# Uradni list C 184E/2008

| | ISSN 1725-5244 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 184E |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Zvezek 5122. julij 2008 |

ISSN 1725-5244

Uradni list

Evropske unije

C 184E

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Zvezek 5122. julij 2008

---

| Obvestilo št. | Vsebina | Stran |
| --- | --- | --- |
| | III   Pripravljalni akti |
| | SVET |
| 2008/C 184E/01 | Skupno stališče (ES) št. 15/2008 z dne 6. junija 2008, ki ga je sprejel Svet v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, z namenom sprejetja Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2002/59/ES o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet (
  1
  ) | 1 |
| 2008/C 184E/02 | Skupno stališče (ES) št. 16/2008 z dne 6. junija 2008, ki ga je sprejel Svet v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, z namenom sprejetja Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih pravilih in standardih za organizacije, pooblaščene za tehnični nadzor in pregled ladij, ter za ustrezne ukrepe pomorskih uprav (prenovitev) (
  1
  ) | 11 |
| 2008/C 184E/03 | Skupno stališče (ES) št. 17/2008 z dne 6. junija 2008, ki ga je sprejel Svet v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, z namenom sprejetja Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi temeljnih načel za preiskovanje nesreč v sektorju pomorskega prometa in o spremembi direktiv 1999/35/ES in 2002/59/ES (
  1
  ) | 23 |

Obvestilo št.

Vsebina

Stran

III   Pripravljalni akti

SVET

2008/C 184E/01

Skupno stališče (ES) št. 15/2008 z dne 6. junija 2008, ki ga je sprejel Svet v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, z namenom sprejetja Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2002/59/ES o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet (
  1
  )

1

1

2008/C 184E/02

Skupno stališče (ES) št. 16/2008 z dne 6. junija 2008, ki ga je sprejel Svet v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, z namenom sprejetja Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih pravilih in standardih za organizacije, pooblaščene za tehnični nadzor in pregled ladij, ter za ustrezne ukrepe pomorskih uprav (prenovitev) (
  1
  )

1

11

2008/C 184E/03

Skupno stališče (ES) št. 17/2008 z dne 6. junija 2008, ki ga je sprejel Svet v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, z namenom sprejetja Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi temeljnih načel za preiskovanje nesreč v sektorju pomorskega prometa in o spremembi direktiv 1999/35/ES in 2002/59/ES (
  1
  )

1

23

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Besedilo velja za EGP |

---

(1)   Besedilo velja za EGP

1

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

III Pripravljalni akti

SVET

| 22.7.2008 | SL | Uradni list Evropske unije | CE 184/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.7.2008

SL

Uradni list Evropske unije

CE 184/1

---

SKUPNO STALIŠČE (ES) št. 15/2008,

ki ga je sprejel Svet dne 6. junija 2008

z namenom sprejetja Direktive 2008/.../ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o spremembi Direktive 2002/59/ES o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet

(Besedilo velja za EGP)

(2008/C 184 E/01)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 80(2) Pogodbe ES,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (3),

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | S sprejetjem Direktive 2002/59/ES (4) je Evropska unija povečala svoje zmogljivosti za preprečevanje razmer, ki ogrožajo varnost človeškega življenja na morju in varstvo morskega okolja. |
| --- | --- |

(1)

S sprejetjem Direktive 2002/59/ES (4) je Evropska unija povečala svoje zmogljivosti za preprečevanje razmer, ki ogrožajo varnost človeškega življenja na morju in varstvo morskega okolja.

| (2) | Ker se ta direktiva nanaša na spremembo Direktive 2002/59/ES, se večina obveznosti iz te direktive ne bo uporabljala v državah članicah brez morskih obal in morskih pristanišč. Tako se za Avstrijo, Češko, Madžarsko, Luksemburg ali Slovaško uporabljajo samo tiste obveznosti, ki veljajo za ladje, ki plujejo pod zastavo teh držav članic, brez poseganja v dolžnost sodelovanja držav članic pri zagotavljanju kontinuitete med pomorskimi in drugimi vrstami upravljanja prometa, zlasti rečnimi informacijskimi storitvami. |
| --- | --- |

(2)

Ker se ta direktiva nanaša na spremembo Direktive 2002/59/ES, se večina obveznosti iz te direktive ne bo uporabljala v državah članicah brez morskih obal in morskih pristanišč. Tako se za Avstrijo, Češko, Madžarsko, Luksemburg ali Slovaško uporabljajo samo tiste obveznosti, ki veljajo za ladje, ki plujejo pod zastavo teh držav članic, brez poseganja v dolžnost sodelovanja držav članic pri zagotavljanju kontinuitete med pomorskimi in drugimi vrstami upravljanja prometa, zlasti rečnimi informacijskimi storitvami.

| (3) | V skladu s to direktivo bi morale biti države članice, ki so obalne države, sposobne, da izmenjujejo informacije, ki jih zberejo med spremljanjem pomorskega prometa na območjih pod njihovo pristojnostjo. Sistem Skupnosti za izmenjavo pomorskih informacij SafeSeaNet (v nadaljnjem besedilu „SafeSeaNet“), ki ga je razvila Komisija v dogovoru z državami članicami, vključuje na eni strani mrežo za izmenjavo podatkov in na drugi strani standardizacijo glavnih informacij o ladjah in njihovem tovoru, ki so na voljo (predhodna obvestila in poročila). Tako omogoča pridobivanje natančnih in ažurnih informacij o ladjah v evropskih vodah, njihovem gibanju ter nevarnem ali onesnaževalnem tovoru in o nesrečah na morju pri viru in njihovo posredovanje vsem organom. |
| --- | --- |

(3)

V skladu s to direktivo bi morale biti države članice, ki so obalne države, sposobne, da izmenjujejo informacije, ki jih zberejo med spremljanjem pomorskega prometa na območjih pod njihovo pristojnostjo. Sistem Skupnosti za izmenjavo pomorskih informacij SafeSeaNet (v nadaljnjem besedilu „SafeSeaNet“), ki ga je razvila Komisija v dogovoru z državami članicami, vključuje na eni strani mrežo za izmenjavo podatkov in na drugi strani standardizacijo glavnih informacij o ladjah in njihovem tovoru, ki so na voljo (predhodna obvestila in poročila). Tako omogoča pridobivanje natančnih in ažurnih informacij o ladjah v evropskih vodah, njihovem gibanju ter nevarnem ali onesnaževalnem tovoru in o nesrečah na morju pri viru in njihovo posredovanje vsem organom.

| (4) | Za zagotovitev operativne uporabe tako zbranih informacij je zato bistveno, da se infrastrukture, potrebne za zbiranje in izmenjavo podatkov iz te direktive, ki jih upravljajo nacionalne uprave, vključijo v SafeSeaNet. |
| --- | --- |

(4)

Za zagotovitev operativne uporabe tako zbranih informacij je zato bistveno, da se infrastrukture, potrebne za zbiranje in izmenjavo podatkov iz te direktive, ki jih upravljajo nacionalne uprave, vključijo v SafeSeaNet.

| (5) | Med informacijami, ki se sporočajo in izmenjavajo na podlagi Direktive 2002/59/ES, so zlasti pomembne natančne informacije o lastnostih nevarnega ali onesnaževalnega blaga, ki se prevaža po morju. Zato in zaradi nedavnih nesreč v pomorskem prometu bi bilo treba obalnim organom omogočiti lažjo seznanitev z lastnostmi ogljikovodikov, ki se prevažajo po morju, saj je to bistveni element pri izbiri najprimernejšega nadzora, in jim v nujnih primerih zagotoviti neposredno povezavo z upravljavci, ki najbolje poznajo blago, ki se prevaža. |
| --- | --- |

(5)

Med informacijami, ki se sporočajo in izmenjavajo na podlagi Direktive 2002/59/ES, so zlasti pomembne natančne informacije o lastnostih nevarnega ali onesnaževalnega blaga, ki se prevaža po morju. Zato in zaradi nedavnih nesreč v pomorskem prometu bi bilo treba obalnim organom omogočiti lažjo seznanitev z lastnostmi ogljikovodikov, ki se prevažajo po morju, saj je to bistveni element pri izbiri najprimernejšega nadzora, in jim v nujnih primerih zagotoviti neposredno povezavo z upravljavci, ki najbolje poznajo blago, ki se prevaža.

| (6) | Sistemi za samodejno prepoznavanje ladij (AIS – sistem samodejnega prepoznavanja), predvideni v Mednarodni konvenciji o varstvu človeškega življenja na morju z dne 1. novembra 1974, omogočajo ne samo izboljšanje možnosti spremljanja teh ladij, temveč zlasti izboljšanje njihove varnosti v primeru bližnje plovbe. Na podlagi tega je bil AIS vključen v normativni del Direktive 2002/59/ES. Glede na veliko število trčenj, v katera so bila vpletena ribiška plovila, ki jih trgovska plovila očitno niso zaznala oziroma sama niso zaznala trgovskih plovil okoli sebe, je razširitev tega ukrepa na ribiška plovila, ki merijo v dolžino več kot 15 metrov, močno zaželena. V okviru Evropskega sklada za ribištvo se lahko zagotovi finančna pomoč za opremljanje ribiških plovil z varnostno opremo, kot je AIS. |
| --- | --- |

(6)

Sistemi za samodejno prepoznavanje ladij (AIS – sistem samodejnega prepoznavanja), predvideni v Mednarodni konvenciji o varstvu človeškega življenja na morju z dne 1. novembra 1974, omogočajo ne samo izboljšanje možnosti spremljanja teh ladij, temveč zlasti izboljšanje njihove varnosti v primeru bližnje plovbe. Na podlagi tega je bil AIS vključen v normativni del Direktive 2002/59/ES. Glede na veliko število trčenj, v katera so bila vpletena ribiška plovila, ki jih trgovska plovila očitno niso zaznala oziroma sama niso zaznala trgovskih plovil okoli sebe, je razširitev tega ukrepa na ribiška plovila, ki merijo v dolžino več kot 15 metrov, močno zaželena. V okviru Evropskega sklada za ribištvo se lahko zagotovi finančna pomoč za opremljanje ribiških plovil z varnostno opremo, kot je AIS.

| (7) | Obveznost, da so ladje opremljene z AIS, pomeni tudi, da AIS neprekinjeno deluje, razen če mednarodni predpisi ali standardi ne predvidevajo varstva informacij o plovbi. |
| --- | --- |

(7)

Obveznost, da so ladje opremljene z AIS, pomeni tudi, da AIS neprekinjeno deluje, razen če mednarodni predpisi ali standardi ne predvidevajo varstva informacij o plovbi.

| (8) | Koristno bi bilo preučiti možne sinergije med sistemom AIS ter sistemi za določanje položaja in sporočanje, ki se uporabljajo v okviru skupne ribiške politike, kot je satelitski sistem za spremljanje plovil. V ta namen bi morala Komisija v sodelovanju z državami članicami preučiti izvedljivost in določiti podrobna pravila za združevanje AIS s sistemi za določanje položaja in sporočanje, ki se uporabljajo v okviru skupne ribiške politike. Preučitev možnosti za združitev teh sistemov bi morala upoštevati potrebe in zahteve nadzora nad ribiškimi flotami, zlasti na področju varnosti in zaupnosti posredovanih podatkov. |
| --- | --- |

(8)

Koristno bi bilo preučiti možne sinergije med sistemom AIS ter sistemi za določanje položaja in sporočanje, ki se uporabljajo v okviru skupne ribiške politike, kot je satelitski sistem za spremljanje plovil. V ta namen bi morala Komisija v sodelovanju z državami članicami preučiti izvedljivost in določiti podrobna pravila za združevanje AIS s sistemi za določanje položaja in sporočanje, ki se uporabljajo v okviru skupne ribiške politike. Preučitev možnosti za združitev teh sistemov bi morala upoštevati potrebe in zahteve nadzora nad ribiškimi flotami, zlasti na področju varnosti in zaupnosti posredovanih podatkov.

| (9) | Direktiva 2002/59/ES določa, da države članice sprejmejo posebne ukrepe v zvezi z ladjami, katerih ravnanje ali stanje bi lahko predstavljalo tveganje. Na podlagi tega se zdi zaželeno, da se na seznam teh ladij dodajo tiste, ki nimajo zadovoljivega zavarovanja ali finančnih jamstev, ali tiste, v zvezi s katerimi piloti ali pristaniški organi opozorijo, da imajo očitne pomanjkljivosti, ki bi lahko ogrozile varnost plovbe ali povzročile tveganje za okolje. |
| --- | --- |

(9)

Direktiva 2002/59/ES določa, da države članice sprejmejo posebne ukrepe v zvezi z ladjami, katerih ravnanje ali stanje bi lahko predstavljalo tveganje. Na podlagi tega se zdi zaželeno, da se na seznam teh ladij dodajo tiste, ki nimajo zadovoljivega zavarovanja ali finančnih jamstev, ali tiste, v zvezi s katerimi piloti ali pristaniški organi opozorijo, da imajo očitne pomanjkljivosti, ki bi lahko ogrozile varnost plovbe ali povzročile tveganje za okolje.

| (10) | V skladu z Direktivo 2002/59/ES se zdi nujno, da se glede tveganja, ki ga predstavljajo izjemno slabe vremenske razmere, upošteva nevarnost, ki bi jo za plovbo lahko imel nastanek ledu. Če pristojni organ, ki ga imenuje država članica, na podlagi napovedi o stanju ledu, ki jih zagotovi pristojna meteorološka služba za informiranje, meni, da zaradi pogojev plovbe obstaja resna grožnja za varnost človeškega življenja ali resna grožnja onesnaženja, bi moral o tem obvestiti poveljnike ladij, ki so prisotne v območju pod njegovo pristojnostjo ali ki želijo vpluti v pristanišče ali pristanišča v zadevnem območju ali izpluti iz njih. Zadevni organ bi moral imeti možnost sprejeti vse ustrezne ukrepe za zagotovitev varnosti človeškega življenja na morju in za varstvo okolja. |
| --- | --- |

(10)

V skladu z Direktivo 2002/59/ES se zdi nujno, da se glede tveganja, ki ga predstavljajo izjemno slabe vremenske razmere, upošteva nevarnost, ki bi jo za plovbo lahko imel nastanek ledu. Če pristojni organ, ki ga imenuje država članica, na podlagi napovedi o stanju ledu, ki jih zagotovi pristojna meteorološka služba za informiranje, meni, da zaradi pogojev plovbe obstaja resna grožnja za varnost človeškega življenja ali resna grožnja onesnaženja, bi moral o tem obvestiti poveljnike ladij, ki so prisotne v območju pod njegovo pristojnostjo ali ki želijo vpluti v pristanišče ali pristanišča v zadevnem območju ali izpluti iz njih. Zadevni organ bi moral imeti možnost sprejeti vse ustrezne ukrepe za zagotovitev varnosti človeškega življenja na morju in za varstvo okolja.

| (11) | Direktiva 2002/59/ES določa, da morajo države članice izdelati načrte za sprejem ladij v stiski, če je to potrebno zaradi razmer, v svoja pristanišča ali v katero koli drugo zavarovano območje pod najboljšimi možnimi pogoji, da bi omejile posledice nesreč na morju. Vendar pa bi bilo treba Direktivo 2002/59/ES spremeniti v skladu s Smernicami o pribežališčih za ladje, ki potrebujejo pomoč, ki so bile sprejete z Resolucijo A. 949(23) Mednarodne pomorske organizacije dne 13. decembra 2003 (v nadaljnjem besedilu „Resolucija IMO A.949(23)“), ki so bile sprejete naknadno po sprejetju Direktive 2002/59/ES, in se ne nanašajo na ladje v stiski, temveč na ladje, ki potrebujejo pomoč v razmerah, ko varnost človeškega življenja ni ogrožena. |
| --- | --- |

(11)

Direktiva 2002/59/ES določa, da morajo države članice izdelati načrte za sprejem ladij v stiski, če je to potrebno zaradi razmer, v svoja pristanišča ali v katero koli drugo zavarovano območje pod najboljšimi možnimi pogoji, da bi omejile posledice nesreč na morju. Vendar pa bi bilo treba Direktivo 2002/59/ES spremeniti v skladu s Smernicami o pribežališčih za ladje, ki potrebujejo pomoč, ki so bile sprejete z Resolucijo A. 949(23) Mednarodne pomorske organizacije dne 13. decembra 2003 (v nadaljnjem besedilu „Resolucija IMO A.949(23)“), ki so bile sprejete naknadno po sprejetju Direktive 2002/59/ES, in se ne nanašajo na ladje v stiski, temveč na ladje, ki potrebujejo pomoč v razmerah, ko varnost človeškega življenja ni ogrožena.

| (12) | Na podlagi Resolucije IMO A.949(23) in po delu, ki so ga skupaj opravile Komisija, Evropska agencija za pomorsko varnost (v nadaljnjem besedilu „Agencija“) in države članice, bi bilo treba oblikovati osnovne določbe, ki jih morajo vsebovati načrti o sprejemu ladij, ki potrebujejo pomoč, da bi zagotovili usklajeno in učinkovito izvajanje teh načrtov in razjasnili obseg obveznosti, ki jih morajo izpolnjevati države članice. |
| --- | --- |

(12)

Na podlagi Resolucije IMO A.949(23) in po delu, ki so ga skupaj opravile Komisija, Evropska agencija za pomorsko varnost (v nadaljnjem besedilu „Agencija“) in države članice, bi bilo treba oblikovati osnovne določbe, ki jih morajo vsebovati načrti o sprejemu ladij, ki potrebujejo pomoč, da bi zagotovili usklajeno in učinkovito izvajanje teh načrtov in razjasnili obseg obveznosti, ki jih morajo izpolnjevati države članice.

| (13) | Resolucija IMO A.949(23) mora biti podlaga za vse načrte držav članic za učinkovito odzivanje na tveganja, ki jih povzročajo ladje, ki potrebujejo pomoč. Vendar pa lahko pri oceni tveganja, povezanega s takšnimi grožnjami, države članice ob upoštevanju njihovih posebnih okoliščin upoštevajo druge dejavnike, kot so uporaba morske vode za pridobivanje pitne vode in proizvodnjo elektrike. |
| --- | --- |

(13)

Resolucija IMO A.949(23) mora biti podlaga za vse načrte držav članic za učinkovito odzivanje na tveganja, ki jih povzročajo ladje, ki potrebujejo pomoč. Vendar pa lahko pri oceni tveganja, povezanega s takšnimi grožnjami, države članice ob upoštevanju njihovih posebnih okoliščin upoštevajo druge dejavnike, kot so uporaba morske vode za pridobivanje pitne vode in proizvodnjo elektrike.

| (14) | Kadar ladja potrebuje pomoč, se morda mora sprejeti odločitev glede njenega sprejema v pribežališče. V ta namen bi moral zadevni organ na podlagi informacij, ki jih vsebuje ustrezni načrt o sprejemu ladij v „pribežališče“, opraviti predhodno oceno razmer. |
| --- | --- |

(14)

Kadar ladja potrebuje pomoč, se morda mora sprejeti odločitev glede njenega sprejema v pribežališče. V ta namen bi moral zadevni organ na podlagi informacij, ki jih vsebuje ustrezni načrt o sprejemu ladij v „pribežališče“, opraviti predhodno oceno razmer.

| (15) | V načrtih za sprejem ladij, ki potrebujejo pomoč, bi morala biti natančno opisana veriga odločanja v zvezi z opozorilom in obravnavo zadevnih razmer. Jasno bi morali biti opisani zadevni organi in njihova pooblastila ter sredstva obveščanja med udeleženimi stranmi. Uporabljati bi se morali taki postopki, ki omogočajo hiter sprejem ustreznih odločitev na podlagi strokovnega znanja in zadostnih informacij, ki jih ima na voljo pristojni organ. |
| --- | --- |

(15)

V načrtih za sprejem ladij, ki potrebujejo pomoč, bi morala biti natančno opisana veriga odločanja v zvezi z opozorilom in obravnavo zadevnih razmer. Jasno bi morali biti opisani zadevni organi in njihova pooblastila ter sredstva obveščanja med udeleženimi stranmi. Uporabljati bi se morali taki postopki, ki omogočajo hiter sprejem ustreznih odločitev na podlagi strokovnega znanja in zadostnih informacij, ki jih ima na voljo pristojni organ.

| (16) | Pri izdelavi načrtov bi morale države članice zbrati informacije o možnih pribežališčih na obali, da bi pristojnemu organu omogočile, da v primeru nesreče ali nezgode na morju jasno in hitro določi najprimernejša območja za sprejem ladij, ki potrebujejo pomoč. Te informacije bi morale obsegati opis nekaterih lastnosti zadevnih krajev ter opreme in naprav, ki so na voljo za olajšanje sprejema ladij, ki potrebujejo pomoč, ali za odpravljanje posledic nesreče ali onesnaženja. |
| --- | --- |

(16)

Pri izdelavi načrtov bi morale države članice zbrati informacije o možnih pribežališčih na obali, da bi pristojnemu organu omogočile, da v primeru nesreče ali nezgode na morju jasno in hitro določi najprimernejša območja za sprejem ladij, ki potrebujejo pomoč. Te informacije bi morale obsegati opis nekaterih lastnosti zadevnih krajev ter opreme in naprav, ki so na voljo za olajšanje sprejema ladij, ki potrebujejo pomoč, ali za odpravljanje posledic nesreče ali onesnaženja.

| (17) | Pomembno je da sta seznam pristojnih organov, zadolženih za odločitev za sprejem ladje v pribežališče, in seznam organov, zadolženih za sprejemanje in obdelavo opozoril, ustrezno objavljena. Dostop do ustreznih informacij bi lahko bil koristen tudi za strani, ki se ukvarjajo s pomočjo na morju, vključno s podjetji za pomoč ali za vleko, ter za organe sosednjih držav članic, ki bi jih izredne razmere na morju lahko prizadele. |
| --- | --- |

(17)

Pomembno je da sta seznam pristojnih organov, zadolženih za odločitev za sprejem ladje v pribežališče, in seznam organov, zadolženih za sprejemanje in obdelavo opozoril, ustrezno objavljena. Dostop do ustreznih informacij bi lahko bil koristen tudi za strani, ki se ukvarjajo s pomočjo na morju, vključno s podjetji za pomoč ali za vleko, ter za organe sosednjih držav članic, ki bi jih izredne razmere na morju lahko prizadele.

| (18) | Posebna funkcija za ukrepe spremljanja in organizacije ladijskega prometa je omogočiti državam članicam, da se dejansko seznanijo z ladjami, ki plujejo v vodah pod njihovo jurisdikcijo, in se jim s tem omogoči, da bodo po potrebi lahko učinkoviteje ukrepale proti možnim nevarnostim. Izmenjava pridobljenih informacij prispeva k izboljšanju kakovosti zbranih podatkov in olajša njihovo obdelavo. |
| --- | --- |

(18)

Posebna funkcija za ukrepe spremljanja in organizacije ladijskega prometa je omogočiti državam članicam, da se dejansko seznanijo z ladjami, ki plujejo v vodah pod njihovo jurisdikcijo, in se jim s tem omogoči, da bodo po potrebi lahko učinkoviteje ukrepale proti možnim nevarnostim. Izmenjava pridobljenih informacij prispeva k izboljšanju kakovosti zbranih podatkov in olajša njihovo obdelavo.

| (19) | Države članice in Komisija so v skladu z Direktivo 2002/59/ES dosegle precejšen napredek na področju uskladitve elektronske izmenjave podatkov, zlasti v zvezi s prevozom nevarnega ali onesnaževalnega blaga. SafeSeaNet, ki se razvija od leta 2002, bi moral danes biti vzpostavljen kot referenčna mreža na ravni Skupnosti. |
| --- | --- |

(19)

Države članice in Komisija so v skladu z Direktivo 2002/59/ES dosegle precejšen napredek na področju uskladitve elektronske izmenjave podatkov, zlasti v zvezi s prevozom nevarnega ali onesnaževalnega blaga. SafeSeaNet, ki se razvija od leta 2002, bi moral danes biti vzpostavljen kot referenčna mreža na ravni Skupnosti.

| (20) | Napredek, dosežen pri novih tehnologijah in zlasti njihovih vesoljskih aplikacijah, kot so naprave za spremljanje ladij z radijskimi signali, slikovni sistemi ali globalni navigacijski satelitski sistem (GNSS), danes omogočajo razširitev spremljanja pomorskega prometa dlje od obale in tako boljše pokrivanje evropskih voda, tudi s sistemom dolgega dometa za prepoznavanje in sledenje ladjam (LRIT). Da bi zagotovili polno vključitev teh sredstev v sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet iz Direktive 2002/59/ES, je treba pri tem zagotoviti polno sodelovanje v Skupnosti. |
| --- | --- |

(20)

Napredek, dosežen pri novih tehnologijah in zlasti njihovih vesoljskih aplikacijah, kot so naprave za spremljanje ladij z radijskimi signali, slikovni sistemi ali globalni navigacijski satelitski sistem (GNSS), danes omogočajo razširitev spremljanja pomorskega prometa dlje od obale in tako boljše pokrivanje evropskih voda, tudi s sistemom dolgega dometa za prepoznavanje in sledenje ladjam (LRIT). Da bi zagotovili polno vključitev teh sredstev v sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet iz Direktive 2002/59/ES, je treba pri tem zagotoviti polno sodelovanje v Skupnosti.

| (21) | Da bi na ravni Skupnosti zagotovili optimalno in usklajeno uporabo informacij o pomorski varnosti, zbranih na podlagi Direktive 2002/59/ES, bi morala biti Komisija sposobna po potrebi zagotoviti obdelavo, uporabo in posredovanje teh podatkov organom, ki jih imenujejo države članice. |
| --- | --- |

(21)

Da bi na ravni Skupnosti zagotovili optimalno in usklajeno uporabo informacij o pomorski varnosti, zbranih na podlagi Direktive 2002/59/ES, bi morala biti Komisija sposobna po potrebi zagotoviti obdelavo, uporabo in posredovanje teh podatkov organom, ki jih imenujejo države članice.

| (22) | V tem okviru je razvoj sistema „Equasis“ dokazal kako pomembno je spodbujati kulturo „varnih morij“, zlasti pri upravljavcih pomorskega prometa. Komisija bi morala biti sposobna prispevati k razširjanju vseh informacij o pomorski varnosti, zlasti s pomočjo tega sistema. |
| --- | --- |

(22)

V tem okviru je razvoj sistema „Equasis“ dokazal kako pomembno je spodbujati kulturo „varnih morij“, zlasti pri upravljavcih pomorskega prometa. Komisija bi morala biti sposobna prispevati k razširjanju vseh informacij o pomorski varnosti, zlasti s pomočjo tega sistema.

| (23) | Uredba (ES) št. 2099/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o ustanovitvi Odbora za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS) (5) centralizira naloge odborov, ustanovljenih v skladu z zakonodajo Skupnosti o pomorski varnosti, preprečevanju onesnaževanja z ladij ter varstvu življenjskih razmer in delovnih pogojev na ladjah. Zato bi bilo treba obstoječi odbor zamenjati z odborom COSS. |
| --- | --- |

(23)

Uredba (ES) št. 2099/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o ustanovitvi Odbora za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS) (5) centralizira naloge odborov, ustanovljenih v skladu z zakonodajo Skupnosti o pomorski varnosti, preprečevanju onesnaževanja z ladij ter varstvu življenjskih razmer in delovnih pogojev na ladjah. Zato bi bilo treba obstoječi odbor zamenjati z odborom COSS.

| (24) | Prav tako bi bilo treba upoštevati spremembe navedenih mednarodnih instrumentov. |
| --- | --- |

(24)

Prav tako bi bilo treba upoštevati spremembe navedenih mednarodnih instrumentov.

| (25) | Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničitev Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (6). |
| --- | --- |

(25)

Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničitev Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (6).

| (26) | Zlasti bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za spremembo Direktive 2002/59/ES, da se bodo upoštevale nadaljnje spremembe mednarodnih konvencij, protokolov, kodeksov in resolucij, povezanih z navedeno direktivo. Ker so ti ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb navedene direktive, med drugim z njenim dopolnjevanjem z novimi nebistvenimi določbami, jih je treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES. |
| --- | --- |

(26)

Zlasti bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za spremembo Direktive 2002/59/ES, da se bodo upoštevale nadaljnje spremembe mednarodnih konvencij, protokolov, kodeksov in resolucij, povezanih z navedeno direktivo. Ker so ti ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb navedene direktive, med drugim z njenim dopolnjevanjem z novimi nebistvenimi določbami, jih je treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES.

| (27) | V skladu z Uredbo (ES) št. 1406/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o ustanovitvi Evropske agencije za pomorsko varnost (7) Agencija Komisiji in državam članicam zagotavlja potrebno podporo pri izvajanju Direktive 2002/59/ES. |
| --- | --- |

(27)

V skladu z Uredbo (ES) št. 1406/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o ustanovitvi Evropske agencije za pomorsko varnost (7) Agencija Komisiji in državam članicam zagotavlja potrebno podporo pri izvajanju Direktive 2002/59/ES.

| (28) | V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (8) se države članice spodbuja, da za svoje potrebe in v interesu Skupnosti izdelajo in objavijo lastne tabele, ki naj kolikor nazorno je to mogoče prikažejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos v nacionalno pravo. |
| --- | --- |

(28)

V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (8) se države članice spodbuja, da za svoje potrebe in v interesu Skupnosti izdelajo in objavijo lastne tabele, ki naj kolikor nazorno je to mogoče prikažejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos v nacionalno pravo.

| (29) | Direktivo 2002/59/ES bi bilo zato treba ustrezno spremeniti – |
| --- | --- |

(29)

Direktivo 2002/59/ES bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Spremembe

Direktiva 2002/59/ES se spremeni:

| 1. | v členu 2(2) se uvodni stavek nadomesti z naslednjim:
  „Razen če ni drugače določeno, se ta direktiva ne uporablja za:“; |
| --- | --- |

1.

v členu 2(2) se uvodni stavek nadomesti z naslednjim:

„Razen če ni drugače določeno, se ta direktiva ne uporablja za:“;

| 2. | člen 3 se spremeni:






  (a) | točka (a) se spremeni:






  (i) | uvodni stavek se nadomesti z naslednjim:
  „‚ustrezni mednarodni instrumenti‘ pomeni naslednje instrumente v njihovi najnovejši različici:“; |
| --- | --- | --- | --- |

2.

člen 3 se spremeni:

(a)

točka (a) se spremeni:

(i)

uvodni stavek se nadomesti z naslednjim:

„‚ustrezni mednarodni instrumenti‘ pomeni naslednje instrumente v njihovi najnovejši različici:“;

| (ii) | dodajo se naslednje alinee:






  „— | ‚Resolucija IMO A.917(22)‘ pomeni Resolucijo Mednarodne pomorske organizacije 917(22) z naslovom ‚Smernice za uporabo sistema AIS na ladji‘, kakor je bila spremenjena z Resolucijo IMO A.956(23); |
| --- | --- | --- |

(ii)

dodajo se naslednje alinee:

„—

‚Resolucija IMO A.917(22)‘ pomeni Resolucijo Mednarodne pomorske organizacije 917(22) z naslovom ‚Smernice za uporabo sistema AIS na ladji‘, kakor je bila spremenjena z Resolucijo IMO A.956(23);

| — | Resolucija IMO A.949 (23) pomeni Resolucijo Mednarodne pomorske organizacije 949 (23) z naslovom ‚Smernice o pribežališčih za ladje, ki potrebujejo pomoč‘; |
| --- | --- |

—

Resolucija IMO A.949 (23) pomeni Resolucijo Mednarodne pomorske organizacije 949 (23) z naslovom ‚Smernice o pribežališčih za ladje, ki potrebujejo pomoč‘;

| — | Resolucija IMO A.950 (23) pomeni Resolucijo Mednarodne pomorske organizacije 950 (23) z naslovom ‚Službe za pomoč na morju (MAS)‘;“; |
| --- | --- |

—

Resolucija IMO A.950 (23) pomeni Resolucijo Mednarodne pomorske organizacije 950 (23) z naslovom ‚Službe za pomoč na morju (MAS)‘;“;

| (b) | točka (k) se nadomesti z:






  „(k) | ‚pristojni organi‘ pomeni organe in organizacije, ki jih države članice imenujejo za opravljanje nalog v skladu s to direktivo;“ |
| --- | --- | --- |

(b)

točka (k) se nadomesti z:

„(k)

‚pristojni organi‘ pomeni organe in organizacije, ki jih države članice imenujejo za opravljanje nalog v skladu s to direktivo;“

| (c) | dodajo se naslednje točke:






  „(s) | ‚SafeSeaNet‘ pomeni sistem Skupnosti za izmenjavo pomorskih informacij, ki ga je razvila Komisija v sodelovanju z državami članicami, da bi zagotovila izvajanje zakonodaje Skupnosti; |
| --- | --- | --- |

(c)

dodajo se naslednje točke:

„(s)

‚SafeSeaNet‘ pomeni sistem Skupnosti za izmenjavo pomorskih informacij, ki ga je razvila Komisija v sodelovanju z državami članicami, da bi zagotovila izvajanje zakonodaje Skupnosti;

| (t) | ‚linijski prevoz‘ pomeni zaporedje plovb ladje med dvema ali več istimi pristanišči bodisi v skladu z objavljenim voznim redom bodisi s tako rednimi ali pogostimi plovbami, da tvorijo prepoznavno sistematično zaporedje; |
| --- | --- |

(t)

‚linijski prevoz‘ pomeni zaporedje plovb ladje med dvema ali več istimi pristanišči bodisi v skladu z objavljenim voznim redom bodisi s tako rednimi ali pogostimi plovbami, da tvorijo prepoznavno sistematično zaporedje;

| (u) | ‚ribiško plovilo‘ pomeni vsako plovilo, opremljeno za gospodarsko izkoriščanje živih vodnih virov; |
| --- | --- |

(u)

‚ribiško plovilo‘ pomeni vsako plovilo, opremljeno za gospodarsko izkoriščanje živih vodnih virov;

| (v) | ‚ladja, ki potrebuje pomoč‘ pomeni ladjo v položaju, ki bi lahko privedel do izgube ladje ali ogrožal okolje ali plovbo, razen ladje, pri kateri je potrebno reševanje oseb na ladji.“; |
| --- | --- |

(v)

‚ladja, ki potrebuje pomoč‘ pomeni ladjo v položaju, ki bi lahko privedel do izgube ladje ali ogrožal okolje ali plovbo, razen ladje, pri kateri je potrebno reševanje oseb na ladji.“;

| 3. | vstavi se naslednji člen:
  „Člen 6a
  Uporaba sistemov samodejnega prepoznavanja (AIS) na ribiških plovilih
  Vsako ribiško plovilo, ki meri v dolžino več kot 15 metrov, in ki pluje pod zastavo države članice ter je registrirano v Skupnosti ali deluje v notranjih morskih vodah ali teritorialnem morju države članice ali iztovarja ulov v pristanišču države članice, mora biti po časovnem načrtu iz dela I(3) Priloge II opremljeno z AIS (razred A), ki izpolnjuje izvedbene standarde, ki jih je določil IMO.
  Ribiška plovila, opremljena z AIS, poskrbijo, da AIS vedno deluje. V izrednih okoliščinah se AIS lahko izključi, če poveljnik meni, da je to nujno za zaščito in varnost njegove ladje.“; |
| --- | --- |

3.

vstavi se naslednji člen:

„Člen 6a

Uporaba sistemov samodejnega prepoznavanja (AIS) na ribiških plovilih

Vsako ribiško plovilo, ki meri v dolžino več kot 15 metrov, in ki pluje pod zastavo države članice ter je registrirano v Skupnosti ali deluje v notranjih morskih vodah ali teritorialnem morju države članice ali iztovarja ulov v pristanišču države članice, mora biti po časovnem načrtu iz dela I(3) Priloge II opremljeno z AIS (razred A), ki izpolnjuje izvedbene standarde, ki jih je določil IMO.

Ribiška plovila, opremljena z AIS, poskrbijo, da AIS vedno deluje. V izrednih okoliščinah se AIS lahko izključi, če poveljnik meni, da je to nujno za zaščito in varnost njegove ladje.“;

| 4. | člen 12 se nadomesti z naslednjim:
  „Člen 12
  Obveznosti vkrcevalca
  Nevarno ali onesnaževalno blago se ne glede na njegovo velikost v pristanišču države članice ne sme predložiti v prevoz ali vzeti na katerokoli ladjo, razen če poveljnik ali upravljavec prejme izjavo, ki vsebuje naslednje informacije:






  (a) | informacije, naštete v Prilogi I(2); |
| --- | --- | --- |

4.

člen 12 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 12

Obveznosti vkrcevalca

Nevarno ali onesnaževalno blago se ne glede na njegovo velikost v pristanišču države članice ne sme predložiti v prevoz ali vzeti na katerokoli ladjo, razen če poveljnik ali upravljavec prejme izjavo, ki vsebuje naslednje informacije:

(a)

informacije, naštete v Prilogi I(2);

| (b) | za snovi iz Priloge I h Konvenciji MARPOL varnostni list, ki navaja fizikalno-kemijske lastnosti proizvodov, tudi njihovo viskoznost, izraženo v cSt pri 50 °C, in gostoto pri 15 °C; |
| --- | --- |

(b)

za snovi iz Priloge I h Konvenciji MARPOL varnostni list, ki navaja fizikalno-kemijske lastnosti proizvodov, tudi njihovo viskoznost, izraženo v cSt pri 50 °C, in gostoto pri 15 °C;

| (c) | kontaktno številko za klic v sili vkrcevalca ali katere koli druge osebe ali telesa, ki ima informacije o fizikalno-kemijskih lastnostih proizvodov in o ukrepanju v nujnih primerih. |
| --- | --- |

(c)

kontaktno številko za klic v sili vkrcevalca ali katere koli druge osebe ali telesa, ki ima informacije o fizikalno-kemijskih lastnostih proizvodov in o ukrepanju v nujnih primerih.

Dolžnost vkrcevalca je, da takšno izjavo predloži poveljniku ali upravljavcu in zagotovi, da je pošiljka, predložena v prevoz, res tista, ki je bila deklarirana v skladu s prvim odstavkom.“;

| 5. | v členu 16(1) se dodata naslednji točki:






  „(d) | ladje, ki niso uradno obvestile o zavarovanju ali finančnih jamstvih, ali le teh nimajo, v skladu z zakonodajo Skupnosti in mednarodnimi predpisi; |
| --- | --- | --- |

5.

v členu 16(1) se dodata naslednji točki:

„(d)

ladje, ki niso uradno obvestile o zavarovanju ali finančnih jamstvih, ali le teh nimajo, v skladu z zakonodajo Skupnosti in mednarodnimi predpisi;

| (e) | ladje, glede katerih so piloti ali pristaniški organi prijavili očitne pomanjkljivosti, ki bi lahko ogrožale varnost plovbe ali povzročile tveganje za okolje.“; |
| --- | --- |

(e)

ladje, glede katerih so piloti ali pristaniški organi prijavili očitne pomanjkljivosti, ki bi lahko ogrožale varnost plovbe ali povzročile tveganje za okolje.“;

| 6. | vstavi se naslednji člen:
  „Člen 18a
  Ukrepi v primeru tveganja zaradi prisotnosti ledu
  1.   Če pristojni organi glede na stanje ledu menijo, da obstaja resna grožnja za varnost človeškega življenja na morju ali za varstvo njihovih pomorskih območij ali obalnih con ali za varstvo pomorskih območij ali obalnih con drugih držav:






  (a) | poveljniku ladje, ki je v njihovem območju pristojnosti ali želi vpluti v enega od njihovih pristanišč ali izpluti iz njega, zagotovijo ustrezne informacije o stanju ledu, priporočenih poteh in o storitvah ledolomilcev v njihovem območju pristojnosti; |
| --- | --- | --- |

6.

vstavi se naslednji člen:

„Člen 18a

Ukrepi v primeru tveganja zaradi prisotnosti ledu

1.   Če pristojni organi glede na stanje ledu menijo, da obstaja resna grožnja za varnost človeškega življenja na morju ali za varstvo njihovih pomorskih območij ali obalnih con ali za varstvo pomorskih območij ali obalnih con drugih držav:

(a)

poveljniku ladje, ki je v njihovem območju pristojnosti ali želi vpluti v enega od njihovih pristanišč ali izpluti iz njega, zagotovijo ustrezne informacije o stanju ledu, priporočenih poteh in o storitvah ledolomilcev v njihovem območju pristojnosti;

| (b) | brez poseganja v dolžnost pomagati ladjam, ki potrebujejo pomoč, in v druge obveznosti, ki izhajajo iz ustreznih mednarodnih predpisov, lahko zahtevajo, da ladja, ki je v zadevnem območju in želi vpluti v pristanišče ali terminal ali izpluti iz njega ali zapustiti območje zasidranja, izpolnjuje zahteve glede trdnosti in moči, ustrezne stanju ledu v zadevnem območju. |
| --- | --- |

(b)

brez poseganja v dolžnost pomagati ladjam, ki potrebujejo pomoč, in v druge obveznosti, ki izhajajo iz ustreznih mednarodnih predpisov, lahko zahtevajo, da ladja, ki je v zadevnem območju in želi vpluti v pristanišče ali terminal ali izpluti iz njega ali zapustiti območje zasidranja, izpolnjuje zahteve glede trdnosti in moči, ustrezne stanju ledu v zadevnem območju.

2.   Ukrepi, sprejeti na podlagi odstavka 1, temeljijo, kar zadeva podatke o stanju ledu, na napovedih o stanju ledu in vremenskih razmerah, ki jih posreduje pristojna meteorološka informacijska služba, ki jo priznava država članica.“;

| 7. | v členu 19(2) se doda naslednji pododstavek:
  „V ta namen pristojnim nacionalnim organom na njihovo zahtevo predložijo informacije iz člena 12.“; |
| --- | --- |

7.

v členu 19(2) se doda naslednji pododstavek:

„V ta namen pristojnim nacionalnim organom na njihovo zahtevo predložijo informacije iz člena 12.“;

| 8. | člen 20 se nadomesti z naslednjim:
  „Člen 20
  Sprejem ladij, ki potrebujejo pomoč, v pribežališča
  1.   Za sprejem ali zavrnitev ladje, ki potrebuje pomoč, v pribežališče je potrebna predhodna ocena razmer, opravljena na podlagi načrta iz člena 20a, in odločitev, ki jo sprejme pristojni organ.
  2.   Organi iz odstavka 1 se redno sestajajo zaradi izmenjave strokovnega znanja in izboljšave ukrepov, sprejetih na podlagi tega člena. Zaradi posebnih okoliščin se lahko sestanejo kadar koli.“; |
| --- | --- |

8.

člen 20 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 20

Sprejem ladij, ki potrebujejo pomoč, v pribežališča

1.   Za sprejem ali zavrnitev ladje, ki potrebuje pomoč, v pribežališče je potrebna predhodna ocena razmer, opravljena na podlagi načrta iz člena 20a, in odločitev, ki jo sprejme pristojni organ.

2.   Organi iz odstavka 1 se redno sestajajo zaradi izmenjave strokovnega znanja in izboljšave ukrepov, sprejetih na podlagi tega člena. Zaradi posebnih okoliščin se lahko sestanejo kadar koli.“;

| 9. | vstavi se naslednji člen:
  „Člen 20a
  Načrti za sprejem ladij, ki potrebujejo pomoč
  1.   Države članice izdelajo načrte za odziv na grožnje, ki jih povzročajo ladje, ki potrebujejo pomoč, v vodah pod njihovo jurisdikcijo.
  2.   Načrti iz odstavka 1 se izdelajo po posvetovanju z zadevnimi stranmi na podlagi resolucij IMO A.949(23) in A.950(23) in vsebujejo vsaj naslednje informacije:






  (a) | identiteto organa ali organov, pristojnih za sprejem in obdelavo opozoril; |
| --- | --- | --- |

9.

vstavi se naslednji člen:

„Člen 20a

Načrti za sprejem ladij, ki potrebujejo pomoč

1.   Države članice izdelajo načrte za odziv na grožnje, ki jih povzročajo ladje, ki potrebujejo pomoč, v vodah pod njihovo jurisdikcijo.

2.   Načrti iz odstavka 1 se izdelajo po posvetovanju z zadevnimi stranmi na podlagi resolucij IMO A.949(23) in A.950(23) in vsebujejo vsaj naslednje informacije:

(a)

identiteto organa ali organov, pristojnih za sprejem in obdelavo opozoril;

| (b) | identiteto pristojnega organa za ocenitev situacije in sprejem odločitve o sprejemu ali zavrnitvi ladje, ki potrebuje pomoč, v izbranem pribežališču; |
| --- | --- |

(b)

identiteto pristojnega organa za ocenitev situacije in sprejem odločitve o sprejemu ali zavrnitvi ladje, ki potrebuje pomoč, v izbranem pribežališču;

| (c) | informacije o obali držav članic, ki bodo pripomogle k oceni ladje, ki potrebuje pomoč v pribežališču, vključno z opisom okoljskih, gospodarskih in družbenih dejavnikov ter naravnih pogojev; |
| --- | --- |

(c)

informacije o obali držav članic, ki bodo pripomogle k oceni ladje, ki potrebuje pomoč v pribežališču, vključno z opisom okoljskih, gospodarskih in družbenih dejavnikov ter naravnih pogojev;

| (d) | ocenjevalne postopke za sprejem ali zavrnitev ladje, ki potrebuje pomoč, v pribežališče; |
| --- | --- |

(d)

ocenjevalne postopke za sprejem ali zavrnitev ladje, ki potrebuje pomoč, v pribežališče;

| (e) | ustrezna sredstva in naprave za pomoč, reševanje in boj proti onesnaževanju; |
| --- | --- |

(e)

ustrezna sredstva in naprave za pomoč, reševanje in boj proti onesnaževanju;

| (f) | postopke za mednarodno usklajevanje in odločanje; |
| --- | --- |

(f)

postopke za mednarodno usklajevanje in odločanje;

| (g) | postopke glede finančnih jamstev in odgovornosti za ladje, sprejete v pribežališče. |
| --- | --- |

(g)

postopke glede finančnih jamstev in odgovornosti za ladje, sprejete v pribežališče.

3.   Države članice objavijo ime pristojnega organa iz člena 20(1) in organov, imenovanih za sprejemanje in obdelavo opozoril.

Države članice sosednjim državam članicam na zahtevo sporočijo ustrezne informacije o načrtih.

Pri izvajanju postopkov, ki jih predvidevajo načrti za sprejem ladij, ki potrebujejo pomoč, države članice zagotovijo, da so vse ustrezne informacije na voljo stranem, udeleženim v teh akcijah.

Če države članice tako zahtevajo, velja za tiste, ki prejmejo informacije v skladu z drugim in tretjim pododstavkom, obveza zaupnosti.

4.   Države članice obvestijo Komisijo o ukrepih, sprejetih na podlagi tega člena, do ... (9).“;

| 10. | vstavi se naslednji člen:
  „Člen 22a
  SafeSeaNet
  1.   Države članice za obdelavo informacij iz te direktive vzpostavijo nacionalne ali lokalne sisteme upravljanja pomorskih informacij.
  2.   Sistemi, vzpostavljeni na podlagi odstavka 1, omogočajo operativno uporabo zbranih informacij in izpolnjevanje zlasti pogojev iz člena 14.
  3.   Za učinkovito izmenjavo informacij iz te direktive države članice zagotovijo, da se lahko nacionalni ali lokalni sistemi, vzpostavljeni za zbiranje, obdelavo in hranjenje teh informacij, povežejo s SafeSeaNetom. Komisija zagotovi, da SafeSeaNet deluje 24 ur na dan.“; |
| --- | --- |

10.

vstavi se naslednji člen:

„Člen 22a

SafeSeaNet

1.   Države članice za obdelavo informacij iz te direktive vzpostavijo nacionalne ali lokalne sisteme upravljanja pomorskih informacij.

2.   Sistemi, vzpostavljeni na podlagi odstavka 1, omogočajo operativno uporabo zbranih informacij in izpolnjevanje zlasti pogojev iz člena 14.

3.   Za učinkovito izmenjavo informacij iz te direktive države članice zagotovijo, da se lahko nacionalni ali lokalni sistemi, vzpostavljeni za zbiranje, obdelavo in hranjenje teh informacij, povežejo s SafeSeaNetom. Komisija zagotovi, da SafeSeaNet deluje 24 ur na dan.“;

| 11. | Člen 23 se spremeni:






  (a) | točka (c) se nadomesti z naslednjim:






  „(c) | povečati pokritost sistema Skupnosti za spremljanje in obveščanje za ladijski promet in/ali ga posodobiti zaradi izboljšanja prepoznavanja in spremljanja ladij, ob upoštevanju razvoja na področju informacijskih in komunikacijskih tehnologij. V ta namen države članice in Komisija sodelujejo pri uvedbi, kjer je to potrebno, sistemov obveznega poročanja, obveznih služb nadzora pomorskega prometa in ustreznih sistemov organizacije ladijskega prometa z namenom, da se predložijo IMO v odobritev. V okviru zadevnih regionalnih ali mednarodnih organov sodelujejo tudi pri razvoju naprav dolgega dometa za spremljanje pomorskega prometa in pomorski nadzor;“; |
| --- | --- | --- | --- |

11.

Člen 23 se spremeni:

(a)

točka (c) se nadomesti z naslednjim:

„(c)

povečati pokritost sistema Skupnosti za spremljanje in obveščanje za ladijski promet in/ali ga posodobiti zaradi izboljšanja prepoznavanja in spremljanja ladij, ob upoštevanju razvoja na področju informacijskih in komunikacijskih tehnologij. V ta namen države članice in Komisija sodelujejo pri uvedbi, kjer je to potrebno, sistemov obveznega poročanja, obveznih služb nadzora pomorskega prometa in ustreznih sistemov organizacije ladijskega prometa z namenom, da se predložijo IMO v odobritev. V okviru zadevnih regionalnih ali mednarodnih organov sodelujejo tudi pri razvoju naprav dolgega dometa za spremljanje pomorskega prometa in pomorski nadzor;“;

| (b) | doda se naslednja točka:






  „(e) | zagotoviti medsebojno povezavo in interoperabilnost nacionalnih sistemov, ki se uporabljajo za upravljanje informacij iz Priloge I, ter razviti in posodobiti SafeSeaNet;“; |
| --- | --- | --- |

(b)

doda se naslednja točka:

„(e)

zagotoviti medsebojno povezavo in interoperabilnost nacionalnih sistemov, ki se uporabljajo za upravljanje informacij iz Priloge I, ter razviti in posodobiti SafeSeaNet;“;

| 12. | vstavi se naslednji člen:
  „Člen 23a
  Obdelava in upravljanje informacij o varnosti v pomorskem prometu
  1.   Komisija organom, ki jih imenujejo države članice, po potrebi zagotovi obdelavo, uporabo in razširjanje informacij, ki so bile zbrane na podlagi te direktive.
  2.   Komisija po potrebi prispeva k razvoju in delovanju sistemov za zbiranje in razširjanje podatkov o varnosti v pomorskem prometu, zlasti prek sistema ‚Equasis‘ ali katerega koli drugega enakovrednega javnega sistema.“; |
| --- | --- |

12.

vstavi se naslednji člen:

„Člen 23a

Obdelava in upravljanje informacij o varnosti v pomorskem prometu

1.   Komisija organom, ki jih imenujejo države članice, po potrebi zagotovi obdelavo, uporabo in razširjanje informacij, ki so bile zbrane na podlagi te direktive.

2.   Komisija po potrebi prispeva k razvoju in delovanju sistemov za zbiranje in razširjanje podatkov o varnosti v pomorskem prometu, zlasti prek sistema ‚Equasis‘ ali katerega koli drugega enakovrednega javnega sistema.“;

| 13. | člen 28 se nadomesti z naslednjim:
  „Člen 28
  Odbor
  1.   Komisiji pomaga Odbor za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS), ustanovljen z Uredbo(ES) št. 2099/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (10).
  2.   Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5a(1) do (4) in člen 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb iz člena 8 Sklepa |
| --- | --- |

13.

člen 28 se nadomesti z naslednjim:

„Člen 28

Odbor

1.   Komisiji pomaga Odbor za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS), ustanovljen z Uredbo(ES) št. 2099/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (10).

2.   Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5a(1) do (4) in člen 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb iz člena 8 Sklepa

| 14. | v Prilogi II(I) se doda naslednja točka:
  „3.   Ribiška plovila
  Vsako ribiško plovilo, ki meri v dolžino več kot 15 metrov, mora izpolnjevati zahtevo glede nosilnosti iz člena 6a v skladu z naslednjim časovnim načrtom:






  — | ribiško plovilo, ki meri v dolžino 24 metrov ali več, a manj kot od 45 metrov: najpozneje do ... (11); |
| --- | --- | --- |

14.

v Prilogi II(I) se doda naslednja točka:

„3.   Ribiška plovila

Vsako ribiško plovilo, ki meri v dolžino več kot 15 metrov, mora izpolnjevati zahtevo glede nosilnosti iz člena 6a v skladu z naslednjim časovnim načrtom:

—

ribiško plovilo, ki meri v dolžino 24 metrov ali več, a manj kot od 45 metrov: najpozneje do ... (11);

| — | ribiško plovilo, ki meri v dolžino 18 metrov ali več, a manj kot od 24 metrov: najpozneje do ... (12); |
| --- | --- |

—

ribiško plovilo, ki meri v dolžino 18 metrov ali več, a manj kot od 24 metrov: najpozneje do ... (12);

| — | ribiško plovilo, ki meri v dolžino več kot 15 metrov, a manj kot 18 metrov: najpozneje do ... (13). |
| --- | --- |

—

ribiško plovilo, ki meri v dolžino več kot 15 metrov, a manj kot 18 metrov: najpozneje do ... (13).

Novo izdelano ribiško plovilo, ki meri v dolžino več kot 15 metrov, mora zahtevo glede nosilnosti iz člena 6a izpolniti od ... (9).“

Člen 2

Prenos

1.   Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, do ... (9). O besedilu teh ukrepov nemudoma obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2.   Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 3

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 4

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V ...

Za Evropski parlament

Predsednik

...

Za Svet

Predsednik

...

---

(1)  UL C 318, 23.12.2006, str. 195.

1

(2)  UL C 229, 22.9.2006, str. 38.

2

(3)  Mnenje Evropskega parlamenta z dne 25. aprila 2007 (še ni objavljeno v Uradnem listu), Skupno stališče Sveta z dne 6. junija 2008 in Stališče Evropskega parlamenta z dne ... (še ni objavljeno v Uradnem listu).

3

(4)  UL L 208, 5.8.2002, str. 10.

4

(5)  UL L 324, 29.11.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 93/2007 (UL L 22, 31.1.2007, str. 12).

5

(6)  UL L 184, 17.7.1999, str. 23. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2006/512/ES (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).

6

(7)  UL L 208, 5.8.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1891/2006 (UL L 394, 30.12.2006, str. 1).

7

(8)  UL C 321, 31.12.2003, str. 1.

8

(9)  18 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.

9

(10)  UL L 324, 29.11.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 93/2007 (UL L 22, 31.1.2007, str. 12)“;.

10

(11)  3 leta od začetka veljavnosti te direktive.

11

(12)  4 leta od začetka veljavnosti te direktive.

12

(13)  5 let od začetka veljavnosti te direktive.

13

---

UTEMELJITEV SVETA

I.   UVOD

Komisija je novembra 2005 sprejela predlog (1) direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2002/59/ES o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet. Predlog je bil Svetu predložen 13. januarja 2006.

Evropski parlament je sprejel mnenje na prvi obravnavi 25. aprila 2007.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel 13. septembra 2006 (2).

Odbor regij je mnenje sprejel 15. junija 2006 (3).

Svet je v okviru postopka soodločanja (člen 251 PES) 6. junija 2007 dosegel politični dogovor o predlogu direktive. Po pravnem/jezikovnem pregledu je Svet 6. junija 2008 sprejel skupno stališče.

II.   CILJ

Poglavitni cilj predlagane direktive je sprememba direktive 2002/59/ES in s tem vključitev dodatnih ukrepov za večjo varnost ladij in boljše varstvo okolja ter uskladitev vzpostavljanja pribežališč.

V predlog so vključeni zlasti razvoj sistema Skupnosti za izmenjavo pomorskih informacij SafeSeaNet, neodvisen organ za sprejem ladij v stiski, ki ga imenujejo države članice, ter ukrepi ob prisotnosti ledu in obravnava nezavarovanih ladij. V njem je poleg tega predlagano, da bi morala biti uporaba sistemov samodejnega prepoznavanja (AIS) obvezna za ribiška plovila, ki so daljša kot 15 metrov, predlagane pa so tudi strožje obveznosti vkrcevalcev glede obveščanja.

III.   ANALIZA SKUPNEGA STALIŠČA

Splošni del

Skupno stališče o navedenem predlogu, o katerem se je dogovoril Svet, posodablja veljavno direktivo in s tem prispeva k večji pomorski varnosti. Svet sicer soglaša s Komisijo glede cilja predloga, kljub temu pa je predlagal nekatere prilagoditve, da bi izboljšali varnost na ribiških plovilih, ki so daljša kot 15 metrov, in sicer z vgradnjo sistemov samodejnega prepoznavanja (AIS), določitvijo pravil za sprejemanje ladij, ki potrebujejo pomoč, v pribežališče, ali njihovo zavrnitev ter z izboljšanjem spremljanja ladij s sistemom za izmenjavo informacij SafeSeaNet.

Opozoriti je treba, da skupno stališče vključuje tudi številne spremembe, ki jih Evropski parlament ni predvidel v mnenju s prve obravnave, saj so bile določbe iz predloga Komisije dopolnjene z novimi elementi ali v celoti na novo napisane.

Namen številnih redakcijskih sprememb je zgolj pojasniti besedilo ali zagotoviti splošno skladnost direktive.

Na razpravah v okviru zadevnih organov Sveta je bilo največ pozornosti posvečene dvema poglavitnima vprašanjema – vgradnji sistemov samodejnega prepoznavanja (AIS) v ribiška plovila ter sprejemu ladij v pribežališča.

Posebna vprašanja

A.   Uporaba samodejnih sistemov prepoznavanja (AIS)

Svet je soglašal z uporabo sistemov samodejnega prepoznavanja (AIS, razred A) na ribiških plovilih, ki so daljša kot 15 metrov, kar je ena glavnih značilnosti spremenjene direktive. Kljub temu pa meni, da je treba jasno določiti, za katera plovila velja ta obveznost. Svet zato s skupnim stališčem spreminja predlog Komisije in natančno določa pogoje v zvezi s to obvezno določbo.

Svet je poleg tega sprejel spremembo Evropskega parlamenta št. 17, zato je v besedilo direktive vključeno sklicevanje na Resolucijo IMO A.917(22) – smernice za uporabo sistema AIS na ladji.

Nadalje je Svet pregledal časovni razpored izvajanja (priloga II(I)), ki ga je predlagala Komisija, da bi se prepričal, ali so časovne omejitve za zadevne strani v praksi izvedljive. Svet meni, da je treba navesti, da ribiška plovila, opremljena z AIS, poskrbijo, da ta vedno deluje, razen v nekaterih posebnih primerih.

B.   Sprejem ladij v pribežališča

Kar zadeva sprejem ladij v pribežališča, Svet meni, da bi države članice morale uporabiti smernice IMO o pribežališčih za ladje, ki potrebujejo pomoč (Resolucija IMO A.949(23)); te določajo, da ima država članica pravico sprejeti plovilo v pribežališče ali mu zavrniti dostop vanj. Svet je predlog Komisije spremenil tako, da je sedaj jasno, da sta za sprejem ladje, ki potrebuje pomoč, v pribežališče, ali njeno zavrnitev potrebni predhodna ocena razmer, opravljena na podlagi načrta za sprejem, ter odločitev, ki jo sprejme pristojni organ. Meni, da bi bilo treba zagotoviti, da bodo načrti za sprejem pripravljeni na podlagi naslednjih resolucij IMO: A.949(23) – smernice IMO o pribežališčih za ladje, ki potrebujejo pomoč, in A.950(23) – službe za pomoč na morju.

Svet poleg tega v nasprotju s Komisijo meni, da bi morali biti v načrte za sprejem ladij, ki potrebujejo pomoč, vključene informacije o obali držav članic, kar naj bi pripomoglo k oceni ladje, ki potrebuje pomoč v pribežališču. Kar zadeva obveščanje sosednjih držav članic o teh načrtih, pa je Svet uvedel možnost, da se države pri tem sklicujejo na zaupnost.

Še eno vprašanje, ki se je v zvezi s sprejemom v pribežališča pojavilo na razpravah v okviru organov Sveta, je vprašanje o vlogi „pristojnega organa“. Svet je zaradi boljšega razumevanja dopolnil opredelitev izraza „pristojni organ“ ter opisal njegovo vlogo. Cilj Sveta je, državam članicam omogočiti dovolj svobode pri organizaciji njihovih pristojnih organov ter pri tem tudi ustrezno upoštevati njihove notranje upravne in organizacijske strukture.

Druga vprašanja

Svet je poleg prej navedenih poglavitnih vprašanj predlog Komisije nadalje spremenil, zlasti kar zadeva ukrepe v primeru zaledenitve. V zvezi s tem je jasno navedeno, da bi pristojni organi morali ukrepati brez poseganja v dolžnost pomoči in zadevne mednarodne predpise.

Kar zadeva predlagano določbo o finančnih jamstvih, na podlagi katere bi države članice lahko zahtevale, da upravljavec ladje predloži potrdilo o zavarovanju ali priskrbi finančno jamstvo, Svet meni, da je sklicevanje na drug predlog Komisije, ki se preučuje v okviru postopka soodločanja (tj. predlog o civilni odgovornosti in finančnih jamstvih lastnikov ladij), neprimerno.

V zvezi z začetkom veljavnosti spremenjene direktive je bilo državam članicam odobreno, da se rok za uveljavitev nacionalnih izvedbenih ukrepov za ta predlog direktive podaljša z 12 na 18 mesecev.

Na podlagi spremembe 65 Evropskega parlamenta je sedaj v skupno stališče Sveta vključena določba glede sistema SafeSeaNet, in sicer o tem, da Komisija zagotavlja, da bo sistem deloval 24 ur na dan.

IV.   SPREMEMBE EVROPSKEGA PARLAMENTA

Skupno stališče vključuje nekatere spremembe Evropskega parlamenta s prve obravnave, ki naj bi izboljšale ali pojasnile besedilo predlagane direktive.

Svet je v celoti sprejel spremembi 17 in 65 Evropskega parlamenta (dok. 8724/07) in sklenil preoblikovati besedilo sprememb 22 in 23, tako da se drugi odstavek člena 6a glasi: „Ribiška plovila, opremljena z AIS, poskrbijo, da AIS vedno deluje. V izrednih okoliščinah se AIS lahko izključi, če poveljnik meni, da je to nujno za varnost in zaščito njegove ladje.“

Iz skupnega stališča pa niso razvidne vse druge spremembe Evropskega parlamenta, ki za Svet iz različnih razlogov niso bile sprejemljive. Svet na primer ni mogel sprejeti sprememb 10, 11, 15, 18, 35 in 45, saj bi z njimi razširili področje uporabe direktive. Spremembe 5, 31, 32, 33 in 34 v zvezi s pristojnim organom so bile za Svet preveč specifične oziroma podrobne. Povzročile bi težave pri organizaciji, hkrati pa ne bi bilo mogoče upoštevati posebnosti posameznih držav članic. Kar zadeva uporabo AIS na ribiških plovilih, Svet soglaša z dolžino plovil, ki jo je predlagala Komisija, pri tem pa upošteva tudi dodatne spremembe v zvezi s tem, ki so vključene v skupno stališče. Svet je zato zavrnil spremembe 24, 50 in 51. Za spremembe 8, 9, 38, 39, 40 in 41 je Svet menil, da niso primerne, saj se nanašajo na drug predlog iz tretjega pomorskega paketa, ki se še vedno preučuje v okviru postopka soodločanja. Kar zadeva izmenjavo zaupnih informacij (spremembe 7, 37, 44, 47 in 64), Svet meni, da bi te spremembe lahko povzročile določene težave v zvezi z zaupnostjo zadevnih informacij. Glede sprememb 50, 52, 53 in 54 o tem, kdaj določbe direktive veljajo za različna ribiška plovila, je Svet mnenja, da bi bil časovni razpored izvajanja lahko bolj prilagojen zadevnim stranem.

Svet tudi meni, da bi bilo primerneje, če bi nekatere spremembe v besedilo vključili kot uvodne izjave; taki sta na primer spremembi 42 in 43.

V.   SKLEP

Svet meni, da skupno stališče omogoča državam članicam, da ustrezno preventivno ukrepajo, pa tudi, da se pravilno odzovejo na nevarne razmere.

Svet pričakuje konstruktivne razprave z Evropskim parlamentom, tako da bo direktiva čim prej sprejeta.

---

(1)  Dok. 5171/06 – COM(2005) 589 konč.

(2)  UL C 318, 23.12.2006.

(3)  UL C 229, 22.9.2006.

---

| 22.7.2008 | SL | Uradni list Evropske unije | CE 184/11 |
| --- | --- | --- | --- |

22.7.2008

SL

Uradni list Evropske unije

CE 184/11

---

SKUPNO STALIŠČE (ES) št. 16/2008,

ki ga je sprejel Svet dne 6. junija 2008

z namenom sprejetja Direktive 2008/.../ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o skupnih pravilih in standardih za organizacije, pooblaščene za tehnični nadzor in pregled ladij, ter za ustrezne ukrepe pomorskih uprav (Prenovitev)

(Besedilo velja za EGP)

(2008/C 184 E/02)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 80(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (3),

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Direktiva Sveta 94/57/ES z dne 22. novembra 1994 o skupnih predpisih in standardih za organizacije, pooblaščene za inšpekcijski pregled in nadzor ladij, ter za ustrezne ukrepe pomorskih uprav (4) je bila večkrat bistveno spremenjena. Ker bodo sprejete še nadaljnje spremembe, bi bilo treba navedeno direktivo zaradi jasnosti prenoviti. |
| --- | --- |

(1)

Direktiva Sveta 94/57/ES z dne 22. novembra 1994 o skupnih predpisih in standardih za organizacije, pooblaščene za inšpekcijski pregled in nadzor ladij, ter za ustrezne ukrepe pomorskih uprav (4) je bila večkrat bistveno spremenjena. Ker bodo sprejete še nadaljnje spremembe, bi bilo treba navedeno direktivo zaradi jasnosti prenoviti.

| (2) | Glede na naravo določb Direktive 94/57/ES se zdi primerno, da se njene določbe prenovijo z različnima pravnima instrumentoma Skupnosti, in sicer z direktivo in uredbo. |
| --- | --- |

(2)

Glede na naravo določb Direktive 94/57/ES se zdi primerno, da se njene določbe prenovijo z različnima pravnima instrumentoma Skupnosti, in sicer z direktivo in uredbo.

| (3) | Svet je v Resoluciji z dne 8. junija 1993 o skupni varnostni politiki v pomorskem prometu določil za cilj odstranitev vseh plovil iz voda Skupnosti, ki ne izpolnjujejo standardov, in dal prednost akcijskemu programu Skupnosti, namenjenemu zagotovitvi učinkovitega in enotnega izvajanja mednarodnih pravil z oblikovanjem skupnih standardov za klasifikacijske zavode. |
| --- | --- |

(3)

Svet je v Resoluciji z dne 8. junija 1993 o skupni varnostni politiki v pomorskem prometu določil za cilj odstranitev vseh plovil iz voda Skupnosti, ki ne izpolnjujejo standardov, in dal prednost akcijskemu programu Skupnosti, namenjenemu zagotovitvi učinkovitega in enotnega izvajanja mednarodnih pravil z oblikovanjem skupnih standardov za klasifikacijske zavode.

| (4) | Varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja morja se lahko učinkovito izboljšata z dosledno uporabo mednarodnih konvencij, kodeksov in resolucij, ob spodbujanju cilja svobode opravljanja storitev. |
| --- | --- |

(4)

Varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja morja se lahko učinkovito izboljšata z dosledno uporabo mednarodnih konvencij, kodeksov in resolucij, ob spodbujanju cilja svobode opravljanja storitev.

| (5) | Za nadzor usklajenosti ladij z enotnimi mednarodnimi standardi za varnost in preprečevanje onesnaževanja morja sta odgovorni država zastave in država pristanišča. |
| --- | --- |

(5)

Za nadzor usklajenosti ladij z enotnimi mednarodnimi standardi za varnost in preprečevanje onesnaževanja morja sta odgovorni država zastave in država pristanišča.

| (6) | Države članice so pristojne za izdajanje mednarodnih spričeval za varnost in preprečevanje onesnaževanja, predvidenih v konvencijah, kakršne so Mednarodna konvencija o varstvu človeškega življenja na morju z dne 1. novembra 1974 (SOLAS 74), Mednarodna konvencija o tovornih črtah z dne 5. aprila 1966 in Mednarodna konvencija o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij z dne 2. novembra 1973 (MARPOL), ter za izvajanje določb teh konvencij. |
| --- | --- |

(6)

Države članice so pristojne za izdajanje mednarodnih spričeval za varnost in preprečevanje onesnaževanja, predvidenih v konvencijah, kakršne so Mednarodna konvencija o varstvu človeškega življenja na morju z dne 1. novembra 1974 (SOLAS 74), Mednarodna konvencija o tovornih črtah z dne 5. aprila 1966 in Mednarodna konvencija o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij z dne 2. novembra 1973 (MARPOL), ter za izvajanje določb teh konvencij.

| (7) | V skladu s temi konvencijami lahko vse države članice v različnem obsegu pooblastijo priznane organizacije za potrjevanje take usklajenosti in nanje prenesejo izdajanje ustreznih spričeval za varnost in preprečevanje onesnaževanja. |
| --- | --- |

(7)

V skladu s temi konvencijami lahko vse države članice v različnem obsegu pooblastijo priznane organizacije za potrjevanje take usklajenosti in nanje prenesejo izdajanje ustreznih spričeval za varnost in preprečevanje onesnaževanja.

| (8) | Veliko število obstoječih klasifikacijskih zavodov po svetu, kadar te delujejo v imenu nacionalnih uprav, ne zagotavljajo niti ustreznega izvajanja pravil niti zadostne zanesljivosti, ker nimajo zanesljivih in primernih struktur ter izkušenj, da bi lahko opravljali svoje obveznosti na visoki strokovni ravni. |
| --- | --- |

(8)

Veliko število obstoječih klasifikacijskih zavodov po svetu, kadar te delujejo v imenu nacionalnih uprav, ne zagotavljajo niti ustreznega izvajanja pravil niti zadostne zanesljivosti, ker nimajo zanesljivih in primernih struktur ter izkušenj, da bi lahko opravljali svoje obveznosti na visoki strokovni ravni.

| (9) | V skladu s predpisom 3-1 dela A-1 poglavja II-1 SOLAS 74 so države članice dolžne zagotavljati, da so ladje, ki plujejo pod njihovo zastavo, načrtovane, grajene in vzdrževane v skladu s konstrukcijskimi, mehaničnimi in električnimi zahtevami, ki jih določijo s strani uprav priznani klasifikacijski zavodi. Ti zavodi zato pripravijo in izvajajo pravila glede načrtovanja, gradnje, vzdrževanja in nadzora ladij ter so odgovorni za tehnični nadzor ladij v imenu držav zastave ter za potrjevanje, da te ladje izpolnjujejo zahteve iz mednarodnih konvencij za izdajanje ustreznih spričeval. Da bi jim omogočili zadovoljivo opravljanje te obveznosti, bi morali biti ti zavodi strogo neodvisni, visoko tehnično usposobljeni ter bi morali imeti visoko kvaliteto upravljanja. |
| --- | --- |

(9)

V skladu s predpisom 3-1 dela A-1 poglavja II-1 SOLAS 74 so države članice dolžne zagotavljati, da so ladje, ki plujejo pod njihovo zastavo, načrtovane, grajene in vzdrževane v skladu s konstrukcijskimi, mehaničnimi in električnimi zahtevami, ki jih določijo s strani uprav priznani klasifikacijski zavodi. Ti zavodi zato pripravijo in izvajajo pravila glede načrtovanja, gradnje, vzdrževanja in nadzora ladij ter so odgovorni za tehnični nadzor ladij v imenu držav zastave ter za potrjevanje, da te ladje izpolnjujejo zahteve iz mednarodnih konvencij za izdajanje ustreznih spričeval. Da bi jim omogočili zadovoljivo opravljanje te obveznosti, bi morali biti ti zavodi strogo neodvisni, visoko tehnično usposobljeni ter bi morali imeti visoko kvaliteto upravljanja.

| (10) | Organizacijam za tehnični nadzor in pregled ladij bi moralo biti omogočeno, da ponujajo svoje storitve po vsej Skupnosti in da tekmujejo med seboj, pri čemer pa morajo zagotavljati enako raven varnosti in varstva okolja. Strokovni standardi za njihove dejavnosti bi zato morali biti enotni in se prav tako enotno uporabljati po vsej Skupnosti. |
| --- | --- |

(10)

Organizacijam za tehnični nadzor in pregled ladij bi moralo biti omogočeno, da ponujajo svoje storitve po vsej Skupnosti in da tekmujejo med seboj, pri čemer pa morajo zagotavljati enako raven varnosti in varstva okolja. Strokovni standardi za njihove dejavnosti bi zato morali biti enotni in se prav tako enotno uporabljati po vsej Skupnosti.

| (11) | Izdajanje spričeval o varnosti radijskih naprav na tovorni ladji se lahko zaupa zasebnim organizacijam, ki imajo dovolj izkušenj in usposobljeno osebje. |
| --- | --- |

(11)

Izdajanje spričeval o varnosti radijskih naprav na tovorni ladji se lahko zaupa zasebnim organizacijam, ki imajo dovolj izkušenj in usposobljeno osebje.

| (12) | Država članica lahko na podlagi objektivnih in preglednih meril glede na svoje potrebe omeji število pooblaščenih priznanih organizacij, nad čemer izvaja nadzor Komisija v skladu s postopkom v odboru. |
| --- | --- |

(12)

Država članica lahko na podlagi objektivnih in preglednih meril glede na svoje potrebe omeji število pooblaščenih priznanih organizacij, nad čemer izvaja nadzor Komisija v skladu s postopkom v odboru.

| (13) | Ta direktiva bi morala zagotoviti svobodo opravljanja storitev v Skupnosti, zato bi moralo biti Skupnosti dovoljeno, da se s tistimi tretjimi državami, v katerih se nahajajo nekatere od priznanih organizacij, pogaja, da se zagotovi enako obravnavanje priznanih organizacij, ki se nahajajo v Skupnosti. |
| --- | --- |

(13)

Ta direktiva bi morala zagotoviti svobodo opravljanja storitev v Skupnosti, zato bi moralo biti Skupnosti dovoljeno, da se s tistimi tretjimi državami, v katerih se nahajajo nekatere od priznanih organizacij, pogaja, da se zagotovi enako obravnavanje priznanih organizacij, ki se nahajajo v Skupnosti.

| (14) | Potrebna je tesna udeležba nacionalnih uprav pri nadzoru ladij in izdajanju s tem povezanih spričeval, da se zagotovi popolno izpolnjevanje mednarodnih varnostnih pravil, četudi države članice prenesejo izvajanje predpisanih obveznosti na priznane organizacije, ki niso del njihove uprave. Zato je smiselno vzpostaviti tesno sodelovanje med upravami in pooblaščenimi priznanimi organizacijami, kar lahko zahteva, da imajo priznane organizacije na ozemlju države članice, v imenu katere opravljajo svoje obveznosti, lokalno predstavništvo. |
| --- | --- |

(14)

Potrebna je tesna udeležba nacionalnih uprav pri nadzoru ladij in izdajanju s tem povezanih spričeval, da se zagotovi popolno izpolnjevanje mednarodnih varnostnih pravil, četudi države članice prenesejo izvajanje predpisanih obveznosti na priznane organizacije, ki niso del njihove uprave. Zato je smiselno vzpostaviti tesno sodelovanje med upravami in pooblaščenimi priznanimi organizacijami, kar lahko zahteva, da imajo priznane organizacije na ozemlju države članice, v imenu katere opravljajo svoje obveznosti, lokalno predstavništvo.

| (15) | Različnost režimov finančne odgovornosti priznanih organizacij, ki delujejo v imenu držav članic, bi ovirala pravilno izvajanje te direktive. Kot prispevek k reševanju tega problema je smiselno zagotoviti določeno raven usklajenosti na ravni Skupnosti glede odgovornosti za morebitne pomorske nezgode, ki jih povzroči priznana organizacija, o čemer odloča sodišče, vključno z reševanjem sporov z arbitražnimi postopki. |
| --- | --- |

(15)

Različnost režimov finančne odgovornosti priznanih organizacij, ki delujejo v imenu držav članic, bi ovirala pravilno izvajanje te direktive. Kot prispevek k reševanju tega problema je smiselno zagotoviti določeno raven usklajenosti na ravni Skupnosti glede odgovornosti za morebitne pomorske nezgode, ki jih povzroči priznana organizacija, o čemer odloča sodišče, vključno z reševanjem sporov z arbitražnimi postopki.

| (16) | Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (5). |
| --- | --- |

(16)

Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (5).

| (17) | Zlasti bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za spremembo te direktive, da bi se vključile naknadne spremembe mednarodnih konvencij, protokolov, kodeksov in resolucij, povezanih s to direktivo. Ker so ti ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive, med drugim z njenim dopolnjevanjem z novimi nebistvenimi določbami, bi jih bilo treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES. |
| --- | --- |

(17)

Zlasti bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za spremembo te direktive, da bi se vključile naknadne spremembe mednarodnih konvencij, protokolov, kodeksov in resolucij, povezanih s to direktivo. Ker so ti ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive, med drugim z njenim dopolnjevanjem z novimi nebistvenimi določbami, bi jih bilo treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES.

| (18) | Državam članicam bi bilo ne glede na to treba pustiti možnost, da začasno odvzamejo ali prekličejo svoje pooblastilo priznani organizaciji, pri čemer o svojih odločitvah obvestijo Komisijo in druge države članice ter za to podajo utemeljene razloge. |
| --- | --- |

(18)

Državam članicam bi bilo ne glede na to treba pustiti možnost, da začasno odvzamejo ali prekličejo svoje pooblastilo priznani organizaciji, pri čemer o svojih odločitvah obvestijo Komisijo in druge države članice ter za to podajo utemeljene razloge.

| (19) | Vsaka država članica bi morala redno ocenjevati dejavnost priznanih organizacij, ki delujejo v njenem imenu, ter Komisiji in vsem drugim državam članicam o tem posredovati natančne informacije. |
| --- | --- |

(19)

Vsaka država članica bi morala redno ocenjevati dejavnost priznanih organizacij, ki delujejo v njenem imenu, ter Komisiji in vsem drugim državam članicam o tem posredovati natančne informacije.

| (20) | Države članice so kot pristaniške oblasti dolžne izboljšati varnost in preprečevanje onesnaževanja voda Skupnosti s tem, da opravijo prednostne inšpekcijske preglede tistih ladij s spričevali organizacij, ki ne izpolnjujejo skupnih meril, s čimer zagotovijo, da ladje, ki plujejo pod zastavo tretje države, niso deležne ugodnejše obravnave. |
| --- | --- |

(20)

Države članice so kot pristaniške oblasti dolžne izboljšati varnost in preprečevanje onesnaževanja voda Skupnosti s tem, da opravijo prednostne inšpekcijske preglede tistih ladij s spričevali organizacij, ki ne izpolnjujejo skupnih meril, s čimer zagotovijo, da ladje, ki plujejo pod zastavo tretje države, niso deležne ugodnejše obravnave.

| (21) | Trenutno ni nobenih enotnih mednarodnih standardov za ladijski trup, strojno opremo in električne ter nadzorne naprave, s katerimi bi morale biti usklajene vse ladje v fazi gradnje in njihovi celotni življenjski dobi. Taki standardi so lahko določeni na podlagi pravil priznanih organizacij ali enakovrednih standardov, ki jih določijo nacionalne uprave v skladu s postopkom iz Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe (6). |
| --- | --- |

(21)

Trenutno ni nobenih enotnih mednarodnih standardov za ladijski trup, strojno opremo in električne ter nadzorne naprave, s katerimi bi morale biti usklajene vse ladje v fazi gradnje in njihovi celotni življenjski dobi. Taki standardi so lahko določeni na podlagi pravil priznanih organizacij ali enakovrednih standardov, ki jih določijo nacionalne uprave v skladu s postopkom iz Direktive 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe (6).

| (22) | Ker cilja te direktive, in sicer določitve ukrepov, ki jih morajo upoštevati organizacije, zadolžene za tehnični nadzor in pregled ladij, ki delujejo v Skupnosti, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker ta cilj zaradi obsega in učinkov ukrepov lažje doseže Skupnosti, Skupnost lahko sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. Skladno z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenega cilja. |
| --- | --- |

(22)

Ker cilja te direktive, in sicer določitve ukrepov, ki jih morajo upoštevati organizacije, zadolžene za tehnični nadzor in pregled ladij, ki delujejo v Skupnosti, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker ta cilj zaradi obsega in učinkov ukrepov lažje doseže Skupnosti, Skupnost lahko sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. Skladno z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenega cilja.

| (23) | Obveznost prenosa te direktive v nacionalno zakonodajo bi morala biti omejena na tiste določbe, ki pomenijo vsebinsko spremembo v primerjavi z Direktivo 94/57/ES. Obveznost prenosa nespremenjenih določb izhaja iz navedene direktive. |
| --- | --- |

(23)

Obveznost prenosa te direktive v nacionalno zakonodajo bi morala biti omejena na tiste določbe, ki pomenijo vsebinsko spremembo v primerjavi z Direktivo 94/57/ES. Obveznost prenosa nespremenjenih določb izhaja iz navedene direktive.

| (24) | Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic v zvezi z roki za prenos direktiv iz dela B Priloge I v nacionalno pravo. |
| --- | --- |

(24)

Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic v zvezi z roki za prenos direktiv iz dela B Priloge I v nacionalno pravo.

| (25) | V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (7) se države članice poziva, da za lastne potrebe in v interesu Skupnosti pripravijo tabele, ki naj kar najbolj nazorno prikazujejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos, ter da te tabele objavijo. |
| --- | --- |

(25)

V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (7) se države članice poziva, da za lastne potrebe in v interesu Skupnosti pripravijo tabele, ki naj kar najbolj nazorno prikazujejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos, ter da te tabele objavijo.

| (26) | Ukrepi, ki jih morajo upoštevati organizacije za tehnični nadzor in pregled ladij, so določeni v Uredbi (ES) št. .../... Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o skupnih pravilih in standardih za organizacije za tehnični nadzor in pregled ladij (8) – |
| --- | --- |

(26)

Ukrepi, ki jih morajo upoštevati organizacije za tehnični nadzor in pregled ladij, so določeni v Uredbi (ES) št. .../... Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o skupnih pravilih in standardih za organizacije za tehnični nadzor in pregled ladij (8) –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Ta direktiva določa ukrepe, ki jih morajo upoštevati države članice v odnosih z organizacijami, ki so zadolžene za tehnični nadzor in pregled ladij in za izdajanje spričeval za ladje glede usklajenosti z mednarodnimi konvencijami o varnosti na morju in preprečevanju onesnaževanja morja, pri čemer spodbujajo cilj svobode opravljanja storitev. To vključuje razvoj in izvajanje varnostnih zahtev za trup, strojno opremo in električne ter nadzorne naprave ladij, ki sodijo na področje uporabe mednarodnih konvencij.

Člen 2

V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

| (a) | „ladja“ | pomeni ladjo, ki sodi na področje uporabe mednarodnih konvencij; |
| --- | --- | --- |
| (b) | „ladja, ki pluje pod zastavo države članice“ | pomeni ladjo, ki je registrirana in pluje pod zastavo države članice v skladu z njeno zakonodajo. Ladje, ki ne ustrezajo tej opredelitvi, so izenačene z ladjami, ki plujejo pod zastavo tretje države; |
| (c) | „tehnični nadzor in pregled“ | pomenijo tehnične nadzore in preglede, ki so obvezni na podlagi mednarodnih konvencij; |
| (d) | „mednarodne konvencije“ | pomenijo Mednarodno konvencijo z dne 1. novembra 1974 o varstvu človeškega življenja na morju (SOLAS 74), z izjemo poglavja XI-2 njene Priloge, Mednarodno konvencijo z dne 5. aprila 1966 o tovornih črtah in Mednarodno konvencijo z dne 2. novembra 1973 o preprečevanju onesnaženja morja z ladij (Marpol), skupaj s protokoli in spremembami teh konvencij ter pripadajočimi kodeksi obveznega značaja v vseh državah članicah, in sicer v najnovejših različicah; |
| (e) | „organizacija“ | pomeni pravni subjekt, njegove enote in druge subjekte pod njegovim nadzorom, ki skupaj ali ločeno izvajajo naloge, ki spadajo na področje uporabe te direktive; |
| (f) | „nadzor“ | za potrebe točke (e) pomeni pravice, pogodbe ali druga zakonita ali dejanska sredstva, ki ločeno ali v kombinaciji podeljujejo pravnemu subjektu možnost izvajanja odločilnega vpliva ali omogočajo, da ta pravni subjekt izvaja naloge, ki spadajo na področje uporabe te direktive; |
| (g) | „priznana organizacija“ | pomeni organizacijo, priznano v skladu z Uredbo (ES) št. .../...; |
| (h) | „pooblastilo“ | pomeni dejanje, s katerim država članica pooblasti priznano organizacijo ali nanjo prenese pristojnosti; |
| (i) | „predpisano spričevalo“ | pomeni spričevalo, ki ga izda država zastave ali je izdano v njenem imenu v skladu z mednarodnimi konvencijami; |
| (j) | „pravila in postopki“ | pomeni zahteve priznane organizacije glede načrta, gradnje, opreme, vzdrževanja in pregleda ladij; |
| (k) | „klasifikacijsko spričevalo“ | pomeni dokument, ki ga izda priznana organizacija ter potrjuje primernost ladje za določeno uporabo ali storitev v skladu s pravili in postopki, ki jih določi in objavi zadevna priznana organizacija; |
| (l) | „spričevalo o varnosti radijske naprave na tovorni ladji“ | pomeni spričevalo, uvedeno s Protokolom iz leta 1988 o spremembi SOLAS, ki ga je sprejela Mednarodna pomorska organizacija (IMO). |

(a)

„ladja“

pomeni ladjo, ki sodi na področje uporabe mednarodnih konvencij;

(b)

„ladja, ki pluje pod zastavo države članice“

pomeni ladjo, ki je registrirana in pluje pod zastavo države članice v skladu z njeno zakonodajo. Ladje, ki ne ustrezajo tej opredelitvi, so izenačene z ladjami, ki plujejo pod zastavo tretje države;

(c)

„tehnični nadzor in pregled“

pomenijo tehnične nadzore in preglede, ki so obvezni na podlagi mednarodnih konvencij;

(d)

„mednarodne konvencije“

pomenijo Mednarodno konvencijo z dne 1. novembra 1974 o varstvu človeškega življenja na morju (SOLAS 74), z izjemo poglavja XI-2 njene Priloge, Mednarodno konvencijo z dne 5. aprila 1966 o tovornih črtah in Mednarodno konvencijo z dne 2. novembra 1973 o preprečevanju onesnaženja morja z ladij (Marpol), skupaj s protokoli in spremembami teh konvencij ter pripadajočimi kodeksi obveznega značaja v vseh državah članicah, in sicer v najnovejših različicah;

(e)

„organizacija“

pomeni pravni subjekt, njegove enote in druge subjekte pod njegovim nadzorom, ki skupaj ali ločeno izvajajo naloge, ki spadajo na področje uporabe te direktive;

(f)

„nadzor“

za potrebe točke (e) pomeni pravice, pogodbe ali druga zakonita ali dejanska sredstva, ki ločeno ali v kombinaciji podeljujejo pravnemu subjektu možnost izvajanja odločilnega vpliva ali omogočajo, da ta pravni subjekt izvaja naloge, ki spadajo na področje uporabe te direktive;

(g)

„priznana organizacija“

pomeni organizacijo, priznano v skladu z Uredbo (ES) št. .../...;

(h)

„pooblastilo“

pomeni dejanje, s katerim država članica pooblasti priznano organizacijo ali nanjo prenese pristojnosti;

(i)

„predpisano spričevalo“

pomeni spričevalo, ki ga izda država zastave ali je izdano v njenem imenu v skladu z mednarodnimi konvencijami;

(j)

„pravila in postopki“

pomeni zahteve priznane organizacije glede načrta, gradnje, opreme, vzdrževanja in pregleda ladij;

(k)

„klasifikacijsko spričevalo“

pomeni dokument, ki ga izda priznana organizacija ter potrjuje primernost ladje za določeno uporabo ali storitev v skladu s pravili in postopki, ki jih določi in objavi zadevna priznana organizacija;

(l)

„spričevalo o varnosti radijske naprave na tovorni ladji“

pomeni spričevalo, uvedeno s Protokolom iz leta 1988 o spremembi SOLAS, ki ga je sprejela Mednarodna pomorska organizacija (IMO).

Člen 3

1.   Ob prevzemanju odgovornosti in obveznosti v okviru mednarodnih konvencij države članice zagotovijo, da lahko njihove pristojne uprave zagotovijo primerno uveljavitev določb mednarodnih konvencij, zlasti v zvezi z tehničnim nadzorom in pregledom ladij ter izdajo predpisanih spričeval in spričeval o oprostitvi, kot to določajo mednarodne konvencije. Države članice ukrepajo v skladu z ustreznimi določbami Priloge in Dodatka k Resoluciji IMO A.847(20) o smernicah za pomoč državam zastave pri uporabi instrumentov IMO.

2.   Kadar se za namen odstavka 1 država članica v zvezi z ladjami, ki plujejo pod njeno zastavo, odloči, da:

| (i) | pooblasti organizacije, da v celoti ali delno izvajajo tehnični nadzor in pregled v zvezi s predpisanimi spričevali, vključno s tistim tehničnim nadzorom in pregledom za oceno usklajenosti s pravili iz člena 11(2), ter da po potrebi izdajo ali obnovijo s tem povezana spričevala ali |
| --- | --- |

(i)

pooblasti organizacije, da v celoti ali delno izvajajo tehnični nadzor in pregled v zvezi s predpisanimi spričevali, vključno s tistim tehničnim nadzorom in pregledom za oceno usklajenosti s pravili iz člena 11(2), ter da po potrebi izdajo ali obnovijo s tem povezana spričevala ali

| (ii) | zaupa organizacijam, da v celoti ali delno izvajajo tehnični nadzor in pregled iz točke (i), |
| --- | --- |

(ii)

zaupa organizacijam, da v celoti ali delno izvajajo tehnični nadzor in pregled iz točke (i),

te obveznosti poveri samo priznanim organizacijam.

Pristojna uprava v vseh primerih odobri prvo izdajo spričeval o oprostitvi.

Ne glede na to pa se za spričevalo o varnosti radijske naprave na tovorni ladji lahko te obveznosti poveri zasebni organizaciji, ki jo prizna pristojna uprava in ima dovolj izkušenj in usposobljeno osebje, da v imenu uprave opravlja ocenjevanje varnosti radijskih naprav.

3.   Ta člen se ne nanaša na izdajanje spričeval za posebne dele pomorske opreme.

Člen 4

1.   Pri uporabi člena 3(2) države članice ob upoštevanju določb odstavka 2 tega člena in členov 5 in 9 načeloma ne zavrnejo pooblastila za opravljanje takih funkcij kateri koli od priznanih organizacij. Vendar pa lahko na podlagi preglednih in objektivnih meril glede na svoje potrebe omejijo število organizacij, ki jih pooblastijo.

Na prošnjo države članice Komisija sprejme ustrezne ukrepe v skladu z regulativnim postopkom iz člena 6(2).

2.   Preden država članica privoli, da priznana organizacija, ki se nahaja v tretji državi, opravlja vse ali del obveznosti iz člena 3, lahko zadevno tretjo državo zaprosi za recipročno obravnavo priznanih organizacij, ki se nahajajo v Skupnosti.

Poleg tega lahko Skupnost tretjo državo, v kateri s nahaja priznana organizacija, zaprosi za recipročno obravnavo tistih priznanih organizacij, ki se nahajajo v Skupnosti.

Člen 5

1.   Države članice, ki se odločijo ravnati po členu 3(2), vzpostavijo „delovni odnos“ med njihovo pristojno upravo in organizacijami, ki delujejo v njihovem imenu.

2.   Delovni odnos je urejen s formalnim pisnim in nediskriminatornim sporazumom ali z drugim enakovrednim pravnim dogovorom, ki določa posebne obveznosti in funkcije, ki so jih organizacije sprejele, in vključuje najmanj:

| (a) | določbe Dodatka II Resolucije IMO A.739(18) o smernicah za pooblaščanje organizacij, ki delujejo v imenu uprave, pri čemer se upoštevajo priloga, dodatki in priponke k IMO MSC/Okrožnici 710 in MEPC/Okrožnici 307 o vzorčnem sporazumu za pooblaščanje priznanih organizacij, ki delujejo v imenu uprave; |
| --- | --- |

(a)

določbe Dodatka II Resolucije IMO A.739(18) o smernicah za pooblaščanje organizacij, ki delujejo v imenu uprave, pri čemer se upoštevajo priloga, dodatki in priponke k IMO MSC/Okrožnici 710 in MEPC/Okrožnici 307 o vzorčnem sporazumu za pooblaščanje priznanih organizacij, ki delujejo v imenu uprave;

| (b) | naslednje določbe o finančni odgovornosti:






  (i) | če sodišče dokončno naloži upravi odgovornost, ki izhaja iz katere koli pomorske nezgode, skupaj z zahtevo, da oškodovancem poravna odškodnino za izgubljeni dobiček ali navadno škodo ali telesno poškodbo ali smrt, za katero je bilo na sodišču dokazano, da je nastala zaradi namernega dejanja ali opustitve dejanja ali velike malomarnosti priznane organizacije, njenih organov, zaposlenih, predstavnikov ali drugih, ki delujejo v imenu priznane organizacije, ali če ji je taka odgovornost skupaj z zahtevo po poravnavi odškodnine naložena v okviru rešitve spora v arbitražnih postopkih, je uprava od priznane organizacije upravičena zahtevati denarno odškodnino v obsegu, v katerem je po ugotovitvi sodišča priznana organizacija povzročila navedeni izgubljeni dobiček, navadno škodo, poškodbo ali smrt; |
| --- | --- | --- |

(b)

naslednje določbe o finančni odgovornosti:

(i)

če sodišče dokončno naloži upravi odgovornost, ki izhaja iz katere koli pomorske nezgode, skupaj z zahtevo, da oškodovancem poravna odškodnino za izgubljeni dobiček ali navadno škodo ali telesno poškodbo ali smrt, za katero je bilo na sodišču dokazano, da je nastala zaradi namernega dejanja ali opustitve dejanja ali velike malomarnosti priznane organizacije, njenih organov, zaposlenih, predstavnikov ali drugih, ki delujejo v imenu priznane organizacije, ali če ji je taka odgovornost skupaj z zahtevo po poravnavi odškodnine naložena v okviru rešitve spora v arbitražnih postopkih, je uprava od priznane organizacije upravičena zahtevati denarno odškodnino v obsegu, v katerem je po ugotovitvi sodišča priznana organizacija povzročila navedeni izgubljeni dobiček, navadno škodo, poškodbo ali smrt;

| (ii) | če sodišče dokončno naloži upravi odgovornost, ki izhaja iz katere koli pomorske nezgode, skupaj z zahtevo, da oškodovancem poravna odškodnino za telesno poškodbo ali smrt, za katero je to sodišče dokazalo, da je nastala iz malomarnosti ali nepremišljenega dejanja ali opustitve dejanja priznane organizacije, njenih zaposlenih, predstavnikov ali drugih, ki delujejo v imenu priznane organizacije, ali če ji je taka odgovornost skupaj z zahtevo po poravnavi odškodnine naložena v okviru rešitve spora v arbitražnih postopkih, je uprava od priznane organizacije upravičena zahtevati denarno odškodnino v obsegu, v katerem je po ugotovitvi sodišča priznana organizacija povzročila navedeno telesno poškodbo ali smrt; države članice lahko omejijo najvišji znesek, ki ga plača priznana organizacija, pri čemer mora ta znašati vsaj 4 milijone EUR; |
| --- | --- |

(ii)

če sodišče dokončno naloži upravi odgovornost, ki izhaja iz katere koli pomorske nezgode, skupaj z zahtevo, da oškodovancem poravna odškodnino za telesno poškodbo ali smrt, za katero je to sodišče dokazalo, da je nastala iz malomarnosti ali nepremišljenega dejanja ali opustitve dejanja priznane organizacije, njenih zaposlenih, predstavnikov ali drugih, ki delujejo v imenu priznane organizacije, ali če ji je taka odgovornost skupaj z zahtevo po poravnavi odškodnine naložena v okviru rešitve spora v arbitražnih postopkih, je uprava od priznane organizacije upravičena zahtevati denarno odškodnino v obsegu, v katerem je po ugotovitvi sodišča priznana organizacija povzročila navedeno telesno poškodbo ali smrt; države članice lahko omejijo najvišji znesek, ki ga plača priznana organizacija, pri čemer mora ta znašati vsaj 4 milijone EUR;

| (iii) | če sodišče dokončno naloži upravi odgovornost, ki izhaja iz katere koli pomorske nezgode, skupaj z zahtevo, da oškodovancem poravna odškodnino za izgubljeni dobiček ali navadno škodo, za katero je bilo na sodišču dokazano, da je nastala iz malomarnosti ali nepremišljenega dejanja ali opustitve dejanja priznane organizacije, njenih zaposlenih, predstavnikov ali drugih, ki delujejo v imenu priznane organizacije, ali če ji je taka odgovornost skupaj z zahtevo po poravnavi odškodnine naložena v okviru rešitve spora v arbitražnih postopkih, je uprava od priznane organizacije upravičena zahtevati denarno odškodnino v obsegu, v katerem po ugotovitvi sodišča priznana organizacija povzroči navedeni izgubljeni dobiček ali navadno škodo; države članice lahko omejijo najvišji znesek, ki ga plača priznana organizacija, pri čemer mora ta znašati vsaj 2 milijona EUR; |
| --- | --- |

(iii)

če sodišče dokončno naloži upravi odgovornost, ki izhaja iz katere koli pomorske nezgode, skupaj z zahtevo, da oškodovancem poravna odškodnino za izgubljeni dobiček ali navadno škodo, za katero je bilo na sodišču dokazano, da je nastala iz malomarnosti ali nepremišljenega dejanja ali opustitve dejanja priznane organizacije, njenih zaposlenih, predstavnikov ali drugih, ki delujejo v imenu priznane organizacije, ali če ji je taka odgovornost skupaj z zahtevo po poravnavi odškodnine naložena v okviru rešitve spora v arbitražnih postopkih, je uprava od priznane organizacije upravičena zahtevati denarno odškodnino v obsegu, v katerem po ugotovitvi sodišča priznana organizacija povzroči navedeni izgubljeni dobiček ali navadno škodo; države članice lahko omejijo najvišji znesek, ki ga plača priznana organizacija, pri čemer mora ta znašati vsaj 2 milijona EUR;

| (c) | določbe o rednem preverjanju obveznosti, ki jih organizacije prevzemajo v imenu uprave, s strani uprave ali od uprave imenovanega nepristranskega zunanjega organa v skladu s členom 9(1); |
| --- | --- |

(c)

določbe o rednem preverjanju obveznosti, ki jih organizacije prevzemajo v imenu uprave, s strani uprave ali od uprave imenovanega nepristranskega zunanjega organa v skladu s členom 9(1);

| (d) | možnost naključnih in podrobnih inšpekcijskih pregledov ladij; |
| --- | --- |

(d)

možnost naključnih in podrobnih inšpekcijskih pregledov ladij;

| (e) | določbe o sporočanju bistvenih informacij o njihovem klasificiranem ladjevju ter o spremembah, začasnih odvzemih in preklicih klasifikacije. |
| --- | --- |

(e)

določbe o sporočanju bistvenih informacij o njihovem klasificiranem ladjevju ter o spremembah, začasnih odvzemih in preklicih klasifikacije.

3.   Sporazum ali enakovreden pravni dogovor lahko od priznane organizacije zahteva, da ima lokalno predstavništvo na ozemlju države članice, v imenu katere opravlja obveznosti iz člena 3. To zahtevo lahko izpolni lokalno predstavništvo, ki ima v skladu s pravom države članice pravno osebnost in je pod jurisdikcijo njenih nacionalnih sodišč.

4.   Vsaka država članica predloži Komisiji natančne podatke o delovnem odnosu, vzpostavljenem v skladu s tem členom. Komisija o tem obvesti druge države članice.

Člen 6

1.   Komisiji pomaga Odbor za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS), ustanovljen z Uredbo (ES) št. 2099/2002 (9).

2.   Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Rok iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES je tri mesece.

3.   Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člen 5a(1) do (4) in člen 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Člen 7

1.   Ta direktiva se lahko spremeni brez razširitve področja njene uporabe, da bi se:

| (a) | za namene te direktive vključile naknadne spremembe mednarodnih konvencij, protokolov, kodeksov in resolucij, povezanih s to direktivo, iz členov 2(d), 3(1) in 5(2), ki so začele veljati; |
| --- | --- |

(a)

za namene te direktive vključile naknadne spremembe mednarodnih konvencij, protokolov, kodeksov in resolucij, povezanih s to direktivo, iz členov 2(d), 3(1) in 5(2), ki so začele veljati;

| (b) | spremenilo zneske iz točk (ii) in (iii) člena 5(2)(b). |
| --- | --- |

(b)

spremenilo zneske iz točk (ii) in (iii) člena 5(2)(b).

Ti ukrepi, namenjeni spremembi nebistvenih določb te direktive, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 6(3).

2.   Po sprejetju novih instrumentov ali protokolov h konvencijam iz člena 2(d) Svet na predlog Komisije in ob upoštevanju parlamentarnih postopkov držav članic, pa tudi ustreznih postopkov v okviru IMO, določi podrobnosti ratifikacije teh novih instrumentov ali protokolov, pri čemer zagotovi, da se v državah članicah uporabljajo enotno in sočasno.

Spremembe mednarodnih instrumentov iz člena 2(d) in člena 5 se lahko na podlagi člena 5 Uredbe (ES) št. 2099/2002 izvzamejo iz področja uporabe te direktive.

Člen 8

Ne glede na minimalna merila, navedena v Prilogi I k Uredbi (ES) št. .../..., lahko država članica, ki meni, da priznana organizacija ne more biti več pooblaščena za opravljanje nalog iz člena 3 v njenem imenu, začasno odvzame ali prekliče tako pooblastilo. V takem primeru država članic nemudoma obvesti Komisijo in druge države članice o svoji odločitvi in poda utemeljene razloge za to svojo odločitev.

Člen 9

1.   Vsaka država članica se prepriča o tem, da priznane organizacije, ki delujejo v njenem imenu za namene člena 3(2), po mnenju njene pristojne uprave zadovoljivo opravljajo funkcije iz navedenega člena.

2.   Vsaka država članica nalogo iz odstavka 1 opravi vsaj vsaki dve leti ter predloži drugim državam članicam in Komisiji poročilo o rezultatih tega spremljanja najpozneje do 31. marca v letu, ki sledi letu, za katero je bila usklajenost ocenjena.

Člen 10

Pri izvajanju inšpekcijskih pravic in dolžnosti države pristanišča države članice poročajo Komisiji in drugim državam članicam ter obvestijo zadevno državo zastave, če odkrijejo, da so priznane organizacije, ki delujejo v imenu države zastave, izdale predpisana spričevala za ladjo, ki ne izpolnjuje ustreznih zahtev mednarodnih konvencij, ali v primeru kakršnih koli pomanjkljivosti ladje z veljavnim klasifikacijskim spričevalom v zvezi s postavkami, za katere velja to spričevalo. Za namene tega člena se poroča samo o tistih ladjah, ki predstavljajo resno nevarnost za varnost in okolje ali kažejo znake posebno malomarnega ravnanja priznanih organizacij. Zadevna priznana organizacija se o primeru obvesti v trenutku začetnega inšpekcijskega pregleda, da lahko takoj sprejme ustrezne nadaljnje ukrepe.

Člen 11

1.   Vsaka država članica zagotovi, da so ladje, ki plujejo pod njeno zastavo, načrtovane, zgrajene, opremljene in vzdrževane v skladu s pravili in postopki priznane organizacije za ladijski trup, strojno opremo in električne ter nadzorne naprave.

2.   Država članica se lahko odloči za uporabo pravil, ki so po njenem mnenju enakovredni pravilom in postopkom priznane organizacije, a le pod pogojem, da o njih po postopku iz Direktive 98/34/ES takoj uradno obvesti Komisijo in druge države članice, in da jim druga država članica ali Komisija ne ugovarjajo ter da po postopku iz člena 6(2) te direktive ni ugotovljeno, da so neenakovredna.

3.   Države članice sodelujejo s pooblaščenimi priznanimi organizacijami pri oblikovanju njihovih pravil in postopkov. S priznanimi organizacijami se posvetujejo, da dosežejo usklajeno razlago mednarodnih konvencij.

Člen 12

Komisija vsaki dve leti obvešča Evropski parlament in Svet o napredku pri izvajanju te direktive v državah članicah.

Člen 13

1.   Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, do ... (10). O tem takoj obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Prav tako vključijo izjavo, da se sklicevanja v veljavnih zakonih in drugih predpisih na direktive, ki so bile razveljavljene s to direktivo, štejejo za sklicevanja na to direktivo. Način sklicevanja določijo države članice.

2.   Države članice sporočijo Komisiji besedila temeljnih določb predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 14

Direktiva 94/57/ES, kakor je bila spremenjena z direktivami iz dela A Priloge I, se razveljavi z učinkom od ... (11) brez poseganja v obveznosti držav članic v zvezi z roki za prenos direktiv iz dela B Priloge I v nacionalno pravo.

Sklicevanja na razveljavljene direktive se štejejo za sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge II.

Člen 27

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 16

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V ...

Za Evropski parlament

Predsednik

...

Za Svet

Predsednik

...

---

(1)  UL C 318, 23.12.2006, str. 195.

1

(2)  UL C 229, 22.9.2006, str. 38.

2

(3)  Mnenje Evropskega parlamenta z dne 25. aprila 2007 (UL C 74 E, 20.3.2008, str. 632), Skupno stališče Sveta z dne 6. junija 2008 in Stališče Evropskega parlamenta z dne ... (še ni objavljeno v Uradnem listu).

3

(4)  UL L 319, 12.12.1994, str.20. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2002/84/ES (UL L 324, 29.11.2002, str.53).

4

(5)  UL L 184, 17.7.1999, str. 23. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2006/512/ES (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).

5

(6)  UL L 204, 21.7.1998, str. 37. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Sveta 2006/96/ES (UL L 363, 20.12.2006, str. 81).

6

(7)  UL C 321, 31.12.2003, str. 1.

7

(8)  UL L ...

8

(9)  Uredba (ES) št. 2099/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. novembra 2002 o ustanovitvi Odbora za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS) (UL L 324, 29.11.2002, str. 1). Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 93/2007 (UL L 22, 31.1.2007, str. 12).

9

(10)  24 mesecev po dnevu začetka veljavnosti te direktive.

10

(11)  Vstaviti datum začetka veljave te direktive.

11

---

PRILOGA I

Del A

Razveljavljena direktiva s seznamom sprememb

(iz člena 14)

| Direktiva Sveta 94/57/ES | UL L 319, 12.12.1994, str. 20 |
| --- | --- |
| Direktiva Komisije 97/58/ES | UL L 274, 7.10.1997, str. 8 |
| Direktiva 2001/105/ES Evropskega Parlamenta in Sveta | UL L 19, 22.1.2002, str. 9 |
| Direktiva 2002/84/ES Evropskega Parlamenta in Sveta | UL L 324, 29.11.2002, str. 53 |

Direktiva Sveta 94/57/ES

UL L 319, 12.12.1994, str. 20

Direktiva Komisije 97/58/ES

UL L 274, 7.10.1997, str. 8

Direktiva 2001/105/ES Evropskega Parlamenta in Sveta

UL L 19, 22.1.2002, str. 9

Direktiva 2002/84/ES Evropskega Parlamenta in Sveta

UL L 324, 29.11.2002, str. 53

Del B

Roki za prenos v nacionalno pravo

(iz člena 14)

| Direktiva | Roki za prenos v zakonodajo |
| --- | --- |
| 94/57/ES | 31. december 1995 |
| 97/58/ES | 30. september 1998 |
| 2001/105/ES | 22. julij 2003 |
| 2002/84/ES | 23. november 2003 |

Direktiva

Roki za prenos v zakonodajo

94/57/ES

31. december 1995

97/58/ES

30. september 1998

2001/105/ES

22. julij 2003

2002/84/ES

23. november 2003

---

PRILOGA II

KORELACIJSKA TABELA

| Direktiva 94/57/ES | Ta direktiva | Uredba (ES) št. .../... |
| --- | --- | --- |
| člen 1 | člen 1 | člen 1 |
| člen 2(a) | člen 2(a) | člen 2(a) |
| člen 2(b) | člen 2(b) | – |
| člen 2(c) | člen 2(c) | – |
| člen 2(d) | člen 2(d) | člen 2(b) |
| člen 2(e) | člen 2(e) | člen 2(c) |
| – | člen 2(f) | člen 2(d) |
| člen 2(f) | člen 2(g) | člen 2(e) |
| člen 2(g) | člen 2(h) | člen 2(f) |
| člen 2(h) | člen 2(i) | člen 2(g) |
| člen 2(i) | člen 2(k) | člen 2(i) |
| – | člen 2(j) | člen 2(h) |
| člen 2(j) | člen 2(l) | – |
| člen 2(k) | – | člen 2(j) |
| člen 3 | člen 3 | – |
| člen 4(1), prvi stavek | – | člen 3(1) |
| člen 4(1), drugi stavek | – | člen 3(2) |
| člen 4(1), tretji stavek | – | – |
| člen 4(1), četrti stavek | – | člen 4(1) |
| – | – | člen 3(3) |
| – | – | člen 4(2), (3), (4) |
| – | – | člen 5 |
| – | – | člen 6 |
| – | – | člen 7 |
| člen 5(1) | člen 4(1) | – |
| člen 5(3) | člen 4(2) | – |
| člen 6(1), (2), (3), (4) | člen 5(1), (2), (3), (4) | – |
| člen 6(5) | – | – |
| člen 7 | člen 6 | člen 12 |
| člen 8(1) prva alinea | člen 7(1), točka (a) prvega pododstavka | – |
| člen 8(1) druga alinea | – | člen 13(1) |
| člen 8(1) tretja alinea | člen 7(1), točka (b) prvega pododstavka | – |
| – | člen 7(1), drugi pododstavek | člen 13(1), drugi pododstavek |
| člen 8(2) | člen 7(2) | – |
| člen 8(2), drugi pododstavek | – | člen 13(2) |
| člen 9(1) | – | – |
| člen 9(2) | – | – |
| člen 10(1), uvodno besedilo | člen 8 | – |
| člen 10(1)(a), (b), (c), (2), (3), (4) | – | – |
| člen 11(1), (2) | člen 9(1), (2) | – |
| člen 11(3), (4) | – | člen 8(1), (2) |
| člen 12 | člen 10 | – |
| člen 13 | – | – |
| člen 14 | člen 11 | – |
| – | člen 11(3) | – |
| – | člen 12 | – |
| – | – | člen 9 |
| člen 15(1) | – | – |
| – | – | člen 10(1), (2) |
| člen 15(2) | – | člen 10(3) |
| člen 15(3) | – | člen 10(4) |
| člen 15(4) | – | člen 10(5) |
| člen 15(5) | – | člen 10(6), peti, drugi, tretji in peti pododstavek |
| – | – | člen 10(6), četrti pododstavek |
| člen 16 | člen 13 | – |
| člen 17 | člen 16 | – |
| – | člen 14 | – |
| – | člen 15 | – |
| – | – | člen 11 |
| – | – | člen 14 |
| – | – | člen 15 |
| – | – | člen 16 |
| – | – | člen 17 |
| – | – | člen 18 |
| – | – | člen 19 |
| Priloga | – | Priloga I |
| – | Priloga I | – |
| – | Priloga II | Priloga II |

Direktiva 94/57/ES

Ta direktiva

Uredba (ES) št. .../...

člen 1

člen 1

člen 1

člen 2(a)

člen 2(a)

člen 2(a)

člen 2(b)

člen 2(b)

–

člen 2(c)

člen 2(c)

–

člen 2(d)

člen 2(d)

člen 2(b)

člen 2(e)

člen 2(e)

člen 2(c)

–

člen 2(f)

člen 2(d)

člen 2(f)

člen 2(g)

člen 2(e)

člen 2(g)

člen 2(h)

člen 2(f)

člen 2(h)

člen 2(i)

člen 2(g)

člen 2(i)

člen 2(k)

člen 2(i)

–

člen 2(j)

člen 2(h)

člen 2(j)

člen 2(l)

–

člen 2(k)

–

člen 2(j)

člen 3

člen 3

–

člen 4(1), prvi stavek

–

člen 3(1)

člen 4(1), drugi stavek

–

člen 3(2)

člen 4(1), tretji stavek

–

–

člen 4(1), četrti stavek

–

člen 4(1)

–

–

člen 3(3)

–

–

člen 4(2), (3), (4)

–

–

člen 5

–

–

člen 6

–

–

člen 7

člen 5(1)

člen 4(1)

–

člen 5(3)

člen 4(2)

–

člen 6(1), (2), (3), (4)

člen 5(1), (2), (3), (4)

–

člen 6(5)

–

–

člen 7

člen 6

člen 12

člen 8(1) prva alinea

člen 7(1), točka (a) prvega pododstavka

–

člen 8(1) druga alinea

–

člen 13(1)

člen 8(1) tretja alinea

člen 7(1), točka (b) prvega pododstavka

–

–

člen 7(1), drugi pododstavek

člen 13(1), drugi pododstavek

člen 8(2)

člen 7(2)

–

člen 8(2), drugi pododstavek

–

člen 13(2)

člen 9(1)

–

–

člen 9(2)

–

–

člen 10(1), uvodno besedilo

člen 8

–

člen 10(1)(a), (b), (c), (2), (3), (4)

–

–

člen 11(1), (2)

člen 9(1), (2)

–

člen 11(3), (4)

–

člen 8(1), (2)

člen 12

člen 10

–

člen 13

–

–

člen 14

člen 11

–

–

člen 11(3)

–

–

člen 12

–

–

–

člen 9

člen 15(1)

–

–

–

–

člen 10(1), (2)

člen 15(2)

–

člen 10(3)

člen 15(3)

–

člen 10(4)

člen 15(4)

–

člen 10(5)

člen 15(5)

–

člen 10(6), peti, drugi, tretji in peti pododstavek

–

–

člen 10(6), četrti pododstavek

člen 16

člen 13

–

člen 17

člen 16

–

–

člen 14

–

–

člen 15

–

–

–

člen 11

–

–

člen 14

–

–

člen 15

–

–

člen 16

–

–

člen 17

–

–

člen 18

–

–

člen 19

Priloga

–

Priloga I

–

Priloga I

–

–

Priloga II

Priloga II

---

UTEMELJITEV SVETA

I.   UVOD

V okviru postopka soodločanja (člen 251 PES) je Svet 30. novembra 2007 dosegel politični dogovor o dveh ločenih pravnih instrumentih, ki temeljita na zadevnem predlogu Komisije (1): in sicer o osnutku direktive o skupnih pravilih in standardih za organizacije, pooblaščene za tehnični nadzor in pregled ladij, ter za ustrezne ukrepe pomorskih uprav (prenovitev) ter o uredbi o skupnih pravilih in standardih za organizacije, pooblaščene za tehnični nadzor in pregled ladij (prenovitev). Ta dokument obravnava tisti del predloga Komisije, ki se nanaša na prenovljeno direktivo (2).

Svet je skupno stališče sprejel 6. junija 2008, potem ko so ga pregledali pravniki lingvisti.

Pri sprejemanju svojega stališča je Svet upošteval mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (3) in mnenje Odbora regij (4). Veliko sprememb Evropskega parlamenta, sprejetih v prvi obravnavi 25. aprila 2007 (5), je bilo vključenih v zadevno besedilo ali pa so bile v njem upoštevane, bodisi je to besedilo v skladu s stališčem Sveta del direktive bodisi del uredbe.

Namen predloga je prenoviti zaporedne spremembe Direktive 94/57/ES, ki določa skupna pravila in standarde za organizacije, ki opravljajo tehnični nadzor ladij in zanje izdajajo spričevala, tako imenovane „priznane organizacije“. Poleg tega so nekatere določbe obstoječe direktive spremenjene zaradi poenostavitve oziroma uskladitve ali okrepitve veljavnih pravil, npr. z večjim nadzorom priznanih organizacij in z reformo sistema kazni za vse, ki ne izpolnjujejo minimalnih meril za priznanje.

II.   ANALIZA SKUPNEGA STALIŠČA

(a)   Oblika pravnega akta

Glavno vprašanje, ki se je pojavilo med razpravami v okviru teles Sveta, je bila oblika zakonodajnega akta, ki ga je predlagala Komisija. Več določb predlagane direktive je treba razlagati, kot da posameznikom, ki so v tem primeru priznane organizacije, neposredno nalagajo obveznosti ali pa pooblaščajo Komisijo, da jim naloži takšne obveznosti. To je potrdila pravna služba Sveta v mnenju z dne 8. oktobra 2007 (dok. 13616/07), v katerem je priporočila, da se akt sprejme v obliki uredbe ali da se zadevne določbe preoblikujejo ali pa se akt razdeli na direktivo in uredbo.

V političnem dogovoru je Svet sklenil, da bo besedilo razdelil v dva ločena instrumenta, tj. na direktivo in uredbo. Direktiva vsebuje določbe, ki so naslovljene na države članice in obravnavajo njihov odnos do priznanih organizacij, medtem ko uredba vsebuje vse določbe v zvezi s priznanjem na ravni Skupnosti, tj. določbe o podelitvi in preklicu priznanja s strani Komisije, obveznosti in merila, ki jih morajo organizacije izpolniti, da bi pridobile priznanje Skupnosti, ter morebitne kazni zoper priznane organizacije, ki ne izpolnjujejo teh obveznosti in meril.

(b)   Glavna vprašanja, povezana z direktivo

Svet se je uspel dogovoriti o skoraj vseh glavnih elementih predloga Komisije v zvezi z odnosom držav članic do organizacij, pooblaščenih za tehnični nadzor in pregled ladij ter za izdajanje dovoljenj. Zadevne določbe vsebujejo le nekaj sprememb v primerjavi z ustreznimi določbami obstoječe Direktive 94/57/ES.

Spremembe besedila, ki jih je uvedel Svet, so bile potrebne iz redakcijskih ali terminoloških razlogov ali pa so povezane z naslednjimi vprašanji:

| | Prvič, v skladu z obstoječo ureditvijo Skupnosti, na podlagi katere lahko države članice na priznane organizacije prenesejo svoje pristojnosti za tehnični nadzor ladij in izdajo spričeval v skladu z veljavnimi mednarodnimi konvencijami, Svet meni, da naj se – v primeru, da država članica ne želi več pooblastiti določene priznane organizacije, da deluje v njenem imenu – zadevna država članica sama odloči o začasnem odvzemu ali preklicu pooblastila. Besedilo skupnega stališča ne določa posebnih postopkov, razen obveznosti držav članic, da o začasnem odvzemu ali preklicu pooblastila takoj obvestijo Komisijo in druge države članice ter za to odločitev podajo utemeljene razloge. |
| --- | --- |

Prvič, v skladu z obstoječo ureditvijo Skupnosti, na podlagi katere lahko države članice na priznane organizacije prenesejo svoje pristojnosti za tehnični nadzor ladij in izdajo spričeval v skladu z veljavnimi mednarodnimi konvencijami, Svet meni, da naj se – v primeru, da država članica ne želi več pooblastiti določene priznane organizacije, da deluje v njenem imenu – zadevna država članica sama odloči o začasnem odvzemu ali preklicu pooblastila. Besedilo skupnega stališča ne določa posebnih postopkov, razen obveznosti držav članic, da o začasnem odvzemu ali preklicu pooblastila takoj obvestijo Komisijo in druge države članice ter za to odločitev podajo utemeljene razloge.

| | Drugič, Svet je v skladu s spremenjenim sklepom o postopkih v odboru (6) v skupno stališče uvedel regulativni postopek s pregledom za prilagoditev direktive spremembam mednarodnih konvencij, protokolov, kodeksov in resolucij. |
| --- | --- |

Drugič, Svet je v skladu s spremenjenim sklepom o postopkih v odboru (6) v skupno stališče uvedel regulativni postopek s pregledom za prilagoditev direktive spremembam mednarodnih konvencij, protokolov, kodeksov in resolucij.

| | Tretjič, Svet meni, da je treba določiti časovni okvir, v katerem mora Komisija predložiti poročilo o izvajanju direktive s strani držav članic, in pričakuje, da bo to storila vsaki dve leti. |
| --- | --- |

Tretjič, Svet meni, da je treba določiti časovni okvir, v katerem mora Komisija predložiti poročilo o izvajanju direktive s strani držav članic, in pričakuje, da bo to storila vsaki dve leti.

III.   SPREMEMBE

Svet je upošteval stališča Evropskega parlamenta iz prve obravnave predloga. V skupno stališče Sveta so deloma ali smiselno vključene naslednje spremembe, ki jih je predlagal EP v svojem mnenju: 3, 7, 9, 11, 13, 20, 29, 30, 31, 34, 35, 36, 37 in 51.

Nekaj sprememb (4, 5, 8, 27 in 48) Svet ni mogel sprejeti iz terminoloških razlogov. Po mnenju Sveta spremembi 30 in 31 nista povsem sprejemljivi, saj bi bistveno spremenili veljavna pravila o usklajevanju finančne odgovornosti priznanih organizacij v določenem dogodku. Svet se ne strinja s spremembama 46 in 47, saj sta preveč zavezujoči in nista skladni s pristopom Sveta glede prenosa pooblastil, dodeljenih državam članicam. Spremembe 1, 21, 28, 33 in 49 pa niso povsem jasne oziroma se zdijo nepotrebne.

IV.   SKLEP

Svet meni, da je skupno stališče ustrezen način za določitev ukrepov, ki jih morajo države članice upoštevati v odnosih do organizacij, pooblaščenih za tehnični nadzor in pregled ladij, in sicer s sprejetjem te direktive, medtem ko se vse določbe, povezane s priznanjem teh organizacij na ravni Skupnosti, določijo v uredbi, ki se sprejme vzporedno.

Besedilo skupnega stališča povzema veliko sprememb Evropskega parlamenta. Svet pričakuje konstruktivno razpravo z Evropskim parlamentom, da bi lahko čim prej dosegli dogovor.

---

(1)  Komisija je 30. januarja 2006 predložila predlog prenovljene direktive o skupnih predpisih in standardih za organizacije, pooblaščene za inšpekcijski pregled in nadzor ladij, ter za ustrezne ukrepe pomorskih uprav (dok. 5912/06 MAR 11 ENV 50 CODEC 95).

(2)  Skupno stališče Sveta o osnutku uredbe je podano v dok. 5726/08, zadevna utemeljitev pa v dok. 5726/08 ADD 1.

(3)  CESE 1177/2006 z dne 13.9.2006 (UL C 318, 23.12.2006, str. 195–201).

(4)  CdR 43/2006 z dne 15.6.2006 (UL C 229, 22.9.2006, str. 38).

(5)  Dok. 8724/07 CODEC 389 MAR 28 ENV 206 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

(6)  Sklep Sveta št. 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil, kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta št. 2006/512/ES z dne 17. julija 2006 (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).

---

| 22.7.2008 | SL | Uradni list Evropske unije | CE 184/23 |
| --- | --- | --- | --- |

22.7.2008

SL

Uradni list Evropske unije

CE 184/23

---

SKUPNO STALIŠČE (ES) št. 17/2008,

ki ga je sprejel Svet dne 6. junija 2008

z namenom sprejetja Direktive 2008/.../ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... o določitvi temeljnih načel za preiskovanje nesreč v sektorju pomorskega prometa in o spremembi direktiv 1999/35/ES in 2002/59/ES

(Besedilo velja za EGP)

(2008/C 184 E/03)

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 80(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (3),

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | V pomorskem prometu v Evropi bi bilo treba vzdrževati visoko splošno raven varnosti in storiti vse potrebno za zmanjšanje števila pomorskih nesreč in nezgod. |
| --- | --- |

(1)

V pomorskem prometu v Evropi bi bilo treba vzdrževati visoko splošno raven varnosti in storiti vse potrebno za zmanjšanje števila pomorskih nesreč in nezgod.

| (2) | Hitro izvajanje tehničnih preiskav pomorskih nesreč izboljšuje pomorsko varnost saj prispeva k preprečevanju ponovitve takšnih nesreč, katerih posledica so izguba življenj, izguba ladij in onesnaževanje morskega okolja. |
| --- | --- |

(2)

Hitro izvajanje tehničnih preiskav pomorskih nesreč izboljšuje pomorsko varnost saj prispeva k preprečevanju ponovitve takšnih nesreč, katerih posledica so izguba življenj, izguba ladij in onesnaževanje morskega okolja.

| (3) | Evropski parlament je v svoji resoluciji z dne 21. aprila 2004 o izboljšanju varnosti na morju (4) Komisijo pozval, naj pripravi predlog direktive o preiskovanju ladijskih nesreč. |
| --- | --- |

(3)

Evropski parlament je v svoji resoluciji z dne 21. aprila 2004 o izboljšanju varnosti na morju (4) Komisijo pozval, naj pripravi predlog direktive o preiskovanju ladijskih nesreč.

| (4) | Člen 2 Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu z dne 10. decembra 1982 (v nadaljnjem besedilu „UNCLOS“) določa pravice obalnih držav, da preučijo vzroke katere koli pomorske nesreče znotraj njihovega teritorialnega morja, ki bi lahko predstavljala tveganje za življenje in okolje, vključevala organe obalne države, pristojne za iskanje in reševanje, ali kako drugače zadevala obalno državo. |
| --- | --- |

(4)

Člen 2 Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu z dne 10. decembra 1982 (v nadaljnjem besedilu „UNCLOS“) določa pravice obalnih držav, da preučijo vzroke katere koli pomorske nesreče znotraj njihovega teritorialnega morja, ki bi lahko predstavljala tveganje za življenje in okolje, vključevala organe obalne države, pristojne za iskanje in reševanje, ali kako drugače zadevala obalno državo.

| (5) | Člen 94 UNCLOS določa, da mora država zastave sprožiti preiskavo določenih nesreč ali nezgod plovbe na odprtem morju, ki jo izvede ustrezno usposobljena oseba ali osebe ali je izvedena v njeni/njihovi prisotnosti. |
| --- | --- |

(5)

Člen 94 UNCLOS določa, da mora država zastave sprožiti preiskavo določenih nesreč ali nezgod plovbe na odprtem morju, ki jo izvede ustrezno usposobljena oseba ali osebe ali je izvedena v njeni/njihovi prisotnosti.

| (6) | Pravilo I/21 Mednarodne konvencija o varstvu človeškega življenja na morju z dne 1. novembra 1974 (v nadaljnjem besedilu „SOLAS 74“), Mednarodna konvencija o tovornih črtah z dne 5. aprila 1966 in Mednarodna konvencija o preprečevanju onesnaženja morja z ladij z dne 2. novembra 1973 določajo obveznosti držav zastave, da izvedejo preiskave nezgod in Mednarodni pomorski organizaciji (IMO) sporočijo rezultate preiskave. |
| --- | --- |

(6)

Pravilo I/21 Mednarodne konvencija o varstvu človeškega življenja na morju z dne 1. novembra 1974 (v nadaljnjem besedilu „SOLAS 74“), Mednarodna konvencija o tovornih črtah z dne 5. aprila 1966 in Mednarodna konvencija o preprečevanju onesnaženja morja z ladij z dne 2. novembra 1973 določajo obveznosti držav zastave, da izvedejo preiskave nezgod in Mednarodni pomorski organizaciji (IMO) sporočijo rezultate preiskave.

| (7) | Kodeks za izvajanje obveznih instrumentov IMO, ki je priložen Resoluciji skupščine IMO A.973(24) z dne 1. decembra 2005, opozarja na obveznost držav zastave, da zagotovijo, da preiskave o pomorski varnosti vodijo ustrezno usposobljeni preiskovalci, pristojni za zadeve v zvezi s pomorskimi nesrečami in nezgodami. Navedeni kodeks nadalje od držav zastave zahteva, da so pripravljene na zagotavljanje usposobljenih preiskovalcev v ta namen, ne glede na kraj nesreče ali nezgode. |
| --- | --- |

(7)

Kodeks za izvajanje obveznih instrumentov IMO, ki je priložen Resoluciji skupščine IMO A.973(24) z dne 1. decembra 2005, opozarja na obveznost držav zastave, da zagotovijo, da preiskave o pomorski varnosti vodijo ustrezno usposobljeni preiskovalci, pristojni za zadeve v zvezi s pomorskimi nesrečami in nezgodami. Navedeni kodeks nadalje od držav zastave zahteva, da so pripravljene na zagotavljanje usposobljenih preiskovalcev v ta namen, ne glede na kraj nesreče ali nezgode.

| (8) | Treba bi bilo upoštevati Kodeks o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod, ki je priložen Resoluciji skupščine IMO A.849(20) z dne 27. novembra 1997 (v nadaljnjem besedilu „Kodeks IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod“), ki določa izvajanje skupnega pristopa k preiskavam pomorskih nesreč in nezgod v zvezi z varnostjo ter sodelovanje med državami pri ugotavljanju dejavnikov, ki povzročajo pomorske nezgode in incidente. Prav tako bi bilo treba upoštevati resoluciji skupščine IMO A.861(20) z dne 27. novembra 1997 in Resolucijo MSC.163(78) Odbora za pomorsko varnost IMO z dne 17. maja 2004, ki navajata opredelitev pojma „zapisovanje podatkov o plovbi“. |
| --- | --- |

(8)

Treba bi bilo upoštevati Kodeks o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod, ki je priložen Resoluciji skupščine IMO A.849(20) z dne 27. novembra 1997 (v nadaljnjem besedilu „Kodeks IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod“), ki določa izvajanje skupnega pristopa k preiskavam pomorskih nesreč in nezgod v zvezi z varnostjo ter sodelovanje med državami pri ugotavljanju dejavnikov, ki povzročajo pomorske nezgode in incidente. Prav tako bi bilo treba upoštevati resoluciji skupščine IMO A.861(20) z dne 27. novembra 1997 in Resolucijo MSC.163(78) Odbora za pomorsko varnost IMO z dne 17. maja 2004, ki navajata opredelitev pojma „zapisovanje podatkov o plovbi“.

| (9) | Pri preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod v zvezi z varnostjo bi morale države članice upoštevati „Smernice o pravičnem obravnavanju pomorščakov v primeru pomorskih nezgod“, priložene Resoluciji skupščine IMO in izvršilnega odbora Mednarodne organizacije dela A.987(24) z dne 1. decembra 2005 ali druga priporočila oziroma instrumente mednarodnih organizacij, ki se nanašajo na človeški dejavnik, v kolikor se uporabljajo za tehnične preiskave v zvezi z varnostjo. |
| --- | --- |

(9)

Pri preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod v zvezi z varnostjo bi morale države članice upoštevati „Smernice o pravičnem obravnavanju pomorščakov v primeru pomorskih nezgod“, priložene Resoluciji skupščine IMO in izvršilnega odbora Mednarodne organizacije dela A.987(24) z dne 1. decembra 2005 ali druga priporočila oziroma instrumente mednarodnih organizacij, ki se nanašajo na človeški dejavnik, v kolikor se uporabljajo za tehnične preiskave v zvezi z varnostjo.

| (10) | Direktiva Sveta 1999/35/ES z dne 29. aprila 1999 o sistemu obveznih pregledov za varno izvajanje linijskih prevozov z ro-ro trajekti in visokohitrostnimi potniškimi plovili (5) od držav članic zahteva, da v okviru svojega pravnega reda opredelijo pravni status, ki bo njim in vsem drugim utemeljeno zainteresiranim državam članicam omogočal udeležbo, sodelovanje, ali kadar je to predvideno v Kodeksu IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod, vodenje preiskave o pomorski nesreči ali nezgodi, ki vključuje ro-ro trajekt ali visokohitrostno potniško plovilo. |
| --- | --- |

(10)

Direktiva Sveta 1999/35/ES z dne 29. aprila 1999 o sistemu obveznih pregledov za varno izvajanje linijskih prevozov z ro-ro trajekti in visokohitrostnimi potniškimi plovili (5) od držav članic zahteva, da v okviru svojega pravnega reda opredelijo pravni status, ki bo njim in vsem drugim utemeljeno zainteresiranim državam članicam omogočal udeležbo, sodelovanje, ali kadar je to predvideno v Kodeksu IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod, vodenje preiskave o pomorski nesreči ali nezgodi, ki vključuje ro-ro trajekt ali visokohitrostno potniško plovilo.

| (11) | Direktiva 2002/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet (6) zahteva, da države članice ravnajo v skladu s Kodeksom IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod ter zagotovijo, da se rezultati preiskave nesreče objavijo po zaključku preiskave kakor hitro je mogoče. |
| --- | --- |

(11)

Direktiva 2002/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet (6) zahteva, da države članice ravnajo v skladu s Kodeksom IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod ter zagotovijo, da se rezultati preiskave nesreče objavijo po zaključku preiskave kakor hitro je mogoče.

| (12) | Nepristransko preiskovanje nesreč in nezgod v zvezi z varnostjo, ki vključujejo morska plovila ali druga plovila v pristanišču ali drugih omejenih pomorskih območjih, je ključno za učinkovito opredelitev okoliščin in vzrokov za takšno nesrečo ali nezgodo. Takšno preiskavo bi zato morali opraviti usposobljeni preiskovalci pod nadzorom neodvisnega telesa ali subjekta, da bi se preprečilo morebitno navzkrižje interesov. |
| --- | --- |

(12)

Nepristransko preiskovanje nesreč in nezgod v zvezi z varnostjo, ki vključujejo morska plovila ali druga plovila v pristanišču ali drugih omejenih pomorskih območjih, je ključno za učinkovito opredelitev okoliščin in vzrokov za takšno nesrečo ali nezgodo. Takšno preiskavo bi zato morali opraviti usposobljeni preiskovalci pod nadzorom neodvisnega telesa ali subjekta, da bi se preprečilo morebitno navzkrižje interesov.

| (13) | V zvezi s pooblastili organov, pristojnih za sodno preiskavo, bi morale države članice v skladu z nacionalno zakonodajo in po potrebi s sodelovanjem s temi organi zagotoviti, da lahko osebe, odgovorne za tehnično preiskavo, opravljajo svoje naloge pod najboljšimi mogočimi pogoji. |
| --- | --- |

(13)

V zvezi s pooblastili organov, pristojnih za sodno preiskavo, bi morale države članice v skladu z nacionalno zakonodajo in po potrebi s sodelovanjem s temi organi zagotoviti, da lahko osebe, odgovorne za tehnično preiskavo, opravljajo svoje naloge pod najboljšimi mogočimi pogoji.

| (14) | Države članice bi morale zagotoviti, da bo njihov pravni red njim in drugim utemeljeno zainteresiranim državam članicam omogočal udeležbo ali sodelovanje v preiskavi o nesrečah ali njeno vodenje na podlagi določb Kodeksa IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod. |
| --- | --- |

(14)

Države članice bi morale zagotoviti, da bo njihov pravni red njim in drugim utemeljeno zainteresiranim državam članicam omogočal udeležbo ali sodelovanje v preiskavi o nesrečah ali njeno vodenje na podlagi določb Kodeksa IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod.

| (15) | Država članica lahko nalogo vodenja preiskave pomorske nesreče ali nezgode v zvezi z varnostjo (v nadaljnjem besedilu „preiskava v zvezi z varnostjo“) oziroma posebne naloge takšne preiskave prenese na drugo državo članico, če o tem obstaja medsebojni dogovor. |
| --- | --- |

(15)

Država članica lahko nalogo vodenja preiskave pomorske nesreče ali nezgode v zvezi z varnostjo (v nadaljnjem besedilu „preiskava v zvezi z varnostjo“) oziroma posebne naloge takšne preiskave prenese na drugo državo članico, če o tem obstaja medsebojni dogovor.

| (16) | Države članice bi morale storiti vse potrebno, da se izognejo zaračunavanju zagotavljanja pomoči, zahtevane v okviru preiskave v zvezi z varnostjo, v katero sta vključeni dve ali več držav članic. V primerih, ko se za pomoč zaprosi država članica, ki ni vključena v preiskavo v zvezi z varnostjo, naj se države članice dogovorijo o povračilu nastalih stroškov. |
| --- | --- |

(16)

Države članice bi morale storiti vse potrebno, da se izognejo zaračunavanju zagotavljanja pomoči, zahtevane v okviru preiskave v zvezi z varnostjo, v katero sta vključeni dve ali več držav članic. V primerih, ko se za pomoč zaprosi država članica, ki ni vključena v preiskavo v zvezi z varnostjo, naj se države članice dogovorijo o povračilu nastalih stroškov.

| (17) | V skladu s pravilom V/20 SOLAS 74 morajo potniške ladje in druge ladje z bruto tonažo 3 000 in več in zgrajene po 1. juliju 2002 imeti zapisovalnike podatkov o plovbi, ki pomagajo pri preiskavah nesreč. Glede na njihovo pomembnost pri oblikovanju politike preprečevanja ladijskih nesreč bi bilo treba takšno opremo sistematično zahtevati na ladjah, ki opravljajo nacionalna in mednarodna potovanja in pristanejo v pristaniščih Skupnosti. |
| --- | --- |

(17)

V skladu s pravilom V/20 SOLAS 74 morajo potniške ladje in druge ladje z bruto tonažo 3 000 in več in zgrajene po 1. juliju 2002 imeti zapisovalnike podatkov o plovbi, ki pomagajo pri preiskavah nesreč. Glede na njihovo pomembnost pri oblikovanju politike preprečevanja ladijskih nesreč bi bilo treba takšno opremo sistematično zahtevati na ladjah, ki opravljajo nacionalna in mednarodna potovanja in pristanejo v pristaniščih Skupnosti.

| (18) | Podatki, posredovani prek sistema podatkov o plovbi ter prek drugih elektronskih naprav, se lahko uporabijo tako naknadno po pomorski nesreči ali nezgodi z namenom preiskave njenih vzrokov, kot tudi preventivno z namenom pridobitve izkušenj o okoliščinah, ki lahko privedejo do teh dogodkov. Države članice bi morale zagotoviti, da se takšni podatki, kadar so na voljo, ustrezno uporabijo v oba namena. |
| --- | --- |

(18)

Podatki, posredovani prek sistema podatkov o plovbi ter prek drugih elektronskih naprav, se lahko uporabijo tako naknadno po pomorski nesreči ali nezgodi z namenom preiskave njenih vzrokov, kot tudi preventivno z namenom pridobitve izkušenj o okoliščinah, ki lahko privedejo do teh dogodkov. Države članice bi morale zagotoviti, da se takšni podatki, kadar so na voljo, ustrezno uporabijo v oba namena.

| (19) | Uredba (ES) št. 1406/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (7) zahteva, da Evropska agencija za pomorsko varnost (v nadaljnjem besedilu „Agencija“) sodeluje z državami članicami za razvoj tehničnih rešitev in nudenje tehnične pomoči v zvezi z izvajanjem zakonodaje Skupnosti. Na področju preiskovanja nesreč ima Agencija posebno nalogo pospeševanja sodelovanja med državami članicami in Komisijo pri razvoju skupne metodologije za preiskovanje pomorskih nesreč v skladu z dogovorjenimi mednarodnimi načeli, ob upoštevanju različnih pravnih sistemov držav članic. |
| --- | --- |

(19)

Uredba (ES) št. 1406/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (7) zahteva, da Evropska agencija za pomorsko varnost (v nadaljnjem besedilu „Agencija“) sodeluje z državami članicami za razvoj tehničnih rešitev in nudenje tehnične pomoči v zvezi z izvajanjem zakonodaje Skupnosti. Na področju preiskovanja nesreč ima Agencija posebno nalogo pospeševanja sodelovanja med državami članicami in Komisijo pri razvoju skupne metodologije za preiskovanje pomorskih nesreč v skladu z dogovorjenimi mednarodnimi načeli, ob upoštevanju različnih pravnih sistemov držav članic.

| (20) | V skladu z Uredbo (ES) št. 1406/2002 Agencija spodbuja sodelovanje pri zagotavljanju pomoči držav članic v dejavnostih, ki zadevajo preiskave, in pri analiziranju obstoječih poročil o preiskavi nesreč. |
| --- | --- |

(20)

V skladu z Uredbo (ES) št. 1406/2002 Agencija spodbuja sodelovanje pri zagotavljanju pomoči držav članic v dejavnostih, ki zadevajo preiskave, in pri analiziranju obstoječih poročil o preiskavi nesreč.

| (21) | Države članice bi morale ustrezno upoštevati varnostna priporočila, ki izhajajo iz preiskave v zvezi z varnostjo. |
| --- | --- |

(21)

Države članice bi morale ustrezno upoštevati varnostna priporočila, ki izhajajo iz preiskave v zvezi z varnostjo.

| (22) | Ker je namen tehnične preiskave v zvezi z varnostjo preprečevanje pomorskih nesreč in nezgod, zaključki in varnostna priporočila v nobenem primeru ne bi smela biti namenjena ugotavljanju odgovornosti ali delitvi krivde. |
| --- | --- |

(22)

Ker je namen tehnične preiskave v zvezi z varnostjo preprečevanje pomorskih nesreč in nezgod, zaključki in varnostna priporočila v nobenem primeru ne bi smela biti namenjena ugotavljanju odgovornosti ali delitvi krivde.

| (23) | Ker cilja te direktive, in sicer izboljšanja pomorske varnosti v Skupnosti in s tem zmanjšanja tveganja pomorskih nezgod v prihodnje, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, in ker ta cilj zaradi obsega in učinkov predlaganega ukrepa lažje doseže Skupnost, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena, ta direktiva ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje tega cilja. |
| --- | --- |

(23)

Ker cilja te direktive, in sicer izboljšanja pomorske varnosti v Skupnosti in s tem zmanjšanja tveganja pomorskih nezgod v prihodnje, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, in ker ta cilj zaradi obsega in učinkov predlaganega ukrepa lažje doseže Skupnost, lahko Skupnost sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena, ta direktiva ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje tega cilja.

| (24) | Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za izvajanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (8). |
| --- | --- |

(24)

Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za izvajanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (8).

| (25) | Zlasti bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za spremembo te direktive, da se bodo upoštevale nadaljnje spremembe mednarodnih konvencij, protokolov, kodeksov in resolucij povezanih s to direktivo, ter za prilagoditev ali spremembo skupne metodologije za preiskovanje pomorskih nesreč in nezgod. Ker so ti ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive, med drugim z njenim dopolnjevanjem z novimi nebistvenimi določbami, jih je treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES. |
| --- | --- |

(25)

Zlasti bi bilo treba Komisiji podeliti pooblastila za spremembo te direktive, da se bodo upoštevale nadaljnje spremembe mednarodnih konvencij, protokolov, kodeksov in resolucij povezanih s to direktivo, ter za prilagoditev ali spremembo skupne metodologije za preiskovanje pomorskih nesreč in nezgod. Ker so ti ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive, med drugim z njenim dopolnjevanjem z novimi nebistvenimi določbami, jih je treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 5a Sklepa 1999/468/ES.

| (26) | V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (9) se države članice spodbuja, da za svoje potrebe in v interesu Skupnosti izdelajo in objavijo lastne tabele, ki naj kolikor nazorno je to mogoče prikažejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos v nacionalno pravo – |
| --- | --- |

(26)

V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (9) se države članice spodbuja, da za svoje potrebe in v interesu Skupnosti izdelajo in objavijo lastne tabele, ki naj kolikor nazorno je to mogoče prikažejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos v nacionalno pravo –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Vsebina

1.   Namen te direktive je izboljšati pomorsko varnost, preprečevanje onesnaževanja z ladij in s tem zmanjšanje tveganja pomorskih nesreč v prihodnosti, in sicer:

| (a) | s spodbujanjem hitrega izvajanja preiskav v zvezi z varnostjo in ustrezno analizo pomorskih nesreč in nezgod za opredelitev njihovih vzrokov ter |
| --- | --- |

(a)

s spodbujanjem hitrega izvajanja preiskav v zvezi z varnostjo in ustrezno analizo pomorskih nesreč in nezgod za opredelitev njihovih vzrokov ter

| (b) | z zagotavljanjem pravočasnega in natančnega poročanja o preiskavah v zvezi z varnostjo ter predlogi za sanacijske ukrepe. |
| --- | --- |

(b)

z zagotavljanjem pravočasnega in natančnega poročanja o preiskavah v zvezi z varnostjo ter predlogi za sanacijske ukrepe.

2.   Preiskave v skladu s to direktivo niso namenjene ugotavljanju odgovornosti ali delitvi krivde. Vendar pa države članice zagotovijo, da preiskovalno telo ali subjekt (v nadaljnjem besedilu „preiskovalno telo“) ne opusti celovitega poročanja o vzrokih nesreč ali nezgod, saj se lahko krivda ali odgovornost sklene na podlagi ugotovitev.

Člen 2

Področje uporabe

1.   Ta direktiva se uporablja za pomorske nesreče in nezgode:

| (a) | v katere so vključene ladje, ki plujejo pod zastavo ene izmed držav članic; |
| --- | --- |

(a)

v katere so vključene ladje, ki plujejo pod zastavo ene izmed držav članic;

| (b) | do katerih pride na teritorialnem morju in notranjih vodah države članice, kakor je določeno v UNCLOS; ali |
| --- | --- |

(b)

do katerih pride na teritorialnem morju in notranjih vodah države članice, kakor je določeno v UNCLOS; ali

| (c) | ki zadevajo druge pomembne interese držav članic. |
| --- | --- |

(c)

ki zadevajo druge pomembne interese držav članic.

2.   Ta direktiva se ne uporablja za pomorske nesreče in nezgode, v katere so vključene samo:

| (a) | vojaške ladje in ladje za prevoz čet ter druge ladje, ki so v lasti ali upravljanju države članice in se uporabljajo izključno v negospodarske vladne namene; |
| --- | --- |

(a)

vojaške ladje in ladje za prevoz čet ter druge ladje, ki so v lasti ali upravljanju države članice in se uporabljajo izključno v negospodarske vladne namene;

| (b) | ladje, ki jih ne poganjajo mehanska sredstva, preprosto grajene lesene ladje, jahte za prosti čas in športna plovila, ki se ne uporabljajo v pomorski trgovini, razen če imajo ali bodo imele posadko in več kot 12 potnikov za gospodarske namene; |
| --- | --- |

(b)

ladje, ki jih ne poganjajo mehanska sredstva, preprosto grajene lesene ladje, jahte za prosti čas in športna plovila, ki se ne uporabljajo v pomorski trgovini, razen če imajo ali bodo imele posadko in več kot 12 potnikov za gospodarske namene;

| (c) | plovila celinske plovbe za plovbo po celinskih plovnih poteh; |
| --- | --- |

(c)

plovila celinske plovbe za plovbo po celinskih plovnih poteh;

| (d) | ribiška plovila, ki merijo v dolžino manj kot 15 metrov; |
| --- | --- |

(d)

ribiška plovila, ki merijo v dolžino manj kot 15 metrov;

| (e) | stalne vrtalne enote na morju. |
| --- | --- |

(e)

stalne vrtalne enote na morju.

Člen 3

Opredelitev pojmov

Za namene te direktive:

| 1. | „Kodeks IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod“ pomeni Kodeks o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod, ki je priložen Resoluciji skupščine IMO A.849(20) z dne 27. novembra 1997, v posodobljeni različici. |
| --- | --- |

1.

„Kodeks IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod“ pomeni Kodeks o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod, ki je priložen Resoluciji skupščine IMO A.849(20) z dne 27. novembra 1997, v posodobljeni različici.

| 2. | Naslednji izrazi se razumejo v skladu z opredelitvami pojmov iz Kodeksa IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod:






  (a) | „pomorska nesreča“, |
| --- | --- | --- |

2.

Naslednji izrazi se razumejo v skladu z opredelitvami pojmov iz Kodeksa IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod:

(a)

„pomorska nesreča“,

| (b) | „zelo resna nesreča“, |
| --- | --- |

(b)

„zelo resna nesreča“,

| (c) | „pomorska nezgoda“, |
| --- | --- |

(c)

„pomorska nezgoda“,

| (d) | „preiskava pomorskih nesreč ali nezgod v zvezi z varnostjo“, |
| --- | --- |

(d)

„preiskava pomorskih nesreč ali nezgod v zvezi z varnostjo“,

| (e) | „vodilna preiskovalna država“; |
| --- | --- |

(e)

„vodilna preiskovalna država“;

| (f) | „utemeljeno zainteresirana država“. |
| --- | --- |

(f)

„utemeljeno zainteresirana država“.

| 3. | Izraza „ro-ro trajekt“ in „visokohitrostno potniško plovilo“ imata pomen v skladu z opredelitvami iz člena 2 Direktive 1999/35/ES. |
| --- | --- |

3.

Izraza „ro-ro trajekt“ in „visokohitrostno potniško plovilo“ imata pomen v skladu z opredelitvami iz člena 2 Direktive 1999/35/ES.

| 4. | „Zapisovalnik podatkov o plovbi“ (v nadaljnjem besedilu „VDR“) ima pomen v skladu z opredelitvijo iz Resolucij skupščine IMO A.861(20) in Resolucije MSC.163(78) Odbora za pomorsko varnost IMO. |
| --- | --- |

4.

„Zapisovalnik podatkov o plovbi“ (v nadaljnjem besedilu „VDR“) ima pomen v skladu z opredelitvijo iz Resolucij skupščine IMO A.861(20) in Resolucije MSC.163(78) Odbora za pomorsko varnost IMO.

| 5. | „Varnostno priporočilo“ pomeni vsak predlog, ki ga da eden od naslednjih subjektov:






  (a) | preiskovalno telo države, ki opravlja ali vodi preiskavo v zvezi z varnostjo, na podlagi podatkov, pridobljenih iz te preiskave; ali, kadar je to primerno, |
| --- | --- | --- |

5.

„Varnostno priporočilo“ pomeni vsak predlog, ki ga da eden od naslednjih subjektov:

(a)

preiskovalno telo države, ki opravlja ali vodi preiskavo v zvezi z varnostjo, na podlagi podatkov, pridobljenih iz te preiskave; ali, kadar je to primerno,

| (b) | Komisija, ki deluje na podlagi izvlečkov analiz podatkov. |
| --- | --- |

(b)

Komisija, ki deluje na podlagi izvlečkov analiz podatkov.

Člen 4

Status preiskav v zvezi z varnostjo

1.   Države članice v skladu s svojim pravnim redom določijo pravni status preiskav v zvezi z varnostjo na način, ki omogoča najbolj učinkovito in najhitrejšo izvedbo takšnih preiskav.

Glede preiskav v zvezi z varnostjo države članice v skladu z nacionalno zakonodajo in po potrebi v sodelovanju z organi, pristojnimi za sodno preiskavo, zagotovijo, da:

| (a) | so te neodvisne od preiskav kaznivih dejanj ali drugih vzporednih preiskav, ki ugotavljajo odgovornost ali delitev krivde; in |
| --- | --- |

(a)

so te neodvisne od preiskav kaznivih dejanj ali drugih vzporednih preiskav, ki ugotavljajo odgovornost ali delitev krivde; in

| (b) | te niso neupravičeno ovirane, začasno opuščene ali odložene zaradi takšnih preiskav. |
| --- | --- |

(b)

te niso neupravičeno ovirane, začasno opuščene ali odložene zaradi takšnih preiskav.

2.   Pravila, ki jih mora določiti država članica, v skladu s stalnim okvirom sodelovanja iz člena 10, vsebujejo določbe, ki omogočajo:

| (a) | sodelovanje in vzajemno pomoč v preiskavah v zvezi z varnostjo, ki jih vodi druga država članica, ali pooblastilo drugi državi članici, da v skladu s členom 7 prevzame nalogo vodenja takšne preiskave; in |
| --- | --- |

(a)

sodelovanje in vzajemno pomoč v preiskavah v zvezi z varnostjo, ki jih vodi druga država članica, ali pooblastilo drugi državi članici, da v skladu s členom 7 prevzame nalogo vodenja takšne preiskave; in

| (b) | usklajevanje dejavnosti njihovih preiskovalnih teles v obsegu, ki je potreben za doseganje cilja te direktive. |
| --- | --- |

(b)

usklajevanje dejavnosti njihovih preiskovalnih teles v obsegu, ki je potreben za doseganje cilja te direktive.

Člen 5

Obveznost preiskave

1.   Vsaka država članica zagotovi, da preiskavo v zvezi z varnostjo izvede preiskovalno telo iz člena 8 po zelo resni pomorski nesreči:

| (a) | v katero je vključena ladja, ki pluje pod njeno zastavo, ne glede na kraj nesreče; |
| --- | --- |

(a)

v katero je vključena ladja, ki pluje pod njeno zastavo, ne glede na kraj nesreče;

| (b) | ki se pripeti na teritorialnem morju in notranjih morskih vodah države članice, kakor je določeno v UNCLOS, ne glede na zastavo ladje ali ladij, vključenih v nezgodo; ali |
| --- | --- |

(b)

ki se pripeti na teritorialnem morju in notranjih morskih vodah države članice, kakor je določeno v UNCLOS, ne glede na zastavo ladje ali ladij, vključenih v nezgodo; ali

| (c) | ki zadeva pomemben interes države članice, ne glede na kraj nesreče in zastave vpletene ladje ali ladij. |
| --- | --- |

(c)

ki zadeva pomemben interes države članice, ne glede na kraj nesreče in zastave vpletene ladje ali ladij.

2.   Poleg tega preiskovalno telo odloča tudi o tem, ali se izvede preiskava v zvezi z varnostjo katere koli druge pomorske nesreče ali nezgode.

Pri svoji odločitvi preiskovalno telo upošteva resnost nesreče ali nezgode, vrsto zadevnega plovila in/ali tovora, ter možnosti za ugotovitve preiskave v zvezi z varnostjo, na podlagi katerih bi lahko preprečili prihodnje nesreče in nezgode.

3.   Področje uporabe in praktične ureditve za vodenje preiskav v zvezi z varnostjo določi preiskovalno telo vodilne preiskovalne države članice v sodelovanju z ustreznimi telesi ostalih utemeljeno zainteresiranih držav na način, ki se mu zdi najbolj primeren za doseganje cilja te direktive, in z namenom preprečevanja prihodnjih nesreč in nezgod.

4.   Preiskave v zvezi z varnostjo sledijo načelom skupne metodologije za preiskovanje pomorskih nesreč in nezgod, razvitim v skladu s členom 2(e) Uredbe (ES) št. 1406/2002. Komisija prilagodi ali spremeni to metodologijo za namene te direktive.

Ta ukrep, namenjen spreminjanju nebistvenih določb te direktive, med drugim z njenim dopolnjevanjem, se sprejme v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 18(3).

Komisija in države članice razvijejo smernice o postopkih in najboljši praksi na področju preiskav v zvezi z varnostjo, ki se bodo uporabljale pri izvajanju skupne metodologije. Te smernice se redno posodabljajo na podlagi izkušenj, pridobljenih v preiskavah v zvezi z varnostjo.

5.   Preiskava v zvezi z varnostjo se začne takoj, ko je to mogoče po pomorski nesreči ali nezgodi.

Člen 6

Obveznost obveščanja

Država članica v okviru svojega pravnega sistema zahteva, da pristojno telo in/ali udeležene strani nemudoma obvestijo njeno preiskovalno telo o nastopu vseh nesreč in nezgod, ki spadajo na področje uporabe te direktive.

Člen 7

Vodenje in sodelovanje v preiskavah v zvezi z varnostjo

1.   Države članice se izognejo vodenju vzporednih preiskav v zvezi z varnostjo iste pomorske nesreče ali nezgode. Prav tako se vzdržijo kakršnega koli ukrepa, ki bi lahko neupravičeno oviral, začasno opustil ali odložil vodenje preiskave v zvezi z varnostjo, ki spada na področje uporabe te direktive.

V primeru preiskav v zvezi z varnostjo, v katere sta vključeni dve ali več držav članic, zadevne države članice sodelujejo, da bi se čim prej sporazumele o tem, katera od držav članic bo vodila preiskavo. Čim bolj si prizadevajo za dogovor o postopkih preiskovanja. V okviru tega dogovora imajo ostale utemeljeno zainteresirane države enake pravice in dostop do prič in dokazov kot države članice, ki opravljajo preiskavo v zvezi z varnostjo. Prav tako imajo pravico, da država članica, ki vodi preiskavo, upošteva njihovo mnenje.

2.   Ne glede na odstavek 1 vsaka država članica ostane pristojna za preiskavo v zvezi z varnostjo in usklajevanje z ostalimi utemeljeno zainteresiranimi državami članicami, dokler se medsebojno ne sporazumejo, katera država bo vodila preiskavo.

3.   Brez poseganja v njene obveznosti v skladu s to direktivo in mednarodnim pravom, lahko država članica glede na posamezni primer z medsebojnim dogovorom nalogo vodenja v preiskavi v zvezi z varnostjo ali posebne naloge, povezane z izvedbo takšne preiskave, prenese na drugo državo članico.

4.   Kadar je v pomorsko nesrečo ali nezgodo vpleten ro-ro trajekt ali visokohitrostno potniško plovilo, sproži preiskovalni postopek v zvezi z varnostjo država članica, v katere teritorialnih vodah ali notranjih morskih vodah, kakor so opredeljene v UNCLOS, se je nesreča ali nezgoda zgodila ali, če se je zgodila v drugih vodah, država članica, ki jo je trajekt ali plovilo nazadnje obiskalo. Ta država ostane pristojna za preiskavo v zvezi z varnostjo in usklajevanje z ostalimi utemeljeno zainteresiranimi državami članicami, dokler se medsebojno ne sporazumejo, katera izmed njih bo vodilna preiskovalna država.

Člen 8

Preiskovalna telesa

1.   Države članice zagotovijo, da je za vodenje preiskav v zvezi z varnostjo pristojno neodvisno stalno preiskovalno telo in ustrezno usposobljeni preiskovalci, pristojni za pomorske nesreče in nezgode.

Za nepristransko izvajanje preiskave v zvezi z varnostjo je preiskovalno telo organizacijsko, pravno in pri odločanju neodvisno od strani, katere interesi bi lahko bili v navzkrižju z nalogo, ki mu je bila zaupana.

Neobalne države članice, ki nimajo ladij oziroma plovil pod svojo zastavo, bodo določile neodvisno kontaktno točko za sodelovanje v preiskavah v skladu s členom 5(1)(c).

2.   Preiskovalno telo zagotovi, da imajo posamezni preiskovalci zadostno znanje in praktične izkušnje na področjih, ki se nanašajo na njihove običajne preiskovalne dolžnosti. Poleg tega preiskovalno telo po potrebi zagotovi hiter dostop do ustreznega strokovnega znanja.

3.   Dejavnosti preiskovalnega telesa se lahko razširijo na zbiranje in analizo podatkov o pomorski varnosti, zlasti za preprečevanje nesreč in nezgod, v kolikor te dejavnosti ne vplivajo na njegovo neodvisnost ali ne prinašajo nobenih zakonskih in upravnih pristojnosti ali pristojnosti glede standardizacije.

4.   Države članice, ki delujejo v okviru svojega pravnega sistema, zagotovijo, da so preiskovalci njihovih preiskovalnih teles ali katerega koli drugega preiskovalnega telesa, pooblaščenega za izvedbo preiskave v zvezi z varnostjo, in po potrebi s sodelovanjem z organi, pristojnimi za sodno preiskavo, pooblaščeni, da:

| (a) | imajo prost dostop do vseh relevantnih območij ali kraja nesreče, kakor tudi vseh ladij, razbitin ali objektov, vključno s tovorom, opremo ali naplavinami; |
| --- | --- |

(a)

imajo prost dostop do vseh relevantnih območij ali kraja nesreče, kakor tudi vseh ladij, razbitin ali objektov, vključno s tovorom, opremo ali naplavinami;

| (b) | zagotovijo takojšen popis dokazov in nadzorovano iskanje in odstranitev razbitin, naplavin ali drugih sestavnih delov ali snovi za pregled ali analizo; |
| --- | --- |

(b)

zagotovijo takojšen popis dokazov in nadzorovano iskanje in odstranitev razbitin, naplavin ali drugih sestavnih delov ali snovi za pregled ali analizo;

| (c) | zahtevajo preiskavo ali analizo predmetov iz točke (b) in imajo prost dostop do rezultatov takšnih preiskav ali analiz; |
| --- | --- |

(c)

zahtevajo preiskavo ali analizo predmetov iz točke (b) in imajo prost dostop do rezultatov takšnih preiskav ali analiz;

| (d) | imajo prost dostop do, kopijo in uporabo katere koli pomembne informacije in posnetih podatkov, vključno z VDR, podatkov, ki zadevajo ladjo, plovbo, tovor, posadko ali katere koli druge osebe, predmete, pogoje ali okoliščine; |
| --- | --- |

(d)

imajo prost dostop do, kopijo in uporabo katere koli pomembne informacije in posnetih podatkov, vključno z VDR, podatkov, ki zadevajo ladjo, plovbo, tovor, posadko ali katere koli druge osebe, predmete, pogoje ali okoliščine;

| (e) | imajo prost dostop do rezultatov preiskav trupel žrtev ali preskusov na vzorcih, vzetih iz trupel žrtev; |
| --- | --- |

(e)

imajo prost dostop do rezultatov preiskav trupel žrtev ali preskusov na vzorcih, vzetih iz trupel žrtev;

| (f) | zahtevajo in imajo prost dostop do rezultatov preiskav ali preskusov na vzorcih, vzetih iz ljudi, vključenih v delovanje ladje, ali katerih koli drugih ustreznih ljudi; |
| --- | --- |

(f)

zahtevajo in imajo prost dostop do rezultatov preiskav ali preskusov na vzorcih, vzetih iz ljudi, vključenih v delovanje ladje, ali katerih koli drugih ustreznih ljudi;

| (g) | zaslišijo priče v odsotnosti oseb, katerih interes bi lahko oviral preiskavo v zvezi z varnostjo; |
| --- | --- |

(g)

zaslišijo priče v odsotnosti oseb, katerih interes bi lahko oviral preiskavo v zvezi z varnostjo;

| (h) | pridobijo dokumentacijo in ustrezne informacije, ki jih imajo država zastave, lastniki, klasifikacijski zavodi ali katere koli druge pomembne strani, kadar imajo te strani ali njihovi predstavniki sedež v državi članici; |
| --- | --- |

(h)

pridobijo dokumentacijo in ustrezne informacije, ki jih imajo država zastave, lastniki, klasifikacijski zavodi ali katere koli druge pomembne strani, kadar imajo te strani ali njihovi predstavniki sedež v državi članici;

| (i) | zaprosijo za pomoč pristojne organe v zadevnih državah, vključno z nadzorniki države zastave in pomorskimi inšpektorji, obalnimi stražami, upravljavci sistemov nadzora plovbe, iskalnimi in reševalnimi ekipami, operaterji službe za ladijski promet, piloti ali ostalim pristaniškim ali pomorskim osebjem. |
| --- | --- |

(i)

zaprosijo za pomoč pristojne organe v zadevnih državah, vključno z nadzorniki države zastave in pomorskimi inšpektorji, obalnimi stražami, upravljavci sistemov nadzora plovbe, iskalnimi in reševalnimi ekipami, operaterji službe za ladijski promet, piloti ali ostalim pristaniškim ali pomorskim osebjem.

5.   Preiskovalnemu telesu se omogoči, da ima možnost ukrepati takoj, ko dobi obvestilo o nesreči, in pridobiti zadostna sredstva za neodvisno izvedbo svojih nalog. Njegovi preiskovalci pridobijo položaj, ki jim daje potrebna jamstva neodvisnosti.

6.   Preiskovalno telo lahko po tej direktivi svoje naloge kombinira z delom preiskovanja drugih dogodkov, ki niso pomorske nesreče, pod pogojem, da takšne preiskave ne ogrožajo njegove neodvisnosti.

Člen 9

Zaupnost

Države članice v okviru svojega pravnega sistema zagotovijo, da so naslednje evidence na voljo izključno za namene preiskave v zvezi z varnostjo, razen če pristojni organ v zadevni državi določi, da interes razkritja prevlada nad škodljivim domačim in mednarodnim vplivom, ki bi ga takšno dejanje lahko imelo na zadevno preiskavo v zvezi z varnostjo ali preiskave v prihodnosti:

| (a) | vsa pričevanja prič in druge izjave, poročila in zapiski, ki jih je preiskovalno telo zabeležilo ali prejelo v času preiskave v zvezi z varnostjo; |
| --- | --- |

(a)

vsa pričevanja prič in druge izjave, poročila in zapiski, ki jih je preiskovalno telo zabeležilo ali prejelo v času preiskave v zvezi z varnostjo;

| (b) | evidence, ki razkrivajo identiteto oseb, ki so pričale v okviru preiskave v zvezi z varnostjo; |
| --- | --- |

(b)

evidence, ki razkrivajo identiteto oseb, ki so pričale v okviru preiskave v zvezi z varnostjo;

| (c) | zdravstveni ali osebni podatki v zvezi z osebami, vpletenimi v nesrečo ali nezgodo. |
| --- | --- |

(c)

zdravstveni ali osebni podatki v zvezi z osebami, vpletenimi v nesrečo ali nezgodo.

Člen 10

Stalni okvir sodelovanja

1.   Države članice v tesnem sodelovanju s Komisijo ustanovijo stalni okvir sodelovanja, ki njihovim preiskovalnim telesom omogoča medsebojno sodelovanje v obsegu, ki je potreben za doseganje cilja te direktive.

2.   Poslovnik stalnega okvira sodelovanja in njegova zahtevana organizacijska ureditev se določita v skladu z regulativnim postopkom iz člena 18(2).

3.   Znotraj stalnega okvira sodelovanja se preiskovalna telesa v državah članicah dogovorijo zlasti o najboljših načinih sodelovanja z namenom:

| (a) | preiskovalnim telesom omogočiti skupno uporabo naprav, objektov in opreme za tehnično preiskavo razbitin in ladijske opreme ter drugih predmetov, pomembnih za preiskavo v zvezi z varnostjo, vključno s pridobivanjem in vrednotenjem zapisov iz VDR ter drugih elektronskih naprav; |
| --- | --- |

(a)

preiskovalnim telesom omogočiti skupno uporabo naprav, objektov in opreme za tehnično preiskavo razbitin in ladijske opreme ter drugih predmetov, pomembnih za preiskavo v zvezi z varnostjo, vključno s pridobivanjem in vrednotenjem zapisov iz VDR ter drugih elektronskih naprav;

| (b) | drug drugemu zagotoviti tehnično sodelovanje ali strokovno znanje, potrebno za izvajanje posebnih nalog; |
| --- | --- |

(b)

drug drugemu zagotoviti tehnično sodelovanje ali strokovno znanje, potrebno za izvajanje posebnih nalog;

| (c) | pridobivati in skupno uporabljati informacije, ki so potrebne za analizo podatkov o nesreči in pripravo ustreznih varnostnih priporočil na ravni Skupnosti; |
| --- | --- |

(c)

pridobivati in skupno uporabljati informacije, ki so potrebne za analizo podatkov o nesreči in pripravo ustreznih varnostnih priporočil na ravni Skupnosti;

| (d) | pripraviti skupna načela za poznejša varnostna priporočila in prilagoditi preiskovalne metode razvoju tehnološkega in znanstvenega napredka; |
| --- | --- |

(d)

pripraviti skupna načela za poznejša varnostna priporočila in prilagoditi preiskovalne metode razvoju tehnološkega in znanstvenega napredka;

| (e) | oblikovati pravila o zaupnosti, ob upoštevanju nacionalnih predpisov, za skupno uporabo pričevanj prič in obdelavo podatkov in drugih evidenc iz člena 9, med drugim v zvezi s tretjimi državami; |
| --- | --- |

(e)

oblikovati pravila o zaupnosti, ob upoštevanju nacionalnih predpisov, za skupno uporabo pričevanj prič in obdelavo podatkov in drugih evidenc iz člena 9, med drugim v zvezi s tretjimi državami;

| (f) | organizirati ustrezne dejavnosti za usposabljanje posameznih preiskovalcev, kadar je to primerno; |
| --- | --- |

(f)

organizirati ustrezne dejavnosti za usposabljanje posameznih preiskovalcev, kadar je to primerno;

| (g) | spodbujati sodelovanje s preiskovalnimi telesi tretjih držav in z mednarodnimi organizacijami za preiskavo pomorskih nesreč na področjih, ki jih ureja ta direktiva; |
| --- | --- |

(g)

spodbujati sodelovanje s preiskovalnimi telesi tretjih držav in z mednarodnimi organizacijami za preiskavo pomorskih nesreč na področjih, ki jih ureja ta direktiva;

| (h) | zagotavljati pomembnih informacij preiskovalnim telesom, ki opravljajo preiskavo v zvezi z varnostjo. |
| --- | --- |

(h)

zagotavljati pomembnih informacij preiskovalnim telesom, ki opravljajo preiskavo v zvezi z varnostjo.

Člen 11

Stroški

1.   V primeru preiskav v zvezi z varnostjo, v katere sta vključeni dve ali več držav članic, so ustrezne dejavnosti brezplačne.

2.   V primerih, ko se za pomoč zaprosi država članica, ki ni vključena v preiskavo v zvezi z varnostjo, se države članice dogovorijo o povračilu nastalih stroškov.

Člen 12

Sodelovanje z utemeljeno zainteresiranimi tretjimi državami

1.   Države članice pri preiskavah v zvezi z varnostjo v največji možni meri sodelujejo z utemeljeno zainteresiranimi tretjimi državami.

2.   Utemeljeno zainteresirane tretje države se lahko na podlagi skupnega dogovora vključijo v preiskavo v zvezi z varnostjo, ki jo vodi država članica v skladu s to direktivo, v kateri koli fazi preiskave.

3.   Sodelovanje države članice v preiskavi v zvezi z varnostjo, ki jo vodi utemeljeno zainteresirana tretja država, ne posega v zahteve glede vodenja in poročanja o preiskavah v zvezi z varnostjo po tej direktivi. Če utemeljeno zainteresirana tretja država vodi preiskavo v zvezi z varnostjo, ki vključuje eno ali več držav članic, lahko države članice sklenejo, da ne bodo izvedle vzporedne preiskave v zvezi z varnostjo, pod pogojem, da se preiskava v zvezi z varnostjo, ki jo vodi tretja država, izvaja v skladu s Kodeksom IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod.

Člen 13

Zavarovanje dokazov

Države članice sprejmejo ukrepe za zagotovitev, da strani, ki jih zadevajo nesreče in nezgode, ki spadajo na področje te direktive, storijo vse, kar je v njihovi moči, za:

| (a) | zaščito vseh informacij s kart, ladijskih dnevnikov, elektronskih in magnetnih zapisov ter video trakov, vključno z informacijami iz VDR in drugih elektronskih naprav, ki se nanašajo na obdobje pred, med in po nesreči; |
| --- | --- |

(a)

zaščito vseh informacij s kart, ladijskih dnevnikov, elektronskih in magnetnih zapisov ter video trakov, vključno z informacijami iz VDR in drugih elektronskih naprav, ki se nanašajo na obdobje pred, med in po nesreči;

| (b) | preprečitev popravljanja ali drugačnega spreminjanja takšnih informacij; |
| --- | --- |

(b)

preprečitev popravljanja ali drugačnega spreminjanja takšnih informacij;

| (c) | preprečitev motenja kakršne koli druge opreme, ki bi se lahko štela za pomembno pri preiskavi nesreče z vidika varnosti; |
| --- | --- |

(c)

preprečitev motenja kakršne koli druge opreme, ki bi se lahko štela za pomembno pri preiskavi nesreče z vidika varnosti;

| (d) | hitro in spretno zbiranje in zaščito vseh dokaznih sredstev za namene preiskav v zvezi z varnostjo. |
| --- | --- |

(d)

hitro in spretno zbiranje in zaščito vseh dokaznih sredstev za namene preiskav v zvezi z varnostjo.

Člen 14

Poročila o nesrečah

1.   Preiskave v zvezi z varnostjo, izvedene v skladu s to direktivo, se zaključijo z objavo poročila, ki se predstavi v obliki, ki jo določi pristojno preiskovalno telo, in v skladu z ustreznimi oddelki Priloge I.

Preiskovalna telesa lahko sklenejo, da se preiskava v zvezi z varnostjo, ki ne zadeva zelo resne pomorske nesreče, in ugotovitve katere ne morejo prispevati k preprečitvi prihodnjih nesreč in nezgod, zaključi s poenostavljenim poročilom, ki se objavi.

2.   Preiskovalna telesa naredijo vse, kar je v njihovi moči, da je poročilo iz odstavka 1 javnosti dostopno v dvanajstih mesecih od dneva nesreče. V kolikor končnega poročila ni možno pripraviti v tem času, se v dvanajstih mesecih od dneva nesreče objavi vmesno poročilo.

3.   Preiskovalno telo vodilne preiskovalne države članice pošlje Komisiji kopijo končnega, poenostavljenega ali vmesnega poročila. Morebitne pripombe Komisije na končna poročila za izboljšanje redakcijske kakovosti upošteva na način, ki najbolje prispeva k doseganju cilja te direktive.

Člen 15

Varnostna priporočila

1.   Države članice zagotovijo, da naslovniki ustrezno upoštevajo varnostna priporočila preiskovalnih teles in da se na podlagi teh priporočil po potrebi sprejmejo nadaljnji ukrepi v skladu s pravom Skupnosti ter mednarodnim pravom.

2.   Kadar je to primerno, preiskovalno telo ali Komisija pripravi varnostna priporočila na podlagi izvlečkov analize podatkov.

3.   Varnostno priporočilo v nobenem primeru ne povzroči določitve odgovornosti ali delitve krivde za nesrečo.

Člen 16

Sistem zgodnjega opozarjanja

Brez poseganja v njegovo pravico do zgodnjega opozarjanja preiskovalno telo države članice v kateri koli fazi preiskave v zvezi z varnostjo, če meni, da je za preprečitev nevarnosti novih nesreč potrebno takojšnje ukrepanje na ravni Skupnosti, nemudoma obvesti Komisijo o potrebi po zgodnjem opozorilu.

Komisija po potrebi izda opozorilo, namenjeno pristojnim organom v vseh državah članicah, sektorju pomorskih prevozov in vsem ostalim zadevnim stranem.

Člen 17

Evropska podatkovna baza za pomorske nesreče

1.   Podatki o pomorskih nesrečah in nezgodah se shranjujejo in analizirajo s pomočjo evropske elektronske podatkovne baze, ki jo ustanovi Komisija in nosi ime Evropska informacijska platforma za pomorske nesreče (European Marine Casualty Information Platform – EMCIP).

2.   Države članice obvestijo Komisijo o pristojnih organih, ki bodo imeli dostop do podatkovne baze.

3.   Preiskovalna telesa držav članic obvestijo Komisijo o pomorskih nesrečah in nezgodah v skladu z obrazcem iz Priloge II. Prav tako Komisiji posredujejo podatke, pridobljene s preiskavami v zvezi z varnostjo, v skladu s sistemom podatkovne baze EMCIP.

4.   Komisija in države članice razvijejo sistem podatkovne baze in metodo za uradno obveščanje o podatkih v ustreznem časovnem okviru.

Člen 18

Odbor

1.   Komisiji pomaga Odbor za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS), ustanovljen z Uredbo (ES) št. 2099/2002Evropskega parlamenta in Sveta (10).

2.   Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Rok iz člena 5(6) Sklepa 1999/468/ES je dva meseca.

3.   Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člen 5a(1) do (4) in člen 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.

Člen 19

Pristojnosti spreminjanja

Ob upoštevanju omejitev te direktive lahko Komisija posodobi opredelitve pojmov te direktive in sklicevanja na akte Skupnosti in instrumente IMO, da bi jih uskladila z ukrepi Skupnosti in IMO, ki že veljajo.

Ti ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive, med drugim z njenim dopolnjevanjem, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 18(3).

V skladu z istim postopkom lahko Komisija spremeni tudi prilogi.

Spremembe Kodeksa IMO o preiskovanju pomorskih nesreč in nezgod se lahko v skladu s členom 5 Uredbe (ES) št. 2099/2002 izključijo iz področja uporabe te direktive.

Člen 20

Dodatni ukrepi

Nobena določba te direktive ne preprečuje državi članici, da sprejme dodatne ukrepe o pomorski varnosti, ki niso zajeti v tej direktivi, pod pogojem, da takšni ukrepi ne posegajo v to direktivo ali na kakršen koli način negativno vplivajo na doseganje njenega cilja.

Člen 21

Kazni

Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo pri kršitvah nacionalnih določb, sprejetih v skladu s to direktivo, in sprejmejo vse ukrepe, ki so potrebni za zagotovitev njihovega izvajanja. Predvidene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.

Člen 22

Spremembi obstoječih aktov

1.   Člen 12 Direktive 1999/35/ES se črta.

2.   Člen 11 Direktive 2002/59/ES se črta.

Člen 23

Prenos

1.   Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, do ... (11).

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2.   Države članice Komisiji sporočijo besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 24

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 25

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice.

V ...

Za Evropski parlament

Predsednik

...

Za Svet

Predsednik

...

---

(1)  UL C 318, 23.12.2006, str. 195.

1

(2)  UL C 229, 22.9.2006, str. 38.

2

(3)  Mnenje Evropskega parlamenta z dne 25. aprila 2007 (še ni objavljeno v Uradnem listu), Skupno stališče Sveta z dne 6. junija 2008 in Stališče Evropskega parlamenta z dne ... (še ni objavljeno v Uradnem listu).

3

(4)  UL C 104 E, 30.4.2004, str. 730.

4

(5)  UL L 138, 1.6.1999, str. 1. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2002/84/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 324, 29.11.2002, str. 53).

5

(6)  UL L 208, 5.8.2002, str. 10.

6

(7)  UL L 208, 5.8.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1891/2006 (UL L 394, 30.12.2006, str. 1).

7

(8)  UL L 184, 17.7.1999, str. 23. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2006/512/ES (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).

8

(9)  UL C 321, 31.12.2003, str. 1.

9

(10)  UL L 324, 29.11.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 93/2007 (UL L 22, 31.1.2007, str. 12).

10

(11)  24 mesecev po dnevu začetka veljavnosti te direktive.

11

---

PRILOGA I

VSEBINA POROČILA PREISKAVE V ZVEZI Z VARNOSTJO

Predgovor

V tem delu je opredeljen edini cilj preiskave v zvezi z varnostjo ter navedeno, da varnostno priporočilo v nobenem primeru ne sme spodbuditi domneve o krivdi ali odgovornosti za nezgodo ali incident in da poročilo, kar zadeva slog in vsebino, ni bilo napisano z namenom uporabe v sodnih postopkih.

(Poročilo se ne sme sklicevati na pričevanja prič niti povezati nikogar, ki je omenjen v poročilu, z osebo, ki je pričala med preiskavo v zvezi z varnostjo.)

1.   Povzetek

V tem delu so opisana glavna dejstva o pomorski nesreči ali nezgodi: kaj, kdaj, kje in kako se je zgodilo. Navesti je treba tudi, ali je posledično prišlo do smrtnih žrtev, poškodb, poškodovanja ladje, tovora, tretje strani ali okolja.

2.   Dejanske informacije

Ta del vključuje številna ločena poglavja, ki zagotavljajo zadosti informacij, ki jih preiskovalno telo razlaga kot dejanske, s katerimi se utemelji analiza in olajša razumevanje.

Ti oddelki vključujejo zlasti naslednje informacije:

| 2.1 | Podatki o ladji
  zastava/register;
  identifikacija;
  glavne značilnosti;
  lastništvo in upravljanje;
  podrobnosti konstrukcije;
  najmanjše število posadke, potrebno za varno plovbo;
  odobren tovor. |
| --- | --- |

2.1

Podatki o ladji

zastava/register;

identifikacija;

glavne značilnosti;

lastništvo in upravljanje;

podrobnosti konstrukcije;

najmanjše število posadke, potrebno za varno plovbo;

odobren tovor.

| 2.2 | Podrobnosti o potovanju
  pristanišča postanka;
  vrsta potovanja;
  podatki o tovoru;
  število članov ladijske posadke. |
| --- | --- |

2.2

Podrobnosti o potovanju

pristanišča postanka;

vrsta potovanja;

podatki o tovoru;

število članov ladijske posadke.

| 2.3 | Informacije o pomorski nesreči ali nezgodi
  vrsta pomorske nesreče ali nezgode;
  datum in čas;
  položaj in kraj pomorske nesreče ali nezgode;
  zunanje in notranje okolje;
  plovba ladje in del potovanja;
  prostor na krovu;
  podatki o človeških dejavnikih;
  posledice (za ljudi, ladjo, tovor, okolje, ostalo). |
| --- | --- |

2.3

Informacije o pomorski nesreči ali nezgodi

vrsta pomorske nesreče ali nezgode;

datum in čas;

položaj in kraj pomorske nesreče ali nezgode;

zunanje in notranje okolje;

plovba ladje in del potovanja;

prostor na krovu;

podatki o človeških dejavnikih;

posledice (za ljudi, ladjo, tovor, okolje, ostalo).

| 2.4 | Vpletenost obalnih organov in ukrepanje ob nesreči
  kdo je bil vpleten;
  uporabljena sredstva;
  hitrost odziva;
  sprejeti ukrepi;
  doseženi rezultati. |
| --- | --- |

2.4

Vpletenost obalnih organov in ukrepanje ob nesreči

kdo je bil vpleten;

uporabljena sredstva;

hitrost odziva;

sprejeti ukrepi;

doseženi rezultati.

3.   Opis

V tem delu je obnovljena pomorska nesreča ali nezgoda z zaporedjem dogodkov v kronološkem vrstnem redu pred, med in po pomorski nesreči ali nezgodi ter vpletenost vsakega od akterjev (tj. osebe, materiala, okolja, opreme ali zunanjega vpliva). Obdobje, ki ga opis zajema, je odvisen od časa posameznih nezgodnih dogodkov, ki so neposredno prispevali k povzročitvi pomorske nesreče ali nezgode. Ta del vključuje tudi pomembne podrobnosti o opravljeni preiskavi v zvezi z varnostjo, med drugim tudi rezultate preiskav ali preskusov.

4.   Analiza

Ta del vključuje številna ločena poglavja, analizo vsakega nezgodnega dogodka s pripombami v zvezi z rezultati vseh pomembnih preiskav ali preskusov, ki so bili opravljeni v času preiskave v zvezi z varnostjo, in v zvezi z vsemi varnostnimi ukrepi, ki so morda že bili sprejeti za preprečitev pomorskih nesreč v prihodnje.

Ti oddelki bi morali zajemati:

| — | kontekst in okolje nezgodnih dogodkov; |
| --- | --- |

—

kontekst in okolje nezgodnih dogodkov;

| — | napačna človeška dejanja in opustitve, dogodke, ki vključujejo nevarne snovi, vplive na okolje, odpovedi opreme in zunanje vplive; |
| --- | --- |

—

napačna človeška dejanja in opustitve, dogodke, ki vključujejo nevarne snovi, vplive na okolje, odpovedi opreme in zunanje vplive;

| — | prispevajoče dejavnike, ki vključujejo funkcije, povezane z ljudmi, delovanje na ladji, obalno upravljanje ali regulativni vpliv. |
| --- | --- |

—

prispevajoče dejavnike, ki vključujejo funkcije, povezane z ljudmi, delovanje na ladji, obalno upravljanje ali regulativni vpliv.

S pomočjo analize in pripomb se v poročilu izoblikujejo logični zaključki, ki vključujejo vse prispevajoče dejavnike, vključno z dejavniki tveganja, za katere so zaščita, namenjena preprečevanju nezgodnih dogodkov, in/ali dejavniki, namenjenimi odpravljanju ali zmanjšanju njihovih posledic, ocenjeni kot neustrezni ali manjkajoči.

5.   Sklepi

V tem delu so povzeti ugotovljeni prispevajoči dejavniki in manjkajoča ali neustrezna zaščita (materialna, funkcionalna, simbolična ali postopkovna), za katere je treba razviti varnostne ukrepe za preprečitev pomorskih nesreč v prihodnje.

6.   Varnostna priporočila

Kadar je to primerno, ta del poročila vsebuje varnostna priporočila, izpeljana iz analize in zaključkov ter vezana na posamezna področja, kot so zakonodaja, zasnova, postopki, inšpekcija, upravljanje, zdravje in varnost pri delu, usposabljanje, popravila, vzdrževanje, obalna pomoč in ukrepanje ob nesreči.

Varnostna priporočila so naslovljena na tiste, ki so najbolj primerni, da jih izvedejo, kot so ladjarji, upravitelji, priznane organizacije, pomorski organi, službe za nadzor plovbe, organi za nujno ukrepanje, mednarodne pomorske organizacije in evropske institucije, z namenom preprečevanja pomorskih nesreč.

Ta del vključuje tudi začasna varnostna priporočila, ki so bila morda pripravljena, ali morebitne varnostne ukrepe, sprejete med preiskavo v zvezi z varnostjo.

7.   Priloge

Kadar je to primerno, se na papirju in/ali v elektronski obliki priporočilu priloži naslednje (nepopoln seznam):

| — | fotografije, video posnetki, zvočni zapisi, preglednice, risbe; |
| --- | --- |

—

fotografije, video posnetki, zvočni zapisi, preglednice, risbe;

| — | veljavni standardi; |
| --- | --- |

—

veljavni standardi;

| — | tehnični izrazi in uporabljene okrajšave; |
| --- | --- |

—

tehnični izrazi in uporabljene okrajšave;

| — | posebne varnostne študije; |
| --- | --- |

—

posebne varnostne študije;

| — | druge informacije. |
| --- | --- |

—

druge informacije.

---

PRILOGA II

PODATKI, KI JIH MORA VSEBOVATI OBVESTILO O POMORSKI NEZGODI ALI INCIDENTU

(Del Evropske informacijske platforme za pomorske nezgode)

| Opomba: | Podčrtane številke pomenijo, da je treba v primeru, ko je v pomorsko nesrečo ali nezgodo vpletena več kot ena ladja, priskrbeti podatke za vsako ladjo.






  01. | pristojna država članica/kontaktna oseba |
| --- | --- | --- |
| 02. | država članica, zadolžena za preiskavo |
| 03. | vloga države članice |
| 04. | prizadeta obalna država |
| 05. | število utemeljeno zainteresiranih držav |
| 06. | utemeljeno zainteresirane države |
| 07. | subjekt obvestila |
| 08. | čas obvestila |
| 09. | datum obvestila |
| 10. | ime ladje |
| 11. | številka IMO/razpoznavne črke |
| 12. | zastava ladje |
| 13. | vrsta pomorske nesreče ali nezgode |
| 14. | vrsta ladje |
| 15. | datum pomorske nesreče ali nezgode |
| 16. | čas pomorske nesreče ali nezgode |
| 17. | položaj – zemljepisna širina |
| 18. | položaj – zemljepisna dolžina |
| 19. | kraj pomorske nesreče ali nezgode |
| 20. | pristanišče izplutja |
| 21. | namembno pristanišče |
| 22. | shema ločene plovbe |
| 23. | del potovanja |
| 24. | plovba ladje |
| 25. | prostor na krovu |
| 26. | izguba življenj:






  — | posadka |

Opomba:

Podčrtane številke pomenijo, da je treba v primeru, ko je v pomorsko nesrečo ali nezgodo vpletena več kot ena ladja, priskrbeti podatke za vsako ladjo.

01.

pristojna država članica/kontaktna oseba

02.

država članica, zadolžena za preiskavo

03.

vloga države članice

04.

prizadeta obalna država

05.

število utemeljeno zainteresiranih držav

06.

utemeljeno zainteresirane države

07.

subjekt obvestila

08.

čas obvestila

09.

datum obvestila

10.

ime ladje

11.

številka IMO/razpoznavne črke

12.

zastava ladje

13.

vrsta pomorske nesreče ali nezgode

14.

vrsta ladje

15.

datum pomorske nesreče ali nezgode

16.

čas pomorske nesreče ali nezgode

17.

položaj – zemljepisna širina

18.

položaj – zemljepisna dolžina

19.

kraj pomorske nesreče ali nezgode

20.

pristanišče izplutja

21.

namembno pristanišče

22.

shema ločene plovbe

23.

del potovanja

24.

plovba ladje

25.

prostor na krovu

26.

izguba življenj:

—

posadka

| — | potniki |
| --- | --- |

—

potniki

| — | Drugo |
| --- | --- |

—

Drugo

27.

resne poškodbe:

| — | posadka |
| --- | --- |

—

posadka

| — | potniki |
| --- | --- |

—

potniki

| — | Drugo |
| --- | --- |

—

Drugo

28.

onesnaževanje

29.

škoda na ladji

30.

škoda na tovoru

31.

ostala škoda

32.

Kratek opis pomorske nesreče ali nezgode

---

UTEMELJITEV SVETA

I.   UVOD

V okviru postopka soodločanja (člen 251 PES) je Svet 7. junija 2007 dosegel politični dogovor o predlogu direktive o določitvi temeljnih načel za vodenje preiskav nesreč v sektorju pomorskega prometa in o spremembi direktiv 1999/35/ES in 2002/59/ES (1). Po pravnem/jezikovnem pregledu je Svet 6. junij 2008 sprejel skupno stališče.

Pri sprejetju stališča je Svet upošteval mnenje Evropskega parlamenta s prve obravnave 25. aprila 2007 (2) in mnenji Ekonomsko-socialnega odbora (3) ter Odbora regij (4). Poleg tega je obravnaval presojo vplivov, ki jo je opravila Komisija med preučevanjem predloga direktive.

Cilj predloga je, da se za celotno Skupnost oblikujejo jasni predpisi za neodvisne tehnične preiskave po pomorskih nezgodah in incidentih in se tako izboljša varnost v pomorskem prometu. Namen teh tehničnih preiskav ni ugotavljanje civilne ali kazenske odgovornosti, temveč okoliščin in vzrokov pomorskih nezgod ali incidentov, da bi se iz njih lahko kar največ naučili. Predlog je pripravljen v skladu s predpisi mednarodnega pomorskega prava ter opredelitvami in priporočili iz Kodeksa IMO o preiskovanju pomorskih nezgod in incidentov.

II.   ANALIZA SKUPNEGA STALIŠČA

Svet se strinja s ciljem in večino glavnih elementov predloga Komisije, ki predstavljajo ustrezen mehanizem za zagotavljanje izmenjave izkušenj po nesrečah in incidentih, da se preprečijo druge nezgode. Vendar pa so zaradi pristopa, ki ga je zavzel Svet, bile potrebne nekatere spremembe besedila, zlasti zaradi zagotovitve neodvisnosti in diskrecijskih pooblastil preiskovalnih organov.

V skupnem stališču Sveta so navedena vprašanja, ki so jim pri pregledu predlagane direktive organi Sveta dali velik pomen, in sicer:

Svet meni, da bi zaradi narave pravnega akta države članice, zlasti pa njihovi preiskovalni organi, morali ohraniti določeno prožnost in diskrecijo pri varnostnih preiskavah. V nasprotju s prvotnim predlogom, ki uvaja obvezne varnostne preiskave v primeru zelo hudih in hujših pomorskih nezgod in incidentov, besedilo Sveta določa obvezne preiskave le v primeru zelo hudih nezgod in incidentov; ob drugih pomorskih nezgodah in incidentih bo o tem, ali naj se opravi varnostna preiskava, odločal preiskovalni organ, pri čemer bo upošteval zlasti resnost nezgode ali incidenta in pridobitev morebitnih koristnih izkušenj. Poleg tega Svet meni, da ni potrebno izrecno omenjati klicev v sili kot posebne kategorije incidentov, za katere so potrebne varnostne preiskave.

Po zgledu železniškega sektorja (5) se Svetu zdi primerno poudariti, da je preiskovalni organ glede svoje organizacije, pravne oblike in sprejemanja odločitev neodvisen od strani, katerih interesi bi lahko bili v navzkrižju z nalogami, ki so mu bile poverjene za nepristransko izvajanje varnostnih preiskav. Vsaka država članica v skladu s svojim administrativnim sistemom ustanovi preiskovalni organ kot javno telo z največjo možno stopnjo samostojnosti pri notranjem delovanju. To telo je lahko vezano na večji subjekt, kot je ministrstvo ali drugi upravni organ, vendar mora biti vodeno v skladu z določili, ki zagotavljajo njegovo neodvisnost, zlasti od drugih administrativnih organov, ki imajo interese na področju pomorskih nesreč. Zaradi sorazmernosti bodo države članice, ki nimajo ladij oziroma plovil pod svojo zastavo, določile neodvisno kontaktno točko za sodelovanje pri varnostnih preiskavah, pri katerih imajo te države članice pomemben interes.

V skladu z zahtevami prava Skupnosti za varnostne preiskave v sektorju zračnega prometa in železniškem sektorju se Svet strinja z Evropskim parlamentom, da je treba varnostne preiskave razlikovati od kazenskih preiskav ali drugih postopkov, namenjenih ugotavljanju odgovornosti ali določevanju krivde. Besedilo skupnega stališča določa, da preiskave v skladu s to direktivo nimajo drugega cilja kot to, da ugotovijo razlog nezgod. Vendar pa v skladu s Kodeksom IMO o preiskovanju pomorskih nezgod in incidentov skupno stališče tudi določa, da se preiskovalni organ ne bi smel izogibati izčrpnemu poročanju, saj se lahko krivda ali odgovornost pojasni na podlagi ugotovitev. Če v nacionalnem pravu ni določene jasne ločitve med varnostnimi preiskavami ter kazenskimi ali drugimi upravnimi preiskavami, morajo države članice z opredelitvijo pravnega statusa varnostnih preiskav omogočiti najučinkovitejšo in najhitrejšo izvedbo varnostnih preiskav ter poskrbeti, da te niso neupravičeno ovirane ali opuščene zaradi drugih preiskav.

Glede področja uporabe direktive Svet v svojem skupnem stališču vključuje majhna ribiška plovila, daljša od 15 metrov, in ne le plovil, daljših od 24 metrov, kakor je določeno v prvotnem predlogu. Do tega je prišlo zaradi uskladitve s skupnim stališčem Sveta glede osnutka direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2002/59/ES o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet. V skladu z navedenim osnutkom direktive morajo ta plovila biti opremljena s sistemom za samodejno prepoznavanje (Automatic Identification System – AIS) zaradi večje možnosti spremljanja teh ladij in njihove večje varnosti v primeru bližnje plovbe. Ta plovila morajo zato biti zajeta tudi v direktivi o preiskovanju nesreč.

Svetu se v zvezi z metodologijo za preiskovanje pomorskih nezgod in incidentov zdi primerno zagotoviti več prožnosti ter oblikovati osnovo za stalno izmenjavo izkušenj. V primerjavi s prvotnim predlogom imajo države članice več manevrskega prostora pri izvajanju načel skupne metodologije, ki se razvija s pomočjo Evropske agencije za pomorsko varnost in sprejema v skladu z regulativnim postopkom s pregledom. Na podlagi izkušenj, pridobljenih v varnostnih preiskavah, bodo Komisija in države članice razvile smernice za postopke in najboljše prakse, ki se bodo uporabljale pri izvajanju skupne metodologije.

III.   SPREMEMBE

Pri sprejemanju skupnega stališča je Svet upošteval stališče Evropskega parlamenta v prvi obravnavi predloga. V skupnem stališču so upoštevani naslednji elementi iz mnenja Evropskega parlamenta (nekateri delno ali načeloma): spremembe 3, 9, 10, 11, 22 in 23.

Več sprememb pa za Svet ni bilo sprejemljivih. Glede sprememb 2 in 19 Svet meni, da se skupna metodologija ne bi smela ukvarjati z ugotovitvami varnostnih preiskav, ampak bi se morala osredotočiti na postopkovne vidike. Po mnenju Sveta spremembi 5 in 8 nista skladni z načelom razlikovanja med kazenskimi in tehničnimi preiskavami. Spremembi 7 in 20 nista bili sprejemljivi, ker Svet meni, da ta direktiva ni ustrezna za natančno določitev pristojnosti Evropske agencije za pomorsko varnost (EMSA). Spremembi 12 in 13 bi omejili delovne metode preiskovalnega organa, oziroma sta preveč normativni. Spremembi 14 in 26 nista bili sprejemljivi, saj Svet pripisuje velik pomen načelu nepristranskosti preiskovalnega organa in meni, da bi morala vsaka država članica ustanoviti ta organ v skladu s svojo administrativno strukturo. Sprememba 16 ni skladna s potrebo po spoštovanju nacionalnega prava.

Niz drugih sprememb (4, 6, 15, 17, 18 in 24) ni bil sprejet, ker bodisi niso bile dovolj jasne, bodisi ne ustrezajo stališču Sveta glede jedrnatosti besedila.

IV.   SKLEP

Svet meni, da je besedilo skupnega stališča ustrezno in uravnoteženo. Strinja se s ciljem Evropskega parlamenta, da se vzpostavi okvir, ki bo zagotavljal hitre varnostne preiskave pomorskih nezgod in incidentov. V skupnem stališču so vključene nekatere spremembe EP, ki so bile sprejete v prvi obravnavi.

Svet ponovno potrjuje svojo pripravljenost za začetek pogajanj z Evropskim parlamentom o tem besedilu, da bi čimprej dosegli dogovor.

---

(1)  Komisija je svoj predlog poslala 13. februarja 2006.

(2)  dok. 8724/07 CODEC 389 MAR 28 ENV 206 (še ni objavljen v Uradnem listu).

(3)  CESE 1177/2006, 13.9.2006 (UL C 318, 23.12.2006, str. 195–201).

(4)  CdR 43/2006, 15.6.2006 (UL C 229, 22.9.2006, str. 38).

(5)  Člen 21 Direktive 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (Direktiva o varnosti na železnici) (UL L 164, 30.4.2004).

---