkaisun mukaan vastuussa merenkulkuonnettomuudesta ja velvollinen suorittamaan korvausta vahinkoa kärsineille sellaisen henkilövahingon tai kuolemantapauksen johdosta, jonka on kyseisessä tuomioistuimessa osoitettu johtuneen hyväksytyn laitoksen, sen työntekijöiden, edustajien tai muiden hyväksytyn laitoksen puolesta toimivien henkilöiden huolimattomasta tai varomattomasta toiminnasta tai laiminlyönnistä, viranomaisella on oikeus saada hyväksytyltä laitokselta taloudellinen korvaus siltä osin kuin kyseinen henkilövahinko tai kuolemantapaus on kyseisen tuomioistuimen päätöksen mukaan hyväksytyn laitoksen aiheuttama; jäsenvaltiot voivat rajoittaa hyväksytyn laitoksen maksettavaksi tulevaa enimmäiskorvausta, joka ei kuitenkaan saa olla alle 4 miljoonaa euroa;

| iii) | jos viranomainen on tuomioistuimen lainvoimaisen päätöksen tai riita-asiassa käytetyssä välitysmenettelyssä aikaansaadun ratkaisun mukaan vastuussa merenkulkuonnettomuudesta ja velvollinen suorittamaan korvausta vahinkoa kärsineille sellaisen omaisuuden häviämisen tai vahingoittumisen johdosta, jonka on kyseisessä tuomioistuimessa osoitettu johtuneen hyväksytyn laitoksen, sen työntekijöiden, edustajien tai muiden hyväksytyn laitoksen puolesta toimivien henkilöiden huolimattomasta tai varomattomasta toiminnasta tai laiminlyönnistä, viranomaisella on oikeus saada hyväksytyltä laitokselta korvaus siltä osin kuin kyseinen omaisuuden häviäminen tai vahingoittuminen on kyseisen tuomioistuimen päätöksen mukaan hyväksytyn laitoksen aiheuttama; jäsenvaltiot voivat rajoittaa hyväksytyn laitoksen maksettavaksi tulevaa enimmäiskorvausta, joka ei kuitenkaan saa olla alle 2 miljoonaa euroa; |
| --- | --- |

iii)

jos viranomainen on tuomioistuimen lainvoimaisen päätöksen tai riita-asiassa käytetyssä välitysmenettelyssä aikaansaadun ratkaisun mukaan vastuussa merenkulkuonnettomuudesta ja velvollinen suorittamaan korvausta vahinkoa kärsineille sellaisen omaisuuden häviämisen tai vahingoittumisen johdosta, jonka on kyseisessä tuomioistuimessa osoitettu johtuneen hyväksytyn laitoksen, sen työntekijöiden, edustajien tai muiden hyväksytyn laitoksen puolesta toimivien henkilöiden huolimattomasta tai varomattomasta toiminnasta tai laiminlyönnistä, viranomaisella on oikeus saada hyväksytyltä laitokselta korvaus siltä osin kuin kyseinen omaisuuden häviäminen tai vahingoittuminen on kyseisen tuomioistuimen päätöksen mukaan hyväksytyn laitoksen aiheuttama; jäsenvaltiot voivat rajoittaa hyväksytyn laitoksen maksettavaksi tulevaa enimmäiskorvausta, joka ei kuitenkaan saa olla alle 2 miljoonaa euroa;

| c) | määräykset viranomaisen tai sen nimeämän puolueettoman ulkopuolisen elimen määräajoin suorittamasta tarkastuksesta, joka koskee niitä tehtäviä, joita laitokset hoitavat sen puolesta 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla; |
| --- | --- |

c)

määräykset viranomaisen tai sen nimeämän puolueettoman ulkopuolisen elimen määräajoin suorittamasta tarkastuksesta, joka koskee niitä tehtäviä, joita laitokset hoitavat sen puolesta 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla;

| d) | mahdollisuus suorittaa alusten satunnaisia ja yksityiskohtaisia tarkastuksia; |
| --- | --- |

d)

mahdollisuus suorittaa alusten satunnaisia ja yksityiskohtaisia tarkastuksia;

| e) | määräykset niiden luokittelemaa aluskantaa, luokan muutoksia, luokituksen voimassaolon keskeyttämisiä tai luokituksen peruuttamisia koskevien olennaisten tietojen ilmoittamisesta. |
| --- | --- |

e)

määräykset niiden luokittelemaa aluskantaa, luokan muutoksia, luokituksen voimassaolon keskeyttämisiä tai luokituksen peruuttamisia koskevien olennaisten tietojen ilmoittamisesta.

3.   Sopimuksessa tai vastaavassa lainsäädännöllisessä järjestelyssä voidaan vaatia, että hyväksytyllä laitoksella on paikallinen edustaja sen jäsenvaltion alueella, jonka puolesta se suorittaa 3 artiklassa tarkoitetut tehtävät. Tämä vaatimus voidaan täyttää paikallisella edustajalla, joka on jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti oikeushenkilö ja sen kansallisten tuomioistuinten tuomiovallan alainen.

4.   Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle tarkat tiedot tämän artiklan säännösten mukaisesti luodusta yhteistyösuhteesta. Komissio antaa niistä sen jälkeen tiedon muille jäsenvaltioille.

6 artikla

1.   Komissiota avustaa asetuksella (EY) N:o 2099/2002 (9) perustettu meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevä komitea (COSS-komitea).

2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuksi määräajaksi vahvistetaan kolme kuukautta.

3.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

7 artikla

1.   Tätä direktiiviä voidaan sen soveltamisalaa laajentamatta muuttaa

| a) | 2 artiklan d alakohdassa, 3 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin myöhemmin tehtyjen ja voimaan tulleiden muutosten sisällyttämiseksi tähän direktiiviin liittyviltä osin; |
| --- | --- |

a)

2 artiklan d alakohdassa, 3 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin myöhemmin tehtyjen ja voimaan tulleiden muutosten sisällyttämiseksi tähän direktiiviin liittyviltä osin;

| b) | 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii ja iii alakohdassa yksilöityjen määrien muuttamiseksi. |
| --- | --- |

b)

5 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii ja iii alakohdassa yksilöityjen määrien muuttamiseksi.

Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

2.   Uusien säädösten tai 2 artiklan d alakohdassa tarkoitettuihin kansainvälisiin yleissopimuksiin liittyvien pöytäkirjojen antamisen seurauksena neuvosto päättää, komission ehdotuksesta ja ottaen huomioon jäsenvaltioiden parlamentaariset menettelyt sekä IMO:n asiaa koskevat menettelyt, näiden uusien säännösten tai näiden pöytäkirjojen ratifiointia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä huolehtien siitä, että niitä sovelletaan samanaikaisesti ja yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa.

Edellä 2 artiklan d kohdassa ja 5 artiklassa mainittuihin kansainvälisiin oikeudellisiin asiakirjoihin tehdyt muutokset voidaan jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle asetuksen (EY) N:o 2099/2002 5 artiklaa noudattaen.

8 artikla

Jos jäsenvaltio katsoo, ettei hyväksyttyä laitosta voida enää valtuuttaa suorittamaan sen puolesta 3 artiklassa määritettyjä tehtäviä, se voi asetuksen (EY) N:o .../... liitteessä I esitetyistä vähimmäisvaatimuksista riippumatta keskeyttää tai peruuttaa tällaisen valtuutuksen voimassaolon. Tällaisessa tapauksessa jäsenvaltio antaa viipymättä komissiolle ja muille jäsenvaltioille tiedon päätöksestään ja sen perusteluista.

9 artikla

1.   Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen puolesta 3 artiklan 2 kohdassa mainitussa tarkoituksessa toimivat hyväksytyt laitokset suorittavat tehokkaasti kyseisessä artiklassa tarkoitetut tehtävät toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla.

2.   Kunkin jäsenvaltion on suoritettava 1 kohdassa tarkoitettu tehtävä vähintään joka toinen vuosi sekä toimitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kertomus tämän valvonnan tuloksista viimeistään sen vuoden 31 päivänä maaliskuuta, joka seuraa niitä edeltäviä vuosia, joiden osalta noudattamista on arvioitu.

10 artikla

Harjoittaessaan satamavaltiona tarkastusoikeuttaan ja täyttäessään tarkastusvelvollisuuksiaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille sekä lippuvaltiolle, jos ne havaitsevat, että lippuvaltion puolesta toimivat hyväksytyt laitokset ovat antaneet voimassaolevia lakisääteisiä todistuskirjoja alukselle, joka ei täytä kansainvälisten yleissopimusten asiaa koskevia määräyksiä, tai että aluksessa, jolla on voimassa oleva luokitustodistus, on kyseisen todistuksen kattamiin seikkoihin liittyviä puutteita. Tämän artiklan nojalla on ilmoitettava ainoastaan tapaukset, joissa alukset aiheuttavat vakavan uhan turvallisuudelle ja ympäristölle tai joiden osalta on näyttöä hyväksytyn laitoksen toimineen erityisen piittaamattomasti. Kyseiselle hyväksytylle laitokselle on ilmoitettava asiasta ensimmäisen tarkastuksen yhteydessä niin, että se voi heti toteuttaa asianmukaiset jatkotoimenpiteet.

11 artikla

1.   Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen lipun alla purjehtiva alus on suunniteltu, rakennettu ja varusteltu ja sitä huolletaan hyväksytyn laitoksen laatimiin runkoa, koneistoa, sähkölaitteita ja hallintalaitteita koskeviin vaatimuksiin liittyvien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.

2.   Jäsenvaltio voi päättää käyttää hyväksytyn laitoksen sääntöjä ja menettelyjä vastaavina pitämiään sääntöjä ainoastaan sillä edellytyksellä, että se antaa nämä säännöt viipymättä tiedoksi komissiolle direktiivissä 98/34/EY tarkoitettua menettelyä noudattaen sekä muille jäsenvaltioille, ja että yksikään jäsenvaltio tai komissio ei niitä vastusta tai ole tämän direktiivin 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä soveltamalla katsonut, etteivät ne täytä vastaavuusedellytystä.

3.   Jäsenvaltioiden on toimittava yhteistyössä valtuuttamiensa hyväksyttyjen laitosten kanssa kyseisten laitosten sääntöjen ja menettelyjen laatimisessa. Jäsenvaltioiden on neuvoteltava hyväksyttyjen laitosten kanssa, jotta kansainvälisistä yleissopimuksista voitaisiin saavuttaa yhdenmukainen tulkinta

12 artikla

Komissio tiedottaa kerran kahdessa vuodessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin täytäntöönpanon edistymisestä jäsenvaltioissa.

13 artikla

1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään ... (10). Niiden on ilmoitettava näistä säännöksistä komissiolle viipymättä.

Kun jäsenvaltiot hyväksyvät nämä säädökset, niissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on niiden virallisen julkaisun yhteydessä liitettävä tällainen viittaus. Niissä on myös mainittava, että voimassa oleviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin sisältyviä viittauksia tällä direktiivillä kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

14 artikla

Kumotaan direktiivi 94/57/EY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä I olevassa A osassa mainituilla direktiiveillä, ... päivästä ...kuuta ... (11) alkaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia liitteessä I olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä.

Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

15 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

16 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty ...

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

...

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

...

---

(1)  EUVL C 318, 23.12.2006, s. 195.

1

(2)  EUVL C 229, 22.9.2006, s. 38.

2

(3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 25. huhtikuuta 2007 (EUVL C 74 E, 20.3.2008, s. 632), neuvoston yhteinen kanta, hyväksytty 6. kesäkuuta 2008, ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

3

(4)  EYVL L 319, 12.12.1994, s. 20, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/84/EY (EYVL L 324, 29.11.2002, s. 53).

4

(5)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

5

(6)  EYVL L 204, 21.7.1998, s. 37, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 2006/96/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 81).

6

(7)  EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.

7

(8)  EUVL L ...

8

(9)  Meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevän komitean (COSS-komitea) perustamisesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2099/2002 (EYVL L 324, 29.11.2002, s. 1), asetus sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 93/2007 (EUVL L 22, 31.1.2007, s. 12).

9

(10)  24 kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulopäivästä.

10

(11)  Tämän direktiivin voimaantulopäivä.

11

---

LIITE I

A osa

Kumottu direktiivi ja sen myöhemmät muutokset

(14 artiklassa tarkoitetut)

| Neuvoston direktiivi 94/57/EY | EYVL L 319, 12.12.1994, s. 20 |
| --- | --- |
| Komission direktiivi 97/58/EY | EYVL L 274, 7.10.1997, s. 8 |
| Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/105/EY | EYVL L 19, 22.1.2002, s. 9 |
| Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/84/EY | EYVL L 324, 29.11.2002, s. 53 |

Neuvoston direktiivi 94/57/EY

EYVL L 319, 12.12.1994, s. 20

Komission direktiivi 97/58/EY

EYVL L 274, 7.10.1997, s. 8

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/105/EY

EYVL L 19, 22.1.2002, s. 9

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/84/EY

EYVL L 324, 29.11.2002, s. 53

B osa

Määräajat saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä

(14 artiklassa tarkoitetut)

| Direktiivi | Määräaika saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä |
| --- | --- |
| 94/57/EY | 31. joulukuuta 1995 |
| 97/58/EY | 30. syyskuuta 1998 |
| 2001/105/EY | 22. heinäkuuta 2003 |
| 2002/84/EY | 23. marraskuuta 2003 |

Direktiivi

Määräaika saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä

94/57/EY

31. joulukuuta 1995

97/58/EY

30. syyskuuta 1998

2001/105/EY

22. heinäkuuta 2003

2002/84/EY

23. marraskuuta 2003

---

LIITE II

VASTAAVUUSTAULUKKO

| Direktiivi 94/57/EY | Tämä direktiivi | Asetus (EY) N:o .../... |
| --- | --- | --- |
| 1 artikla | 1 artikla | 1 artikla |
| 2 artiklan a alakohta | 2 artiklan a alakohta | 2 artiklan a alakohta |
| 2 artiklan b alakohta | 2 artiklan b alakohta | — |
| 2 artiklan c alakohta | 2 artiklan c alakohta | — |
| 2 artiklan d alakohta | 2 artiklan d alakohta | 2 artiklan b alakohta |
| 2 artiklan e alakohta | 2 artiklan e alakohta | 2 artiklan c alakohta |
| — | 2 artiklan f alakohta | 2 artiklan d alakohta |
| 2 artiklan f alakohta | 2 artiklan g alakohta | 2 artiklan e alakohta |
| 2 artiklan g alakohta | 2 artiklan h alakohta | 2 artiklan f alakohta |
| 2 artiklan h alakohta | 2 artiklan i alakohta | 2 artiklan g alakohta |
| 2 artiklan i alakohta | 2 artiklan k alakohta | 2 artiklan i alakohta |
| — | 2 artiklan j alakohta | 2 artiklan h alakohta |
| 2 artiklan j alakohta | 2 artiklan l alakohta | — |
| 2 artiklan k alakohta | — | 2 artiklan j alakohta |
| 3 artikla | 3 artikla | — |
| 4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke | — | 3 artiklan 1 kohta |
| 4 artiklan 1 kohdan toinen virke | — | 3 artiklan 2 kohta |
| 4 artiklan 1 kohdan kolmas virke | — | — |
| 4 artiklan 1 kohdan neljäs virke | — | 4 artiklan 1 kohta |
| — | — | 3 artiklan 3 kohta |
| — | — | 4 artiklan 2, 3 ja 4 kohta |
| — | — | 5 artikla |
| — | — | 6 artikla |
| — | — | 7 artikla |
| 5 artiklan 1 kohta | 4 artiklan 1 kohta | — |
| 5 artiklan 3 kohta | 4 artiklan 2 kohta | — |
| 6 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta | 5 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta | — |
| 6 artiklan 5 kohta | — | — |
| 7 artikla | 6 artikla | 12 artikla |
| 8 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta | 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta | — |
| 8 artiklan 1 kohdan toinen luetelmakohta | — | 13 artiklan 1 kohta |
| 8 artiklan 1 kohdan kolmas luetelmakohta | 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohta | — |
| — | 7 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | 13 artiklan 1 kohdan toinen alakohta |
| 8 artiklan 2 kohta | 7 artiklan 2 kohta | — |
| 8 artiklan 2 kohdan toinen alakohta | — | 13 artiklan 2 kohta |
| 9 artiklan 1 kohta | — | — |
| 9 artiklan 2 kohta | — | — |
| 10 artiklan 1 kohdan johdantolause | 8 artikla | — |
| 10 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohta sekä 2, 3 ja 4 kohta | — | — |
| 11 artiklan 1 ja 2 kohta | 9 artiklan 1 ja 2 kohta | — |
| 11 artiklan 3 ja 4 kohta | — | 8 artiklan 1 ja 2 kohta |
| 12 artikla | 10 artikla | — |
| 13 artikla | — | — |
| 14 artikla | 11 artiklan 1 ja 2 kohta | — |
| — | 11 artiklan 3 kohta | — |
| — | 12 artikla | — |
| — | — | 9 artikla |
| 15 artiklan 1 kohta | — | — |
| — | — | 10 artiklan 1 ja 2 kohta |
| 15 artiklan 2 kohta | — | 10 artiklan 3 kohta |
| 15 artiklan 3 kohta | — | 10 artiklan 4 kohta |
| 15 artiklan 4 kohta | — | 10 artiklan 5 kohta |
| 15 artiklan 5 kohta | — | 10 artiklan 6 kohdan ensimmäinen, toinen, kolmas ja viides alakohta |
| — | — | 10 artiklan 6 kohdan neljäs alakohta |
| 16 artikla | 13 artikla | — |
| 17 artikla | 16 artikla | — |
| — | 14 artikla | — |
| — | 15 artikla | — |
| — | — | 11 artikla |
| — | — | 14 artikla |
| — | — | 15 artikla |
| — | — | 16 artikla |
| — | — | 17 artikla |
| — | — | 18 artikla |
| — | — | 19 artikla |
| Liite | — | I liite |
| — | I liite | — |
| — | II liite | II liite |

Direktiivi 94/57/EY

Tämä direktiivi

Asetus (EY) N:o .../...

1 artikla

1 artikla

1 artikla

2 artiklan a alakohta

2 artiklan a alakohta

2 artiklan a alakohta

2 artiklan b alakohta

2 artiklan b alakohta

—

2 artiklan c alakohta

2 artiklan c alakohta

—

2 artiklan d alakohta

2 artiklan d alakohta

2 artiklan b alakohta

2 artiklan e alakohta

2 artiklan e alakohta

2 artiklan c alakohta

—

2 artiklan f alakohta

2 artiklan d alakohta

2 artiklan f alakohta

2 artiklan g alakohta

2 artiklan e alakohta

2 artiklan g alakohta

2 artiklan h alakohta

2 artiklan f alakohta

2 artiklan h alakohta

2 artiklan i alakohta

2 artiklan g alakohta

2 artiklan i alakohta

2 artiklan k alakohta

2 artiklan i alakohta

—

2 artiklan j alakohta

2 artiklan h alakohta

2 artiklan j alakohta

2 artiklan l alakohta

—

2 artiklan k alakohta

—

2 artiklan j alakohta

3 artikla

3 artikla

—

4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke

—

3 artiklan 1 kohta

4 artiklan 1 kohdan toinen virke

—

3 artiklan 2 kohta

4 artiklan 1 kohdan kolmas virke

—

—

4 artiklan 1 kohdan neljäs virke

—

4 artiklan 1 kohta

—

—

3 artiklan 3 kohta

—

—

4 artiklan 2, 3 ja 4 kohta

—

—

5 artikla

—

—

6 artikla

—

—

7 artikla

5 artiklan 1 kohta

4 artiklan 1 kohta

—

5 artiklan 3 kohta

4 artiklan 2 kohta

—

6 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta

5 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta

—

6 artiklan 5 kohta

—

—

7 artikla

6 artikla

12 artikla

8 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta

7 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohta

—

8 artiklan 1 kohdan toinen luetelmakohta

—

13 artiklan 1 kohta

8 artiklan 1 kohdan kolmas luetelmakohta

7 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohta

—

—

7 artiklan 1 kohdan toinen alakohta

13 artiklan 1 kohdan toinen alakohta

8 artiklan 2 kohta

7 artiklan 2 kohta

—

8 artiklan 2 kohdan toinen alakohta

—

13 artiklan 2 kohta

9 artiklan 1 kohta

—

—

9 artiklan 2 kohta

—

—

10 artiklan 1 kohdan johdantolause

8 artikla

—

10 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohta sekä 2, 3 ja 4 kohta

—

—

11 artiklan 1 ja 2 kohta

9 artiklan 1 ja 2 kohta

—

11 artiklan 3 ja 4 kohta

—

8 artiklan 1 ja 2 kohta

12 artikla

10 artikla

—

13 artikla

—

—

14 artikla

11 artiklan 1 ja 2 kohta

—

—

11 artiklan 3 kohta

—

—

12 artikla

—

—

—

9 artikla

15 artiklan 1 kohta

—

—

—

—

10 artiklan 1 ja 2 kohta

15 artiklan 2 kohta

—

10 artiklan 3 kohta

15 artiklan 3 kohta

—

10 artiklan 4 kohta

15 artiklan 4 kohta

—

10 artiklan 5 kohta

15 artiklan 5 kohta

—

10 artiklan 6 kohdan ensimmäinen, toinen, kolmas ja viides alakohta

—

—

10 artiklan 6 kohdan neljäs alakohta

16 artikla

13 artikla

—

17 artikla

16 artikla

—

—

14 artikla

—

—

15 artikla

—

—

—

11 artikla

—

—

14 artikla

—

—

15 artikla

—

—

16 artikla

—

—

17 artikla

—

—

18 artikla

—

—

19 artikla

Liite

—

I liite

—

I liite

—

—

II liite

II liite

---

NEUVOSTON PERUSTELUT

I   JOHDANTO

Yhteispäätösmenettelyn mukaisesti (perustamissopimuksen 251 artikla) neuvosto pääsi 30. marraskuuta 2007 poliittiseen yhteisymmärrykseen asiaan liittyvään komission ehdotukseen perustuvasta kahdesta erillisestä säädöksestä (1): ehdotuksesta direktiiviksi alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (uudelleen laadittu teksti) ja ehdotuksesta asetukseksi alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (uudelleen laadittu teksti). Tämä asiakirja koskee komission ehdotuksen sitä osaa, joka muodostaa uudelleen laaditun direktiivin (2).

Lingvistijuristien viimeisteltyä tekstin neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 6. kesäkuuta 2008.

Kannanotoissaan neuvosto otti huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean (3) sekä alueiden komitean (4) lausunnot. Suuri määrä Euroopan parlamentin tarkistuksia, jotka hyväksyttiin ensimmäisessä käsittelyssä 25. huhtikuuta 2007 (5), otettiin mukaan tai huomioon asiaan liittyvässä direktiivissä tai asetuksessa neuvoston kannan mukaisesti.

Ehdotuksen tarkoituksena on laatia uudelleen useat toisiaan seuranneet muutokset direktiiviin 94/57/EY, jolla vahvistettiin yhteiset säännöt ja standardit nk. hyväksyttyjä laitoksia varten, jotka tarkastavat aluksia ja myöntävät niille todistuksia. Lisäksi nykyisen direktiivin joitakin säännöksiä muutetaan nykyisten sääntöjen yksinkertaistamiseksi tai yhdenmukaistamiseksi taikka niiden vahvistamiseksi: esimerkiksi hyväksyttyjen laitosten valvontaa tiukennetaan ja seuraamusjärjestelmää, jota sovelletaan niihin laitoksiin, jotka eivät täytä hyväksymisen edellyttämiä vähimmäisvaatimuksia, uudistetaan.

II   YHTEISEN KANNAN ERITTELY

a)   Säädöksen muoto

Neuvoston elimissä käydyissä keskusteluissa pääaiheena oli komission ehdottaman säädöksen muoto. Useat direktiiviehdotuksen säännökset oli tulkittava siten, että niissä joko suoraan asetettiin velvoitteita tai annettiin komissiolle toimivalta asettaa velvoitteita yksilöille, tässä tapauksessa siis hyväksytyille laitoksille. Tämän vahvisti neuvoston oikeudellinen yksikkö 8. lokakuuta 2007 antamassaan lausunnossa (asiak. 13616/07), jossa neuvottiin joko antamaan säädös asetuksena tai vaihtoehtoisesti laatimaan kyseiset säännökset uudelleen tai jakamaan säädös kahtia, direktiiviksi ja asetukseksi.

Poliittisessa yhteisymmärryksessään neuvosto sopi tekstin jakamisesta kahdeksi erilliseksi säädökseksi, direktiiviksi ja asetukseksi. Direktiiviin sisältyvät jäsenvaltioille osoitetut säännökset, jotka koskevat niiden suhdetta hyväksyttyihin laitoksiin. Asetus puolestaan sisältää kaikki säännökset, jotka liittyvät hyväksymiseen yhteisön tasolla, eli hyväksymisen myöntämiseen tai peruuttamiseen komission toimesta, velvoitteet ja perusteet, jotka laitosten on täytettävä saadakseen yhteisön tason hyväksynnän sekä mahdolliset seuraamukset, jos hyväksytty laitos ei täytä näitä velvoitteita ja perusteita.

b)   Direktiiviin liittyvät pääkysymykset

Neuvosto saattoi sopia lähes kaikista komission ehdotuksen pääkysymyksistä, jotka liittyvät jäsenvaltioiden suhteisiin alusten tarkastuksesta ja katsastuksesta sekä niiden todistuskirjojen antamisesta vastaaviin laitoksiin. Näihin asioihin liittyvät säännökset ovat muuttuneet vain hieman verrattuna nykyisen direktiivin 94/57/EY vastaaviin säännöksiin.

Neuvoston tekstiin tekemät muutokset olivat tarpeellisia joko toimituksellisista tai terminologisista syistä tai ne koskevat seuraavia:

| | Ensinnäkin nykyisen järjestelmän mukaan jäsenvaltiot voivat siirtää muille alusten tarkastamiseen ja todistuskirjojen antamiseen liittyvät valtuutensa, jotka niille kuuluvat sovellettavien kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti, ja neuvosto katsookin, että jos jäsenvaltio ei enää halua valtuuttaa tiettyä hyväksyttyä laitosta toimimaan puolestaan, on jäsenvaltion asia keskeyttää tai peruuttaa valtuutus. Yhteisen kannan tekstissä ei edellytetä mitään erityistä menettelyä, paitsi että jäsenvaltion on annettava viipymättä komissiolle ja muille jäsenvaltioille tieto keskeyttämisestä tai peruuttamisesta ja sen perusteluista. |
| --- | --- |

Ensinnäkin nykyisen järjestelmän mukaan jäsenvaltiot voivat siirtää muille alusten tarkastamiseen ja todistuskirjojen antamiseen liittyvät valtuutensa, jotka niille kuuluvat sovellettavien kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti, ja neuvosto katsookin, että jos jäsenvaltio ei enää halua valtuuttaa tiettyä hyväksyttyä laitosta toimimaan puolestaan, on jäsenvaltion asia keskeyttää tai peruuttaa valtuutus. Yhteisen kannan tekstissä ei edellytetä mitään erityistä menettelyä, paitsi että jäsenvaltion on annettava viipymättä komissiolle ja muille jäsenvaltioille tieto keskeyttämisestä tai peruuttamisesta ja sen perusteluista.

| | Toiseksi, muutetun komitologiapäätöksen (6) mukaisesti neuvosto otti yhteisessä kannassaan käyttöön valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn mukautettaessa direktiiviä kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin tehtyihin muutoksiin. |
| --- | --- |

Toiseksi, muutetun komitologiapäätöksen (6) mukaisesti neuvosto otti yhteisessä kannassaan käyttöön valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn mukautettaessa direktiiviä kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin tehtyihin muutoksiin.

| | Kolmanneksi, neuvosto katsoo aiheelliseksi säätää, että komissio tiedottaa kahden vuoden välein direktiivin täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa, asettaen näin komissiolle määräajan. |
| --- | --- |

Kolmanneksi, neuvosto katsoo aiheelliseksi säätää, että komissio tiedottaa kahden vuoden välein direktiivin täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa, asettaen näin komissiolle määräajan.

III   TARKISTUKSET

Neuvosto otti huomioon Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssään ilmaisemat näkemykset. Seuraavat EP:n näkemykset on otettu huomioon neuvoston yhteisessä kannassa, jotkin niistä osittain tai periaatteellisesti: tarkistukset 3, 7, 9, 11, 13, 20, 29, 30, 31, 34, 35, 36, 37 ja 51.

Eräitä tarkistuksia (4, 5, 8, 27 ja 48) neuvoston oli mahdoton hyväksyä terminologisista syistä. Tarkistuksia 30 ja 31 ei neuvoston näkemyksen mukaan voida hyväksyä, sillä ne muuttaisivat huomattavasti olemassa olevia säännöksiä hyväksyttyjen laitosten vahinkotapauksesta aiheutuvan taloudellisen vastuun yhdenmukaistamisesta. Neuvosto ei hyväksy tarkistuksia 46 ja 47, koska ne ovat liian ohjeistavia eivätkä näin ollen noudata neuvoston lähestymistapaa, joka koskee jäsenvaltioiden oikeutta toimivallan siirtoon. Tarkistukset 1, 21, 28, 33 ja 49 eivät ole täysin selkeitä tai vaikuttavat tarpeettomilta.

IV   YHTEENVETO

Neuvosto katsoo, että sen yhteisessä kannassa esitetään tarkoituksenmukainen tapa säätää direktiivillä toimenpiteistä, joita jäsenvaltioiden on noudatettava suhteissaan alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuihin laitoksiin. Sitä vastoin kaikki näiden laitosten hyväksymiseen yhteisön tasolla liittyvät säännökset sisällytetään rinnakkaisasetukseen.

Yhteisen kannan tekstissä on otettu huomioon suuri osa Euroopan parlamentin tarkastuksista. Neuvosto odottaa rakentavia keskusteluja Euroopan parlamentin kanssa, jotta asiasta päästäisiin yhteisymmärrykseen mahdollisimman pian.

---

(1)  Komissio toimitti 30. tammikuuta 2006 ehdotuksensa uudelleenlaadituksi direktiiviksi alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (asiak. 5912/06 MAR 11 ENV 50 CODEC 95).

(2)  Neuvoston yhteinen kanta asetusehdotukseen esitetään asiakirjassa 5726/08 ja sitä koskevat perustelut asiakirjassa 5726/08 ADD 1.

(3)  CESE 1177/2006, 13.9.2006 (EUVL C 318, 23.12.2006, s. 195–201).

(4)  CdR 43/2006, 15.6.2006 (EUVL C 229, 22.9.2006, s. 38).

(5)  Asiak. 8724/07 CODEC 389 MAR 28 ENV 206 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(6)  Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehtyä neuvoston päätöstä 1999/468/EY on muutettu 17 päivänä heinäkuuta 2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

---

| 22.7.2008 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | CE 184/23 |
| --- | --- | --- | --- |

22.7.2008

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

CE 184/23

---

Neuvoston 6 päivänä kesäkuuta 2008 vahvistama

YHTEINEN KANTA (EY) N:o 17/2008,

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/.../EY antamiseksi meriliikennealan onnettomuuksien tutkinnan perusperiaatteista ja direktiivien 1999/35/EY ja 2002/59/EY muuttamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2008/C 184 E/03)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Euroopan meriliikenteen turvallisuus olisi pidettävä yleisesti korkealla tasolla, ja merionnettomuuksien ja merellä sattuvien vaaratilanteiden määrää olisi pyrittävä vähentämään kaikin tavoin. |
| --- | --- |

(1)

Euroopan meriliikenteen turvallisuus olisi pidettävä yleisesti korkealla tasolla, ja merionnettomuuksien ja merellä sattuvien vaaratilanteiden määrää olisi pyrittävä vähentämään kaikin tavoin.

| (2) | Merionnettomuuksien ripeä tekninen tutkiminen parantaa meriturvallisuutta, koska sen avulla voidaan ehkäistä ihmishenkien menetykseen, alusten menetykseen ja meriympäristön pilaantumiseen johtaneiden onnettomuuksien toistuminen. |
| --- | --- |

(2)

Merionnettomuuksien ripeä tekninen tutkiminen parantaa meriturvallisuutta, koska sen avulla voidaan ehkäistä ihmishenkien menetykseen, alusten menetykseen ja meriympäristön pilaantumiseen johtaneiden onnettomuuksien toistuminen.

| (3) | Euroopan parlamentti on meriturvallisuuden parantamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 antamassaan päätöslauselmassa (4) kehottanut komissiota antamaan direktiiviehdotuksen merionnettomuuksien tutkinnasta. |
| --- | --- |

(3)

Euroopan parlamentti on meriturvallisuuden parantamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 antamassaan päätöslauselmassa (4) kehottanut komissiota antamaan direktiiviehdotuksen merionnettomuuksien tutkinnasta.

| (4) | Joulukuun 10 päivänä 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen, jäljempänä ’UNCLOS’, 2 artiklassa vahvistetaan rantavaltioiden oikeus tutkia syyt niiden aluemerillä tapahtuviin merionnettomuuksiin, jotka voivat aiheuttaa vaaraa ihmishengelle tai ympäristölle, koskevat kyseisen rantavaltion etsintä- ja pelastusviranomaisia tai vaikuttavat muulla tavoin kyseiseen rantavaltioon. |
| --- | --- |

(4)

Joulukuun 10 päivänä 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen, jäljempänä ’UNCLOS’, 2 artiklassa vahvistetaan rantavaltioiden oikeus tutkia syyt niiden aluemerillä tapahtuviin merionnettomuuksiin, jotka voivat aiheuttaa vaaraa ihmishengelle tai ympäristölle, koskevat kyseisen rantavaltion etsintä- ja pelastusviranomaisia tai vaikuttavat muulla tavoin kyseiseen rantavaltioon.

| (5) | UNCLOS-yleissopimuksen 94 artiklassa vahvistetaan, että lippuvaltiot tutkituttavat asianmukaisen pätevyyden omaavalla henkilöllä tai henkilöillä tietyt aavalla merellä tapahtuneet merivahingot tai -onnettomuudet. |
| --- | --- |

(5)

UNCLOS-yleissopimuksen 94 artiklassa vahvistetaan, että lippuvaltiot tutkituttavat asianmukaisen pätevyyden omaavalla henkilöllä tai henkilöillä tietyt aavalla merellä tapahtuneet merivahingot tai -onnettomuudet.

| (6) | Ihmishengen turvallisuudesta merellä 1 päivänä marraskuuta 1974 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’SOLAS 74’, I luvun 21 säännössä, 5 päivänä huhtikuuta 1966 tehdyssä kansainvälisessä lastiviivayleissopimuksessa sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä 2 päivänä marraskuuta 1973 tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa vahvistetaan lippuvaltioiden velvollisuudet tutkia onnettomuudet ja toimittaa merkitykselliset tulokset Kansainväliselle merenkulkujärjestölle (IMO). |
| --- | --- |

(6)

Ihmishengen turvallisuudesta merellä 1 päivänä marraskuuta 1974 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’SOLAS 74’, I luvun 21 säännössä, 5 päivänä huhtikuuta 1966 tehdyssä kansainvälisessä lastiviivayleissopimuksessa sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä 2 päivänä marraskuuta 1973 tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa vahvistetaan lippuvaltioiden velvollisuudet tutkia onnettomuudet ja toimittaa merkitykselliset tulokset Kansainväliselle merenkulkujärjestölle (IMO).

| (7) | Joulukuun 1 päivänä 2005 annettuun IMO:n yleiskokouksen päätöslauselmaan A.973(24) liitetyssä IMO:n velvoittavien asiakirjojen täytäntöönpanoa koskevassa säännöstössä muistutetaan lippuvaltioiden velvollisuudesta varmistaa, että meriturvallisuutta koskeva tutkinta teetetään tutkijoilla, joilla on asianmukainen pätevyys sekä merionnettomuuksiin ja merellä sattuviin vaaratilanteisiin liittyviä seikkoja koskeva asiantuntemus. Mainitussa säännöstössä edellytetään myös, että lippuvaltiot ovat valmiita asettamaan tätä tarkoitusta varten käyttöön päteviä tutkijoita riippumatta siitä, missä onnettomuus tai vaaratilanne on tapahtunut. |
| --- | --- |

(7)

Joulukuun 1 päivänä 2005 annettuun IMO:n yleiskokouksen päätöslauselmaan A.973(24) liitetyssä IMO:n velvoittavien asiakirjojen täytäntöönpanoa koskevassa säännöstössä muistutetaan lippuvaltioiden velvollisuudesta varmistaa, että meriturvallisuutta koskeva tutkinta teetetään tutkijoilla, joilla on asianmukainen pätevyys sekä merionnettomuuksiin ja merellä sattuviin vaaratilanteisiin liittyviä seikkoja koskeva asiantuntemus. Mainitussa säännöstössä edellytetään myös, että lippuvaltiot ovat valmiita asettamaan tätä tarkoitusta varten käyttöön päteviä tutkijoita riippumatta siitä, missä onnettomuus tai vaaratilanne on tapahtunut.

| (8) | Olisi otettava huomioon 27 päivänä marraskuuta 1997 annettuun IMO:n yleiskokouksen päätöslauselmaan A.849(20) liitetty merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskeva säännöstö, jäljempänä ’merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskeva IMO:n säännöstö’, jonka mukaan merionnettomuuksia ja merellä sattuneita vaaratilanteita koskevaan turvallisuustutkintaan sovelletaan yhteistä lähestymistapaa ja tällaisiin onnettomuuksiin ja vaaratilanteisiin vaikuttaneet tekijät määritetään valtioiden välisenä yhteistyönä. Lisäksi olisi otettava huomioon IMO:n yleiskokouksen 27 päivänä marraskuuta 1997 annettu päätöslauselma A.861(20) ja IMO:n meriturvallisuuskomitean 17 päivänä toukokuuta 2004 annettu päätöslauselma MSC.163(78), joissa esitetään matkatietojen tallentimien määritelmä. |
| --- | --- |

(8)

Olisi otettava huomioon 27 päivänä marraskuuta 1997 annettuun IMO:n yleiskokouksen päätöslauselmaan A.849(20) liitetty merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskeva säännöstö, jäljempänä ’merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskeva IMO:n säännöstö’, jonka mukaan merionnettomuuksia ja merellä sattuneita vaaratilanteita koskevaan turvallisuustutkintaan sovelletaan yhteistä lähestymistapaa ja tällaisiin onnettomuuksiin ja vaaratilanteisiin vaikuttaneet tekijät määritetään valtioiden välisenä yhteistyönä. Lisäksi olisi otettava huomioon IMO:n yleiskokouksen 27 päivänä marraskuuta 1997 annettu päätöslauselma A.861(20) ja IMO:n meriturvallisuuskomitean 17 päivänä toukokuuta 2004 annettu päätöslauselma MSC.163(78), joissa esitetään matkatietojen tallentimien määritelmä.

| (9) | Jäsenvaltioiden olisi merionnettomuuksia ja merellä sattuneita vaaratilanteita koskevaa turvallisuustutkintaa suorittaessaan otettava huomioon IMO:n yleiskokouksen päätöslauselmaan A.987(24) liitetyt Kansainvälisen työjärjestön hallintoneuvoston 1 päivänä joulukuuta 2005 hyväksymät ohjeet merenkulkijoiden oikeudenmukaisesta kohtelusta merellä sattuneen onnettomuuden yhteydessä sekä kaikki muut asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen hyväksymät inhimillisiin tekijöihin liittyvät suositukset tai välineet tekniseen turvallisuustutkintaan soveltuvin osin. |
| --- | --- |

(9)

Jäsenvaltioiden olisi merionnettomuuksia ja merellä sattuneita vaaratilanteita koskevaa turvallisuustutkintaa suorittaessaan otettava huomioon IMO:n yleiskokouksen päätöslauselmaan A.987(24) liitetyt Kansainvälisen työjärjestön hallintoneuvoston 1 päivänä joulukuuta 2005 hyväksymät ohjeet merenkulkijoiden oikeudenmukaisesta kohtelusta merellä sattuneen onnettomuuden yhteydessä sekä kaikki muut asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen hyväksymät inhimillisiin tekijöihin liittyvät suositukset tai välineet tekniseen turvallisuustutkintaan soveltuvin osin.

| (10) | Pakollisesta katsastusjärjestelmästä säännöllisen ro-ro-alusliikenteen ja suurnopeusmatkustaja-alusliikenteen turvallisen harjoittamisen varmistamiseksi 29 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/35/EY (5) mukaan jäsenvaltioiden on määriteltävä omassa oikeusjärjestelmässään se, missä oikeudellisessa asemassa ne ja muut jäsenvaltiot, joita asia merkittävässä määrin koskee, voivat osallistua sellaisen merionnettomuuden tai vaaratilanteen tutkintaan, jossa on osallisena ro-ro-alus tai suurnopeusmatkustaja-alus, toimia siinä yhteistyössä tai, jos merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevassa IMO:n säännöstössä niin määrätään, suorittaa sen. |
| --- | --- |

(10)

Pakollisesta katsastusjärjestelmästä säännöllisen ro-ro-alusliikenteen ja suurnopeusmatkustaja-alusliikenteen turvallisen harjoittamisen varmistamiseksi 29 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/35/EY (5) mukaan jäsenvaltioiden on määriteltävä omassa oikeusjärjestelmässään se, missä oikeudellisessa asemassa ne ja muut jäsenvaltiot, joita asia merkittävässä määrin koskee, voivat osallistua sellaisen merionnettomuuden tai vaaratilanteen tutkintaan, jossa on osallisena ro-ro-alus tai suurnopeusmatkustaja-alus, toimia siinä yhteistyössä tai, jos merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevassa IMO:n säännöstössä niin määrätään, suorittaa sen.

| (11) | Alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/59/EY (6) mukaan jäsenvaltioiden on noudatettava merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevaa IMO:n säännöstöä sekä varmistettava, että onnettomuustutkinnan tulokset julkaistaan mahdollisimman pian sen päättymisen jälkeen. |
| --- | --- |

(11)

Alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/59/EY (6) mukaan jäsenvaltioiden on noudatettava merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevaa IMO:n säännöstöä sekä varmistettava, että onnettomuustutkinnan tulokset julkaistaan mahdollisimman pian sen päättymisen jälkeen.

| (12) | Turvallisuustutkinnan puolueeton suorittaminen sellaisista onnettomuuksista tai vaaratilanteista, joissa on osallisena merialuksia tai satamassa tai muilla rajoitetuilla merialueilla olevia muita aluksia, on erittäin tärkeää tällaisten onnettomuuksien tai vaaratilanteiden olosuhteiden ja syiden tehokkaan selvittämisen kannalta. Tällainen tutkinta tulisi olisi tästä syystä eturistiriitojen välttämiseksi teettää riippumattoman elimen tai yksikön valvonnassa toimivilla pätevillä tutkijoilla. |
| --- | --- |

(12)

Turvallisuustutkinnan puolueeton suorittaminen sellaisista onnettomuuksista tai vaaratilanteista, joissa on osallisena merialuksia tai satamassa tai muilla rajoitetuilla merialueilla olevia muita aluksia, on erittäin tärkeää tällaisten onnettomuuksien tai vaaratilanteiden olosuhteiden ja syiden tehokkaan selvittämisen kannalta. Tällainen tutkinta tulisi olisi tästä syystä eturistiriitojen välttämiseksi teettää riippumattoman elimen tai yksikön valvonnassa toimivilla pätevillä tutkijoilla.

| (13) | Jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa varmistettava oikeudellisesta tutkinnasta vastaavien viranomaisten toimivaltuuksia koskevan lainsäädäntönsä mukaisesti ja yhteistyössä kyseisten viranomaisten kanssa, että teknisestä tutkinnasta vastaavat henkilöt voivat suorittaa tehtävänsä parhaissa mahdollisissa oloissa. |
| --- | --- |

(13)

Jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa varmistettava oikeudellisesta tutkinnasta vastaavien viranomaisten toimivaltuuksia koskevan lainsäädäntönsä mukaisesti ja yhteistyössä kyseisten viranomaisten kanssa, että teknisestä tutkinnasta vastaavat henkilöt voivat suorittaa tehtävänsä parhaissa mahdollisissa oloissa.

| (14) | Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niiden oikeusjärjestelmä antaa niille ja mahdollisille muille jäsenvaltioille, joita asia merkittävässä määrin koskee, mahdollisuuden olla osallisena tai toimia yhteistyössä onnettomuuksien tutkinnassa tai suorittaa tutkinta merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevan IMO:n säännöstön mukaisesti. |
| --- | --- |

(14)

Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niiden oikeusjärjestelmä antaa niille ja mahdollisille muille jäsenvaltioille, joita asia merkittävässä määrin koskee, mahdollisuuden olla osallisena tai toimia yhteistyössä onnettomuuksien tutkinnassa tai suorittaa tutkinta merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevan IMO:n säännöstön mukaisesti.

| (15) | Jäsenvaltio voi antaa merionnettomuutta tai merellä sattunutta vaaratilannetta koskevan turvallisuustutkinnan, jäljempänä ’turvallisuustutkinta’, johtamisen tai turvallisuustutkintaan kuuluvia erityistehtäviä toisen jäsenvaltion tehtäväksi, jos näin on yhteisesti sovittu. |
| --- | --- |

(15)

Jäsenvaltio voi antaa merionnettomuutta tai merellä sattunutta vaaratilannetta koskevan turvallisuustutkinnan, jäljempänä ’turvallisuustutkinta’, johtamisen tai turvallisuustutkintaan kuuluvia erityistehtäviä toisen jäsenvaltion tehtäväksi, jos näin on yhteisesti sovittu.

| (16) | Jäsenvaltioiden on kaikin tavoin pyrittävä välttämään maksun perimistä sellaisen avun antamisesta, jota pyydetään kahta tai useampaa jäsenvaltiota koskevan turvallisuustutkinnan suorittamiseen. Kun apua pyydetään jäsenvaltiolta, jota turvallisuustutkinta ei koske, jäsenvaltioiden olisi sovittava aiheutuneiden kulujen korvaamisesta. |
| --- | --- |

(16)

Jäsenvaltioiden on kaikin tavoin pyrittävä välttämään maksun perimistä sellaisen avun antamisesta, jota pyydetään kahta tai useampaa jäsenvaltiota koskevan turvallisuustutkinnan suorittamiseen. Kun apua pyydetään jäsenvaltiolta, jota turvallisuustutkinta ei koske, jäsenvaltioiden olisi sovittava aiheutuneiden kulujen korvaamisesta.

| (17) | SOLAS 74:n V luvun 20 säännössä edellytetään, että 1 päivänä heinäkuuta 2002 tai sen jälkeen rakennetuissa matkustaja-aluksissa ja muissa kuin matkustaja-aluksissa, joiden bruttovetoisuus on vähintään 3 000, on oltava matkatietojen tallentimet onnettomuustutkinnan helpottamiseksi. Kun otetaan huomioon näiden laitteiden merkitys merionnettomuuksien ehkäisyä koskevan politiikan laadinnassa, niistä olisi järjestelmällisesti tehtävä pakollisia aluksilla, jotka harjoittavat kansallista tai kansainvälistä liikennettä ja käyvät yhteisön satamissa. |
| --- | --- |

(17)

SOLAS 74:n V luvun 20 säännössä edellytetään, että 1 päivänä heinäkuuta 2002 tai sen jälkeen rakennetuissa matkustaja-aluksissa ja muissa kuin matkustaja-aluksissa, joiden bruttovetoisuus on vähintään 3 000, on oltava matkatietojen tallentimet onnettomuustutkinnan helpottamiseksi. Kun otetaan huomioon näiden laitteiden merkitys merionnettomuuksien ehkäisyä koskevan politiikan laadinnassa, niistä olisi järjestelmällisesti tehtävä pakollisia aluksilla, jotka harjoittavat kansallista tai kansainvälistä liikennettä ja käyvät yhteisön satamissa.

| (18) | Matkatietojen tallennusjärjestelmän ja muiden elektroniikkalaitteiden antamia tietoja voidaan käyttää sekä jälkikäteen merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen syiden selvittämiseksi että ennalta ehkäisevästi kokemusten saamiseksi olosuhteista, jotka voivat johtaa tällaisiin tapauksiin. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tällaisia tietoja käytetään asianmukaisesti molempiin tarkoituksiin, jos niitä on saatavissa. |
| --- | --- |

(18)

Matkatietojen tallennusjärjestelmän ja muiden elektroniikkalaitteiden antamia tietoja voidaan käyttää sekä jälkikäteen merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen syiden selvittämiseksi että ennalta ehkäisevästi kokemusten saamiseksi olosuhteista, jotka voivat johtaa tällaisiin tapauksiin. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tällaisia tietoja käytetään asianmukaisesti molempiin tarkoituksiin, jos niitä on saatavissa.

| (19) | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1406/2002 (7) mukaan Euroopan meriturvallisuusviraston, jäljempänä ’meriturvallisuusvirasto’, on tehtävä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa kehittääkseen teknisiä ratkaisuja ja tarjotakseen teknistä tukea yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanossa. Meriturvallisuusviraston erityisenä tehtävänä onnettomuustutkinnan alalla on helpottaa jäsenvaltioiden ja komission välistä yhteistyötä yhteisen menettelytavan kehittämisessä merionnettomuuksien tutkintaa varten, jäsenvaltioiden erilaiset oikeusjärjestelmät asianmukaisesti huomioon ottaen ja sovittujen kansainvälisten periaatteiden mukaisesti. |
| --- | --- |

(19)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1406/2002 (7) mukaan Euroopan meriturvallisuusviraston, jäljempänä ’meriturvallisuusvirasto’, on tehtävä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa kehittääkseen teknisiä ratkaisuja ja tarjotakseen teknistä tukea yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanossa. Meriturvallisuusviraston erityisenä tehtävänä onnettomuustutkinnan alalla on helpottaa jäsenvaltioiden ja komission välistä yhteistyötä yhteisen menettelytavan kehittämisessä merionnettomuuksien tutkintaa varten, jäsenvaltioiden erilaiset oikeusjärjestelmät asianmukaisesti huomioon ottaen ja sovittujen kansainvälisten periaatteiden mukaisesti.

| (20) | Asetuksen (EY) N:o 1406/2002 mukaisesti meriturvallisuusvirasto helpottaa yhteistyötä jäsenvaltioiden antamassa tutkintaan liittyviä toimia koskevassa tuessa sekä laadittujen onnettomuustutkintaraporttien analysoimisessa. |
| --- | --- |

(20)

Asetuksen (EY) N:o 1406/2002 mukaisesti meriturvallisuusvirasto helpottaa yhteistyötä jäsenvaltioiden antamassa tutkintaan liittyviä toimia koskevassa tuessa sekä laadittujen onnettomuustutkintaraporttien analysoimisessa.

| (21) | Jäsenvaltioiden olisi otettava asianmukaisesti huomioon turvallisuustutkintaan perustuvat turvallisuussuositukset. |
| --- | --- |

(21)

Jäsenvaltioiden olisi otettava asianmukaisesti huomioon turvallisuustutkintaan perustuvat turvallisuussuositukset.

| (22) | Koska teknisen turvallisuustutkinnan tavoitteena on estää uusien onnettomuuksien ja vaaratilanteiden syntyminen merellä, siinä tehdyissä päätelmissä ja turvallisuussuosituksissa ei tulisi missään tapauksessa osoittaa syyllisyyttä tai vastuuta. |
| --- | --- |

(22)

Koska teknisen turvallisuustutkinnan tavoitteena on estää uusien onnettomuuksien ja vaaratilanteiden syntyminen merellä, siinä tehdyissä päätelmissä ja turvallisuussuosituksissa ei tulisi missään tapauksessa osoittaa syyllisyyttä tai vastuuta.

| (23) | Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on meriturvallisuuden parantaminen yhteisössä ja uusien merionnettomuuksien riskin pienentäminen tällä tavoin, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. |
| --- | --- |

(23)

Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on meriturvallisuuden parantaminen yhteisössä ja uusien merionnettomuuksien riskin pienentäminen tällä tavoin, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

| (24) | Tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (8) mukaisesti. |
| --- | --- |

(24)

Tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (8) mukaisesti.

| (25) | Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta muuttaa tätä direktiiviä myöhempien kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin tehtävien muutosten huomioon ottamiseksi sekä merionnettomuuksien ja merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevien yhteisten menettelytapojen muuttamiseksi. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. |
| --- | --- |

(25)

Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta muuttaa tätä direktiiviä myöhempien kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin tehtävien muutosten huomioon ottamiseksi sekä merionnettomuuksien ja merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevien yhteisten menettelytapojen muuttamiseksi. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

| (26) | Jäsenvaltioita kannustetaan paremmasta lainsäädännöstä toimielinten välillä tehdyn sopimuksen (9) 34 kohdan mukaisesti laatimaan itseään varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan direktiivin ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista koskevien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne, |
| --- | --- |

(26)

Jäsenvaltioita kannustetaan paremmasta lainsäädännöstä toimielinten välillä tehdyn sopimuksen (9) 34 kohdan mukaisesti laatimaan itseään varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan direktiivin ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista koskevien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne,

OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Kohde

1.   Tämän direktiivin tarkoituksena on parantaa meriturvallisuutta ja ehkäistä alusten aiheuttamaa pilaantumista sekä pienentää siten uusien merionnettomuuksien riskiä:

| a) | helpottamalla turvallisuustutkinnan ripeää toteuttamista sekä merionnettomuuksien ja merellä sattuneiden vaaratilanteiden asianmukaista analysointia niiden syiden määrittämiseksi; ja |
| --- | --- |

a)

helpottamalla turvallisuustutkinnan ripeää toteuttamista sekä merionnettomuuksien ja merellä sattuneiden vaaratilanteiden asianmukaista analysointia niiden syiden määrittämiseksi; ja

| b) | varmistamalla, että turvallisuustutkinnasta sekä korjaavia toimia koskevista ehdotuksista annetaan täsmällistä ja ajankohtaista tietoa. |
| --- | --- |

b)

varmistamalla, että turvallisuustutkinnasta sekä korjaavia toimia koskevista ehdotuksista annetaan täsmällistä ja ajankohtaista tietoa.

2.   Tämän direktiivin mukaisessa tutkinnassa ei saa olla kyse vastuun määrittämisestä eikä syyllisyyden osoittamisesta. Jäsenvaltioiden on kuitenkin varmistettava, että tutkintaelin tai -yksikkö, jäljempänä ’tutkintaelin’, ei pidäty onnettomuuden ja vaaratilanteen syiden täydellisestä ilmoittamisesta siksi, että syyllisyys tai vastuu voidaan päätellä tuloksista.

2 artikla

Soveltamisala

1.   Tätä direktiiviä sovelletaan merionnettomuuksiin ja merellä sattuviin vaaratilanteisiin:

| a) | joissa on osallisena jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivia aluksia; |
| --- | --- |

a)

joissa on osallisena jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivia aluksia;

| b) | jotka tapahtuvat jäsenvaltioiden UNCLOSin määritelmän mukaisella aluemerellä tai sisäisillä aluevesillä; taikka |
| --- | --- |

b)

jotka tapahtuvat jäsenvaltioiden UNCLOSin määritelmän mukaisella aluemerellä tai sisäisillä aluevesillä; taikka

| c) | jotka koskevat jäsenvaltioiden muita merkittäviä etuja. |
| --- | --- |

c)

jotka koskevat jäsenvaltioiden muita merkittäviä etuja.

2.   Tätä direktiiviä ei sovelleta merionnettomuuksiin ja merellä sattuviin vaaratilanteisiin, joissa on osallisena ainoastaan:

| a) | sota- tai joukkojenkuljetusaluksia tai muita aluksia, jotka ovat jäsenvaltion omistuksessa tai käytössä ja joita käytetään ainoastaan valtion muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin; |
| --- | --- |

a)

sota- tai joukkojenkuljetusaluksia tai muita aluksia, jotka ovat jäsenvaltion omistuksessa tai käytössä ja joita käytetään ainoastaan valtion muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin;

| b) | aluksia, jotka eivät kulje konevoimalla, alkeellista rakennetta olevia puualuksia tai ei-ammattimaisessa käytössä olevia huvialuksia ja -veneitä, jollei niillä ole miehistöä ja jollei niillä kuljeteta enempää kuin kahtatoista matkustajaa kaupallisessa tarkoituksessa; |
| --- | --- |

b)

aluksia, jotka eivät kulje konevoimalla, alkeellista rakennetta olevia puualuksia tai ei-ammattimaisessa käytössä olevia huvialuksia ja -veneitä, jollei niillä ole miehistöä ja jollei niillä kuljeteta enempää kuin kahtatoista matkustajaa kaupallisessa tarkoituksessa;

| c) | sisävesillä käytettäviä sisävesialuksia; |
| --- | --- |

c)

sisävesillä käytettäviä sisävesialuksia;

| d) | alle 15 metrin pituisia kalastusaluksia; |
| --- | --- |

d)

alle 15 metrin pituisia kalastusaluksia;

| e) | kiinteitä avomeriyksikköjä. |
| --- | --- |

e)

kiinteitä avomeriyksikköjä.

3 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

| 1) | ’merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevalla IMO:n säännöstöllä’27 päivänä marraskuuta 1997 annettuun IMO:n yleiskokouksen päätöslauselmaan A.849(20) liitetyn merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevan säännöstön ajantasaistettua toisintoa. |
| --- | --- |

1)

’merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevalla IMO:n säännöstöllä’27 päivänä marraskuuta 1997 annettuun IMO:n yleiskokouksen päätöslauselmaan A.849(20) liitetyn merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevan säännöstön ajantasaistettua toisintoa.

| 2) | Seuraavat käsitteet on tulkittava merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevassa IMO:n säännöstössä olevien määritelmien mukaisesti:






  a) | ”merionnettomuus”; |
| --- | --- | --- |

2)

Seuraavat käsitteet on tulkittava merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevassa IMO:n säännöstössä olevien määritelmien mukaisesti:

a)

”merionnettomuus”;

| b) | ”hyvin vakava onnettomuus”; |
| --- | --- |

b)

”hyvin vakava onnettomuus”;

| c) | ”merellä sattunut vaaratilanne”; |
| --- | --- |

c)

”merellä sattunut vaaratilanne”;

| d) | ”merionnettomuutta tai merellä sattunutta vaaratilannetta koskeva turvallisuustutkinta”; |
| --- | --- |

d)

”merionnettomuutta tai merellä sattunutta vaaratilannetta koskeva turvallisuustutkinta”;

| e) | ”tutkintaa johtava valtio”; |
| --- | --- |

e)

”tutkintaa johtava valtio”;

| f) | ”valtio, jota asia merkittävässä määrin koskee”. |
| --- | --- |

f)

”valtio, jota asia merkittävässä määrin koskee”.

| 3) | Käsitteet ”ro-ro-alus” ja ”suurnopeusmatkustaja-alus” on tulkittava direktiivin 1999/35/EY 2 artiklassa olevien määritelmien mukaisesti. |
| --- | --- |

3)

Käsitteet ”ro-ro-alus” ja ”suurnopeusmatkustaja-alus” on tulkittava direktiivin 1999/35/EY 2 artiklassa olevien määritelmien mukaisesti.

| 4) | Käsite ”matkatietojen tallennin”, jäljempänä ’VDR’, on tulkittava IMO:n yleiskokouksen päätöslauselmassa A.861(20) ja IMO:n meriturvallisuuskomitean päätöslauselmassa MSC.163(78) olevan määritelmän mukaisesti. |
| --- | --- |

4)

Käsite ”matkatietojen tallennin”, jäljempänä ’VDR’, on tulkittava IMO:n yleiskokouksen päätöslauselmassa A.861(20) ja IMO:n meriturvallisuuskomitean päätöslauselmassa MSC.163(78) olevan määritelmän mukaisesti.

| 5) | ’Turvallisuussuosituksella’ tarkoitetaan ehdotusta, jonka esittää jompikumpi seuraavista:






  a) | turvallisuustutkintaa suorittavan tai johtavan valtion tutkintaelin kyseisestä tutkinnasta saatujen tietojen pohjalta, tai tapauksen mukaan; |
| --- | --- | --- |

5)

’Turvallisuussuosituksella’ tarkoitetaan ehdotusta, jonka esittää jompikumpi seuraavista:

a)

turvallisuustutkintaa suorittavan tai johtavan valtion tutkintaelin kyseisestä tutkinnasta saatujen tietojen pohjalta, tai tapauksen mukaan;

| b) | komissio abstraktien tietojen analysoinnin pohjalta. |
| --- | --- |

b)

komissio abstraktien tietojen analysoinnin pohjalta.

4 artikla

Turvallisuustutkinnan asema

1.   Jäsenvaltioiden on oikeusjärjestelmänsä mukaisesti määriteltävä turvallisuustutkinnan oikeudellinen asema niin, että kyseinen tutkinta voidaan suorittaa mahdollisimman tehokkaasti ja nopeasti.

Jäsenvaltioiden on varmistettava oman lainsäädäntönsä mukaisesti ja tarvittaessa yhteistyössä oikeudellisesta tutkinnasta vastaavien viranomaisten kanssa, että turvallisuustutkinnat:

| a) | ovat riippumattomia rikostutkinnasta ja muusta rinnakkaisesta tutkinnasta, jotka suoritetaan vastuun määrittämiseksi tai syyllisyyden osoittamiseksi; |
| --- | --- |

a)

ovat riippumattomia rikostutkinnasta ja muusta rinnakkaisesta tutkinnasta, jotka suoritetaan vastuun määrittämiseksi tai syyllisyyden osoittamiseksi;

| b) | eivät aiheetta esty, keskeydy tai viivästy tällaisen tutkinnan vuoksi. |
| --- | --- |

b)

eivät aiheetta esty, keskeydy tai viivästy tällaisen tutkinnan vuoksi.

2.   Jäsenvaltioiden vahvistamissa määräyksissä on oltava 10 artiklassa tarkoitetun pysyvän yhteistyöjärjestelmän mukaisesti säännökset, jotka antavat mahdollisuuden:

| a) | tehdä yhteistyötä ja antaa keskinäistä apua muiden jäsenvaltioiden johtamassa turvallisuustutkinnassa tai antaa toisen jäsenvaltion tehtäväksi johtaa tällaista tutkintaa 7 artiklan mukaisesti ja |
| --- | --- |

a)

tehdä yhteistyötä ja antaa keskinäistä apua muiden jäsenvaltioiden johtamassa turvallisuustutkinnassa tai antaa toisen jäsenvaltion tehtäväksi johtaa tällaista tutkintaa 7 artiklan mukaisesti ja

| b) | koordinoida omien tutkintaelintensä toimia siinä määrin kuin on tarpeen tämän direktiivin tavoitteen saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

b)

koordinoida omien tutkintaelintensä toimia siinä määrin kuin on tarpeen tämän direktiivin tavoitteen saavuttamiseksi.

5 artikla

Tutkintavelvollisuus

1.   Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että 8 artiklassa tarkoitettu tutkintaelin suorittaa turvallisuustutkinnan sellaisten merellä sattuneiden hyvin vakavien onnettomuuksien jälkeen:

| a) | joissa on ollut osallisena kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtiva alus, riippumatta siitä, missä onnettomuus on tapahtunut; |
| --- | --- |

a)

joissa on ollut osallisena kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtiva alus, riippumatta siitä, missä onnettomuus on tapahtunut;

| b) | jotka ovat tapahtuneet sen UNCLOSin määritelmän mukaisella aluemerellä tai sisäisillä aluevesillä, riippumatta siitä, minkä lipun alla onnettomuudessa osallisena ollut alus tai alukset purjehtivat; taikka |
| --- | --- |

b)

jotka ovat tapahtuneet sen UNCLOSin määritelmän mukaisella aluemerellä tai sisäisillä aluevesillä, riippumatta siitä, minkä lipun alla onnettomuudessa osallisena ollut alus tai alukset purjehtivat; taikka

| c) | jotka koskevat merkittävässä määrin kyseistä jäsenvaltiota, riippumatta siitä, missä onnettomuus on tapahtunut ja minkä lipun alla siinä osallisena ollut alus tai alukset purjehtivat. |
| --- | --- |

c)

jotka koskevat merkittävässä määrin kyseistä jäsenvaltiota, riippumatta siitä, missä onnettomuus on tapahtunut ja minkä lipun alla siinä osallisena ollut alus tai alukset purjehtivat.

2.   Lisäksi tutkintaelimen on päätettävä, tehdäänkö muun merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen jälkeen turvallisuustutkinta.

Päätöksessään tutkintaelimen on otettava huomioon onnettomuuden tai vaaratilanteen vakavuus, alus- ja/tai lastityyppi ja mahdollisuus, että turvallisuustutkinnan tulokset johtaisivat uusien onnettomuuksien ja vaaratilanteiden ehkäisemiseen.

3.   Turvallisuustutkinnan suorittamisen laajuudesta ja käytännön järjestelyistä päättää tutkintaa johtavan jäsenvaltion tutkintaelin yhteistyössä muiden sellaisten valtioiden vastaavien elinten kanssa, joita asia merkittävässä määrin koskee, tavalla, jonka se katsoo parhaiten edistävän tämän direktiivin tavoitteen saavuttamista ja ehkäisevän uudet onnettomuudet ja vaaratilanteet.

4.   Turvallisuustutkinnassa on noudatettava merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaan asetuksen (EY) N:o 1406/2002 2 artiklan e alakohdan mukaisesti kehitettyjen yhteisten menettelytapojen periaatteita. Komissio hyväksyy tai muuttaa näitä menettelytapoja tämän direktiivin soveltamista varten.

Kyseinen toimenpide, jonka tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä, hyväksytään 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

Komissio ja jäsenvaltiot laativat turvallisuustutkintaa koskevista prosesseista ja parhaista toimintatavoista ohjeet, joita käytetään yhteisen menettelytavan täytäntöönpanossa. Ohjeita päivitetään määräajoin turvallisuustutkinnasta saatujen kokemusten ottamiseksi huomioon.

5.   Turvallisuustutkinta on aloitettava niin pian kuin on käytännössä mahdollista merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen jälkeen.

6 artikla

Ilmoitusvelvollisuus

Jäsenvaltion on vaadittava oikeusjärjestelmänsä puitteissa, että vastuuviranomaiset ja/tai asianomaiset osapuolet viipymättä ilmoittavat kyseisen jäsenvaltion tutkintaelimelle kaikista onnettomuuksista ja vaaratilanteista, jotka kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan.

7 artikla

Turvallisuustutkinnan johtaminen ja siihen osallistuminen

1.   Jäsenvaltioiden on vältettävä suorittamasta rinnakkaista turvallisuustutkintaa, joka koskee samaa merionnettomuutta tai merellä sattunutta vaaratilannetta. Niiden on pidättäydyttävä kaikista toimenpiteistä, jotka voivat aiheetta estää, keskeyttää tai viivästyttää tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvan turvallisuustutkinnan suorittamisen.

Kun on kyse turvallisuustutkinnasta, joka koskee kahta tai useampaa jäsenvaltiota, kyseisten jäsenvaltioiden on yhteistyössä sovittava nopeasti, mikä niistä on tutkintaa johtava jäsenvaltio. Niiden on kaikin tavoin pyrittävä pääsemään sopimukseen tutkintamenettelyistä. Tämän sopimuksen puitteissa muilla valtioilla, joita asia merkittävässä määrin koskee, on todistajien ja todisteiden osalta samanlaiset oikeudet ja mahdollisuudet kuin turvallisuustutkintaa suorittavalla jäsenvaltiolla. Niillä on myös oikeus vaatia, että tutkintaa johtava jäsenvaltio ottaa niiden näkökulman huomioon.

2.   Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, kukin jäsenvaltio on vastuussa turvallisuustutkinnasta ja toiminnan yhteensovittamisesta muiden jäsenvaltioiden kanssa, joita asia merkittävässä määrin koskee, kunnes on sovittu yhteisesti, mikä niistä on tutkintaa johtava valtio.

3.   Jäsenvaltio voi tapauskohtaisesti antaa keskinäisellä sopimuksella turvallisuustutkinnan johtamisen tai tällaista tutkintaa koskevien erityistehtävien suorittamisen toisen jäsenvaltion tehtäväksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseistä jäsenvaltiota koskevien tämän direktiivin ja kansainvälisen oikeuden mukaisten velvollisuuksien soveltamista.

4.   Jos ro-ro-alus tai suurnopeusmatkustaja-alus on osallisena merionnettomuudessa tai merellä sattuvassa vaaratilanteessa, turvallisuustutkintamenettelyn aloittaa se jäsenvaltio, jonka UNCLOSin määritelmän mukaisella aluemerellä tai sisäisillä aluevesillä onnettomuus tai vaaratilanne sattuu, tai jos se sattuu muualla, se jäsenvaltio, jossa kyseinen alus on viimeksi käynyt. Kyseinen valtio on vastuussa turvallisuustutkinnasta ja toiminnan yhteensovittamisesta muiden jäsenvaltioiden kanssa, joita asia merkittävässä määrin koskee, kunnes on sovittu yhteisesti, mikä niistä on tutkintaa johtava valtio.

8 artikla

Tutkintaelimet

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että turvallisuustutkinta suoritetaan puolueettoman pysyvän tutkintaelimen vastuulla ja että tutkinta teetetään tutkijoilla, joilla on asianmukainen pätevyys sekä merionnettomuuksiin ja merellä sattuviin vaaratilanteisiin liittyviä seikkoja koskeva asiantuntemus.

Jotta turvallisuustutkinta toteutettaisiin puolueettomasti, tutkintaelimen organisaation, oikeudellisen rakenteen ja päätöksenteon on oltava riippumaton kaikista osapuolista, joiden edut saattaisivat olla ristiriidassa kyseisen tehtävän kanssa.

Sisämaajäsenvaltioiden, joiden lipun alla ei purjehdi aluksia, on määriteltävä riippumaton yhteyspiste, joka tekee tutkinnassa yhteistyötä 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti.

2.   Tutkintaelimen on varmistettava, että yksittäisillä tutkijoilla on käytännön tietoja ja käytännön kokemusta niiltä aloilta, jotka liittyvät heidän tavanomaisiin tutkintatehtäviinsä. Lisäksi sen on varmistettava, että sopivaa asiantuntemusta saadaan tarvittaessa nopeasti käyttöön.

3.   Tutkintaelimelle annettuja tehtäviä voidaan laajentaa meriturvallisuuteen liittyvien tietojen keräämiseen ja analysointiin erityisesti ennalta ehkäisevässä tarkoituksessa, jos kyseiset toimet eivät vaikuta tutkintaelimen riippumattomuuteen eikä niihin liity vastuuta sääntelyä, hallintoa tai standardointia koskevista asioista.

4.   Kunkin jäsenvaltion on omassa kansallisessa oikeusjärjestelmässään varmistettava, että kyseisen jäsenvaltion tutkintaelimen tai muun sellaisen tutkintaelimen tutkijoille, jonka tehtäväksi se on antanut turvallisuustutkinnan, tarvittaessa yhteistyössä oikeudellisesta tutkinnasta vastaavien viranomaisten kanssa, annetaan valtuudet:

| a) | päästä vapaasti asianomaisille alueille tai onnettomuuspaikoille sekä aluksille, hylkyihin ja rakenteisiin, lasti, varusteet ja hylkytavara mukaan luettuina; |
| --- | --- |

a)

päästä vapaasti asianomaisille alueille tai onnettomuuspaikoille sekä aluksille, hylkyihin ja rakenteisiin, lasti, varusteet ja hylkytavara mukaan luettuina;

| b) | varmistaa todisteiden välitön luettelointi sekä hylyn, hylkytavaran tai muiden osien tai aineiden valvottu etsintä ja siirtäminen tutkimista tai analysointia varten; |
| --- | --- |

b)

varmistaa todisteiden välitön luettelointi sekä hylyn, hylkytavaran tai muiden osien tai aineiden valvottu etsintä ja siirtäminen tutkimista tai analysointia varten;

| c) | vaatia b alakohdassa tarkoitettujen seikkojen tutkimista tai analysointia ja saada tällaisten tutkimusten tai analyysien tulokset vapaasti käyttöönsä; |
| --- | --- |

c)

vaatia b alakohdassa tarkoitettujen seikkojen tutkimista tai analysointia ja saada tällaisten tutkimusten tai analyysien tulokset vapaasti käyttöönsä;

| d) | saada vapaasti käyttöönsä alusta, matkaa, lastia, miehistöä tai muita henkilöitä, kohteita, asianhaaroja tai olosuhteita koskevaa informaatiota ja tallennettuja tietoja, mukaan luettuna VDR:n tiedot, sekä kopioida ja käyttää niitä; |
| --- | --- |

d)

saada vapaasti käyttöönsä alusta, matkaa, lastia, miehistöä tai muita henkilöitä, kohteita, asianhaaroja tai olosuhteita koskevaa informaatiota ja tallennettuja tietoja, mukaan luettuna VDR:n tiedot, sekä kopioida ja käyttää niitä;

| e) | saada vapaasti käyttöönsä uhrien ruumiita koskevat tutkimustulokset ja uhrien ruumiista otettuja näytteitä koskevat koetulokset; |
| --- | --- |

e)

saada vapaasti käyttöönsä uhrien ruumiita koskevat tutkimustulokset ja uhrien ruumiista otettuja näytteitä koskevat koetulokset;

| f) | vaatia ja saada vapaasti käyttöönsä alukseen toimintaan osallistuneita tai muita asianomaisia henkilöitä koskevat tutkimustulokset ja heistä otettuja näytteitä koskevat koetulokset; |
| --- | --- |

f)

vaatia ja saada vapaasti käyttöönsä alukseen toimintaan osallistuneita tai muita asianomaisia henkilöitä koskevat tutkimustulokset ja heistä otettuja näytteitä koskevat koetulokset;

| g) | haastatella todistajia sellaisten henkilöiden poissa ollessa, joiden etujen voidaan katsoa vaikeuttavan turvallisuustutkintaa; |
| --- | --- |

g)

haastatella todistajia sellaisten henkilöiden poissa ollessa, joiden etujen voidaan katsoa vaikeuttavan turvallisuustutkintaa;

| h) | saada käyttöönsä lippuvaltion, alusten omistajien, luokituslaitosten ja muiden asianomaisten osapuolten hallussa olevat katsastuspöytäkirjat ja merkitykselliset tiedot, jos kyseiset osapuolet tai niiden edustajat ovat sijoittautuneet kyseiseen jäsenvaltioon; |
| --- | --- |

h)

saada käyttöönsä lippuvaltion, alusten omistajien, luokituslaitosten ja muiden asianomaisten osapuolten hallussa olevat katsastuspöytäkirjat ja merkitykselliset tiedot, jos kyseiset osapuolet tai niiden edustajat ovat sijoittautuneet kyseiseen jäsenvaltioon;

| i) | pyytää apua kulloistenkin valtioiden asianomaisilta viranomaisilta, kuten lippu- ja satamavaltion katsastajilta, merivartioston virkamiehiltä, alusliikennepalvelun tarjoajilta, etsintä- ja pelastusyksiköiltä, luotseilta tai muulta satama- tai merenkulkuhenkilöstöltä. |
| --- | --- |

i)

pyytää apua kulloistenkin valtioiden asianomaisilta viranomaisilta, kuten lippu- ja satamavaltion katsastajilta, merivartioston virkamiehiltä, alusliikennepalvelun tarjoajilta, etsintä- ja pelastusyksiköiltä, luotseilta tai muulta satama- tai merenkulkuhenkilöstöltä.

5.   Tutkintaelimen on voitava ryhtyä välittömästi toimiin, ilmoitettiinpa sille milloin tahansa onnettomuudesta, ja sen on saatava riittävästi voimavaroja tehtäviensä itsenäiseen suorittamiseen. Tutkintaelimen tutkijoille on annettava sellainen asema, joka takaa heille tarvittavan riippumattomuuden.

6.   Tutkintaelin voi yhdistää tämän direktiivin mukaiset tehtävänsä muita tapahtumia kuin merionnettomuuksia koskevaan tutkintatyöhön sillä ehdolla, että tällainen tutkinta ei vaaranna sen riippumattomuutta.

9 artikla

Luottamuksellisuus

Kunkin jäsenvaltion on oikeusjärjestelmässään varmistettava, että seuraavia tietoja ei anneta muita tarkoituksia kuin turvallisuustutkintaa varten, paitsi jos kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen määrää, että tietojen julkaisemisesta saatava etu on suurempi kuin ne haitalliset kansalliset ja kansainväliset vaikutukset, joita sillä voi olla kyseiseen turvallisuustutkintaan tai tuleviin tutkintoihin:

| a) | todistajanlausunnot sekä muut lausunnot, selonteot ja muistiinpanot, jotka tutkintaelin on hankkinut tai saanut turvallisuustutkinnan aikana; |
| --- | --- |

a)

todistajanlausunnot sekä muut lausunnot, selonteot ja muistiinpanot, jotka tutkintaelin on hankkinut tai saanut turvallisuustutkinnan aikana;

| b) | tiedot, joista ilmenee turvallisuustutkinnan yhteydessä todisteita esittäneiden henkilöiden henkilöllisyys; |
| --- | --- |

b)

tiedot, joista ilmenee turvallisuustutkinnan yhteydessä todisteita esittäneiden henkilöiden henkilöllisyys;

| c) | onnettomuudessa tai vaaratilanteissa osallisena olleita henkilöitä koskevat lääketieteelliset tai yksityiset tiedot. |
| --- | --- |

c)

onnettomuudessa tai vaaratilanteissa osallisena olleita henkilöitä koskevat lääketieteelliset tai yksityiset tiedot.

10 artikla

Pysyvä yhteistyöjärjestelmä

1.   Jäsenvaltioiden on tiiviissä yhteistyössä komission kanssa perustettava pysyvä yhteistyöjärjestelmä, jonka avulla niiden tutkintaelimet voivat tehdä yhteistyötä toistensa siinä määrin kuin on tarpeen tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi.

2.   Pysyvän yhteistyöjärjestelmän työjärjestyksestä ja sen vaatimista organisaatiojärjestelyistä päätetään 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen.

3.   Pysyvässä yhteistyöjärjestelmässä jäsenvaltioiden tutkintaelimet sopivat erityisesti parhaista yhteistyömuodoista, jotka antavat mahdollisuuden:

| a) | jakaa tutkintaelinten kesken toimitilat, laitteet ja välineet, joita tarvitaan aluksen hylyn, laitteiden ja muiden turvallisuustutkinnan kannalta merkityksellisten esineiden tekniseen tutkimiseen, mukaan luettuna tietojen kerääminen matkatietojen tallentimista ja muista elektroniikkalaitteista ja näiden tietojen arviointi; |
| --- | --- |

a)

jakaa tutkintaelinten kesken toimitilat, laitteet ja välineet, joita tarvitaan aluksen hylyn, laitteiden ja muiden turvallisuustutkinnan kannalta merkityksellisten esineiden tekniseen tutkimiseen, mukaan luettuna tietojen kerääminen matkatietojen tallentimista ja muista elektroniikkalaitteista ja näiden tietojen arviointi;

| b) | tarjota keskinäistä teknistä yhteistyötä tai asiantuntemusta, jota tarvitaan erityistehtävien suorittamiseen; |
| --- | --- |

b)

tarjota keskinäistä teknistä yhteistyötä tai asiantuntemusta, jota tarvitaan erityistehtävien suorittamiseen;

| c) | hankkia ja jakaa tietoja, joita tarvitaan onnettomuustietojen analysoinnissa ja asianmukaisten turvallisuussuositusten laadinnassa yhteisön tasolla; |
| --- | --- |

c)

hankkia ja jakaa tietoja, joita tarvitaan onnettomuustietojen analysoinnissa ja asianmukaisten turvallisuussuositusten laadinnassa yhteisön tasolla;

| d) | laatia yhteiset periaatteet turvallisuussuositusten seurannalle ja tutkintamenetelmien mukauttamiselle tekniikan ja tieteen kehitykseen; |
| --- | --- |

d)

laatia yhteiset periaatteet turvallisuussuositusten seurannalle ja tutkintamenetelmien mukauttamiselle tekniikan ja tieteen kehitykseen;

| e) | laatia luottamuksellisuutta koskevat kansallisia sääntöjä noudattavat, myös kolmansien maiden kanssa käytettävät säännöt todistajanlausuntojen jakamista ja tietojenkäsittelyä sekä muita 9 artiklassa tarkoitettuja tietoja varten; |
| --- | --- |

e)

laatia luottamuksellisuutta koskevat kansallisia sääntöjä noudattavat, myös kolmansien maiden kanssa käytettävät säännöt todistajanlausuntojen jakamista ja tietojenkäsittelyä sekä muita 9 artiklassa tarkoitettuja tietoja varten;

| f) | järjestää tarvittaessa asianmukaista koulutusta yksittäisille tutkijoille; |
| --- | --- |

f)

järjestää tarvittaessa asianmukaista koulutusta yksittäisille tutkijoille;

| g) | edistää yhteistyötä kolmansien maiden tutkintaelinten ja merionnettomuuksia tutkivien kansainvälisten organisaatioiden kanssa tämän direktiivin piiriin kuuluvilla aloilla. |
| --- | --- |

g)

edistää yhteistyötä kolmansien maiden tutkintaelinten ja merionnettomuuksia tutkivien kansainvälisten organisaatioiden kanssa tämän direktiivin piiriin kuuluvilla aloilla.

| h) | antaa turvallisuustutkintaa suorittaville tutkintaelimille kaikkia olennaisia tietoja. |
| --- | --- |

h)

antaa turvallisuustutkintaa suorittaville tutkintaelimille kaikkia olennaisia tietoja.

11 artikla

Kustannukset

1.   Kun on kyse turvallisuustutkinnasta, joka koskee kahta tai useampaa jäsenvaltiota, siihen kuuluvista toimista ei peritä maksua.

2.   Kun apua pyydetään jäsenvaltiolta, jota turvallisuustutkinta ei koske, jäsenvaltiot sopivat aiheutuneiden kulujen korvaamisesta.

12 artikla

Yhteistyö kolmansien maiden kanssa, joita asia merkittävässä määrin koskee

1.   Jäsenvaltioiden on mahdollisimman laajalti tehtävä turvallisuustutkinnassa yhteistyötä kolmansien maiden kanssa, joita asia merkittävässä määrin koskee.

2.   Kolmansille maille, joita asia merkittävässä määrin koskee, on yhteisestä sopimuksesta annettava lupa osallistua jäsenvaltion tämän direktiivin mukaisesti johtamaan turvallisuustutkintaan missä tahansa tutkinnan vaiheessa.

3.   Yhteistyö, jota jäsenvaltio tekee sellaisen kolmannen maan suorittamassa turvallisuustutkinnassa, jota asia merkittävässä määrin koskee, ei rajoita tämän direktiivin mukaisten turvallisuustutkinnalle asetettujen suoritus- ja raportointivaatimusten soveltamista. Kun kolmas maa, jota asia merkittävässä määrin koskee, johtaa turvallisuustutkintaa, jossa yksi tai useampi jäsenvaltio on osallisena, jäsenvaltiot voivat päättää, että rinnakkaista turvallisuustutkintaa ei suoriteta, mikäli kolmannen maan johtamassa turvallisuustutkinnassa noudatetaan IMO:n säännöstöä.

13 artikla

Todisteiden säilyttäminen

Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien onnettomuuksien ja vaaratilanteiden osapuolet pyrkivät kaikin tavoin:

| a) | säilyttämään kaikki tiedot, jotka on saatu merikartoista, laivapäiväkirjoista sekä sähköisistä ja magneettisista ääni- ja kuvatallenteista, mukaan luettuina matkatietojen tallentimista ja muista elektroniikkalaitteista saadut tiedot, jotka liittyvät onnettomuutta edeltäneeseen ajanjaksoon, onnettomuusajankohtaan ja onnettomuuden jälkeiseen ajanjaksoon; |
| --- | --- |

a)

säilyttämään kaikki tiedot, jotka on saatu merikartoista, laivapäiväkirjoista sekä sähköisistä ja magneettisista ääni- ja kuvatallenteista, mukaan luettuina matkatietojen tallentimista ja muista elektroniikkalaitteista saadut tiedot, jotka liittyvät onnettomuutta edeltäneeseen ajanjaksoon, onnettomuusajankohtaan ja onnettomuuden jälkeiseen ajanjaksoon;

| b) | estämään tällaisten tietojen päällekirjoituksen tai muunlaisen muuttamisen; |
| --- | --- |

b)

estämään tällaisten tietojen päällekirjoituksen tai muunlaisen muuttamisen;

| c) | estämään häiriöitä muille laitteille, joita voidaan kohtuuden rajoissa pitää onnettomuuden turvallisuustutkinnan kannalta tarpeellisina; |
| --- | --- |

c)

estämään häiriöitä muille laitteille, joita voidaan kohtuuden rajoissa pitää onnettomuuden turvallisuustutkinnan kannalta tarpeellisina;

| d) | ripeästi keräämään ja säilyttämään kaikki todisteet turvallisuustutkintaa varten. |
| --- | --- |

d)

ripeästi keräämään ja säilyttämään kaikki todisteet turvallisuustutkintaa varten.

14 artikla

Onnettomuusraportit

1.   Tämän direktiivin mukaisesti tehdystä turvallisuustutkinnasta on julkaistava toimivaltaisen tutkintaelimen määrittämässä muodossa oleva raportti, jonka sisältö on liitteen I asiaa koskevien osioiden mukainen.

Tutkintaelimet voivat päättää, että turvallisuustutkinnasta, joka ei koske hyvin vakavaa merionnettomuutta ja jonka tulokset eivät ole omiaan johtamaan uusien onnettomuuksien ja vaaratilanteiden ehkäisemiseen, laaditaan yksinkertaistettu raportti, joka julkaistaan.

2.   Tutkintaelimen on parhaansa mukaan pyrittävä antamaan 1 kohdan mukainen raportti yleisön saataville 12 kuukauden kuluessa päivästä, jona onnettomuus tai vaaratilanne on sattunut. Jos loppuraporttia ei pystytä laatimaan kyseisessä ajassa, 12 kuukauden kuluessa mainitusta päivästä on julkaistava väliraportti.

3.   Tutkintaa johtavan jäsenvaltion tutkintaelimen on lähetettävä loppuraportista, yksinkertaistetusta raportista tai väliraportista kopio komissiolle. Sen on otettava huomioon komission mahdolliset loppuraporttia koskevat huomautukset siitä, miten toimituksellista laatua voidaan parantaa, jotta raportti edistäisi mahdollisimman hyvin tämän direktiivin tavoitteen saavuttamista.

15 artikla

Turvallisuussuositukset

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ne, joille tutkintaelinten antamat turvallisuussuositukset on osoitettu, ottavat ne asianmukaisesti huomioon ja että suositusten pohjalta ryhdytään tarvittaessa asianmukaisiin jatkotoimiin, jotka ovat yhteisön ja kansainvälisen oikeuden mukaisia.

2.   Tutkintaelin tai komissio antaa tarvittaessa turvallisuussuosituksia abstraktin tietoanalyysin pohjalta.

3.   Turvallisuussuosituksessa ei tule missään tapauksessa ratkaista onnettomuuteen liittyvää vastuuta tai syyllisyyden jakautumista.

16 artikla

Varhaisvaroitusjärjestelmä

Jos jäsenvaltion tutkintaelin katsoo turvallisuustutkinnan missä tahansa vaiheessa, että uusien onnettomuuksien vaaran torjumiseksi on toteutettava kiireellisiä toimia yhteisön tasolla, sen on viipymättä ilmoitettava komissiolle tarpeesta antaa varhaisvaroitus, sanotun vaikuttamatta sen oikeuteen antaa varhaisvaroitus.

Komissio antaa tarvittaessa varoituksen kaikkien muiden jäsenvaltioiden vastuuviranomaisille, merenkulkualalle ja muille asianomaisille osapuolille.

17 artikla

Eurooppalainen merionnettomuustietokanta

1.   Merionnettomuuksia ja merellä sattuneita vaaratilanteita koskevat tiedot on tallennettava ja analysoitava eurooppalaisen sähköisen tietokannan avulla, jonka komissio perustaa ja jota kutsutaan merionnettomuuksia koskevaksi eurooppalaiseksi tietojärjestelmäksi (European Marine Casualty Information Platform, EMCIP).

2.   Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viranomaiset, joilla on oikeus käyttää kyseistä tietokantaa.

3.   Jäsenvaltioiden tutkintaelinten on ilmoitettava komissiolle merionnettomuuksista ja merellä sattuneista vaaratilanteista liitteessä II esitetyn mallin mukaisesti. Niiden on myös toimitettava komissiolle turvallisuustutkinnasta saadut tiedot EMCIP-tietokantamallin mukaisesti.

4.   Komissio ja jäsenvaltiot kehittävät tietokantamallin sekä tietojen ilmoitusmenettelyn asianmukaisessa aikataulussa.

18 artikla

Komitea

1.   Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2099/2002 (10) perustettu meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevä komitea (COSS-komitea).

2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuksi määräajaksi vahvistetaan kaksi kuukautta.

3.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

19 artikla

Muutosvaltuudet

Komissio voi tässä direktiivissä asetetuissa rajoissa ajantasaistaa tässä direktiivissä esitettyjä määritelmiä ja viittauksia yhteisön säädöksiin ja IMO:n asiakirjoihin mukauttaakseen ne voimaan tulleisiin yhteisön tai IMO:n toimenpiteisiin.

Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä, hyväksytään 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

Komissio voi myös muuttaa liitteitä samaa menettelyä noudattaen.

IMO:n säännöstöön tehdyt muutokset voidaan asetuksen (EY) N:o 2099/2002 5 artiklan mukaisesti jättää tämän direktiivin soveltamisen ulkopuolelle.

20 artikla

Lisätoimenpiteet

Tämän direktiivin säännökset eivät estä jäsenvaltiota toteuttamasta meriturvallisuutta koskevia lisätoimenpiteitä, jotka eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, edellyttäen, että kyseiset toimenpiteet eivät ole tämän direktiivin vastaisia eivätkä estä mitenkään sen tavoitteen saavuttamista.

21 artikla

Seuraamukset

Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

22 artikla

Muutokset voimassa oleviin säädöksiin

1.   Poistetaan direktiivin 1999/35/EY 12 artikla.

2.   Poistetaan direktiivin 2002/59/EY 11 artikla.

23 artikla

Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään ... (11).

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

24 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

25 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty ...

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

...

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

...

---

(1)  EUVL C 318, 23.12.2006, s. 195.

1

(2)  EUVL C 229, 22.9.2006, s. 38.

2

(3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 25. huhtikuuta 2007 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, hyväksytty 6. kesäkuuta 2008, ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

3

(4)  EUVL C 104 E, 30.4.2004, s. 730.

4

(5)  EYVL L 138, 1.6.1999, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/84/EY (EYVL L 324, 29.11.2002, s. 53).

5

(6)  EYVL L 208, 5.8.2002, s. 10.

6

(7)  EYVL L 208, 5.8.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1861/2006 (EUVL L 394, 30.12.2006, s. 1).

7

(8)  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

8

(9)  EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.

9

(10)  EYVL L 324, 29.11.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 93/2007 (EUVL L 22, 31.1.2007, s. 12).

10

(11)  24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulopäivästä.

11

---

LIITE I

TURVALLISUUSTUTKINTARAPORTIN SISÄLTÖ

Johdanto

Tässä osassa ilmoitetaan, mikä on turvallisuustutkinnan ainoa tavoite, ja todetaan, että turvallisuussuositus ei missään tapauksessa luo oletusta vastuusta tai syyllisyydestä eikä raportin sisällössä tai tyylissä ole pyritty siihen, että raporttia käytettäisiin oikeuskäsittelyssä.

(Raportissa ei saa viitata todistajanlausuntoihin eikä liittää ketään raportissa mainittua henkilöä sellaiseen henkilöön, joka on ollut turvallisuustutkinnan aikana todistajana).

1.   Tiivistelmä

Tässä osassa esitetään merionnettomuutta tai merellä sattunutta vaaratilannetta koskevat perustiedot: mitä tapahtui; miten, missä ja milloin se tapahtui; tässä osassa myös mainitaan aiheuttiko tapahtuma kuolonuhreja ja loukkaantumisia ja vahingoittiko se alusta, lastia, kolmansia osapuolia tai ympäristöä.

2.   Tosiseikat

Tämä osa koostuu erillisistä jaksoista, joissa esitetään riittävä määrä tutkintaelimen tosiseikkoina pitämiä tietoja, jotka tukevat analyysiä ja helpottavat asian ymmärtämistä.

Jaksoissa esitetään erityisesti seuraavat tiedot:

| 2.1 | Alusta koskevat tiedot
  Lippu/alusrekisteri,
  Tunnistetiedot,
  Pääominaisuudet,
  Omistus ja hallinta,
  Rakennetiedot,
  Vähimmäismiehitys,
  Sallittu lasti. |
| --- | --- |

2.1

Alusta koskevat tiedot

Lippu/alusrekisteri,

Tunnistetiedot,

Pääominaisuudet,

Omistus ja hallinta,

Rakennetiedot,

Vähimmäismiehitys,

Sallittu lasti.

| 2.2 | Matkaa koskevat tiedot
  Käyntisatamat,
  Matkatyyppi,
  Lastitiedot,
  Miehitys. |
| --- | --- |

2.2

Matkaa koskevat tiedot

Käyntisatamat,

Matkatyyppi,

Lastitiedot,

Miehitys.

| 2.3 | Merionnettomuutta tai merellä sattunutta vaaratilannetta koskevat tiedot
  Merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen laji,
  Päivämäärä ja kellonaika,
  Merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen sijainti ja tapahtumapaikka,
  Ulkoiset ja sisäiset olosuhteet,
  Aluksen toiminta ja matkaosuus,
  Paikka aluksella,
  Inhimilliset tekijät,
  Seuraukset (ihmisille, alukselle, lastille, ympäristölle ja muille). |
| --- | --- |

2.3

Merionnettomuutta tai merellä sattunutta vaaratilannetta koskevat tiedot

Merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen laji,

Päivämäärä ja kellonaika,

Merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen sijainti ja tapahtumapaikka,

Ulkoiset ja sisäiset olosuhteet,

Aluksen toiminta ja matkaosuus,

Paikka aluksella,

Inhimilliset tekijät,

Seuraukset (ihmisille, alukselle, lastille, ympäristölle ja muille).

| 2.4 | Maissa olevien viranomaisten osallistuminen ja pelastustoimet
  Ketkä osallistuivat,
  Mitä keinoja käytettiin,
  Kuinka nopeasti reagoitiin,
  Toteutetut toimet,
  Saavutetut tulokset. |
| --- | --- |

2.4

Maissa olevien viranomaisten osallistuminen ja pelastustoimet

Ketkä osallistuivat,

Mitä keinoja käytettiin,

Kuinka nopeasti reagoitiin,

Toteutetut toimet,

Saavutetut tulokset.

3.   Tapahtumaselostus

Merionnettomuus tai merellä sattunut vaaratilanne rekonstruoidaan tässä osassa aikajärjestyksessä sarjana tapahtumia, jotka johtivat onnettomuuteen tai vaaratilanteeseen, sattuivat sen aikana ja sen jälkeen. Siinä rekonstruoidaan myös kunkin tekijän (henkilöiden, materiaalien, ympäristön, laitteiden tai ulkoisten tekijöiden) osuus. Tapahtumaselostuksen käsittämä ajanjakso riippuu niiden tapahtumien ajankohdasta, joilla oli suoranainen vaikutus merionnettomuuteen tai merellä sattuneeseen vaaratilanteeseen. Tämä osa sisältää myös kaikki suoritetun turvallisuustutkinnan olennaiset yksityiskohdat, tutkimusten ja kokeiden tulokset mukaan luettuina.

4.   Analyysi

Tämä osa koostuu erillisistä jaksoista, joissa analysoidaan kutakin onnettomuuteen tai vaaratilanteeseen liittynyttä tapahtumaa ja esitetään huomautuksia turvallisuustutkinnan aikana tehtyjen tutkimusten ja kokeiden tuloksista sekä turvallisuustoimista, jotka on jo mahdollisesti toteutettu merionnettomuuksien ehkäisemiseksi.

Näissä jaksoissa on käsiteltävä muun muassa seuraavia seikkoja:

| — | onnettomuustapahtuman tausta ja olosuhteet, |
| --- | --- |

—

onnettomuustapahtuman tausta ja olosuhteet,

| — | inhimilliset erehdykset ja laiminlyönnit, tapahtumat, joihin on liittynyt vaarallisia aineita, ympäristövaikutukset, laiteviat ja ulkoiset tekijät, |
| --- | --- |

—

inhimilliset erehdykset ja laiminlyönnit, tapahtumat, joihin on liittynyt vaarallisia aineita, ympäristövaikutukset, laiteviat ja ulkoiset tekijät,

| — | tapahtumaan vaikuttaneet tekijät, jotka liittyvät henkilösidonnaisiin toimintoihin, aluksen toimintoihin, maissa harjoitettavaan johtoon tai sääntelyyn. |
| --- | --- |

—

tapahtumaan vaikuttaneet tekijät, jotka liittyvät henkilösidonnaisiin toimintoihin, aluksen toimintoihin, maissa harjoitettavaan johtoon tai sääntelyyn.

Analyysin ja huomautusten pohjalta raportissa voidaan tehdä loogisia päätelmiä, joissa esitetään kaikki osatekijät, mukaan luettuina riskitekijät, joiden osalta katsotaan, että onnettomuuksien ehkäisemiseen ja/tai niiden seurausten poistamiseen tai lieventämiseen tähtäävät nykyiset torjuntakeinot ovat riittämättömiä tai niitä ei ole ollenkaan.

5.   Päätelmät

Tämä osa sisältää tiivistelmän tekijöistä, joiden on todettu vaikuttaneen onnettomuuteen tai vaaratilanteeseen, sekä puuttuvista tai riittämättömistä torjuntakeinoista (materiaalit, toiminnot, merkinnät tai menettelyt), joiden vuoksi on kehitettävä turvallisuustoimia uusien merionnettomuuksien ehkäisemiseksi.

6.   Turvallisuussuositukset

Tässä osassa esitetään tarpeen mukaan turvallisuussuosituksia, jotka perustuvat tehtyyn analyysiin ja päätelmiin ja koskevat erityisaloja, kuten lainsäädäntöä, suunnittelua, menettelyjä, tarkastuksia, johtoa, työterveyttä ja -turvallisuutta, koulutusta, korjaustöitä, huoltoa, maista käsin tarjottavaa tukea ja pelastustoimia.

Turvallisuussuositukset, joiden tavoitteena on ehkäistä merionnettomuudet, osoitetaan niille, joilla on parhaat edellytykset panna ne täytäntöön, kuten alusten omistajille, laivanisännille, hyväksytyille laitoksille, merenkulkuviranomaisille, alusliikennepalveluille, pelastuspalveluille, kansainvälisille merenkulkujärjestöille ja Euroopan unionin toimielimille.

Tässä osassa esitetään myös mahdolliset turvallisuustutkinnan aikana annetut väliaikaiset turvallisuussuositukset tai toteutetut turvallisuustoimet.

7.   Lisäykset

Tarpeen mukaan raporttiin liitetään seuraavan luettelon mukaisesti (luettelo ei ole tyhjentävä) paperimuodossa ja/tai sähköisessä muodossa:

| — | valokuvat, liikkuvat kuvat, äänitteet, merikartat, piirrokset, |
| --- | --- |

—

valokuvat, liikkuvat kuvat, äänitteet, merikartat, piirrokset,

| — | sovellettavat normit, |
| --- | --- |

—

sovellettavat normit,

| — | käytetyt tekniset termit ja lyhenteet, |
| --- | --- |

—

käytetyt tekniset termit ja lyhenteet,

| — | erityiset turvallisuusselvitykset, |
| --- | --- |

—

erityiset turvallisuusselvitykset,

| — | muut tiedot. |
| --- | --- |

—

muut tiedot.

---

LIITE II

MERIONNETTOMUUDESTA TAI MERELLÄ SATTUNEESTA VAARATILANTEESTA ILMOITETTAVAT TIEDOT

(Osa merionnettomuuksia koskevaa eurooppalaista tietojärjestelmää)

| Huomautus: | Jos numero on alleviivattu, tiedot on ilmoitettava jokaisesta merionnettomuudessa tai merellä sattuneessa vaaratilanteessa osallisena olleesta aluksesta, jos niitä on ollut useampi kuin yksi.






  01. | Asiasta vastaava jäsenvaltio/yhteyshenkilö |
| --- | --- | --- |
| 02. | Tutkinnan suorittava jäsenvaltio |
| 03. | Jäsenvaltion rooli |
| 04. | Rantavaltio, johon onnettomuus tai vaaratilanne vaikuttaa |
| 05. | Niiden valtioiden lukumäärä, joita asia merkittävässä määrin koskee |
| 06. | Valtiot, joita asia merkittävässä määrin koskee |
| 07. | Ilmoittava taho |
| 08. | Ilmoituksen kellonaika |
| 09. | Ilmoituksen päivämäärä |
| 10. | Aluksen nimi |
| 11. | IMO-tunnistenumero/kirjaintunnus |
| 12. | Aluksen lippu |
| 13. | Merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen laji |
| 14. | Alustyyppi |
| 15. | Merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen päivämäärä |
| 16. | Merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen kellonaika |
| 17. | Sijainti — Leveysasteina |
| 18. | Sijainti — Pituusasteina |
| 19. | Merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen tapahtumapaikka |
| 20. | Lähtösatama |
| 21. | Määräsatama |
| 22. | Liikennejakojärjestelmä |
| 23. | Matkaosuus |
| 24. | Aluksen toiminta |
| 25. | Paikka aluksella |
| 26. | Kuolleet:






  — | Miehistö |

Huomautus:

Jos numero on alleviivattu, tiedot on ilmoitettava jokaisesta merionnettomuudessa tai merellä sattuneessa vaaratilanteessa osallisena olleesta aluksesta, jos niitä on ollut useampi kuin yksi.

01.

Asiasta vastaava jäsenvaltio/yhteyshenkilö

02.

Tutkinnan suorittava jäsenvaltio

03.

Jäsenvaltion rooli

04.

Rantavaltio, johon onnettomuus tai vaaratilanne vaikuttaa

05.

Niiden valtioiden lukumäärä, joita asia merkittävässä määrin koskee

06.

Valtiot, joita asia merkittävässä määrin koskee

07.

Ilmoittava taho

08.

Ilmoituksen kellonaika

09.

Ilmoituksen päivämäärä

10.

Aluksen nimi

11.

IMO-tunnistenumero/kirjaintunnus

12.

Aluksen lippu

13.

Merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen laji

14.

Alustyyppi

15.

Merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen päivämäärä

16.

Merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen kellonaika

17.

Sijainti — Leveysasteina

18.

Sijainti — Pituusasteina

19.

Merionnettomuuden tai merellä sattuneen vaaratilanteen tapahtumapaikka

20.

Lähtösatama

21.

Määräsatama

22.

Liikennejakojärjestelmä

23.

Matkaosuus

24.

Aluksen toiminta

25.

Paikka aluksella

26.

Kuolleet:

—

Miehistö

| — | Matkustajat |
| --- | --- |

—

Matkustajat

| — | Muut |
| --- | --- |

—

Muut

27.

Vakavat loukkaantumiset:

| — | Miehistö |
| --- | --- |

—

Miehistö

| — | Matkustajat |
| --- | --- |

—

Matkustajat

| — | Muut |
| --- | --- |

—

Muut

28.

Ympäristön pilaantuminen

29.

Aluksen vauriot

30.

Lastivahingot

31.

Muut vahingot

32.

Lyhyt kuvaus merionnettomuudesta tai merellä sattuneesta vaaratilanteesta

---

NEUVOSTON PERUSTELUT

I   JOHDANTO

Neuvosto pääsi 7. kesäkuuta 2007 yhteispäätösmenettelyn puitteissa (sopimus Euroopan unionista, 251 artikla) poliittiseen yhteisymmärrykseen ehdotuksesta direktiiviksi meriliikennealan onnettomuuksien tutkinnan perusperiaatteista ja direktiivien 1999/35/EY ja 2002/59/EY muuttamisesta (1). Lingvistijuristien viimeisteltyä tekstin neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 6. kesäkuuta 2008.

Määritellessään kantaansa neuvosto otti huomioon Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssään 25. huhtikuuta 2007 antaman lausunnon (2), talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3) ja alueiden komitean lausunnon (4). Lisäksi se tarkasteli komission asetusehdotuksen käsittelyn aikana suorittamaa vaikutustutkimusta.

Ehdotuksen tarkoituksena on parantaa turvallisuutta laatimalle koko yhteisön käyttöön selkeät säännöt merionnettomuuksien ja vaaratilanteiden jälkeen suoritettavien riippumattomien teknisten tutkintojen tekemiseksi. Tällaisen teknisen tutkinnan tarkoituksena ei ole määrittää siviili- tai rikosoikeudellista vastuuta, vaan selvittää olosuhteet ja tutkia merionnettomuuksien tai vaaratilanteiden syitä, jotta voitaisiin hyödyntää mahdollisimman tarkkaan niistä saatuja kokemuksia. Ehdotus on laadittu siten, että se vastaa kansainvälisen merioikeuden sääntöjä ja on IMO:n merionnettomuuksia ja vaaratilanteita koskevien suositusten mukainen.

II   YHTEISEN KANNAN ERITTELY

Neuvosto hyväksyy komission ehdotuksen tavoitteen ja sen tärkeimmät kohdat ja katsoo sen tarjoavan asianmukaisen mekanismin, jolla varmistetaan onnettomuuksista ja vaaratilanteista saatujen kokemusten hyödyntäminen uusien onnettomuuksien estämiseksi. Neuvoston vahvistama lähestymistapa edellytti kuitenkin joidenkin muutosten tekemistä tekstiin erityisesti tutkintaelimen riippumattomuuden ja harkintavallan varmistamiseksi.

Neuvoston elinten tarkastellessa ehdotusta katsottiin, että seuraavat kysymykset ovat erityisen tärkeitä, ja tämä otettiin huomioon neuvoston yhteisessä kannassa:

Neuvosto katsoo, että tämän säädöksen luonteen mukaisesti jäsenvaltioilla ja erityisesti niiden tutkintaelimillä olisi oltava jossain määrin joustovaraa ja harkintavaltaa niiden suorittaessa turvallisuustutkimuksia. Toisin kuin alkuperäisessä ehdotuksessa, jossa säädetään pakollisesta turvallisuustutkinnasta hyvin vakavien ja vakavien merionnettomuuksien ja vaaratilanteiden yhteydessä, neuvostossa sovitussa tekstissä rajoitetaan turvallisuustutkinnan velvoite koskemaan erittäin vakavia merionnettomuuksia tai vaaratilanteita ja edellytetään, että tutkintaelin päättää kaikissa muissa merionnettomuus- tai vaaratilannetapauksissa suoritetaanko turvallisuustutkinta vai ei ottaen huomioon erityisesti onnettomuuden tai vaaratilanteen vakavuuden ja mahdolliset siitä saatavat kokemukset. Lisäksi neuvosto katsoo, ettei hätäkutsuja tarvitse mainita nimenomaisesti erityisenä tapahtumaluokkana, joka edellyttäisi turvallisuustutkintaa.

Lisäksi neuvosto katsoo olevan syytä korostaa, että samoin kuin rautatiealalla (5) tutkintaelimen on oltava organisaatioltaan, oikeudelliselta rakenteeltaan ja päätöksenteoltaan riippumaton mistään osapuolesta, jonka edut saattaisivat olla ristiriidassa tutkintaelimelle uskotun tehtävän kanssa, jotta turvallisuustutkinnat voitaisiin toteuttaa puolueettomasti. Lähtökohtana on, että kukin jäsenvaltio asettaa omien hallinnollisten rakenteidensa mukaisesti tutkintaelimen, joka on sisäisen toimintansa kannalta mahdollisimman itsenäinen julkinen rakenne. Tämä rakenne voidaan liittää laajempaan kokonaisuuteen, kuten ministeriöön tai muuhun hallintoon, mutta sitä on säänneltävä säännöksillä, jotka takaavat sen riippumattomuuden erityisesti muista hallintoviranomaisista, jotka ovat todennäköisesti tekemisissä mahdollisten merionnettomuuksien kanssa. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltiot, joilla ei ole niiden lipun alla purjehtivia aluksia, määrittelevät yhteyspisteen tekemään yhteistyötä kyseisen jäsenvaltion etua koskevissa turvallisuustutkinnoissa.

Yhteisön lainsäädössä asetettujen lentoliikenne- ja rautatiealojen tuvallisuustutkintaa koskevien vaatimusten mukaisesti neuvosto on Euroopan parlamentin kanssa yhtä mieltä siitä, että turvallisuustutkinta on pidettävä erillään rikostutkinnasta tai muista menettelyistä, joilla pyritään määrittämään vastuu ja osoittamaan syyllisyys. Yhteisen kannan tekstissä todetaan, että tämän direktiivin mukaisilla tutkinnoilla ei ole muuta tarkoitusta kuin onnettomuuksien syiden määrittäminen. Samalla siinä säädetään merionnettomuuksien tai merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaa koskevan IMO:n säännöstön mukaisesti, että tutkintaelimen ei pidä pidättyä täydellisestä raportoinnista sen takia, että syyllisyys tai vastuu voidaan päätellä tuloksista. Jos kansallisessa lainsäädännössä ei säädetä tuvallisuustutkinnan selkeää erottamista rikos- tai hallinnollisesta tutkinnasta, jäsenvaltioiden on määrittelemällä turvallisuustutkinnan oikeudellinen asema varmistettava, että se voidaan suorittaa mahdollisimman tehokkaasti ja nopeasti ja että muut tutkinnat eivät tarpeettomasti estä tai keskeytä sitä.

Neuvosto sisällyttää yhteisessä kannassaan direktiivin soveltamisalaan pienet kalastusalukset, joiden pituus on yli 15 metriä, eikä ainoastaan yli 24 metriä pitkät alukset, kuten alkuperäisessä ehdotuksessa. Syynä tähän on johdonmukaisuus neuvoston yhteisen kannan kanssa, joka koskee ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta annetun direktiivin 2002/59/EY muuttamisesta. Tämän direktiiviehdotuksen mukaan nämä alukset on varustettava automaattisella tunnistusjärjestelmällä niiden valvontamahdollisuuksien parantamiseksi ja niiden turvallisuuden lisäämiseksi vilkkaasti liikennöidyillä väylillä. Näin ollen niiden olisi kuuluttava myös onnettomuuksien tutkintaa koskevan direktiivin soveltamisalaan.

Neuvosto katsoo, että merionnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkintamenetelmien osalta on syytä antaa enemmän mahdollisuuksia joustoon samalla, kun luodaan pohjaa jatkuvalle kokemustenvaihdolle. Jäsenvaltioilla on alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna enemmän liikkumavaraa niitä yhteisiä menetelmiä koskevien periaatteiden soveltamisessa, jotka on kehitetty Euroopan meriturvallisuusviraston avustuksella ja hyväksytty valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. Samalla turvallisuustutkinnasta saadun kokemuksen perusteella komissio ja jäsenvaltiot kehittävät prosesseihin liittyviä ohjeita ja parhaita käytäntöjä yhteisten menetelmien soveltamisessa.

III   TARKISTUKSET

Sopiessaan yhteisestä kannasta neuvosto otti huomioon Euroopan parlamentin ehdotuksen ensimmäisessä käsittelyssä esittämät kannat. Yhteisessä kannassa on otettu huomioon seuraavat Euroopan parlamentin lausunnon osat, jotkut niistä osittain tai periaatteessa: tarkistukset 3, 9, 10, 11, 22 ja 23.

Neuvosto ei kuitenkaan voinut hyväksyä useita muita tarkistuksia. Tarkistusten 2 ja 19 osalta neuvosto katsoo, että yhteisten menetelmien ei pitäisi koskea turvallisuustutkinnan tuloksia, vaan niissä olisi pikemminkin keskityttävä menettelyyn liittyviin seikkoihin. Tarkistukset 5 ja 8 ovat neuvoston mielestä ristiriidassa neuvoston omaksuman periaatteellisen lähestymistavan kanssa, jonka mukaan rikostutkinta ja tekninen tutkinta pidetään erillään toisistaan. Tarkistuksia 7 ja 20 ei voitu hyväksyä, koska neuvosto katsoo, että Euroopan meriturvallisuusviraston (EMSA) toimivallan määrittäminen tässä direktiivissä ei olisi asianmukaista. Tarkistukset 12 ja 13 rajoittaisivat tutkintaelimen työskentelymenetelmiä tai ovat liian ohjailevia. Tarkistuksia 14 ja 26 ei voitu hyväksyä, koska neuvosto pitää tutkintaelimen puolueettomuuden periaatetta erityisen tärkeänä ja katsoo, että kunkin jäsenvaltion on perustettava tämä elin oman hallintorakenteensa mukaisesti. Tarkistus 16 on ristiriidassa sen kanssa, että on noudatettava kansallista lainsäädäntöä.

Joukko tarkistuksia (4, 6, 15, 17, 18 ja 24) hylättiin sen takia, että ne eivät olleet täysin selviä tai eivät vastanneet neuvoston lähestymistapaa tekstikokonaisuuteen.

IV   PÄÄTELMÄT

Neuvosto katsoo, että sen yhteisen kannan teksti on asianmukainen ja tasapainoinen. Se on yhtä mieltä Euroopan parlamentin kanssa siitä, että tavoitteena on varmistaa merionnettomuuksiin ja vaaratilanteisiin liittyvä nopea turvallisuustutkinta. Yhteiseen kantaa sisältyy joitakin Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksyttyjä tarkistuksia.

Neuvosto vahvistaa sitoumuksensa aloittaa Euroopan parlamentin kanssa neuvottelut tarkoituksena päästä mahdollisimman pian sopimukseen.

---

(1)  Komissio teki ehdotuksensa 13. helmikuuta 2006.

(2)  Asiak. 8724/07 CODEC 389 MAR 28 ENV 206 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(3)  CESE 1177/2006, 13.9.2006 (EUVL C 318, 23.12.2006, s. 195–201).

(4)  CdR 43/2006, 15.6.2006 (EUVL C 229, 22.9.2006, s. 38).

(5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/49/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta annetun direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta (rautatieturvallisuusdirektiivi) (EUVL L 164, 30.4.2004).

---