# Europeiska unionens C 191/10 m

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 191 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 65 årgången10 maj 2022 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 191

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

65 årgången10 maj 2022

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska unionens domstol |
| 2022/C 191/01 | Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning | 1 |

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

2022/C 191/01

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

Europeiska unionens officiella tidning

1

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Domstolen |
| 2022/C 191/02 | Mål C-545/19: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 17 mars 2022 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – AllianzGI-Fonds AEVN mot Autoridade Tributária e Aduaneira (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 63 FEUF – Fri rörlighet för kapital – Beskattning av utdelning till företag för kollektiva investeringar (fondföretag) – Fondföretag med hemvist i landet och fondföretag utan hemvist i landet – Särbehandling – Källskatt som endast tas ut på utdelning till fondföretag utan hemvist i landet – Jämförbara situationer – Bedömning – Beaktande av de skatteregler som gäller för innehavare av andelar i fondföretag och av den omständigheten att företag med hemvist i landet är föremål för andra skatter – Ej relevant för bedömningen) | 2 |
| 2022/C 191/03 | Mål C-232/20: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 17 mars 2022 (begäran om förhandsavgörande från Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Tyskland) – NP mot Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Direktiv 2008/104/EG – Arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag – Artikel 1.1 – Uthyrning för temporärt arbete – Begrepp – Innehav av en varaktig tjänst – Artikel 5.5 – På varandra följande uppdrag – Artikel 10 – Sanktioner – Artikel 11 – Arbetsmarknadens parter har avvikit från den längsta tidsperiod som föreskrivs i nationell lag) | 3 |
| 2022/C 191/04 | Mål C-302/20: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 15 mars 2022 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel de Paris – Frankrike) – M. A mot Autorité des marchés financiers (AMF) (Begäran om förhandsavgörande – Den inre marknaden för finansiella tjänster – Marknadsmissbruk – Direktiven 2003/6/EG och 2003/124/EG – Insiderinformation – Begrepp – Information av specifik natur – Information om den förestående publiceringen av en tidningsartikel som återger ett marknadsrykte angående en emittent av finansiella instrument – Huruvida röjandet av insiderinformation är olagligt – Undantag – Förordning (EU) nr 596/2014 – Artikel 10 – Röjande av insiderinformation som sker som ett normalt led i fullgörande av verksamhet – Artikel 21 – Offentliggörande av insiderinformation för journalistiska ändamål – Pressfrihet och yttrandefrihet – En journalist röjer information till en sedvanlig källa om den förestående publiceringen av en tidningsartikel) | 4 |
| 2022/C 191/05 | Mål C-394/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 28 juni 2021 – Bursa Română de Mărfuri SA mot Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) | 5 |
| 2022/C 191/06 | Mål C-610/21: Överklagande ingett den 20 september 2021 av Svenska Metallkompaniet AB av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 5 juli 2021 i mål T-191/21, Svenska Metallkompaniet mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet | 6 |
| 2022/C 191/07 | Mål C-611/21 P: Överklagande ingett den 20 september 2021 av Lajos Bese av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 5 juli 2021 i mål T-123/21, Bese mot EUIPO – Mixtec (rubyred CRANBERRY) | 6 |
| 2022/C 191/08 | Mål C-627/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Alba Iulia (Rumänien) den 11 oktober 2021 – S.H. mot Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov | 6 |
| 2022/C 191/09 | Mål C-775/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 15 december 2021 – Blue Air Aviation SA mot UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor | 7 |
| 2022/C 191/10 | Mål C-818/21 P: Överklagande ingett den 22 december 2021 av YG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen) meddelade den 20 oktober 2021 i mål T-599/20, YG mot Europeiska kommissionen | 8 |
| 2022/C 191/11 | Mål C-826/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 22 december 2021 – Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR) mot Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) CFR Călători SA | 8 |
| 2022/C 191/12 | Mål C-13/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Piteşti (Rumänien) den 5 januari 2022 – EF, GH, IJ / KL | 9 |
| 2022/C 191/13 | Mål C-45/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgien) den 20 januari 2022 – HK mot Service fédéral des Pensions (SFP) | 10 |
| 2022/C 191/14 | Mål C-48/22 P: Överklagande ingett den 20 januari 2022 av Google LLC och Alphabet, Inc. av den dom som tribunalen (nionde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 10 november 2021 i mål T-612/17, Google och Alphabet mot kommissionen | 10 |
| 2022/C 191/15 | Mål C-49/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landesgerichts Korneuburg (Österrike) den 24 januari 2022 – Austrian Airlines AG mot TW | 11 |
| 2022/C 191/16 | Mål C-50/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour d'appel de Paris (Frankrike) den 25 januari 2022 – SOGEFINANCEMENT mot RW, UV | 12 |
| 2022/C 191/17 | Mål C-84/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av High Court (Irland) den 8 februari 2022– Right to Know CLG mot An Taoiseach | 13 |
| 2022/C 191/18 | Mål C-91/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 9 februari 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA mot Ministero della Transizione Ecologica m.fl. | 13 |
| 2022/C 191/19 | Mål C-92/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 9 februari 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA mot Ministero della Transizione Ecologica m.fl. | 14 |
| 2022/C 191/20 | Mål C-93/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 9 februari 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA mot Ministero della Transizione Ecologica m.fl. | 15 |
| 2022/C 191/21 | Mål C-94/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 9 februari 2022 – Gruppo Mauro Saviola Srl mot Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto | 16 |
| 2022/C 191/22 | Mål C-99/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Symvoulio tis Epikrateias (Grekland) den 14 februari 2022 – Kapniki A. Michailidis AE mot Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon | 17 |
| 2022/C 191/23 | Mål C-118/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 17 februari 2022 – NG mot Direktor na Glavna direktsia Natsionalna politsia pri MVR – Sofia | 18 |
| 2022/C 191/24 | Mål C-127/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 22 februari 2022 – Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD mot Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika Sofia | 19 |
| 2022/C 191/25 | Mål C-131/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Amtsgerichts Frankfurt am Main (Tyskland) den 25 februari 2022 – flightright GmbH mot Swiss International Air Lines AG | 20 |
| 2022/C 191/26 | Mål C-142/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Supreme Court (Irland) den 2 mars 2022 – brottmål mot OE | 20 |
| 2022/C 191/27 | Mål C-149/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Supreme Court (Irland) den 2 mars 2022 – Merck Sharp & Dolme Corp mot Clonmel Healthcare Limited | 21 |
| 2022/C 191/28 | Mål C-163/22 P: Överklagande ingett den 3 mars 2022 av Gmina Miasto Gdynia och Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. av den dom som tribunalen meddelade den 21 december 2021 i mål T-263/15, Gmina Miasto Gdynia och Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo mot kommissionen | 22 |
| 2022/C 191/29 | Mål C-167/22: Talan väckt den 4 mars 2022 – Europeiska kommissionen mot Konungariket Danmark | 23 |
| 2022/C 191/30 | Mål C-174/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven kasatsionen sad (Bulgarien) den 8 mars 2022 – brottmål mot EV | 24 |
| 2022/C 191/31 | Mål C-175/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarien) den 8 mars 2022 – brottmål mot BK | 24 |
| 2022/C 191/32 | Mål C-176/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarien) den 8 mars 2022 – brottsmål mot BK och ZhP | 25 |
| 2022/C 191/33 | Mål C-214/22: Talan väckt den 22 mars 2022 – Europeiska kommissionen mot Storhertigdömet Luxemburg | 25 |
| | Tribunalen |
| 2022/C 191/34 | Mål T-688/19: Tribunalens dom av den 2 mars 2022 – VeriGraft mot Eismea (Skiljedomsklausul – Bidragsavtal som ingåtts inom ramen för Horisont 2020, ramprogrammet för forskning och innovation – Uppsägning av avtalet – Fel i tjänsteutövning – Ställning som bidragsmottagare eller person som handlar i bidragsmottagarens namn eller för dess räkning) | 26 |
| 2022/C 191/35 | Mål T-615/20: Tribunalens dom av den 2 mars 2022 – Mood Media Netherlands mot EUIPO– Tailoradio (MOOD MEDIA) (EU-varumärke – Upphävandeförfarande – EU-ordmärket MOOD MEDIA – Verkligt bruk av varumärket – Artikel 51.1 a i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 58.1 a i förordning (EU) 2017/1001) – Artikel 15.1 a i förordning nr 207/2009 (nu artikel 18.1 a i förordning 2017/1001) – Bevis på verkligt bruk) | 26 |
| 2022/C 191/36 | Mål T-140/21: Tribunalens dom av den 2 mars 2022 – Apologistics mot EUIPO – Kerckhoff (apo-discounter.de) (EU-varumärke – Upphävandeförfarande – EU-figurmärket apo-discounter.de – Delvist upphävande – Verkligt bruk av varumärket – Artikel 58.1 a i förordning (EU) 2017/1001 – Bevis på verkligt bruk) | 27 |
| 2022/C 191/37 | Mål T-99/22: Talan väckt den 18 februari 2022 – Sberbank Europe mot ECB | 28 |
| 2022/C 191/38 | Mål T-103/22: Talan väckt den 22 februari 2022 – ON mot kommissionen | 29 |
| 2022/C 191/39 | Mål T-108/22: Talan väckt den 1 mars 2022 – Sopra Steria Benelux och Unisys Belgium mot kommissionen | 30 |
| 2022/C 191/40 | Mål T-112/22: Talan väckt den 2 mars 2022 – Svenska Bankföreningen och Länsförsäkringar Bank mot kommissionen | 31 |
| 2022/C 191/41 | Mål T-118/22: Talan väckt den 7 mars 2022 – OM mot kommissionen | 32 |
| 2022/C 191/42 | Mål T-131/22: Överklagande ingett den 10 mars 2022 – Société des produits Nestlé mot EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE BURGER) | 33 |
| 2022/C 191/43 | Mål T-132/22: Överklagande ingett den 10 mars 2022 – Société des produits Nestlé mot EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE SAUSAGE) | 33 |
| 2022/C 191/44 | Mål T-134/22: Talan väckt den 9 mars 2022 – OO mot EIB | 34 |
| 2022/C 191/45 | Mål T-141/22: Överklagande ingett den 10 mars 2022 – Sport1 mot EUIPO – SFR (SFR SPORT1) | 35 |
| 2022/C 191/46 | Mål T-143/22: Talan väckt den 11 mars 2022 – OP mot parlamentet | 36 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

2022/C 191/02

Mål C-545/19: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 17 mars 2022 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – AllianzGI-Fonds AEVN mot Autoridade Tributária e Aduaneira (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 63 FEUF – Fri rörlighet för kapital – Beskattning av utdelning till företag för kollektiva investeringar (fondföretag) – Fondföretag med hemvist i landet och fondföretag utan hemvist i landet – Särbehandling – Källskatt som endast tas ut på utdelning till fondföretag utan hemvist i landet – Jämförbara situationer – Bedömning – Beaktande av de skatteregler som gäller för innehavare av andelar i fondföretag och av den omständigheten att företag med hemvist i landet är föremål för andra skatter – Ej relevant för bedömningen)

2

2022/C 191/03

Mål C-232/20: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 17 mars 2022 (begäran om förhandsavgörande från Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Tyskland) – NP mot Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Direktiv 2008/104/EG – Arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag – Artikel 1.1 – Uthyrning för temporärt arbete – Begrepp – Innehav av en varaktig tjänst – Artikel 5.5 – På varandra följande uppdrag – Artikel 10 – Sanktioner – Artikel 11 – Arbetsmarknadens parter har avvikit från den längsta tidsperiod som föreskrivs i nationell lag)

3

2022/C 191/04

Mål C-302/20: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 15 mars 2022 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel de Paris – Frankrike) – M. A mot Autorité des marchés financiers (AMF) (Begäran om förhandsavgörande – Den inre marknaden för finansiella tjänster – Marknadsmissbruk – Direktiven 2003/6/EG och 2003/124/EG – Insiderinformation – Begrepp – Information av specifik natur – Information om den förestående publiceringen av en tidningsartikel som återger ett marknadsrykte angående en emittent av finansiella instrument – Huruvida röjandet av insiderinformation är olagligt – Undantag – Förordning (EU) nr 596/2014 – Artikel 10 – Röjande av insiderinformation som sker som ett normalt led i fullgörande av verksamhet – Artikel 21 – Offentliggörande av insiderinformation för journalistiska ändamål – Pressfrihet och yttrandefrihet – En journalist röjer information till en sedvanlig källa om den förestående publiceringen av en tidningsartikel)

4

2022/C 191/05

Mål C-394/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 28 juni 2021 – Bursa Română de Mărfuri SA mot Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

5

2022/C 191/06

Mål C-610/21: Överklagande ingett den 20 september 2021 av Svenska Metallkompaniet AB av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 5 juli 2021 i mål T-191/21, Svenska Metallkompaniet mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

6

2022/C 191/07

Mål C-611/21 P: Överklagande ingett den 20 september 2021 av Lajos Bese av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 5 juli 2021 i mål T-123/21, Bese mot EUIPO – Mixtec (rubyred CRANBERRY)

6

2022/C 191/08

Mål C-627/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Alba Iulia (Rumänien) den 11 oktober 2021 – S.H. mot Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov

6

2022/C 191/09

Mål C-775/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 15 december 2021 – Blue Air Aviation SA mot UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

7

2022/C 191/10

Mål C-818/21 P: Överklagande ingett den 22 december 2021 av YG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen) meddelade den 20 oktober 2021 i mål T-599/20, YG mot Europeiska kommissionen

8

2022/C 191/11

Mål C-826/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 22 december 2021 – Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR) mot Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) CFR Călători SA

8

2022/C 191/12

Mål C-13/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Piteşti (Rumänien) den 5 januari 2022 – EF, GH, IJ / KL

9

2022/C 191/13

Mål C-45/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgien) den 20 januari 2022 – HK mot Service fédéral des Pensions (SFP)

10

2022/C 191/14

Mål C-48/22 P: Överklagande ingett den 20 januari 2022 av Google LLC och Alphabet, Inc. av den dom som tribunalen (nionde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 10 november 2021 i mål T-612/17, Google och Alphabet mot kommissionen

10

2022/C 191/15

Mål C-49/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landesgerichts Korneuburg (Österrike) den 24 januari 2022 – Austrian Airlines AG mot TW

11

2022/C 191/16

Mål C-50/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour d'appel de Paris (Frankrike) den 25 januari 2022 – SOGEFINANCEMENT mot RW, UV

12

2022/C 191/17

Mål C-84/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av High Court (Irland) den 8 februari 2022– Right to Know CLG mot An Taoiseach

13

2022/C 191/18

Mål C-91/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 9 februari 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA mot Ministero della Transizione Ecologica m.fl.

13

2022/C 191/19

Mål C-92/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 9 februari 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA mot Ministero della Transizione Ecologica m.fl.

14

2022/C 191/20

Mål C-93/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 9 februari 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA mot Ministero della Transizione Ecologica m.fl.

15

2022/C 191/21

Mål C-94/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 9 februari 2022 – Gruppo Mauro Saviola Srl mot Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

16

2022/C 191/22

Mål C-99/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Symvoulio tis Epikrateias (Grekland) den 14 februari 2022 – Kapniki A. Michailidis AE mot Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

17

2022/C 191/23

Mål C-118/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 17 februari 2022 – NG mot Direktor na Glavna direktsia Natsionalna politsia pri MVR – Sofia

18

2022/C 191/24

Mål C-127/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 22 februari 2022 – Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD mot Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika Sofia

19

2022/C 191/25

Mål C-131/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Amtsgerichts Frankfurt am Main (Tyskland) den 25 februari 2022 – flightright GmbH mot Swiss International Air Lines AG

20

2022/C 191/26

Mål C-142/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Supreme Court (Irland) den 2 mars 2022 – brottmål mot OE

20

2022/C 191/27

Mål C-149/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Supreme Court (Irland) den 2 mars 2022 – Merck Sharp & Dolme Corp mot Clonmel Healthcare Limited

21

2022/C 191/28

Mål C-163/22 P: Överklagande ingett den 3 mars 2022 av Gmina Miasto Gdynia och Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. av den dom som tribunalen meddelade den 21 december 2021 i mål T-263/15, Gmina Miasto Gdynia och Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo mot kommissionen

22

2022/C 191/29

Mål C-167/22: Talan väckt den 4 mars 2022 – Europeiska kommissionen mot Konungariket Danmark

23

2022/C 191/30

Mål C-174/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven kasatsionen sad (Bulgarien) den 8 mars 2022 – brottmål mot EV

24

2022/C 191/31

Mål C-175/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarien) den 8 mars 2022 – brottmål mot BK

24

2022/C 191/32

Mål C-176/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarien) den 8 mars 2022 – brottsmål mot BK och ZhP

25

2022/C 191/33

Mål C-214/22: Talan väckt den 22 mars 2022 – Europeiska kommissionen mot Storhertigdömet Luxemburg

25

Tribunalen

2022/C 191/34

Mål T-688/19: Tribunalens dom av den 2 mars 2022 – VeriGraft mot Eismea (Skiljedomsklausul – Bidragsavtal som ingåtts inom ramen för Horisont 2020, ramprogrammet för forskning och innovation – Uppsägning av avtalet – Fel i tjänsteutövning – Ställning som bidragsmottagare eller person som handlar i bidragsmottagarens namn eller för dess räkning)

26

2022/C 191/35

Mål T-615/20: Tribunalens dom av den 2 mars 2022 – Mood Media Netherlands mot EUIPO– Tailoradio (MOOD MEDIA) (EU-varumärke – Upphävandeförfarande – EU-ordmärket MOOD MEDIA – Verkligt bruk av varumärket – Artikel 51.1 a i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 58.1 a i förordning (EU) 2017/1001) – Artikel 15.1 a i förordning nr 207/2009 (nu artikel 18.1 a i förordning 2017/1001) – Bevis på verkligt bruk)

26

2022/C 191/36

Mål T-140/21: Tribunalens dom av den 2 mars 2022 – Apologistics mot EUIPO – Kerckhoff (apo-discounter.de) (EU-varumärke – Upphävandeförfarande – EU-figurmärket apo-discounter.de – Delvist upphävande – Verkligt bruk av varumärket – Artikel 58.1 a i förordning (EU) 2017/1001 – Bevis på verkligt bruk)

27

2022/C 191/37

Mål T-99/22: Talan väckt den 18 februari 2022 – Sberbank Europe mot ECB

28

2022/C 191/38

Mål T-103/22: Talan väckt den 22 februari 2022 – ON mot kommissionen

29

2022/C 191/39

Mål T-108/22: Talan väckt den 1 mars 2022 – Sopra Steria Benelux och Unisys Belgium mot kommissionen

30

2022/C 191/40

Mål T-112/22: Talan väckt den 2 mars 2022 – Svenska Bankföreningen och Länsförsäkringar Bank mot kommissionen

31

2022/C 191/41

Mål T-118/22: Talan väckt den 7 mars 2022 – OM mot kommissionen

32

2022/C 191/42

Mål T-131/22: Överklagande ingett den 10 mars 2022 – Société des produits Nestlé mot EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE BURGER)

33

2022/C 191/43

Mål T-132/22: Överklagande ingett den 10 mars 2022 – Société des produits Nestlé mot EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE SAUSAGE)

33

2022/C 191/44

Mål T-134/22: Talan väckt den 9 mars 2022 – OO mot EIB

34

2022/C 191/45

Mål T-141/22: Överklagande ingett den 10 mars 2022 – Sport1 mot EUIPO – SFR (SFR SPORT1)

35

2022/C 191/46

Mål T-143/22: Talan väckt den 11 mars 2022 – OP mot parlamentet

36

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/1

---

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

(2022/C 191/01)

Senaste offentliggörandet

EUT C 171 25.4.2022

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 165 19.4.2022

EUT C 158, 11.4.2022

EUT C 148, 4.4.2022

EUT C 138, 28.3.2022

EUT C 128, 21.3.2022

EUT C 119, 14.3.2022

Dessa texter är tillgängliga på

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/2 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/2

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 17 mars 2022 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – AllianzGI-Fonds AEVN mot Autoridade Tributária e Aduaneira

(Mål C-545/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Artikel 63 FEUF - Fri rörlighet för kapital - Beskattning av utdelning till företag för kollektiva investeringar (fondföretag) - Fondföretag med hemvist i landet och fondföretag utan hemvist i landet - Särbehandling - Källskatt som endast tas ut på utdelning till fondföretag utan hemvist i landet - Jämförbara situationer - Bedömning - Beaktande av de skatteregler som gäller för innehavare av andelar i fondföretag och av den omständigheten att företag med hemvist i landet är föremål för andra skatter - Ej relevant för bedömningen)

(2022/C 191/02)

Rättegångsspråk: portugisiska

Hänskjutande domstol

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: AllianzGI-Fonds AEVN

Motpart: Autoridade Tributária e Aduaneira

Domslut

Artikel 63 FEUF ska tolkas så, att den utgör hinder för en lagstiftning i en medlemsstat enligt vilken källskatt tas ut på utdelning från bolag med hemvist i landet till ett företag för kollektiva investeringar (fondföretag) utan hemvist i landet, medan utdelning som lämnas till ett företag för kollektiva investeringar med hemvist i landet är undantagen från sådan källbeskattning.

---

(1)  EUT C 399, 25.11.2019.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/3 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/3

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 17 mars 2022 (begäran om förhandsavgörande från Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Tyskland) – NP mot Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin

(Mål C-232/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Socialpolitik - Direktiv 2008/104/EG - Arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag - Artikel 1.1 - Uthyrning för ”temporärt arbete” - Begrepp - Innehav av en varaktig tjänst - Artikel 5.5 - På varandra följande uppdrag - Artikel 10 - Sanktioner - Artikel 11 - Arbetsmarknadens parter har avvikit från den längsta tidsperiod som föreskrivs i nationell lag)

(2022/C 191/03)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: NP

Motpart: Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin

Domslut

| 1) | Artikel 1.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/104/EG av den 19 november 2008 om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag ska tolkas så, att ordet ”temporärt” i denna bestämmelse inte utgör hinder för att en arbetstagare som har ett anställningskontrakt eller ett anställningsförhållande med ett bemanningsföretag hyrs ut till ett kundföretag i syfte att arbeta på en tjänst som är varaktig och som inte besätts för att ersätta någon annan. |
| --- | --- |

1)

Artikel 1.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/104/EG av den 19 november 2008 om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag ska tolkas så, att ordet ”temporärt” i denna bestämmelse inte utgör hinder för att en arbetstagare som har ett anställningskontrakt eller ett anställningsförhållande med ett bemanningsföretag hyrs ut till ett kundföretag i syfte att arbeta på en tjänst som är varaktig och som inte besätts för att ersätta någon annan.

| 2) | Artikel 1.1 och artikel 5.5 i direktiv 2008/104 ska tolkas så, att det utgör ett missbruk av på varandra följande uppdrag att förlänga uppdraget för en arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag att bemanna samma tjänst hos ett kundföretag under en period på 55 månader, för det fall att dessa på varandra följande uppdrag för samma arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag hos samma kundföretag leder till en period av arbete hos detta företag som är längre än vad som rimligen kan betraktas som ”temporärt”, med beaktande av samtliga relevanta omständigheter, bland annat vad som är kännetecknande för sektorn, och i enlighet med det nationella rättsliga regelverket, utan att det ges någon objektiv förklaring till att det berörda kundföretaget använder sig av flera på varandra följande avtal om uthyrning av arbetstagare från bemanningsföretag, vilket det ankommer på den nationella domstolen att fastställa. |
| --- | --- |

2)

Artikel 1.1 och artikel 5.5 i direktiv 2008/104 ska tolkas så, att det utgör ett missbruk av på varandra följande uppdrag att förlänga uppdraget för en arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag att bemanna samma tjänst hos ett kundföretag under en period på 55 månader, för det fall att dessa på varandra följande uppdrag för samma arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag hos samma kundföretag leder till en period av arbete hos detta företag som är längre än vad som rimligen kan betraktas som ”temporärt”, med beaktande av samtliga relevanta omständigheter, bland annat vad som är kännetecknande för sektorn, och i enlighet med det nationella rättsliga regelverket, utan att det ges någon objektiv förklaring till att det berörda kundföretaget använder sig av flera på varandra följande avtal om uthyrning av arbetstagare från bemanningsföretag, vilket det ankommer på den nationella domstolen att fastställa.

| 3) | Direktiv 2008/104 ska tolkas så, att det utgör hinder för en nationell lagstiftning som fastställer en längsta tidsperiod för uthyrningen av en och samma arbetstagare till samma kundföretag, för det fall det genom en övergångsbestämmelse föreskrivs att denna tidsperiod ska beräknas utan beaktande av perioder som föregått ikraftträdandet av en sådan lagstiftning, varvid den nationella domstolen fråntas möjligheten att beakta den faktiska uthyrningsperioden för en arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag för att fastställa huruvida denna uthyrning har haft en ”temporär” karaktär i den mening som avses i detta direktiv, vilket det ankommer på den domstolen att fastställa. En nationell domstol som har att pröva en tvist mellan enbart enskilda är inte skyldig att enbart baserat på unionsrätten underlåta att tillämpa en sådan övergångsbestämmelse som strider mot unionsrätten. |
| --- | --- |

3)

Direktiv 2008/104 ska tolkas så, att det utgör hinder för en nationell lagstiftning som fastställer en längsta tidsperiod för uthyrningen av en och samma arbetstagare till samma kundföretag, för det fall det genom en övergångsbestämmelse föreskrivs att denna tidsperiod ska beräknas utan beaktande av perioder som föregått ikraftträdandet av en sådan lagstiftning, varvid den nationella domstolen fråntas möjligheten att beakta den faktiska uthyrningsperioden för en arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag för att fastställa huruvida denna uthyrning har haft en ”temporär” karaktär i den mening som avses i detta direktiv, vilket det ankommer på den domstolen att fastställa. En nationell domstol som har att pröva en tvist mellan enbart enskilda är inte skyldig att enbart baserat på unionsrätten underlåta att tillämpa en sådan övergångsbestämmelse som strider mot unionsrätten.

| 4) | Artikel 10.1 i direktiv 2008/104 ska tolkas så, att för det fall det inte finns några nationella bestämmelser som syftar till att beivra överträdelser av detta direktiv som begås av bemanningsföretag eller av kundföretag, så har en arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag inte en subjektiv rätt med stöd av unionsrätten till ett anställningsförhållande med kundföretaget. |
| --- | --- |

4)

Artikel 10.1 i direktiv 2008/104 ska tolkas så, att för det fall det inte finns några nationella bestämmelser som syftar till att beivra överträdelser av detta direktiv som begås av bemanningsföretag eller av kundföretag, så har en arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag inte en subjektiv rätt med stöd av unionsrätten till ett anställningsförhållande med kundföretaget.

| 5) | Direktiv 2008/104 ska tolkas så, att det inte utgör hinder för en nationell lagstiftning som ger arbetsmarknadens parter befogenhet att inom kundföretagens bransch besluta om undantag från den längsta period ett bemanningsföretag får hyra ut en arbetstagare enligt en sådan lagstiftning. |
| --- | --- |

5)

Direktiv 2008/104 ska tolkas så, att det inte utgör hinder för en nationell lagstiftning som ger arbetsmarknadens parter befogenhet att inom kundföretagens bransch besluta om undantag från den längsta period ett bemanningsföretag får hyra ut en arbetstagare enligt en sådan lagstiftning.

---

(1)  EUT C 279, 24.8.2020.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/4 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/4

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 15 mars 2022 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel de Paris – Frankrike) – M. A mot Autorité des marchés financiers (AMF)

(Mål C-302/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Den inre marknaden för finansiella tjänster - Marknadsmissbruk - Direktiven 2003/6/EG och 2003/124/EG - ”Insiderinformation” - Begrepp - Information ”av specifik natur” - Information om den förestående publiceringen av en tidningsartikel som återger ett marknadsrykte angående en emittent av finansiella instrument - Huruvida röjandet av insiderinformation är olagligt - Undantag - Förordning (EU) nr 596/2014 - Artikel 10 - Röjande av insiderinformation som sker som ett normalt led i fullgörande av verksamhet - Artikel 21 - Offentliggörande av insiderinformation för journalistiska ändamål - Pressfrihet och yttrandefrihet - En journalist röjer information till en sedvanlig källa om den förestående publiceringen av en tidningsartikel)

(2022/C 191/04)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour d'appel de Paris

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: M. A

Ytterligare deltagare i rättegången: Autorité des marchés financiers (AMF)

Domslut

| 1) | Artikel 1.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) ska tolkas på så sätt att man vid bedömningen av huruvida information ska kvalificeras som insiderinformation kan anse att viss information utgör information ”av specifik natur”, i den mening som avses i denna bestämmelse och i artikel 1.1 i kommissionens direktiv 2003/124/EG av den 22 december 2003 om genomförande av direktiv 2003/6 när det gäller definition och offentliggörande av insiderinformation och definition av otillbörlig marknadspåverkan, när denna information avser den förestående publiceringen av en tidningsartikel som återger ett marknadsrykte angående en emittent av finansiella instrument. Vid bedömningen av denna specifika natur är följande omständigheter relevanta, i den mån uppgifter om dem lämnats före denna publicering: att det i denna tidningsartikel ska anges det pris som kommer att betalas för värdepapper från denna emittent i samband med ett eventuellt offentligt uppköpserbjudande, identiteten på den journalist som undertecknade artikeln och på det pressorgan som lät publicera artikeln. När det gäller den faktiska inverkan som denna publicering har på priset på de värdepapper som den avser kan en sådan inverkan visserligen utgöra bevisning i efterhand för att informationen är av specifik natur, men detta räcker inte i sig, i avsaknad av en prövning av andra uppgifter som var kända eller offentliggjorda före nämnda publicering, för att fastställa en sådan specifik natur. |
| --- | --- |

1)

Artikel 1.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) ska tolkas på så sätt att man vid bedömningen av huruvida information ska kvalificeras som insiderinformation kan anse att viss information utgör information ”av specifik natur”, i den mening som avses i denna bestämmelse och i artikel 1.1 i kommissionens direktiv 2003/124/EG av den 22 december 2003 om genomförande av direktiv 2003/6 när det gäller definition och offentliggörande av insiderinformation och definition av otillbörlig marknadspåverkan, när denna information avser den förestående publiceringen av en tidningsartikel som återger ett marknadsrykte angående en emittent av finansiella instrument. Vid bedömningen av denna specifika natur är följande omständigheter relevanta, i den mån uppgifter om dem lämnats före denna publicering: att det i denna tidningsartikel ska anges det pris som kommer att betalas för värdepapper från denna emittent i samband med ett eventuellt offentligt uppköpserbjudande, identiteten på den journalist som undertecknade artikeln och på det pressorgan som lät publicera artikeln. När det gäller den faktiska inverkan som denna publicering har på priset på de värdepapper som den avser kan en sådan inverkan visserligen utgöra bevisning i efterhand för att informationen är av specifik natur, men detta räcker inte i sig, i avsaknad av en prövning av andra uppgifter som var kända eller offentliggjorda före nämnda publicering, för att fastställa en sådan specifik natur.

| 2) | Artikel 21 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 596/2014 av den 16 april 2014 om marknadsmissbruk och om upphävande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG och kommissionens direktiv 2003/124/EG, 2003/125/EG och 2004/72/EG ska tolkas så, att en journalists röjande till en av dennes sedvanliga informationskällor av den förestående publiceringen av en av honom eller henne undertecknad artikel som återger ett marknadsrykte har skett ”för journalistiska ändamål”, i den mening som avses i nämnda artikel, när detta röjande är nödvändigt för att bedriva journalistisk verksamhet, vilken inbegriper det utredningsarbete som förbereder publiceringar. |
| --- | --- |

2)

Artikel 21 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 596/2014 av den 16 april 2014 om marknadsmissbruk och om upphävande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG och kommissionens direktiv 2003/124/EG, 2003/125/EG och 2004/72/EG ska tolkas så, att en journalists röjande till en av dennes sedvanliga informationskällor av den förestående publiceringen av en av honom eller henne undertecknad artikel som återger ett marknadsrykte har skett ”för journalistiska ändamål”, i den mening som avses i nämnda artikel, när detta röjande är nödvändigt för att bedriva journalistisk verksamhet, vilken inbegriper det utredningsarbete som förbereder publiceringar.

| 3) | Artiklarna 10 och 21 i förordning nr 596/2014 ska tolkas så, att en journalists röjande av insiderinformation är lagligt när det ska anses att det är nödvändigt för utövandet av hans eller hennes yrke och att det sker med iakttagande av proportionalitetsprincipen. |
| --- | --- |

3)

Artiklarna 10 och 21 i förordning nr 596/2014 ska tolkas så, att en journalists röjande av insiderinformation är lagligt när det ska anses att det är nödvändigt för utövandet av hans eller hennes yrke och att det sker med iakttagande av proportionalitetsprincipen.

---

(1)  EUT C 313, 21.09.2020.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/5 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/5

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 28 juni 2021 – Bursa Română de Mărfuri SA mot Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

(Mål C-394/21)

(2022/C 191/05)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Bucureşti

Parter i det nationella målet

Klagande: Bursa Română de Mărfuri SA

Motpart: Federația Europeană a Comercianților de Energie

Ytterligare deltagare i rättegången: Federația Europeană a Comercianților de Energie

Tolkningsfrågor

| 1) | Utgör Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/943 av den 5 juni 2019 om den inre marknaden för el (1), särskilt artikel 1 b och artikel 3, med beaktande av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/944 av den 5 juni 2019 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om ändring av direktiv 2012/27/EU (2) hinder mot att en medlemsstat, från och med dagen för förordningens ikraftträdande, fortsätter att bevilja en enda licens för att organisera och driva de centraliserade energimarknaderna? Är den rumänska staten från och med den 1 januari 2020 skyldig att avveckla ett befintligt monopol såvitt avser driften av elmarknaden? |
| --- | --- |

1)

Utgör Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/943 av den 5 juni 2019 om den inre marknaden för el (1), särskilt artikel 1 b och artikel 3, med beaktande av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/944 av den 5 juni 2019 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om ändring av direktiv 2012/27/EU (2) hinder mot att en medlemsstat, från och med dagen för förordningens ikraftträdande, fortsätter att bevilja en enda licens för att organisera och driva de centraliserade energimarknaderna? Är den rumänska staten från och med den 1 januari 2020 skyldig att avveckla ett befintligt monopol såvitt avser driften av elmarknaden?

| 2) | Omfattar den personkrets som täcks av tillämpningsområdet för principerna om fri konkurrens i förordning (EU) 2019/943, särskilt artikel 1 b och c respektive artikel 3, elmarknadsoperatörer, såsom en varubörs? Har det någon betydelse för svaret att definitionen av elmarknaden i artikel 2 led 40 i förordning (EU) 2019/943 hänvisar till definitionen av elmarknaden i artikel 2 led 9 i direktiv 2019/944? |
| --- | --- |

2)

Omfattar den personkrets som täcks av tillämpningsområdet för principerna om fri konkurrens i förordning (EU) 2019/943, särskilt artikel 1 b och c respektive artikel 3, elmarknadsoperatörer, såsom en varubörs? Har det någon betydelse för svaret att definitionen av elmarknaden i artikel 2 led 40 i förordning (EU) 2019/943 hänvisar till definitionen av elmarknaden i artikel 2 led 9 i direktiv 2019/944?

| 3) | Ska en medlemsstats beviljande av en enda licens för driften av elmarknaden anses utgöra en begränsning av konkurrensen i den mening som avses i artiklarna 101 FEUF och 102 FEUF jämförda med artikel 4.3 FEU och artikel 106.1 FEUF? |
| --- | --- |

3)

Ska en medlemsstats beviljande av en enda licens för driften av elmarknaden anses utgöra en begränsning av konkurrensen i den mening som avses i artiklarna 101 FEUF och 102 FEUF jämförda med artikel 4.3 FEU och artikel 106.1 FEUF?

---

(1)  EUT L 158, 2019, s. 54.

(2)  EUT L 158, 2019, s. 125.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/6 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/6

---

Överklagande ingett den 20 september 2021 av Svenska Metallkompaniet AB av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 5 juli 2021 i mål T-191/21, Svenska Metallkompaniet mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

(Mål C-610/21)

(2022/C 191/06)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Svenska Metallkompaniet AB

Övrig part i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Genom beslut av den 11 februari 2022 avvisade domstolens vice ordförande överklagandet och ålade Svenska Metallkompaniet AB att bära sina egna rättegångskostnader.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/6 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/6

---

Överklagande ingett den 20 september 2021 av Lajos Bese av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 5 juli 2021 i mål T-123/21, Bese mot EUIPO – Mixtec (rubyred CRANBERRY)

(Mål C-611/21 P)

(2022/C 191/07)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Lajos Bese

Övrig part i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Genom beslut av den 11 februari 2022 avvisade domstolens vice ordförande överklagandet och förordande att Lajos Bese skulle bära sina egna rättegångskostnader.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/6 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/6

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Alba Iulia (Rumänien) den 11 oktober 2021 – S.H. mot Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov

(Mål C-627/21)

(2022/C 191/08)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Alba Iulia

Parter i det nationella målet

Klagande: S.H

Motparter: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

Tolkningsfrågor

Kan principen om mervärdesskattens neutralitet (och skäl 30) samt artiklarna 16, 184, 186–188 och 192 i direktiv 2006/112/EG (1) tolkas på så sätt att de inte utgör hinder för en nationell lagstiftning om justering av den avdragsgilla skatten för investeringsvaror (särskilt artikel 305.4 a i Legea nr. 227/2015 privind Codul fiscal (lag nr 207/2015 om skatter och avgifter), punkt 79.14 b i Normele metodologice de aplicare a Legii nr. 227/2015 privind Codul fiscal (tillämpningsföreskrifter för lag nr 227/2015 om skatter och avgifter), som godkändes genom H.G. nr 1/2016 (regeringsdekret nr 1/2016), om tillämpning av bestämmelserna i artikel 305.4 a i lag nr 207/2015 om skatter och avgifter jämförd med artikel 316.11 e i lag nr 227/2015 om skatter och avgifter) och den praxis vid skattemyndigheten som påverkar den ursprungliga rätten att göra avdrag för den mervärdesskatt som har betalats vid förvärv av investeringsvaror på så sätt att den beskattningsbara personen är skyldig att göra en negativ justering av den avdragsgilla mervärdesskatten, eftersom skattemyndigheten ex officio har avregistrerat personen från mervärdesskatt för en viss period på grund av att vederbörande inte har bedrivit någon ekonomisk verksamhet vad gäller den tidsperiod då investeringsvarorna inte har varit föremål för tillhandahållande av tjänster eller leverans av varor under perioden mellan avregistreringen ex officio och den förnyade registreringen till mervärdesskatt?

---

(1)  Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 2006, s. 1).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/7 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/7

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 15 december 2021 – Blue Air Aviation SA mot UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

(Mål C-775/21)

(2022/C 191/09)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Bucureşti

Parter i det nationella målet

Klagande: Blue Air Aviation SA

Motpart: UCMR – ADA Asociația pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (1) tolkas på så sätt att utsändning av ett musikaliskt verk eller ett fragment av ett musikaliskt verk ombord på ett kommersiellt flygplan med passagerare i samband med start och landning eller vid något annat tillfälle under flygningen via flygplanets allmänna högtalaranläggning utgör överföring till allmänheten i den mening som avses i nämnda artikel, i synnerhet (men inte enbart) vad gäller kriteriet att överföringen sker i vinstsyfte?
  Om den första frågan besvaras jakande: |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (1) tolkas på så sätt att utsändning av ett musikaliskt verk eller ett fragment av ett musikaliskt verk ombord på ett kommersiellt flygplan med passagerare i samband med start och landning eller vid något annat tillfälle under flygningen via flygplanets allmänna högtalaranläggning utgör överföring till allmänheten i den mening som avses i nämnda artikel, i synnerhet (men inte enbart) vad gäller kriteriet att överföringen sker i vinstsyfte?

Om den första frågan besvaras jakande:

| 2) | Utgör den omständigheten att det ombord på flygplanet finns en högtalaranläggning, som krävs i enlighet med lagstiftningen om flygtrafiksäkerhet, en tillräcklig grund för att det ska anses föreligga en motbevisbar presumtion om överföring av musikaliska verk till allmänheten ombord på detta flygplan?
  För det fall denna fråga besvaras nekande: |
| --- | --- |

2)

Utgör den omständigheten att det ombord på flygplanet finns en högtalaranläggning, som krävs i enlighet med lagstiftningen om flygtrafiksäkerhet, en tillräcklig grund för att det ska anses föreligga en motbevisbar presumtion om överföring av musikaliska verk till allmänheten ombord på detta flygplan?

För det fall denna fråga besvaras nekande:

| 3) | Utgör den omständigheten att det ombord på flygplanet finns en högtalaranläggning, som krävs i enlighet med lagstiftningen om flygtrafiksäkerhet, och en programvara som möjliggör överföring av fonogram (som innehåller skyddade musikaliska verk) via denna anläggning, en tillräcklig grund för att det ska anses föreligga en motbevisbar presumtion om överföring av musikaliska verk till allmänheten ombord på detta flygplan? |
| --- | --- |

3)

Utgör den omständigheten att det ombord på flygplanet finns en högtalaranläggning, som krävs i enlighet med lagstiftningen om flygtrafiksäkerhet, och en programvara som möjliggör överföring av fonogram (som innehåller skyddade musikaliska verk) via denna anläggning, en tillräcklig grund för att det ska anses föreligga en motbevisbar presumtion om överföring av musikaliska verk till allmänheten ombord på detta flygplan?

---

(1)  EGT L 167, 2001, s 10.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/8

---

Överklagande ingett den 22 december 2021 av YG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen) meddelade den 20 oktober 2021 i mål T-599/20, YG mot Europeiska kommissionen

(Mål C-818/21 P)

(2022/C 191/10)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: YG (ombud: A. Champetier, avocate, S. Rodrigues, avocat)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva den överklagade domen, förklara att klagandens yrkanden i mål T-599/20 kan tas upp till prövning och är välgrundade och följaktligen |
| --- | --- |

—

upphäva den överklagade domen, förklara att klagandens yrkanden i mål T-599/20 kan tas upp till prövning och är välgrundade och följaktligen

| — | ogiltigförklara de omtvistade besluten, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara de omtvistade besluten,

eller, om detta inte är möjligt,

| — | återförvisa målet till tribunalen och, i vart fall, |
| --- | --- |

—

återförvisa målet till tribunalen och, i vart fall,

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Överklagandet avser den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 20 oktober 2021 i vilken den ogillade klagandens talan i mål T 599/20, YG mot Europeiska kommissionen.

Till stöd för sitt överklagande åberopar klaganden följande grunder:

| — | Förvanskning av bevisningen |
| --- | --- |

—

Förvanskning av bevisningen

| — | Felaktig tolkning av grunderna – Felaktig bedömning – Åsidosättande av rätten till försvar |
| --- | --- |

—

Felaktig tolkning av grunderna – Felaktig bedömning – Åsidosättande av rätten till försvar

| — | Felaktig rättstillämpning |
| --- | --- |

—

Felaktig rättstillämpning

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/8

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 22 december 2021 – Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR) mot Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) ”CFR Călători” SA

(Mål C-826/21)

(2022/C 191/11)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Bucureşti

Parter i det nationella målet

Klagande, sökande i första instans: Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)

Motpart, svarande i första instans: Societatea Națională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) ”CFR Călători” SA

Tolkningsfrågor

| 1) | Genomför ett järnvägsföretag som använder tågvagnar där det har installerats högtalaranläggningar för informationsmeddelanden till tågresenärerna överföring till allmänheten i den mening som avses i artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (1)? |
| --- | --- |

1)

Genomför ett järnvägsföretag som använder tågvagnar där det har installerats högtalaranläggningar för informationsmeddelanden till tågresenärerna överföring till allmänheten i den mening som avses i artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (1)?

| 2) | Utgör artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken den omständigheten att det finns högtalaranläggningar innebär en motbevisbar presumtion om överföring till allmänheten, om dessa anläggningar krävs i enlighet med andra lagbestämmelser som reglerar företagets verksamhet? |
| --- | --- |

2)

Utgör artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken den omständigheten att det finns högtalaranläggningar innebär en motbevisbar presumtion om överföring till allmänheten, om dessa anläggningar krävs i enlighet med andra lagbestämmelser som reglerar företagets verksamhet?

---

(1)  EGT L 167, 2001, s. 10.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/9 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/9

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Piteşti (Rumänien) den 5 januari 2022 – EF, GH, IJ / KL

(Mål C-13/22)

(2022/C 191/12)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Piteşti

Parter i det nationella målet

Klagande: EF, GH, IJ

Motpart: KL

Tolkningsfrågor

| 1) | Utgör principen om domares oavhängighet, som slås fast i artikel 19.1 andra stycket FEU, jämförd med artikel 2 FEU och artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, hinder för en nationell bestämmelse, som den i artikel 148.2 i den rumänska konstitutionen, i den tolkning som Curtea Constituțională (Författningsdomstolen, Rumänien) har gjort i sitt avgörande nr 390/2021 att de nationella domstolarna inte längre har behörighet att pröva huruvida en nationell bestämmelse, som har förklarats vara författningsenlig i ett avgörande från Curtea Constituțională (Författningsdomstolen), är förenlig med unionsrätten? |
| --- | --- |

1)

Utgör principen om domares oavhängighet, som slås fast i artikel 19.1 andra stycket FEU, jämförd med artikel 2 FEU och artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, hinder för en nationell bestämmelse, som den i artikel 148.2 i den rumänska konstitutionen, i den tolkning som Curtea Constituțională (Författningsdomstolen, Rumänien) har gjort i sitt avgörande nr 390/2021 att de nationella domstolarna inte längre har behörighet att pröva huruvida en nationell bestämmelse, som har förklarats vara författningsenlig i ett avgörande från Curtea Constituțională (Författningsdomstolen), är förenlig med unionsrätten?

| 2) | Utgör principen om domares oavhängighet, som slås fast i artikel 19.1 andra stycket FEU, jämförd med artikel 2 FEU och artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, hinder för en nationell bestämmelse, som den i artikel 99 ș i Legea nr. 303/2004 privind statutul judecătorilor și procurorilor (rumänska lagen nr 303/2004 om domares och åklagares ställning), om att ett disciplinärt förfarande får inledas och disciplinåtgärder vidtas mot en domare på grund av underlåtenhet att följa en dom från Curtea Constituțională (Författningsdomstolen), i fall där domaren ska ge unionsrätten företräde framför ett avgörande från Curtea Constituțională (Författningsdomstolen), eftersom den nationella bestämmelsen inte ger nämnda domare möjlighet att tillämpa en dom från Europeiska unionens domstol som denne anser har företräde? |
| --- | --- |

2)

Utgör principen om domares oavhängighet, som slås fast i artikel 19.1 andra stycket FEU, jämförd med artikel 2 FEU och artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, hinder för en nationell bestämmelse, som den i artikel 99 ș i Legea nr. 303/2004 privind statutul judecătorilor și procurorilor (rumänska lagen nr 303/2004 om domares och åklagares ställning), om att ett disciplinärt förfarande får inledas och disciplinåtgärder vidtas mot en domare på grund av underlåtenhet att följa en dom från Curtea Constituțională (Författningsdomstolen), i fall där domaren ska ge unionsrätten företräde framför ett avgörande från Curtea Constituțională (Författningsdomstolen), eftersom den nationella bestämmelsen inte ger nämnda domare möjlighet att tillämpa en dom från Europeiska unionens domstol som denne anser har företräde?

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/10 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/10

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgien) den 20 januari 2022 – HK mot Service fédéral des Pensions (SFP)

(Mål C-45/22)

(2022/C 191/13)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal du travail francophone de Bruxelles

Parter i det nationella målet

Klagande: HK

Motpart: Service fédéral des Pensions (SFP)

Tolkningsfrågor

| 1 | Ska regeln i artikel 55.1 a i förordning (EG) nr 883/2004 (1) enligt vilken de behöriga institutionerna ska dela beloppet för den förmån/de förmåner eller andra inkomster så som de har beaktats med antalet förmåner som omfattas av dessa bestämmelser – tolkas så, att de inkomster så som de har beaktats vid tillämpningen av förbudet mot kumulering av förmåner ska delas med antalet efterlevandepensioner som omfattas av förbudet mot kumulering av förmåner? |
| --- | --- |

1

Ska regeln i artikel 55.1 a i förordning (EG) nr 883/2004 (1) enligt vilken de behöriga institutionerna ska dela beloppet för den förmån/de förmåner eller andra inkomster så som de har beaktats med antalet förmåner som omfattas av dessa bestämmelser – tolkas så, att de inkomster så som de har beaktats vid tillämpningen av förbudet mot kumulering av förmåner ska delas med antalet efterlevandepensioner som omfattas av förbudet mot kumulering av förmåner?

| 2 | Ska regeln i artikel 55.1 a i förordning (EG) nr 883/2004 – enligt vilken de behöriga institutionerna ska dela beloppet för den förmån/de förmåner eller andra inkomster så som de har beaktats med antalet förmåner som omfattas av dessa bestämmelser – tvärtom tolkas så, att det inte är de inkomster så som de har beaktats vid tillämpningen av bestämmelsen om förbud mot kumulering, utan snarare den del av inkomsterna som överstiger ett tak för kumulering, såsom föreskrivs exempelvis i den nationella bestämmelsen i fråga, som ska delas med antalet efterlevandepensioner som berörs av bestämmelsen om förbud mot kumulering? |
| --- | --- |

2

Ska regeln i artikel 55.1 a i förordning (EG) nr 883/2004 – enligt vilken de behöriga institutionerna ska dela beloppet för den förmån/de förmåner eller andra inkomster så som de har beaktats med antalet förmåner som omfattas av dessa bestämmelser – tvärtom tolkas så, att det inte är de inkomster så som de har beaktats vid tillämpningen av bestämmelsen om förbud mot kumulering, utan snarare den del av inkomsterna som överstiger ett tak för kumulering, såsom föreskrivs exempelvis i den nationella bestämmelsen i fråga, som ska delas med antalet efterlevandepensioner som berörs av bestämmelsen om förbud mot kumulering?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (EUT L 166, 2004, s. 1).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/10 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/10

---

Överklagande ingett den 20 januari 2022 av Google LLC och Alphabet, Inc. av den dom som tribunalen (nionde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 10 november 2021 i mål T-612/17, Google och Alphabet mot kommissionen

(Mål C-48/22 P)

(2022/C 191/14)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Google LLC och Alphabet, Inc. (ombud: T. Graf, Rechtsanwalt, R. Snelders, advocaat, C. Thomas, avocat, A. Bray, avocate, M. Pickford QC, samt D. Gregory och H. Mostyn, Barristers)

Övriga parter i målet: Computer & Communications Industry Association, Europeiska kommissionen, Förbundsrepubliken Tyskland, Eftas övervakningsmyndighet, Bureau européen des unions de consommateurs (BEUC), Infederation Ltd, Kelkoo, Verband Deutscher Zeitschriftenverleger eV, Visual Meta GmbH, BDZV – Bundesverband Digitalpublisher und Zeitungsverleger eV, tidigare Bundesverband Deutscher Zeitungsverleger eV, Twenga

Klagandenas yrkanden

Klagandena yrkar att domstolen ska

| — | upphäva den överklagade domen, |
| --- | --- |

—

upphäva den överklagade domen,

| — | ogiltigförklara det omtvistade beslutet (1) eller, i andra hand, återförvisa målet till tribunalen, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det omtvistade beslutet (1) eller, i andra hand, återförvisa målet till tribunalen,

| — | förplikta kommissionen att ersätta klagandenas rättegångskostnader i detta förfarande och i förfarandet vid tribunalen. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta klagandenas rättegångskostnader i detta förfarande och i förfarandet vid tribunalen.

Grunder och huvudargument

Till stöd för överklagandet åberopar klagandena fyra grunder.

Första grunden: Tribunalen gjorde fel när den fastställde beslutet, trots att de rättsliga kriterierna för en leveransskyldighet avseende prisjämförelsetjänster inte var uppfyllda.

| — | Tribunalen har på ett otillåtet sätt avvikit från det omtvistade beslutet genom att finna att villkoren för leveransskyldighet var uppfyllda. |
| --- | --- |

—

Tribunalen har på ett otillåtet sätt avvikit från det omtvistade beslutet genom att finna att villkoren för leveransskyldighet var uppfyllda.

| — | Tribunalen har gjort en felaktig bedömning när den fann att villkoren för leveransskyldighet inte var tillämpliga. |
| --- | --- |

—

Tribunalen har gjort en felaktig bedömning när den fann att villkoren för leveransskyldighet inte var tillämpliga.

Andra grunden: Tribunalen har gjort fel när den fastställde det omtvistade beslutet, trots att det i beslutet inte anges något beteende som avviker från pris- och prestationskonkurrens.

| — | Tribunalen har gjort en felaktig bedömning genom att omständigheter som är relevanta för de sannolika effekterna av Googles beteende kunde avgöra om Google konkurrerar genom pris- och prestationskonkurrens. |
| --- | --- |

—

Tribunalen har gjort en felaktig bedömning genom att omständigheter som är relevanta för de sannolika effekterna av Googles beteende kunde avgöra om Google konkurrerar genom pris- och prestationskonkurrens.

| — | Tribunalen har felaktigt skrivit om det omtvistade beslutet genom att anföra ytterligare skäl till varför Googles beteende skulle ha avvikit från pris- och prestationskonkurrens. |
| --- | --- |

—

Tribunalen har felaktigt skrivit om det omtvistade beslutet genom att anföra ytterligare skäl till varför Googles beteende skulle ha avvikit från pris- och prestationskonkurrens.

| — | Tribunalens ytterligare skäl till varför Google inte konkurrerade genom pris- och prestationskonkurrens är inte rättsligt giltiga. |
| --- | --- |

—

Tribunalens ytterligare skäl till varför Google inte konkurrerade genom pris- och prestationskonkurrens är inte rättsligt giltiga.

Tredje grunden: Tribunalen har gjort en felaktig bedömning av orsakssambandet mellan det påstådda missbruket och de sannolika effekterna.

| — | Tribunalen har gjort en felaktig bedömning när den ansåg att det var Google, och inte kommissionen, som hade ansvaret för att genomföra en kontrafaktisk analys. |
| --- | --- |

—

Tribunalen har gjort en felaktig bedömning när den ansåg att det var Google, och inte kommissionen, som hade ansvaret för att genomföra en kontrafaktisk analys.

| — | Tribunalen har gjort en felaktig bedömning när den ansåg att en kontrafaktisk bedömning av ett missbruk som består av en kombination av två rättsenliga ageranden kräver att båda agerandena undanröjs. |
| --- | --- |

—

Tribunalen har gjort en felaktig bedömning när den ansåg att en kontrafaktisk bedömning av ett missbruk som består av en kombination av två rättsenliga ageranden kräver att båda agerandena undanröjs.

| — | Tribunalens tillvägagångssätt medför att bedömningen av både effekterna och den objektiva grunden är felaktig. |
| --- | --- |

—

Tribunalens tillvägagångssätt medför att bedömningen av både effekterna och den objektiva grunden är felaktig.

Fjärde grunden: Tribunalen har gjort fel när den fann att kommissionen inte behövde undersöka om beteendet kunde utestänga lika effektiva konkurrenter.

---

(1)  Kommissionens beslut C(2017) 4444 final av den 27 juni 2017 om ett förfarande enligt artikel 102 FEUF och artikel 54 i EES-avtalet (Ärende AT.39740 – Google Search (Prisjämförelse)).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/11 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/11

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Landesgerichts Korneuburg (Österrike) den 24 januari 2022 – Austrian Airlines AG mot TW

(Mål C-49/22)

(2022/C 191/15)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landesgericht Korneuburg

Parter i det nationella målet

Klagande: Austrian Airlines AG

Motpart: TW

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska artikel 5.1 a och artikel 8.1 b i rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 (1) (nedan kallad förordning (EG) nr 261/2004) tolkas så, att även ett repatrieringsflyg som utförs inom ramen för en stats myndighetsutövning ska anses utgöra en sådan ombokning till den slutliga bestämmelseorten under likvärdiga transportvillkor som det lufttrafikföretag som utför flygningen ska erbjuda om en flygning blir inställd, när det utförande lufttrafikföretaget visserligen inte har någon giltigt rättsligt anspråk på att passageraren ska transporteras, men däremot skulle kunna registrera passageraren för en sådan flygning samt överta kostnaderna för denna, och lufttrafikföretaget i slutändan på grundval av ett avtal med den berörda staten genomför flygningen med samma flygplan och vid samma avgångs- och ankomsttider som gällde för flygningen som ställdes in? |
| --- | --- |

1.

Ska artikel 5.1 a och artikel 8.1 b i rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 (1) (nedan kallad förordning (EG) nr 261/2004) tolkas så, att även ett repatrieringsflyg som utförs inom ramen för en stats myndighetsutövning ska anses utgöra en sådan ombokning till den slutliga bestämmelseorten under likvärdiga transportvillkor som det lufttrafikföretag som utför flygningen ska erbjuda om en flygning blir inställd, när det utförande lufttrafikföretaget visserligen inte har någon giltigt rättsligt anspråk på att passageraren ska transporteras, men däremot skulle kunna registrera passageraren för en sådan flygning samt överta kostnaderna för denna, och lufttrafikföretaget i slutändan på grundval av ett avtal med den berörda staten genomför flygningen med samma flygplan och vid samma avgångs- och ankomsttider som gällde för flygningen som ställdes in?

| 2. | Ska artikel 8.1 i förordning (EG) nr 261/2004 tolkas så, att en passagerare som själv anmäler sig till ett sådant repatrieringsflyg som beskrivs i fråga 1 och betalar ett obligatoriskt kostnadsbidrag för detta flyg har rätt att begära ersättning för dessa utgifter från lufttrafikföretaget direkt med stöd av förordning (EG) nr 261/2004, även om utgifterna inte uteslutande utgörs av rena flygkostnader? |
| --- | --- |

2.

Ska artikel 8.1 i förordning (EG) nr 261/2004 tolkas så, att en passagerare som själv anmäler sig till ett sådant repatrieringsflyg som beskrivs i fråga 1 och betalar ett obligatoriskt kostnadsbidrag för detta flyg har rätt att begära ersättning för dessa utgifter från lufttrafikföretaget direkt med stöd av förordning (EG) nr 261/2004, även om utgifterna inte uteslutande utgörs av rena flygkostnader?

---

(1)  EUT L 46, 2004, s. 1.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/12 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/12

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour d'appel de Paris (Frankrike) den 25 januari 2022 – SOGEFINANCEMENT mot RW, UV

(Mål C-50/22)

(2022/C 191/16)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour d'appel de Paris

Parter i det nationella målet

Klagande: SOGEFINANCEMENT

Motpart: RW, UV

Tolkningsfrågor

| 1) | Utgör den princip om sanktionens effektivitet som följer av artikel 23 i direktiv 2008/48/EG (1), med hänsyn till rättssäkerhetsprincipen och principen om medlemsstaternas processuella autonomi, hinder för att en domstol ex officio kan tillämpa en nationell bestämmelse som härrör ur artikel 14 i nämnda direktiv och som enligt nationell rätt kan leda till att avtalet förklaras ogiltigt, efter den femåriga preskriptionsfrist som konsumenten ges för att väcka talan om ogiltigförklaring av kreditavtalet eller framställa en invändning om ogiltighet? |
| --- | --- |

1)

Utgör den princip om sanktionens effektivitet som följer av artikel 23 i direktiv 2008/48/EG (1), med hänsyn till rättssäkerhetsprincipen och principen om medlemsstaternas processuella autonomi, hinder för att en domstol ex officio kan tillämpa en nationell bestämmelse som härrör ur artikel 14 i nämnda direktiv och som enligt nationell rätt kan leda till att avtalet förklaras ogiltigt, efter den femåriga preskriptionsfrist som konsumenten ges för att väcka talan om ogiltigförklaring av kreditavtalet eller framställa en invändning om ogiltighet?

| 2) | Utgör den princip om sanktionens effektivitet som följer av artikel 23 i direktiv 2008/48/EG, med hänsyn till rättssäkerhetsprincipen, principen om medlemsstaternas processuella autonomi och dispositionsprincipen, hinder för att en domstol kan förklara kreditavtalet ogiltigt efter att ex officio ha prövat en bestämmelse i nationell rätt som härrör ur artikel 14 i det ovannämnda direktivet, utan att konsumenten har yrkat eller i vart fall medgett en sådan ogiltigförklaring? |
| --- | --- |

2)

Utgör den princip om sanktionens effektivitet som följer av artikel 23 i direktiv 2008/48/EG, med hänsyn till rättssäkerhetsprincipen, principen om medlemsstaternas processuella autonomi och dispositionsprincipen, hinder för att en domstol kan förklara kreditavtalet ogiltigt efter att ex officio ha prövat en bestämmelse i nationell rätt som härrör ur artikel 14 i det ovannämnda direktivet, utan att konsumenten har yrkat eller i vart fall medgett en sådan ogiltigförklaring?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG av den 23 april 2008 om konsumentkreditavtal och om upphävande av rådets direktiv 87/102/EEG (EUT L 133, 2008, s. 66).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/13 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/13

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av High Court (Irland) den 8 februari 2022– Right to Know CLG mot An Taoiseach

(Mål C-84/22)

(2022/C 191/17)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court (Irland)

Parter i det nationella målet

Klagande: Right to Know CLG

Motpart: An Taoiseach

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska protokoll från formella sammanträden inom det verkställande utskottet i en medlemsstats regering, där regeringsledamöterna är skyldiga att sammanträda och agera som en kollektiv myndighet, vid en begäran om tillgång till miljöinformation som återfinns i dessa protokoll, anses utgöra en offentlig myndighets ”interna meddelanden” eller ”förfaranden” i den mening som avses i artikel 4.1 e respektive artikel 4.2 första stycket led a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG (1) av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv 90/313/EEG? |
| --- | --- |

1)

Ska protokoll från formella sammanträden inom det verkställande utskottet i en medlemsstats regering, där regeringsledamöterna är skyldiga att sammanträda och agera som en kollektiv myndighet, vid en begäran om tillgång till miljöinformation som återfinns i dessa protokoll, anses utgöra en offentlig myndighets ”interna meddelanden” eller ”förfaranden” i den mening som avses i artikel 4.1 e respektive artikel 4.2 första stycket led a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG (1) av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv 90/313/EEG?

| 2) | Sträcker sig principen om res judicata (såsom den definierats i Köbler, mål C-224/01 (2), ECLI:EU:C:2003:513 och senare rättspraxis) utöver den tidigare domens domslut eller dispositiva del, och omfattar den således även de faktiska och rättsliga slutsatser som dragits i den tidigare domen? Med andra ord, omfattar principen om res judicata endast estoppel avseende föremålet för talan, eller omfattar den även estoppel avseende rätts- och sakfrågor? |
| --- | --- |

2)

Sträcker sig principen om res judicata (såsom den definierats i Köbler, mål C-224/01 (2), ECLI:EU:C:2003:513 och senare rättspraxis) utöver den tidigare domens domslut eller dispositiva del, och omfattar den således även de faktiska och rättsliga slutsatser som dragits i den tidigare domen? Med andra ord, omfattar principen om res judicata endast estoppel avseende föremålet för talan, eller omfattar den även estoppel avseende rätts- och sakfrågor?

| 3) | I ett pågående förfarande om påstådd bristande efterlevnad av direktiv 2003/4/EG, med anledning av en begäran om utlämnande av miljöinformation där en sökande har fått ett beslut ogiltigförklarat och vunnit framgång med vissa grunder baserade på unionsrätten, medan andra sådana grunder inte har godtagits, utgör unionsrätten, i synnerhet effektivitetsprincipen, hinder mot en nationell bestämmelse om res judicata som grundas på estoppel avseende rätts- och sakfrågor och som innebär att en nationell domstol, i ett nytt förfarande som syftar till att bestrida ett senare beslut om samma begäran, måste slå fast att sökanden inte får åberopa de grunder baserade på unionsrätten som inte har godtagits i det tidigare förfarandet men som likväl inte har överklagats? |
| --- | --- |

3)

I ett pågående förfarande om påstådd bristande efterlevnad av direktiv 2003/4/EG, med anledning av en begäran om utlämnande av miljöinformation där en sökande har fått ett beslut ogiltigförklarat och vunnit framgång med vissa grunder baserade på unionsrätten, medan andra sådana grunder inte har godtagits, utgör unionsrätten, i synnerhet effektivitetsprincipen, hinder mot en nationell bestämmelse om res judicata som grundas på estoppel avseende rätts- och sakfrågor och som innebär att en nationell domstol, i ett nytt förfarande som syftar till att bestrida ett senare beslut om samma begäran, måste slå fast att sökanden inte får åberopa de grunder baserade på unionsrätten som inte har godtagits i det tidigare förfarandet men som likväl inte har överklagats?

| 4) | Påverkas svaret på fråga 3 av följande omständigheter i) inget förhandsavgörande inhämtades från EU-domstolen, och ii) ingen av parterna har upplyst den nationella domstolen om relevant rättspraxis från EU-domstolen? |
| --- | --- |

4)

Påverkas svaret på fråga 3 av följande omständigheter i) inget förhandsavgörande inhämtades från EU-domstolen, och ii) ingen av parterna har upplyst den nationella domstolen om relevant rättspraxis från EU-domstolen?

---

(1)  EUT L 41, 2003, s. 26.

(2)  Dom av den 30 september 2003 (EU:C:2003:513).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/13 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/13

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 9 februari 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA mot Ministero della Transizione Ecologica m.fl.

(Mål C-91/22)

(2022/C 191/18)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Parter i det nationella målet

Klagande: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

Motparter: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

Tolkningsfrågor

| 1) | Kan det beslut som antagits av Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG (1) och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet, med hänsyn tagen till det antagandeförfarande och, framför allt, den mekanism för dialog med Europeiska kommissionen som föreskrivs i delegerad förordning (EU) 2019/331 (2) i fråga om införande av anläggningar i förteckningen för tilldelning av utsläppsrätter för koldioxid, överklagas separat till Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263 fjärde stycket FEUF i fall där det överklagade beslutet har bindande rättsverkningar och direkt berör den klagande ekonomiska aktören? |
| --- | --- |

1)

Kan det beslut som antagits av Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG (1) och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet, med hänsyn tagen till det antagandeförfarande och, framför allt, den mekanism för dialog med Europeiska kommissionen som föreskrivs i delegerad förordning (EU) 2019/331 (2) i fråga om införande av anläggningar i förteckningen för tilldelning av utsläppsrätter för koldioxid, överklagas separat till Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263 fjärde stycket FEUF i fall där det överklagade beslutet har bindande rättsverkningar och direkt berör den klagande ekonomiska aktören?

| 2) | Om så inte är fallet, kan den enskilda privata aktör som direkt berörs av att inte tilldelas utsläppsrätter för koldioxid på grundval av den undersökning som har gjorts i samråd mellan Europeiska kommissionen och Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet överklaga Europeiska kommissionens beslut om att avslå ansökan om att införa en anläggning i förteckningen i den mening som avses i artikel 14.4 i delegerad förordning (EU) 2019/331 vid Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263.4 FEUF? |
| --- | --- |

2)

Om så inte är fallet, kan den enskilda privata aktör som direkt berörs av att inte tilldelas utsläppsrätter för koldioxid på grundval av den undersökning som har gjorts i samråd mellan Europeiska kommissionen och Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet överklaga Europeiska kommissionens beslut om att avslå ansökan om att införa en anläggning i förteckningen i den mening som avses i artikel 14.4 i delegerad förordning (EU) 2019/331 vid Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263.4 FEUF?

| 3) | Ska begreppet elproducent i den mening som avses i artikel 3 u i direktiv 2003/87/EG, såsom det följer av domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 juni 2019 i mål C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH, som avsåg en begäran om förhandsavgörande till domstolen, enligt artikel 267 FEUF, ingiven av Verwaltungsgericht Berlin, genom beslut av den 28 november 2017, även innefatta situationer där anläggningen producerar en minimal andel kraftvärmeel, inte högeffektiv el, som kännetecknas av ett flertal andra termiska energikällor än kraftvärme vilka har de egenskaper som krävs för tilldelning av gratis utsläppsrätter? |
| --- | --- |

3)

Ska begreppet elproducent i den mening som avses i artikel 3 u i direktiv 2003/87/EG, såsom det följer av domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 juni 2019 i mål C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH, som avsåg en begäran om förhandsavgörande till domstolen, enligt artikel 267 FEUF, ingiven av Verwaltungsgericht Berlin, genom beslut av den 28 november 2017, även innefatta situationer där anläggningen producerar en minimal andel kraftvärmeel, inte högeffektiv el, som kännetecknas av ett flertal andra termiska energikällor än kraftvärme vilka har de egenskaper som krävs för tilldelning av gratis utsläppsrätter?

| 4) | Är en sådan tolkning av begreppet elproducent förenlig med de allmänna unionsrättsliga principerna om att respektera konkurrensvillkoren mellan aktörerna vid beviljande av incitament och om åtgärdens proportionalitet i fall där åtgärden helt utesluter en anläggning som kännetecknas av flera olika energikällor, utan att någon åtskillnad görs för utsläppsvärden avseende andra värmekällor än kraftvärme vilka är fullt berättigade till de föreskrivna förmånerna? |
| --- | --- |

4)

Är en sådan tolkning av begreppet elproducent förenlig med de allmänna unionsrättsliga principerna om att respektera konkurrensvillkoren mellan aktörerna vid beviljande av incitament och om åtgärdens proportionalitet i fall där åtgärden helt utesluter en anläggning som kännetecknas av flera olika energikällor, utan att någon åtskillnad görs för utsläppsvärden avseende andra värmekällor än kraftvärme vilka är fullt berättigade till de föreskrivna förmånerna?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, 2003, s. 32).

(2)  Kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/331 av den 19 december 2018 om fastställande av unionstäckande övergångsbestämmelser för harmoniserad gratis tilldelning av utsläppsrätter enligt artikel 10a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (EUT L 59, 2019, s. 8).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/14 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/14

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 9 februari 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA mot Ministero della Transizione Ecologica m.fl.

(Mål C-92/22)

(2022/C 191/19)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Parter i det nationella målet

Klagande: Qualità per l’ambiente SpA

Motparter: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

Tolkningsfrågor

| 1) | Kan det beslut som antagits av Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG (1) och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet, med hänsyn tagen till det antagandeförfarande och, framför allt, den mekanism för dialog med Europeiska kommissionen som föreskrivs i delegerad förordning (EU) 2019/331 (2) i fråga om införande av anläggningar i förteckningen för tilldelning av utsläppsrätter för koldioxid, överklagas separat till Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263 fjärde stycket FEUF i fall där det överklagade beslutet har bindande rättsverkningar och direkt berör den klagande ekonomiska aktören? |
| --- | --- |

1)

Kan det beslut som antagits av Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG (1) och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet, med hänsyn tagen till det antagandeförfarande och, framför allt, den mekanism för dialog med Europeiska kommissionen som föreskrivs i delegerad förordning (EU) 2019/331 (2) i fråga om införande av anläggningar i förteckningen för tilldelning av utsläppsrätter för koldioxid, överklagas separat till Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263 fjärde stycket FEUF i fall där det överklagade beslutet har bindande rättsverkningar och direkt berör den klagande ekonomiska aktören?

| 2) | Om så inte är fallet, kan den enskilda privata aktör som direkt berörs av att inte tilldelas utsläppsrätter för koldioxid på grundval av den undersökning som har gjorts i samråd mellan Europeiska kommissionen och Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet överklaga Europeiska kommissionens beslut om att avslå ansökan om att införa en anläggning i förteckningen i den mening som avses i artikel 14.4 i delegerad förordning (EU) 2019/331 vid Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263.4 FEUF? |
| --- | --- |

2)

Om så inte är fallet, kan den enskilda privata aktör som direkt berörs av att inte tilldelas utsläppsrätter för koldioxid på grundval av den undersökning som har gjorts i samråd mellan Europeiska kommissionen och Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet överklaga Europeiska kommissionens beslut om att avslå ansökan om att införa en anläggning i förteckningen i den mening som avses i artikel 14.4 i delegerad förordning (EU) 2019/331 vid Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263.4 FEUF?

| 3) | Ska begreppet elproducent i den mening som avses i artikel 3 u i direktiv 2003/87/EG, såsom det följer av domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 juni 2019 i mål C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH, som avsåg en begäran om förhandsavgörande till domstolen, enligt artikel 267 FEUF, ingiven av Verwaltungsgericht Berlin, genom beslut av den 28 november 2017, även innefatta situationer där anläggningen producerar en minimal andel kraftvärmeel, inte högeffektiv el, som kännetecknas av ett flertal andra termiska energikällor än kraftvärme vilka har de egenskaper som krävs för tilldelning av gratis utsläppsrätter? |
| --- | --- |

3)

Ska begreppet elproducent i den mening som avses i artikel 3 u i direktiv 2003/87/EG, såsom det följer av domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 juni 2019 i mål C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH, som avsåg en begäran om förhandsavgörande till domstolen, enligt artikel 267 FEUF, ingiven av Verwaltungsgericht Berlin, genom beslut av den 28 november 2017, även innefatta situationer där anläggningen producerar en minimal andel kraftvärmeel, inte högeffektiv el, som kännetecknas av ett flertal andra termiska energikällor än kraftvärme vilka har de egenskaper som krävs för tilldelning av gratis utsläppsrätter?

| 4) | Är en sådan tolkning av begreppet elproducent förenlig med de allmänna unionsrättsliga principerna om att respektera konkurrensvillkoren mellan aktörerna vid beviljande av incitament och om åtgärdens proportionalitet i fall där åtgärden helt utesluter en anläggning som kännetecknas av flera olika energikällor, utan att någon åtskillnad görs för utsläppsvärden avseende andra värmekällor än kraftvärme vilka är fullt berättigade till de föreskrivna förmånerna? |
| --- | --- |

4)

Är en sådan tolkning av begreppet elproducent förenlig med de allmänna unionsrättsliga principerna om att respektera konkurrensvillkoren mellan aktörerna vid beviljande av incitament och om åtgärdens proportionalitet i fall där åtgärden helt utesluter en anläggning som kännetecknas av flera olika energikällor, utan att någon åtskillnad görs för utsläppsvärden avseende andra värmekällor än kraftvärme vilka är fullt berättigade till de föreskrivna förmånerna?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, 2003, s. 32).

(2)  Kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/331 av den 19 december 2018 om fastställande av unionstäckande övergångsbestämmelser för harmoniserad gratis tilldelning av utsläppsrätter enligt artikel 10a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (EUT L 59, 2019, s. 8).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/15 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/15

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 9 februari 2022 – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA mot Ministero della Transizione Ecologica m.fl.

(Mål C-93/22)

(2022/C 191/20)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Parter i det nationella målet

Klagande: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

Motparter: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

Tolkningsfrågor

| 1) | Kan det beslut som antagits av Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG (1) och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet, med hänsyn tagen till det antagandeförfarande och, framför allt, den mekanism för dialog med Europeiska kommissionen som föreskrivs i delegerad förordning (EU) 2019/331 (2) i fråga om införande av anläggningar i förteckningen för tilldelning av utsläppsrätter för koldioxid, överklagas separat till Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263 fjärde stycket FEUF i fall där det överklagade beslutet har bindande rättsverkningar och direkt berör den klagande ekonomiska aktören? |
| --- | --- |

1)

Kan det beslut som antagits av Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG (1) och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet, med hänsyn tagen till det antagandeförfarande och, framför allt, den mekanism för dialog med Europeiska kommissionen som föreskrivs i delegerad förordning (EU) 2019/331 (2) i fråga om införande av anläggningar i förteckningen för tilldelning av utsläppsrätter för koldioxid, överklagas separat till Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263 fjärde stycket FEUF i fall där det överklagade beslutet har bindande rättsverkningar och direkt berör den klagande ekonomiska aktören?

| 2) | Om så inte är fallet, kan den enskilda privata aktör som direkt berörs av att inte tilldelas utsläppsrätter för koldioxid på grundval av den undersökning som har gjorts i samråd mellan Europeiska kommissionen och Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet överklaga Europeiska kommissionens beslut om att avslå ansökan om att införa en anläggning i förteckningen i den mening som avses i artikel 14.4 i delegerad förordning (EU) 2019/331 vid Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263.4 FEUF? |
| --- | --- |

2)

Om så inte är fallet, kan den enskilda privata aktör som direkt berörs av att inte tilldelas utsläppsrätter för koldioxid på grundval av den undersökning som har gjorts i samråd mellan Europeiska kommissionen och Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet överklaga Europeiska kommissionens beslut om att avslå ansökan om att införa en anläggning i förteckningen i den mening som avses i artikel 14.4 i delegerad förordning (EU) 2019/331 vid Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263.4 FEUF?

| 3) | Ska begreppet elproducent i den mening som avses i artikel 3 u i direktiv 2003/87/EG, såsom det följer av domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 juni 2019 i mål C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH, som avsåg en begäran om förhandsavgörande till domstolen, enligt artikel 267 FEUF, ingiven av Verwaltungsgericht Berlin, genom beslut av den 28 november 2017, även innefatta situationer där anläggningen producerar en minimal andel kraftvärmeel, inte högeffektiv el, som kännetecknas av ett flertal andra termiska energikällor än kraftvärme vilka har de egenskaper som krävs för tilldelning av gratis utsläppsrätter? |
| --- | --- |

3)

Ska begreppet elproducent i den mening som avses i artikel 3 u i direktiv 2003/87/EG, såsom det följer av domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 juni 2019 i mål C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH, som avsåg en begäran om förhandsavgörande till domstolen, enligt artikel 267 FEUF, ingiven av Verwaltungsgericht Berlin, genom beslut av den 28 november 2017, även innefatta situationer där anläggningen producerar en minimal andel kraftvärmeel, inte högeffektiv el, som kännetecknas av ett flertal andra termiska energikällor än kraftvärme vilka har de egenskaper som krävs för tilldelning av gratis utsläppsrätter?

| 4) | Är en sådan tolkning av begreppet elproducent förenlig med de allmänna unionsrättsliga principerna om att respektera konkurrensvillkoren mellan aktörerna vid beviljande av incitament och om åtgärdens proportionalitet i fall där åtgärden helt utesluter en anläggning som kännetecknas av flera olika energikällor, utan att någon åtskillnad görs för utsläppsvärden avseende andra värmekällor än kraftvärme vilka är fullt berättigade till de föreskrivna förmånerna? |
| --- | --- |

4)

Är en sådan tolkning av begreppet elproducent förenlig med de allmänna unionsrättsliga principerna om att respektera konkurrensvillkoren mellan aktörerna vid beviljande av incitament och om åtgärdens proportionalitet i fall där åtgärden helt utesluter en anläggning som kännetecknas av flera olika energikällor, utan att någon åtskillnad görs för utsläppsvärden avseende andra värmekällor än kraftvärme vilka är fullt berättigade till de föreskrivna förmånerna?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, 2003, s. 32).

(2)  Kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/331 av den 19 december 2018 om fastställande av unionstäckande övergångsbestämmelser för harmoniserad gratis tilldelning av utsläppsrätter enligt artikel 10a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (EUT L 59, 2019, s. 8)..

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/16 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/16

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 9 februari 2022 – Gruppo Mauro Saviola Srl mot Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

(Mål C-94/22)

(2022/C 191/21)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Parter i det nationella målet

Klagande: Gruppo Mauro Saviola Srl

Motparter: Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

Tolkningsfrågor

| 1) | Kan det beslut som antagits av Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG (1) och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet, med hänsyn tagen till det antagandeförfarande och, framför allt, den mekanism för dialog med Europeiska kommissionen som föreskrivs i delegerad förordning (EU) 2019/331 (2) i fråga om införande av anläggningar i förteckningen för tilldelning av utsläppsrätter för koldioxid, överklagas separat till Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263 fjärde stycket FEUF i fall där det överklagade beslutet har bindande rättsverkningar och direkt berör den klagande ekonomiska aktören? |
| --- | --- |

1)

Kan det beslut som antagits av Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG (1) och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet, med hänsyn tagen till det antagandeförfarande och, framför allt, den mekanism för dialog med Europeiska kommissionen som föreskrivs i delegerad förordning (EU) 2019/331 (2) i fråga om införande av anläggningar i förteckningen för tilldelning av utsläppsrätter för koldioxid, överklagas separat till Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263 fjärde stycket FEUF i fall där det överklagade beslutet har bindande rättsverkningar och direkt berör den klagande ekonomiska aktören?

| 2) | Om så inte är fallet, kan den enskilda privata aktör som direkt berörs av att inte tilldelas utsläppsrätter för koldioxid på grundval av den undersökning som har gjorts i samråd mellan Europeiska kommissionen och Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet överklaga Europeiska kommissionens beslut om att avslå ansökan om att införa en anläggning i förteckningen i den mening som avses i artikel 14.4 i delegerad förordning (EU) 2019/331 vid Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263.4 FEUF? |
| --- | --- |

2)

Om så inte är fallet, kan den enskilda privata aktör som direkt berörs av att inte tilldelas utsläppsrätter för koldioxid på grundval av den undersökning som har gjorts i samråd mellan Europeiska kommissionen och Nationella kommittén för genomförande av direktiv 2003/87/EG och för stöd för genomförande av projekt som omfattas av Kyotoprotokollet överklaga Europeiska kommissionens beslut om att avslå ansökan om att införa en anläggning i förteckningen i den mening som avses i artikel 14.4 i delegerad förordning (EU) 2019/331 vid Europeiska unionens tribunal enligt artikel 263.4 FEUF?

| 3) | Ska begreppet elproducent i den mening som avses i artikel 3 u i direktiv 2003/87/EG, såsom det följer av domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 juni 2019 i mål C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH, som avsåg en begäran om förhandsavgörande till domstolen, enligt artikel 267 FEUF, ingiven av Verwaltungsgericht Berlin, genom beslut av den 28 november 2017, även innefatta situationer där anläggningen producerar en minimal andel kraftvärmeel, inte högeffektiv el, som kännetecknas av ett flertal andra termiska energikällor än kraftvärme vilka har de egenskaper som krävs för tilldelning av gratis utsläppsrätter? |
| --- | --- |

3)

Ska begreppet elproducent i den mening som avses i artikel 3 u i direktiv 2003/87/EG, såsom det följer av domstolens dom (femte avdelningen) av den 20 juni 2019 i mål C-682/17, ExxonMobil Production Deutschland GmbH, som avsåg en begäran om förhandsavgörande till domstolen, enligt artikel 267 FEUF, ingiven av Verwaltungsgericht Berlin, genom beslut av den 28 november 2017, även innefatta situationer där anläggningen producerar en minimal andel kraftvärmeel, inte högeffektiv el, som kännetecknas av ett flertal andra termiska energikällor än kraftvärme vilka har de egenskaper som krävs för tilldelning av gratis utsläppsrätter?

| 4) | Är en sådan tolkning av begreppet elproducent förenlig med de allmänna unionsrättsliga principerna om att respektera konkurrensvillkoren mellan aktörerna vid beviljande av incitament och om åtgärdens proportionalitet i fall där åtgärden helt utesluter en anläggning som kännetecknas av flera olika energikällor, utan att någon åtskillnad görs för utsläppsvärden avseende andra värmekällor än kraftvärme vilka är fullt berättigade till de föreskrivna förmånerna? |
| --- | --- |

4)

Är en sådan tolkning av begreppet elproducent förenlig med de allmänna unionsrättsliga principerna om att respektera konkurrensvillkoren mellan aktörerna vid beviljande av incitament och om åtgärdens proportionalitet i fall där åtgärden helt utesluter en anläggning som kännetecknas av flera olika energikällor, utan att någon åtskillnad görs för utsläppsvärden avseende andra värmekällor än kraftvärme vilka är fullt berättigade till de föreskrivna förmånerna?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, 2003, s. 32).

(2)  Kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/331 av den 19 december 2018 om fastställande av unionstäckande övergångsbestämmelser för harmoniserad gratis tilldelning av utsläppsrätter enligt artikel 10a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (EUT L 59, 2019, s. 8).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/17 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/17

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Symvoulio tis Epikrateias (Grekland) den 14 februari 2022 – Kapniki A. Michailidis AE mot Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

(Mål C-99/22)

(2022/C 191/22)

Rättegångsspråk: grekiska

Hänskjutande domstol

Symvoulio tis Epikrateias

Parter i det nationella målet

Klagande: Kapniki A. Michailidis AE

Motpart: Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

Tolkningsfråga

Strider artikel 3.3 i rådets förordning (EEG) nr 2062/92 av den 30 juni 1992, (1) där det föreskrivs att om den mängd bladtobak av lägre kvalitet som köps in av ett beredningsföretag överstiger den högsta procentuella andel som föreskrivs i bilaga IV i förhållande till de totala inköpen av den aktuella sorten ska stödet sänkas med 30 procent för den mängd som överstiger nämnda procentuella andel, mot principen om rättsreglers icke-retroaktiva verkan och principen om skydd för berättigade förväntningar?

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 2062/92 av den 30 juni 1992 om fastställande, för 1992 års skörd, av orienteringspriser, interventionspriser och bidrag till inköpare av bladtobak, härledda interventionspriser för baltobak, referenskvaliteter och produktionsområden (EGT L 215, 1992, s. 22).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/18 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/18

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 17 februari 2022 – NG mot Direktor na Glavna direktsia ”Natsionalna politsia” pri MVR – Sofia

(Mål C-118/22)

(2022/C 191/23)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Varhoven administrativen sad

Parter i det nationella målet

Klagande: NG

Motpart: Direktor na Glavna direktsia ”Natsionalna politsia” pri MVR – Sofia

Tolkningsfråga

Ska artikel 5 jämförd med artikel 13.2 b och 13.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 (1) av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut 2008/977/RIF tolkas så, att den utgör hinder mot nationella lagstiftningsåtgärder som leder till en i praktiken obegränsad rätt för de behöriga myndigheterna att behandla personuppgifter i syfte att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott och/eller till att den registrerades rätt till begränsning av behandlingen och radering eller förstöring av dennes personuppgifter upphävs?

---

(1)  EUT L 119, 2016, s. 89.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/19 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/19

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven administrativen sad (Bulgarien) den 22 februari 2022 – Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD mot Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Sofia

(Mål C-127/22)

(2022/C 191/24)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Varhoven administrative sad

Parter i det nationella målet

Klagande: Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD

Motpart: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Sofia

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 185.1 i direktiv 2006/112/EG (1) tolkas så, att kassering av varor i betydelsen borttagande av tillgångar eller lager från den beskattningsbara personens balansräkning till följd av att de inte längre kan förväntas ge någon ekonomisk fördel, då de exempelvis är utslitna, defekta eller olämpliga eller inte kan användas för det avsedda ändamålet, utgör en förändring i de faktorer som beaktats vid bestämningen av avdragsbeloppet i samband med den mervärdesskatt som redan betalats i samband med att varorna köptes in, vilken inträffade efter att mervärdesskattedeklarationen lämnats enligt Zakon za danak varhu dobavenata stoinost (mervärdesskattelagen, nedan kallad ZDDS) och således medför en skyldighet att justera avdraget om de kasserade varorna därpå säljs som sådana varor som anges i bilaga 2 inom ramen för en beskattningsbar transaktion? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 185.1 i direktiv 2006/112/EG (1) tolkas så, att kassering av varor i betydelsen borttagande av tillgångar eller lager från den beskattningsbara personens balansräkning till följd av att de inte längre kan förväntas ge någon ekonomisk fördel, då de exempelvis är utslitna, defekta eller olämpliga eller inte kan användas för det avsedda ändamålet, utgör en förändring i de faktorer som beaktats vid bestämningen av avdragsbeloppet i samband med den mervärdesskatt som redan betalats i samband med att varorna köptes in, vilken inträffade efter att mervärdesskattedeklarationen lämnats enligt Zakon za danak varhu dobavenata stoinost (mervärdesskattelagen, nedan kallad ZDDS) och således medför en skyldighet att justera avdraget om de kasserade varorna därpå säljs som sådana varor som anges i bilaga 2 inom ramen för en beskattningsbar transaktion?

| 2) | Ska artikel 185.1 i direktiv 2006/112/EG tolkas så, att kassering av varor i betydelsen borttagande av tillgångar eller lager från den beskattningsbara personens balansräkning till följd av att de inte längre kan förväntas ge någon ekonomisk fördel, då de exempelvis är utslitna, defekta eller olämpliga eller inte kan användas för det avsedda ändamålet, utgör en förändring i de faktorer som beaktats vid bestämningen av avdragsbeloppet i samband med den mervärdesskatt som redan betalats i samband med att varorna köptes in, vilken inträffade efter att mervärdesskattedeklarationen lämnats enligt Zakon za danak varhu dobavenata stoinost ZDDS och således medför en skyldighet att justera avdraget om de kasserade varorna därpå förstörs eller bortskaffas och denna omständighet har visats eller bekräftats? |
| --- | --- |

2)

Ska artikel 185.1 i direktiv 2006/112/EG tolkas så, att kassering av varor i betydelsen borttagande av tillgångar eller lager från den beskattningsbara personens balansräkning till följd av att de inte längre kan förväntas ge någon ekonomisk fördel, då de exempelvis är utslitna, defekta eller olämpliga eller inte kan användas för det avsedda ändamålet, utgör en förändring i de faktorer som beaktats vid bestämningen av avdragsbeloppet i samband med den mervärdesskatt som redan betalats i samband med att varorna köptes in, vilken inträffade efter att mervärdesskattedeklarationen lämnats enligt Zakon za danak varhu dobavenata stoinost ZDDS och således medför en skyldighet att justera avdraget om de kasserade varorna därpå förstörs eller bortskaffas och denna omständighet har visats eller bekräftats?

| 3) | För det fall att den första eller andra frågan eller båda frågorna ska besvaras jakande: ska artikel 185.2 i direktiv 2006/112/EG tolkas så, att kassering av varor under de omständigheter som anges ovan ska likställas med att det har visats eller bekräftats att varorna förstörts eller gått förlorade med följden att det inte är nödvändigt att justera avdraget i samband med den mervärdesskatt som betalats vid förvärvet av dessa varor? |
| --- | --- |

3)

För det fall att den första eller andra frågan eller båda frågorna ska besvaras jakande: ska artikel 185.2 i direktiv 2006/112/EG tolkas så, att kassering av varor under de omständigheter som anges ovan ska likställas med att det har visats eller bekräftats att varorna förstörts eller gått förlorade med följden att det inte är nödvändigt att justera avdraget i samband med den mervärdesskatt som betalats vid förvärvet av dessa varor?

| 4) | Ska artikel 185.2 i direktiv 2006/112/ЕG tolkas så, att det inte ska ske någon justering av avdraget i ett fall där det har visats eller bekräftats att varor förstörts eller gått förlorade, dock under förutsättning att förstörelsen eller förlusten orsakats av omständigheter som inte låg inom den beskattningsbara personens kontroll och inte kunde förutses eller undvikas av den beskattningsbara personen? |
| --- | --- |

4)

Ska artikel 185.2 i direktiv 2006/112/ЕG tolkas så, att det inte ska ske någon justering av avdraget i ett fall där det har visats eller bekräftats att varor förstörts eller gått förlorade, dock under förutsättning att förstörelsen eller förlusten orsakats av omständigheter som inte låg inom den beskattningsbara personens kontroll och inte kunde förutses eller undvikas av den beskattningsbara personen?

| 5) | För det fall att den första eller andra frågan eller båda frågorna ska besvaras nekande: utgör artikel 185.1 i direktiv 2006/112/EG hinder för en nationell bestämmelse som artikel 79.3 ZDDS i dess lydelse fram till den 31 december 2016 eller artikel 79.1 ZDDS i den lydelse som trädde i kraft den 1 januari 2017, vilka föreskriver att justering av avdraget ska ske vid kassering av varor även om varorna därefter säljs inom ramen för en beskattningsbar leverans av varor i den mening som avses i bilaga 2, eller om de förstörs eller bortskaffas, och denna omständighet visats eller bekräftats? |
| --- | --- |

5)

För det fall att den första eller andra frågan eller båda frågorna ska besvaras nekande: utgör artikel 185.1 i direktiv 2006/112/EG hinder för en nationell bestämmelse som artikel 79.3 ZDDS i dess lydelse fram till den 31 december 2016 eller artikel 79.1 ZDDS i den lydelse som trädde i kraft den 1 januari 2017, vilka föreskriver att justering av avdraget ska ske vid kassering av varor även om varorna därefter säljs inom ramen för en beskattningsbar leverans av varor i den mening som avses i bilaga 2, eller om de förstörs eller bortskaffas, och denna omständighet visats eller bekräftats?

---

(1)  Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 2006, s. 1)

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/20 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/20

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Amtsgerichts Frankfurt am Main (Tyskland) den 25 februari 2022 – flightright GmbH mot Swiss International Air Lines AG

(Mål C-131/22)

(2022/C 191/25)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Amtsgericht Frankfurt am Main

Parter i det nationella målet

Klagande: flightright GmbH

Motpart: Swiss International Air Lines AG

Tolkningsfrågor

| 1) | Föreligger en extraordinär omständighet i den mening som avses i artikel 5.3 i förordningen (1), om det råder meteorologiska förhållanden som omöjliggör en flygning, oberoende av deras faktiska karaktär? |
| --- | --- |

1)

Föreligger en extraordinär omständighet i den mening som avses i artikel 5.3 i förordningen (1), om det råder meteorologiska förhållanden som omöjliggör en flygning, oberoende av deras faktiska karaktär?

| 2) | Om fråga 1 besvaras nekande, kan de meteorologiska förhållandenas extraordinära karaktär definieras utifrån deras regionala och säsongsmässiga frekvens på den plats och vid den tid då de uppträder? |
| --- | --- |

2)

Om fråga 1 besvaras nekande, kan de meteorologiska förhållandenas extraordinära karaktär definieras utifrån deras regionala och säsongsmässiga frekvens på den plats och vid den tid då de uppträder?

| 3) | Föreligger en extraordinär omständighet i den mening som avses i artikel 5.3 i förordningen när ett flygledningsbeslut avseende ett visst flygplan en viss dag medför att en eller flera flygningar med detta plan kraftigt försenas, uppskjuts till nästa dag eller inställs, oberoende av vad som är anledningen till detta beslut? |
| --- | --- |

3)

Föreligger en extraordinär omständighet i den mening som avses i artikel 5.3 i förordningen när ett flygledningsbeslut avseende ett visst flygplan en viss dag medför att en eller flera flygningar med detta plan kraftigt försenas, uppskjuts till nästa dag eller inställs, oberoende av vad som är anledningen till detta beslut?

| 4) | Om fråga 3 besvaras nekande, måste anledningen till själva beslutet vara extraordinär, det vill säga att man inte måste räkna med den? |
| --- | --- |

4)

Om fråga 3 besvaras nekande, måste anledningen till själva beslutet vara extraordinär, det vill säga att man inte måste räkna med den?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 (EUT L 46, 2004, s. 1).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/20 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/20

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Supreme Court (Irland) den 2 mars 2022 – brottmål mot OE

(Mål C-142/22)

(2022/C 191/26)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Supreme Court

Part i brottmålet vid den nationella domstolen

OE

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 27 i rambeslutet (1) tolkas så, att ett beslut om överlämnande av en person skapar ett rättsförhållande mellan denne, den verkställande staten och den anmodande staten, vilket innebär att varje fråga som anses vara slutgiltigt avgjord i det beslutet också ska anses vara avgjord vad gäller förfarandet för erhållande av samtycke till ytterligare åtal eller ådömande av straff för andra brott? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 27 i rambeslutet (1) tolkas så, att ett beslut om överlämnande av en person skapar ett rättsförhållande mellan denne, den verkställande staten och den anmodande staten, vilket innebär att varje fråga som anses vara slutgiltigt avgjord i det beslutet också ska anses vara avgjord vad gäller förfarandet för erhållande av samtycke till ytterligare åtal eller ådömande av straff för andra brott?

| 2) | Om svaret på fråga 1 är att artikel 27 inte ska tolkas på ett sådant sätt, medför då en nationell processuell bestämmelse ett åsidosättande av effektivitetsprincipen om den tillämpas så, att den hindrar den berörda personen från att, i samband med framställan om samtycke, åberopa en relevant dom från Europeiska unionens domstol som har avkunnats efter beslutet om överlämnande? |
| --- | --- |

2)

Om svaret på fråga 1 är att artikel 27 inte ska tolkas på ett sådant sätt, medför då en nationell processuell bestämmelse ett åsidosättande av effektivitetsprincipen om den tillämpas så, att den hindrar den berörda personen från att, i samband med framställan om samtycke, åberopa en relevant dom från Europeiska unionens domstol som har avkunnats efter beslutet om överlämnande?

---

(1)  2002/584/RIF: Rådets rambeslut av den 13 juni 2002 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna – Uttalanden från vissa medlemsstater vid antagandet av rambeslutet (EGT L 190, 2002, s. 1).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/21 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/21

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Supreme Court (Irland) den 2 mars 2022 – Merck Sharp & Dolme Corp mot Clonmel Healthcare Limited

(Mål C-149/22)

(2022/C 191/27)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Supreme Court

Parter i det nationella målet

Klagande: Merck Sharp & Dolme Corp

Motpart: Clonmel Healthcare Limited

Tolkningsfrågor

| (1) | (a) | Räcker det för att ett tilläggsskydd ska kunna meddelas och för att detta tilläggsskydd ska vara juridiskt giltigt, enligt artikel 3 a i förordning nr 469/2009 (1) om tilläggsskydd för läkemedel, att det läkemedel för vilket tilläggsskyddet beviljas uttryckligen har nämnts i patentkraven och omfattas av grundpatentet? Eller är det för att ett tilläggsskydd ska meddelas nödvändigt att patentinnehavaren, som har beviljats ett godkännande för saluförande, även påvisar nyhet eller uppfinningshöjd eller att läkemedlet omfattas av ett snävare begrepp som beskrivs som den uppfinning som skyddas av grundpatentet? |
| --- | --- | --- |

(1)

(a)

Räcker det för att ett tilläggsskydd ska kunna meddelas och för att detta tilläggsskydd ska vara juridiskt giltigt, enligt artikel 3 a i förordning nr 469/2009 (1) om tilläggsskydd för läkemedel, att det läkemedel för vilket tilläggsskyddet beviljas uttryckligen har nämnts i patentkraven och omfattas av grundpatentet? Eller är det för att ett tilläggsskydd ska meddelas nödvändigt att patentinnehavaren, som har beviljats ett godkännande för saluförande, även påvisar nyhet eller uppfinningshöjd eller att läkemedlet omfattas av ett snävare begrepp som beskrivs som den uppfinning som skyddas av grundpatentet?

| (b) | Om den sistnämnda frågan besvaras jakande, avseende den uppfinning som skyddas av grundpatentet, vad ska då patentinnehavaren och innehavaren av godkännandet för saluförande styrka för att erhålla ett giltigt tilläggsskydd? |
| --- | --- |

(b)

Om den sistnämnda frågan besvaras jakande, avseende den uppfinning som skyddas av grundpatentet, vad ska då patentinnehavaren och innehavaren av godkännandet för saluförande styrka för att erhålla ett giltigt tilläggsskydd?

| (2) | När, som i förevarande fall, grundpatentet avser en särskild substans, ezetimib, och patentkraven visar att användningen av denna i humanläkemedel får ske beträffande denna substans ensam eller i kombination med andra substanser, i detta fall simvastatin, som är en allmänt tillgänglig substans, kan då ett tilläggsskydd enligt artikel 3 a i förordningen endast beviljas för ett läkemedel som innehåller ezetimib, som en monobehandling, eller kan ett tilläggsskydd även beviljas för några eller samtliga av de kombinationsbehandlingar som har angetts i patentkraven i grundpatentet? |
| --- | --- |

(2)

| (3) | När en monobehandling, substans A, i detta fall ezetimib, beviljas ett tilläggsskydd, eller en kombinationsbehandling först beviljas ett tilläggsskydd för substanserna A och B som en kombinationsbehandling, som är en del av patentkraven, även om endast substans A i sig är ny och således patentskyddad, med andra substanser som redan är kända eller allmänt tillgängliga, är då beviljandet av ett tilläggsskydd begränsat till det första saluförandet av antingen denna monobehandling med substans A eller denna första tilläggsskyddade kombinationsbehandling, A+B? Kan det således efter detta första beviljande av skydd inte förekomma något andra eller tredje beviljande av ett tilläggsskydd för monobehandlingen eller någon kombinationsbehandling förutom för denna första kombination som beviljats ett tilläggsskydd? |
| --- | --- |

(3)

| (4) | Om patentkraven omfattar både en ensam ny molekyl och en kombination av denna molekyl och en existerande och känd molekyl, som eventuellt är allmänt tillgänglig, eller det föreligger flera sådana patentkrav för en kombinationsbehandling, begränsar då artikel 3 c i förordningen beviljandet av ett tilläggsskydd till






  (a) | endast den ensamma molekylen om den saluförs som ett läkemedel, |
| --- | --- | --- |

(4)

(a)

endast den ensamma molekylen om den saluförs som ett läkemedel,

| (b) | det första saluförandet av ett läkemedel som omfattas av patentet oberoende av om detta är den monobehandling med substansen som omfattas av det gällande grundpatentet eller den första kombinationsbehandlingen, eller |
| --- | --- |

(b)

det första saluförandet av ett läkemedel som omfattas av patentet oberoende av om detta är den monobehandling med substansen som omfattas av det gällande grundpatentet eller den första kombinationsbehandlingen, eller

| (c) | antingen (a) eller (b) enligt patenthavarens val oberoende av datumet för godkännandet för saluförande? |
| --- | --- |

(c)

antingen (a) eller (b) enligt patenthavarens val oberoende av datumet för godkännandet för saluförande?

Vilken är bedömningen om något av ovanstående alternativ är för handen?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 469/2009 av den 6 maj 2009 om tilläggsskydd för läkemedel (EUT L 152, 2009, s. 1).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/22 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/22

---

Överklagande ingett den 3 mars 2022 av Gmina Miasto Gdynia och Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. av den dom som tribunalen meddelade den 21 december 2021 i mål T-263/15, Gmina Miasto Gdynia och Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo mot kommissionen

(Mål C-163/22 P)

(2022/C 191/28)

Rättegångsspråk: polska

Parter

Klagande: Gmina Miasto Gdynia och Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. (ombud: K. Gruszecka-Spychała och P.K. Rosiak, radcy prawni)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen och Republiken Polen

Klagandenas yrkanden

Klagandena yrkar att domstolen ska

| — | upphäva tribunalens dom av den 21 december 2021 – Gmina Miasto Gdynia och Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo mot kommissionen; |
| --- | --- |

—

upphäva tribunalens dom av den 21 december 2021 – Gmina Miasto Gdynia och Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo mot kommissionen;

| — | slutligt avgöra målet genom att fastställa att den första, den fjärde och den sjätte grunden är välgrundade i den mån de åberopas i detta överklagande och ogiltigförklara det omtvistade beslutet i enlighet med yrkandena, och |
| --- | --- |

—

slutligt avgöra målet genom att fastställa att den första, den fjärde och den sjätte grunden är välgrundade i den mån de åberopas i detta överklagande och ogiltigförklara det omtvistade beslutet i enlighet med yrkandena, och

| — | reservera kostnaderna för förfarandet i första instans och för överklagandet i enlighet med det beslut som avses i punkt 2 ovan. |
| --- | --- |

—

reservera kostnaderna för förfarandet i första instans och för överklagandet i enlighet med det beslut som avses i punkt 2 ovan.

Grunder och huvudargument

Första grunden: Tribunalen har gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning vid tolkningen av artikel 107.1 FEUF i samband med analysen av den första delen av den första grunden i ansökan avseende den felaktiga identifieringen av fördelen och det felaktiga fastställandet av det stödbelopp som ska återkrävas, som åberopas i den fjärde grunden i ansökan.

Andra grunden: Tribunalen har gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning genom att vid prövningen av den andra invändningen i den sjätte grunden, avseende rättsstridigheten att återkalla beslut 2014/883/EU (1) och ersätta det med det omtvistade beslutet, inte beakta principen om skydd för berättigade förväntningar, rättssäkerhetsprincipen och principen om ett effektivt rättsligt skydd, och göra en rättsstridig tolkning som gör det möjligt för kommissionen att när som helst återkalla en egen rättsakt, som redan har ifrågasatts vid tribunalen, och när som helst ändra innehållet i denna rättsakt utan att beakta intressena och de berättigade förväntningarna hos den part som ifrågasätter denna rättsakt.

Tredje grunden: Tribunalen har gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning vid prövningen av sökandenas tredje grund, avseende åsidosättande av sökandenas processuella rättigheter, av principerna om god förvaltningssed, om lojalt samarbete och om skydd för berättigade förväntningar, genom att inte erkänna kommissionens skyldighet att ändra beslutet om att inleda förfarandet eller att anta ett nytt beslut i detta syfte, när de villkor som anges i den överklagade domen, för att ändra eller utvidga beslutet om att inleda förfarandet, är uppfyllda.

---

(1)  Kommissionens beslut 2014/883/EU om åtgärd SA.35388 (13/C) (f.d. 13/NN och f.d. 12/N) – Polen – Upprättandet av Gdynia-Kosakowo flygplats (meddelat under nummer C (2014) 759) (EUT L 357, 2014, s. 51).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/23 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/23

---

Talan väckt den 4 mars 2022 – Europeiska kommissionen mot Konungariket Danmark

(Mål C-167/22)

(2022/C 191/29)

Rättegångsspråk: danska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: L. Grønfeldt och P. Messina)

Svarande: Konungariket Danmark

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Konungariket Danmark har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt bestämmelserna om friheten att tillhandahålla transporttjänster med avseende på artiklarna 1, 8 och 9 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1072/2009 (1) genom att begränsa den maximala parkeringstiden på statsägda rastplatser längs motorvägsnätet i Danmark till 25 timmar, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Konungariket Danmark har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt bestämmelserna om friheten att tillhandahålla transporttjänster med avseende på artiklarna 1, 8 och 9 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1072/2009 (1) genom att begränsa den maximala parkeringstiden på statsägda rastplatser längs motorvägsnätet i Danmark till 25 timmar, och

| — | förplikta Konungariket Danmark att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Konungariket Danmark att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Kommissionen gör gällande att 25-timmarsregeln, även om den inte innebär en direkt särbehandling, inte desto mindre utgör ett hinder för friheten att tillhandahålla tjänster, eftersom regeln inte påverkar danska och utländska åkerier på samma sätt. Chaufförer hos utländska åkerier får svårare att uppfylla sina skyldigheter vad gäller kör- och vilotider enligt unionsrätten, särskilt enligt förordning (EG) 561/2006, (2) än chaufförer hos danska åkerier, som har sitt driftställe i Danmark, som chaufförerna kan återvända till och där de kan parkera under sin vilotid.

Enligt kommissionens mening kan regeln inte motiveras av de mål som åberopats av Danmark om att säkerställa bättre möjligheter för chaufförer att hålla sina pauser och kortare vila, att motverka olaglig trafikfarlig parkering på rastplatserna vid motorvägen, att säkerställa ordnade förhållanden på rastplatserna genom att motverka de negativa effekter som långtidsparkering medför och att säkra chaufförernas miljö- och arbetsförhållanden, eftersom regeln inte är ägnad att uppfylla dessa hänsyn och dessutom går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1072/2009 av den 21 oktober 2009 om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (EUT L 300, 2009, s. 72).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av den 15 mars 2006 om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 3821/85 och (EG) nr 2135/98 samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 3820/85 (EUT L 102, 2006, s. 1).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/24 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/24

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Varhoven kasatsionen sad (Bulgarien) den 8 mars 2022 – brottmål mot EV

(Mål C-174/22)

(2022/C 191/30)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Varhoven kasatsionen sad

Part i brottmålet vid den nationella domstolen

EV

Tolkningsfråga

Är det förenligt med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 (1), som kompletterar rambestämmelsen i artikel 354a i Nakazatelen kodeks (strafflagen) jämförd med artikel 3.4 i Zakon za kontrol varhu narkotichnite veshtestva i prekursorite (lagen om kontroll av narkotika och narkotikaprekursorer), att en person befinns skyldig för innehav av ett ämne i kategori 3 i bilaga I, närmare bestämt toluen i en mängd på två liter?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer (EUT L 47, 2004, s. 1).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/24 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/24

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarien) den 8 mars 2022 – brottmål mot BK

(Mål C-175/22)

(2022/C 191/31)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Spetsializiran nakazatelen sad

Part i det nationella målet

BK

Tolkningsfrågor

Utgör artikel 6.3 och 6.4 i direktiv 2012/13 (1) hinder mot att nationell lagstiftning – artikel 301.1 punkt 2 jämförd med artikel 287.1 i Nakazatelno protsesualen kodeks (straffprocesslagen) – i rättspraxis tolkas så, att en domstol i sin dom får fastställa en från åtalet avvikande brottsrubricering, såvida det inte är frågan om ett brott som bestraffas hårdare, på grund av att den tilltalade inte har informerats på föreskrivet sätt om den nya, avvikande brottsrubriceringen och inte kunde försvara sig mot den?

Om frågan besvaras jakande: Medför artikel 47 andra stycket i stadgan att domstolen inte får informera den tilltalade om att den kan komma att grunda sitt avgörande i sak på en annan brottsrubricering och inte får ge honom eller henne möjlighet att förbereda sitt försvar i detta avseende, eftersom denna avvikande brottsrubricering inte härrör från åklagarmyndigheten?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/13/EU av den 22 maj 2012 om rätten till information vid straffrättsliga förfaranden (EUT L 142, 2012, s. 1).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/25 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/25

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgarien) den 8 mars 2022 – brottsmål mot BK och ZhP

(Mål C-176/22)

(2022/C 191/32)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Spetsializiran nakazatelen sad

Parter i det nationella målet

BZ, ZhP

Tolkningsfråga

Ska artikel 23 i domstolens stadga tolkas så, att en nationell domstol som har hänskjutit en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 267 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är skyldig att vilandeförklara det nationella målet i dess helhet, eller är det tillräckligt att vilandeförklara endast den del av det nationella målet som rör tolkningsfrågan?

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/25 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/25

---

Talan väckt den 22 mars 2022 – Europeiska kommissionen mot Storhertigdömet Luxemburg

(Mål C-214/22)

(2022/C 191/33)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: E. Manhaeve, A. Azéma, I. Zaloguin)

Svarande: Storhertigdömet Luxemburg

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigher enligt artikel 12 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/42/EU av den 3 april 2014 om frysning och förverkande av hjälpmedel vid och vinning av brott i Europeiska unionen (1), genom att inte senast den 4 oktober 2016 anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 8.7, artikel 9 och artikel 10.2 i direktivet, eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder, |
| --- | --- |

—

fastställa att Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigher enligt artikel 12 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/42/EU av den 3 april 2014 om frysning och förverkande av hjälpmedel vid och vinning av brott i Europeiska unionen (1), genom att inte senast den 4 oktober 2016 anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 8.7, artikel 9 och artikel 10.2 i direktivet, eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder,

| — | förelägga Luxemburg enligt artikel 260.3 FEUF att betala ett standardbelopp på 7 096,50 EUR för varje dag som inte skyldigheten att meddela genomförandeåtgärder till artikel 8.7, artikel 9 och artikel 10.2 i direktiv 2014/42 har uppfyllts, vilket beräknas från tidpunkten för meddelande av denna dom, och |
| --- | --- |

—

förelägga Luxemburg enligt artikel 260.3 FEUF att betala ett standardbelopp på 7 096,50 EUR för varje dag som inte skyldigheten att meddela genomförandeåtgärder till artikel 8.7, artikel 9 och artikel 10.2 i direktiv 2014/42 har uppfyllts, vilket beräknas från tidpunkten för meddelande av denna dom, och

| — | förplikta Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/42/EU av den 3 april 2014 om frysning och förverkande av hjälpmedel vid och vinning av brott i Europeiska unionen möjliggör för medlemsstaterna att enklare konfiskera de hjälpmedel som kriminella har kommit i besittning av genom grov och organiserad brottslighet. Medlemsstaterna skulle ha implementerat direktivet senast den 4 oktober 2016. Kommissionen har inlett ett fördragsbrottsförfarande mot Luxembourg i november 2016 och därefter skickat ett motiverat yttrande till denna medlemsstat i mars 2019. Luxembourg har emellertid inte meddelat kommissionen att direktivet i sin helhet har implementerats i nationell rätt.

---

(1)  EUT 2014, L 127, s. 39.

---

Tribunalen

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/26 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/26

---

Tribunalens dom av den 2 mars 2022 – VeriGraft mot Eismea

(Mål T-688/19) (1)

(Skiljedomsklausul - Bidragsavtal som ingåtts inom ramen för Horisont 2020, ramprogrammet för forskning och innovation - Uppsägning av avtalet - Fel i tjänsteutövning - Ställning som bidragsmottagare eller person som handlar i bidragsmottagarens namn eller för dess räkning)

(2022/C 191/34)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Sökande: VeriGraft (Göteborg, Sverige) (ombud: advokaterna P. Hansson och A. Johansson)

Svarande: Genomförandeorganet för Europeiska innovationsrådet samt för små och medelstora företag (ombud: A. Galea, biträdd av advokaterna D. Waelbroeck och A. Duron)

Saken

Talan enligt artikel 272 FEUF om ogiltigförklaring av den uppsägning som Genomförandeorganet för små och medelstora företag (Easme) meddelat avseende bidragsavtalet för projektet ”Individanpassade vener framställda med bioteknik som primärbehandling för patienter med kronisk venös insufficiens – P-TEV” (Personalized Tissue-Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency – P-TEV), vilket ingicks inom ramen för stödinstrumentet för innovation i små och medelstora företag i Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020)

Domslut

| 1) | Den uppsägning som Genomförandeorganet för små och medelstora företag meddelat avseende bidragsavtalet för projektet ”Individanpassade vener framställda med bioteknik som primärbehandling för patienter med kronisk venös insufficiens – P-TEV” (Personalized Tissue-Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency-P-TEV), med referensnummer 778620, är ogiltig. |
| --- | --- |

1)

Den uppsägning som Genomförandeorganet för små och medelstora företag meddelat avseende bidragsavtalet för projektet ”Individanpassade vener framställda med bioteknik som primärbehandling för patienter med kronisk venös insufficiens – P-TEV” (Personalized Tissue-Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency-P-TEV), med referensnummer 778620, är ogiltig.

| 2) | Genomförandeorganet för Europeiska innovationsrådet samt för små och medelstora företag ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Genomförandeorganet för Europeiska innovationsrådet samt för små och medelstora företag ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 432, 23.12.2019.)

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/26 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/26

---

Tribunalens dom av den 2 mars 2022 – Mood Media Netherlands mot EUIPO– Tailoradio (MOOD MEDIA)

(Mål T-615/20) (1)

(EU-varumärke - Upphävandeförfarande - EU-ordmärket MOOD MEDIA - Verkligt bruk av varumärket - Artikel 51.1 a i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 58.1 a i förordning (EU) 2017/1001) - Artikel 15.1 a i förordning nr 207/2009 (nu artikel 18.1 a i förordning 2017/1001) - Bevis på verkligt bruk)

(2022/C 191/35)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Mood Media Netherlands BV (Naarden, Nederländerna) (ombud: advokaten A.-M. Pecoraro)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: L. Rampini)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: Tailoradio Srl (Milano, Italien) (ombud: advokaterna M. Franzosi, A. Sobol, F. Santonocito och S. Bernardini)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s första överklagandenämnd den 24 juli 2020 (ärende R 1767/2019-1), om ett upphävandeförfarande mellan Tailoradio och Mood Media Netherlands.

Domslut

| 1) | Det beslut som meddelades av EUIPO:s första överklagandenämnd den 24 juli 2020 (ärende R 1767/2019-1) ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1)

Det beslut som meddelades av EUIPO:s första överklagandenämnd den 24 juli 2020 (ärende R 1767/2019-1) ogiltigförklaras.

| 2) | Överklagandet ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Överklagandet ogillas i övrigt.

| 3) | EUIPO ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Mood Media Netherlands BV. |
| --- | --- |

3)

EUIPO ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Mood Media Netherlands BV.

| 4) | Tailoradio Srl ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

4)

Tailoradio Srl ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 390, 16.11.2020.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/27 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/27

---

Tribunalens dom av den 2 mars 2022 – Apologistics mot EUIPO – Kerckhoff (apo-discounter.de)

(Mål T-140/21) (1)

(EU-varumärke - Upphävandeförfarande - EU-figurmärket apo-discounter.de - Delvist upphävande - Verkligt bruk av varumärket - Artikel 58.1 a i förordning (EU) 2017/1001 - Bevis på verkligt bruk)

(2022/C 191/36)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Tyskland) (ombud: advokaten H. Hug)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: A. Folliard-Monguiral)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: Markus Kerckhoff (Bergisch Gladbach, Tyskland) (ombud: advokaten M. Douglas)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s femte överklagandenämnd den 8 december 2020 (ärende 1439/2019-5) om ett upphävandeförfarande mellan Markus Kerckhoff och Apologistics.

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Apologistics GmbH ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Apologistics GmbH ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 182, 10.5.2021.)

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/28 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/28

---

Talan väckt den 18 februari 2022 – Sberbank Europe mot ECB

(Mål T-99/22)

(2022/C 191/37)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Sberbank Europe AG (Wien, Österrike) (ombud: advokaten M. Fellner)

Svarande: Europeiska centralbanken

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut som ECB fattade den 21 december 2021 riktat till Sberbank (Nr ECB-SSM-2021-ATSBE-12, ESA-2020-00000051) utan att ersätta beslutet, i enlighet med artiklarna 263 och 264 FEUF, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som ECB fattade den 21 december 2021 riktat till Sberbank (Nr ECB-SSM-2021-ATSBE-12, ESA-2020-00000051) utan att ersätta beslutet, i enlighet med artiklarna 263 och 264 FEUF, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden 14 grunder.

| 1. | Första grunden: ECB:s krav på justeringsränta utgör otillåten dubbelbestraffning enligt artikel 50 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (stadgan) och artikel 4 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen). |
| --- | --- |

1.

Första grunden: ECB:s krav på justeringsränta utgör otillåten dubbelbestraffning enligt artikel 50 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (stadgan) och artikel 4 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen).

| 2. | Andra grunden: ECB:s beslut av den 21 december 2021 åsidosätter artikel 49 i stadgan och artikel 7 i Europakonventionen genom att påföra en sanktion som överskrider beloppsgränserna i artikel 18.1 i förordning (EU) nr 1024/2013 (1). |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: ECB:s beslut av den 21 december 2021 åsidosätter artikel 49 i stadgan och artikel 7 i Europakonventionen genom att påföra en sanktion som överskrider beloppsgränserna i artikel 18.1 i förordning (EU) nr 1024/2013 (1).

| 3. | Tredje grunden: ECB:s beslut om att kräva justeringsränta från Sberbank åsidosätter artikel 17 i stadgan och artikel 1 i första tilläggsprotokollet till Europakonventionen. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: ECB:s beslut om att kräva justeringsränta från Sberbank åsidosätter artikel 17 i stadgan och artikel 1 i första tilläggsprotokollet till Europakonventionen.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av grundläggande fri- och rättigheter enligt artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen. Principen om res judicata utgör ett hinder för ECB att kräva justeringsränta från Sberbank för att ha överskridit gränserna för stora exponeringar i artikel 395 i förordning (EU) nr 575/2013 (2) |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av grundläggande fri- och rättigheter enligt artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen. Principen om res judicata utgör ett hinder för ECB att kräva justeringsränta från Sberbank för att ha överskridit gränserna för stora exponeringar i artikel 395 i förordning (EU) nr 575/2013 (2)

| 5. | Femte grunden: Åsidosättande av principen om tro och heder, då ECB åsidosatte riktlinjerna för administrativa sanktionsåtgärder enligt artikel 18.1 och 18.7 i förordning (EU) nr 1024/2013. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Åsidosättande av principen om tro och heder, då ECB åsidosatte riktlinjerna för administrativa sanktionsåtgärder enligt artikel 18.1 och 18.7 i förordning (EU) nr 1024/2013.

| 6. | Sjätte grunden: Åsidosättande av artikel 6 i Europakonventionen. |
| --- | --- |

6.

Sjätte grunden: Åsidosättande av artikel 6 i Europakonventionen.

| 7. | Sjunde grunden: Åsidosättande av gränserna för sanktioner enligt artikel 18.1 i förordning (EU) nr 1024/2013. |
| --- | --- |

7.

Sjunde grunden: Åsidosättande av gränserna för sanktioner enligt artikel 18.1 i förordning (EU) nr 1024/2013.

| 8. | Åttonde grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen enligt § 99 e i den österrikiska banklagen (BWG). |
| --- | --- |

8.

Åttonde grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen enligt § 99 e i den österrikiska banklagen (BWG).

| 9. | Nionde grunden: § 97 BWG är inte tillämplig om det inte görs någon vinst eller någon förlust undviks. |
| --- | --- |

9.

Nionde grunden: § 97 BWG är inte tillämplig om det inte görs någon vinst eller någon förlust undviks.

| 10. | Tionde grunden: ECB:s befogenhet att kräva justeringsränta är begränsad i tiden i enlighet med artikel 130 i förordning (EU) nr 468/2014 (3) och § 22 den österrikiska lagen om marknadsövervakning. |
| --- | --- |

10.

Tionde grunden: ECB:s befogenhet att kräva justeringsränta är begränsad i tiden i enlighet med artikel 130 i förordning (EU) nr 468/2014 (3) och § 22 den österrikiska lagen om marknadsövervakning.

| 11. | Elfte grunden: I artikel 395.1 i förordning (EU) nr 575/2013 anges endast en gräns för stora exponeringar varför överskridande av gränsen endast kan vara föremål för en sanktion enligt § 97.1 nr 2 BWG |
| --- | --- |

11.

Elfte grunden: I artikel 395.1 i förordning (EU) nr 575/2013 anges endast en gräns för stora exponeringar varför överskridande av gränsen endast kan vara föremål för en sanktion enligt § 97.1 nr 2 BWG

| 12. | Tolfte grunden: Sberbank överskred inte gränsen för stora exponeringar avsiktligt. |
| --- | --- |

12.

Tolfte grunden: Sberbank överskred inte gränsen för stora exponeringar avsiktligt.

| 13. | Trettonde grunden: Sberbank gjorde ingen vinst eller undvek en förlust som ska justeras. |
| --- | --- |

13.

Trettonde grunden: Sberbank gjorde ingen vinst eller undvek en förlust som ska justeras.

| 14. | Fjortonde grunden: ECB har missbrukat sitt utrymmer för skönsmässig bedömning genom att inte medge undantag enligt artikel 396.1 i förordning (EU) nr 575/2013. |
| --- | --- |

14.

Fjortonde grunden: ECB har missbrukat sitt utrymmer för skönsmässig bedömning genom att inte medge undantag enligt artikel 396.1 i förordning (EU) nr 575/2013.

---

(1)  Rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 2013, s. 63).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 ((EUT L 176, 2013, s. 1).

(3)  Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 468/2014 av den 16 april 2014 om upprättande av ramen för samarbete inom den gemensamma tillsynsmekanismen mellan Europeiska centralbanken och nationella behöriga myndigheter samt med nationella utsedda myndigheter (ramförordning om den gemensamma tillsynsmekanismen [SSM]) (ECB/2014/17)(EUT L 141, 2014, s. 1).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/29 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/29

---

Talan väckt den 22 februari 2022 – ON mot kommissionen

(Mål T-103/22)

(2022/C 191/38)

Rättegångsspråk: tjeckiska

Parter

Sökande: ON (ombud: advokaten D. Mimrová)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens delegerade förordning (EU) 2021/2288 av den 21 december 2021 om ändring av bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/953 vad gäller godtagandeperioden för vaccinationsintyg om avslutad primärvaccinationsserie som är utfärdade enligt formatet för EU:s digitala covidintyg, (1) på grund av att det föreligger ett åsidosättande av principen om likabehandling och icke-diskriminering samt ett åsidosättande av proportionalitetsprincipen, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens delegerade förordning (EU) 2021/2288 av den 21 december 2021 om ändring av bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/953 vad gäller godtagandeperioden för vaccinationsintyg om avslutad primärvaccinationsserie som är utfärdade enligt formatet för EU:s digitala covidintyg, (1) på grund av att det föreligger ett åsidosättande av principen om likabehandling och icke-diskriminering samt ett åsidosättande av proportionalitetsprincipen,

| — | ogiltigförklara förordning 2021/2288 på grund av att den saknar hänvisning till den rättsliga grunden i artikel 168 FEUF, med hänsyn till skyddet av folkhälsan och unionens svar på det gränsöverskridande hot mot hälsan som COVID-19-pandemin utgör, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara förordning 2021/2288 på grund av att den saknar hänvisning till den rättsliga grunden i artikel 168 FEUF, med hänsyn till skyddet av folkhälsan och unionens svar på det gränsöverskridande hot mot hälsan som COVID-19-pandemin utgör, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder.

| 1. | Första grunden: kommissionen har åsidosatt allmänna unionsrättsliga principer och kommissionen har, genom att anta förordning 2021/2288, åsidosatt principen om likabehandling och icke-diskriminering, genom att begränsa giltighetstiden för de digitala intygen till 270 dagar från den dag då primärvaccinationsserien slutfördes, i syfte att underlätta den fria rörligheten för innehavare av giltiga digitala intyg (det vill säga personer som har fått boosterdosen, vilka antas få större immunitet mot Omicron-varianten), samtidigt som en obestämd krets av personer som identifieras på grundval av ålder, yrke, livsstil eller andra kriterier (oavsett om de är vaccinerade eller inte) utesluts från den ifrågasatta rättsaktens tillämpningsområde. Därigenom diskriminerades ett stort antal personer som hade fullföljt primärvaccinationsserien och som hade haft COVID, trots att de vetenskapliga bevisen visar att dessa personer med ”hybridimmunitet” utgör en jämförbar eller lägre risk för samhället när det gäller smittspridning och belastning av hälsovårdssystemet än personer vars digitala intyg förblir giltigt utan tidsbegränsning eller som av en annan anledning inte omfattas av den ifrågasatta rättsakten och som de jure inte är smittsamma. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: kommissionen har åsidosatt allmänna unionsrättsliga principer och kommissionen har, genom att anta förordning 2021/2288, åsidosatt principen om likabehandling och icke-diskriminering, genom att begränsa giltighetstiden för de digitala intygen till 270 dagar från den dag då primärvaccinationsserien slutfördes, i syfte att underlätta den fria rörligheten för innehavare av giltiga digitala intyg (det vill säga personer som har fått boosterdosen, vilka antas få större immunitet mot Omicron-varianten), samtidigt som en obestämd krets av personer som identifieras på grundval av ålder, yrke, livsstil eller andra kriterier (oavsett om de är vaccinerade eller inte) utesluts från den ifrågasatta rättsaktens tillämpningsområde. Därigenom diskriminerades ett stort antal personer som hade fullföljt primärvaccinationsserien och som hade haft COVID, trots att de vetenskapliga bevisen visar att dessa personer med ”hybridimmunitet” utgör en jämförbar eller lägre risk för samhället när det gäller smittspridning och belastning av hälsovårdssystemet än personer vars digitala intyg förblir giltigt utan tidsbegränsning eller som av en annan anledning inte omfattas av den ifrågasatta rättsakten och som de jure inte är smittsamma.

| 2. | Andra grunden: Kommissionen har, vid antagandet av förordning 2021/2288, överskridit sina befogenheter enligt artikel 5.2 i förordning 2021/953, (2) eftersom den, i stället för en ”statisk” ändring av ett datafält som svar på utvecklingen av SARS CoV-2-viruset och den rådande epidemiologiska situationen, begränsade giltighetstiden för det digitala intyget och, i detta sammanhang, de facto satte gränser för unionens svar på COVID-19-pandemin som ett gränsöverskridande hot mot hälsan, utan att den angripna rättsakten hade en tillräcklig rättslig grund i enlighet med artikel 168 FEUF om skydd av folkhälsan. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Kommissionen har, vid antagandet av förordning 2021/2288, överskridit sina befogenheter enligt artikel 5.2 i förordning 2021/953, (2) eftersom den, i stället för en ”statisk” ändring av ett datafält som svar på utvecklingen av SARS CoV-2-viruset och den rådande epidemiologiska situationen, begränsade giltighetstiden för det digitala intyget och, i detta sammanhang, de facto satte gränser för unionens svar på COVID-19-pandemin som ett gränsöverskridande hot mot hälsan, utan att den angripna rättsakten hade en tillräcklig rättslig grund i enlighet med artikel 168 FEUF om skydd av folkhälsan.

---

(1)  EUT L 458, 2021, s. 459.

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/953 av den 14 juni 2021 om en ram för utfärdande, kontroll och godtagande av interoperabla intyg om vaccination mot, testning för och tillfrisknande från covid-19 (EU:s digitala covidintyg) för att underlätta fri rörlighet under covid-19-pandemin (EUT L 211, 2021, s. 1).

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/30 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/30

---

Talan väckt den 1 mars 2022 – Sopra Steria Benelux och Unisys Belgium mot kommissionen

(Mål T-108/22)

(2022/C 191/39)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Sopra Steria Benelux (Bryssel, Belgien), Unisys Belgium (Mechelen, Belgien) (ombud: advokaterna L. Masson och G. Tilman)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut som meddelades av Europeiska kommissionen med anledning av offentlig upphandling TAXUD/2019/OP/0006, med beteckning ”CCN-Evolution: Specification, development, maintenance and 3rd level support of TAXUD IT platforms – Lot A: Evolution services for the CCN/CSI Platform”, den 20 december 2021 och i vilket kommissionen bekräftade sitt avslag av det anbud som lämnats av det konsortium som sökandena ingår i och beslutet att tilldela ett konkurrerande konsortium kontraktet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som meddelades av Europeiska kommissionen med anledning av offentlig upphandling TAXUD/2019/OP/0006, med beteckning ”CCN-Evolution: Specification, development, maintenance and 3rd level support of TAXUD IT platforms – Lot A: Evolution services for the CCN/CSI Platform”, den 20 december 2021 och i vilket kommissionen bekräftade sitt avslag av det anbud som lämnats av det konsortium som sökandena ingår i och beslutet att tilldela ett konkurrerande konsortium kontraktet, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena två grunder.

| 1. | Den första grunden avser att beslutet av den 20 december 2021 är ogiltigt. Sökandena har härvidlag gjort gällande att det angripna beslutet ska betraktas som ett bekräftande beslut av ett tidigare beslut, vilket ogiltigförklarats av tribunalen. |
| --- | --- |

1.

Den första grunden avser att beslutet av den 20 december 2021 är ogiltigt. Sökandena har härvidlag gjort gällande att det angripna beslutet ska betraktas som ett bekräftande beslut av ett tidigare beslut, vilket ogiltigförklarats av tribunalen.

| 2. | Den andra grunden avser en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning, åsidosättande av upphandlingskraven, åsidosättande av principen om god förvaltning, inbegripet principen patere legem quam ipse fecisti, och av omsorgsplikten. Sökandena anser att kommissionen har åsidsosatt de upphandlingskrav som den själv har fastställt genom att motivera den omständighet att det vinnande anbudet var normalt med hänvisning till en delentreprenad på 60 procent af de tjänster som tillhandahålls i Rumänien och Grekland. Kommissionen angav inte heller att det konsortium som tilldelats kontraktet hade börjat att genomföra detta, vilket strider mot motiveringen i det bekräftande beslutet. |
| --- | --- |

2.

Den andra grunden avser en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning, åsidosättande av upphandlingskraven, åsidosättande av principen om god förvaltning, inbegripet principen patere legem quam ipse fecisti, och av omsorgsplikten. Sökandena anser att kommissionen har åsidsosatt de upphandlingskrav som den själv har fastställt genom att motivera den omständighet att det vinnande anbudet var normalt med hänvisning till en delentreprenad på 60 procent af de tjänster som tillhandahålls i Rumänien och Grekland. Kommissionen angav inte heller att det konsortium som tilldelats kontraktet hade börjat att genomföra detta, vilket strider mot motiveringen i det bekräftande beslutet.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/31 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/31

---

Talan väckt den 2 mars 2022 – Svenska Bankföreningen och Länsförsäkringar Bank mot kommissionen

(Mål T-112/22)

(2022/C 191/40)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Ideella föreningen Svenska Bankföreningen med firma Svenska Bankföreningen, Näringsverksamhet (Stockholm, Sverige), Länsförsäkringar Bank AB (Stockholm) (ombud: advokaterna P. Hansson, M. Eriksson och M. Persson)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 24 november 2021 i ärende SA.56348(2021/N) – Sverige: Svensk skatt för kreditinstitut, (1) och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 24 november 2021 i ärende SA.56348(2021/N) – Sverige: Svensk skatt för kreditinstitut, (1) och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena en enda grund. Sökandena gör gällande att Europeiska kommissionen åsidosatte sökandenas processuella rättigheter genom att underlåta att inleda ett formellt granskningsförfarande.

Sökandena gör gällande att kommissionen objektivt sett ställts inför allvarliga svårigheter under den preliminära granskningen av den anmälda åtgärden och att den borde ha inlett det formella granskningsförfarandet. Till exempel:

| — | Sökandena gör gällande att kommissionen inte beaktade att de parametrar för referenssystemet som identifierats av kommissionen uppenbart inte var förenliga med syftet med riskskatten. |
| --- | --- |

—

Sökandena gör gällande att kommissionen inte beaktade att de parametrar för referenssystemet som identifierats av kommissionen uppenbart inte var förenliga med syftet med riskskatten.

| — | Sökandena gör vidare gällande att kommissionen inte beaktade att de kreditinstitut som omfattas respektive inte omfattas av riskskatten befinner sig i en jämförbar rättslig och faktisk situation mot bakgrund av syftet med skattesystemet. |
| --- | --- |

—

Sökandena gör vidare gällande att kommissionen inte beaktade att de kreditinstitut som omfattas respektive inte omfattas av riskskatten befinner sig i en jämförbar rättslig och faktisk situation mot bakgrund av syftet med skattesystemet.

| — | Sökandena hävdar vidare att kommissionen tillämpade EU-domstolens praxis felaktigt när den bedömde tröskelvärdet för beskattning. |
| --- | --- |

—

Sökandena hävdar vidare att kommissionen tillämpade EU-domstolens praxis felaktigt när den bedömde tröskelvärdet för beskattning.

| — | Sökandena gör dessutom gällande att kommissionen inte beaktade att det inte fanns något skäl till skillnaden i behandling och att den inte under några omständigheter var proportionerlig. |
| --- | --- |

—

Sökandena gör dessutom gällande att kommissionen inte beaktade att det inte fanns något skäl till skillnaden i behandling och att den inte under några omständigheter var proportionerlig.

| — | Sökandena hävdar slutligen att den granskning som utförts av kommissionen under den preliminära granskningen var otillräcklig och ofullständig. |
| --- | --- |

—

Sökandena hävdar slutligen att den granskning som utförts av kommissionen under den preliminära granskningen var otillräcklig och ofullständig.

---

(1)  COM(2021) 8637 final och se offentliggörandet i EUT C 511, 2021, s. 2.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/32 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/32

---

Talan väckt den 7 mars 2022 – OM mot kommissionen

(Mål T-118/22)

(2022/C 191/41)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: OM (ombud: advokat N. de Montigny)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara beslutet av den 29 april 2021 varigenom sökanden inte valdes i urvalsförfarandet COM/2020/10396 och informerades om att en annan kandidat hade valts ut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 29 april 2021 varigenom sökanden inte valdes i urvalsförfarandet COM/2020/10396 och informerades om att en annan kandidat hade valts ut,

| — | i den mån det är nödvändigt, ogiltigförklara beslutet om avvisning av hans klagomål av den 25 november 2021, vilket registrerades den 26 november 2021 under ärendenummer Ares(2021)7297231, samt |
| --- | --- |

—

i den mån det är nödvändigt, ogiltigförklara beslutet om avvisning av hans klagomål av den 25 november 2021, vilket registrerades den 26 november 2021 under ärendenummer Ares(2021)7297231, samt

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av utlysningen av den lediga tjänsten COM/2020/10396 i den mån hans kompetenser och kapaciteter inte hade utvärderats i förhållande till vad som angavs i utlysningen. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av utlysningen av den lediga tjänsten COM/2020/10396 i den mån hans kompetenser och kapaciteter inte hade utvärderats i förhållande till vad som angavs i utlysningen.

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av den dagordning som delgetts kandidaterna vad gäller de ämnen angående vilka de skulle förhöras under urvalsintervjun, eftersom ingen fråga hade ställts till sökanden gällande den huvudsakliga analys som han hade ombetts förbereda, vilket för övrigt medförde ett åsidosättande av hans berättigade förväntningar. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av den dagordning som delgetts kandidaterna vad gäller de ämnen angående vilka de skulle förhöras under urvalsintervjun, eftersom ingen fråga hade ställts till sökanden gällande den huvudsakliga analys som han hade ombetts förbereda, vilket för övrigt medförde ett åsidosättande av hans berättigade förväntningar.

| 3. | Tredje grunden: Särbehandling i den mån frågor som hade planerats av urvalskommittén för att ställas till kandidaterna inte hade ställts till honom och andra frågor hade ställts vilka inte motsvarade denna förutbestämda planering. Sökanden har i detta avseende gjort gällande att detta medförde att det inte kunde fastställas huruvida de hade ställts även till andra kandidater. Sökanden har för övrigt anfört att hans intervju pågick under kortare tid än vad som hade planerats vilket kunde innebära att han hade behandlats mindre förmånligt i förhållande till andra kandidater och att det inte är uteslutet att han hade kunnat uppnå ett bättre resultat om han hade intervjuats vad avser alla aspekter av det muntliga provet. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Särbehandling i den mån frågor som hade planerats av urvalskommittén för att ställas till kandidaterna inte hade ställts till honom och andra frågor hade ställts vilka inte motsvarade denna förutbestämda planering. Sökanden har i detta avseende gjort gällande att detta medförde att det inte kunde fastställas huruvida de hade ställts även till andra kandidater. Sökanden har för övrigt anfört att hans intervju pågick under kortare tid än vad som hade planerats vilket kunde innebära att han hade behandlats mindre förmånligt i förhållande till andra kandidater och att det inte är uteslutet att han hade kunnat uppnå ett bättre resultat om han hade intervjuats vad avser alla aspekter av det muntliga provet.

| 4. | Fjärde grunden: Innehållet i bedömningsformuläret var uppenbart felaktigt och olämpligt i förhållande till de svar som sökanden har gett under intervjun. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Innehållet i bedömningsformuläret var uppenbart felaktigt och olämpligt i förhållande till de svar som sökanden har gett under intervjun.

| 5. | Femte grunden: Kommissionen bristande samarbete och åsidosättande av god förvaltningssed. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Kommissionen bristande samarbete och åsidosättande av god förvaltningssed.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/33 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/33

---

Överklagande ingett den 10 mars 2022 – Société des produits Nestlé mot EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE BURGER)

(Mål T-131/22)

(2022/C 191/42)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Schweiz) (ombud: advokaterna A. Jaeger-Lenz, M. Goldmann och C. Elkemann)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Impossible Foods Inc. (Redwood City, Kalifornien, Förenta staterna)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av det omtvistade varumärket: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: EU-ordmärket IMPOSSIBLE BURGER – EU-varumärke nr 17 968 798

Förfarande vid EUIPO: Ogiltighetsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s femte överklagandenämnd den 22 december 2021 i ärende R 973/2021-5

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna vid tribunalen och intervenienten att ersätta de kostnader som har uppkommit vid EUIPO. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna vid tribunalen och intervenienten att ersätta de kostnader som har uppkommit vid EUIPO.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 94.1 andra meningen, jämförd med artikel 70.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 94.1 andra meningen, jämförd med artikel 70.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 95.1 första meningen, jämförd med tredje meningen i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 95.1 första meningen, jämförd med tredje meningen i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/33 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/33

---

Överklagande ingett den 10 mars 2022 – Société des produits Nestlé mot EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE SAUSAGE)

(Mål T-132/22)

(2022/C 191/43)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Schweiz) (ombud: advokaterna A. Jaeger-Lenz, M. Goldmann och C. Elkemann)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Impossible Foods Inc. (Redwood City, Kalifornien, Förenta staterna)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av det omtvistade varumärket: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: EU-ordmärket IMPOSSIBLE SAUSAGE – EU-varumärke nr 18 061 982

Förfarande vid EUIPO: Ogiltighetsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s femte överklagandenämnd den 22 december 2021 i ärende R 972/2021-5

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna vid tribunalen och intervenienten att ersätta de kostnader som har uppkommit vid EUIPO. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna vid tribunalen och intervenienten att ersätta de kostnader som har uppkommit vid EUIPO.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 94.1 andra meningen, jämförd med artikel 70.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 94.1 andra meningen, jämförd med artikel 70.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 95.1 första meningen, jämförd med tredje meningen i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 95.1 första meningen, jämförd med tredje meningen i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/34 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/34

---

Talan väckt den 9 mars 2022 – OO mot EIB

(Mål T-134/22)

(2022/C 191/44)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: OO (ombud: advokaten M. Velardo)

Svarande: Europeiska investeringsbanken (EIB)

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara beslutet av den 6 december 2021 att avslå klagomålet, som delgavs sökanden samma datum (ARES CS-PERS/S&G/ER1 W2021-00710/CO/ps), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 6 december 2021 att avslå klagomålet, som delgavs sökanden samma datum (ARES CS-PERS/S&G/ER1 W2021-00710/CO/ps),

| — | ogiltigförklara beslutet av den 27 februari 2012 (RH/OPR/2012-0251), som aldrig delgetts sökanden, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 27 februari 2012 (RH/OPR/2012-0251), som aldrig delgetts sökanden,

| — | ogiltigförklara beslutet av den 20 maj 2021 (CS-PERS/HROPS/BAP/2021-0360), som delgavs sökandens styrelse den 8 juni 2021 tillsammans med meddelandet av den 27 februari 2012, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 20 maj 2021 (CS-PERS/HROPS/BAP/2021-0360), som delgavs sökandens styrelse den 8 juni 2021 tillsammans med meddelandet av den 27 februari 2012, och

| — | förplikta Europeiska investeringsbanken att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska investeringsbanken att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Första grunden: bristande motivering av de angripna besluten, åsidosättande av artikel 31 i EIB:s arbetsordning, artiklarna 6 och 11 i protokoll nr 5 till EIB:s stadga, avsaknad av rättslig grund samt åberopande enligt artikel 277 FEUF av att punkt 2.1.1 i de administrativa bestämmelserna är rättsstridig. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: bristande motivering av de angripna besluten, åsidosättande av artikel 31 i EIB:s arbetsordning, artiklarna 6 och 11 i protokoll nr 5 till EIB:s stadga, avsaknad av rättslig grund samt åberopande enligt artikel 277 FEUF av att punkt 2.1.1 i de administrativa bestämmelserna är rättsstridig.

| 2. | Andra grunden: åsidosättande av de bestämmelser som i tidsmässigt hänseende reglerar utstationering av EIB-personal, ensidig ändring av avtalet i strid med de allmänna reglerna om parternas likställdhet i avtalsförhållandet och åsidosättande av omsorgsplikten. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: åsidosättande av de bestämmelser som i tidsmässigt hänseende reglerar utstationering av EIB-personal, ensidig ändring av avtalet i strid med de allmänna reglerna om parternas likställdhet i avtalsförhållandet och åsidosättande av omsorgsplikten.

| 3. | Tredje grunden: åsidosättande av principen om skydd för berättigade förväntningar. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: åsidosättande av principen om skydd för berättigade förväntningar.

| 4. | Fjärde grunden: maktmissbruk. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: maktmissbruk.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/35 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/35

---

Överklagande ingett den 10 mars 2022 – Sport1 mot EUIPO – SFR (SFR SPORT1)

(Mål T-141/22)

(2022/C 191/45)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Sport1 GmbH (Ismaning, Tyskland) (ombud: advokaterna J. Krekel och C. Otto)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Société française du radiotelephone – SFR (Paris, Frankrike)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket SFR SPORT1 i rött, vitt och svart – Registreringsansökan nr 16 161 317

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s första överklagandenämnd den 10 december 2021 i ärende R 2329/2020-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 8.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 10.5.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 191/36 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 191/36

---

Talan väckt den 11 mars 2022 – OP mot parlamentet

(Mål T-143/22)

(2022/C 191/46)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: OP (ombud: advokaten F. Moyse)

Svarande: Europaparlamentet

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara besluten av den 7 juni 2021 och den 10 januari 2022, alternativt fastställa att de är utan verkan, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara besluten av den 7 juni 2021 och den 10 januari 2022, alternativt fastställa att de är utan verkan,

| — | i enlighet härmed fastställa att sökanden har rätt till efterlevandepension i den mening som avses i artikel 79 första stycket i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen, |
| --- | --- |

—

i enlighet härmed fastställa att sökanden har rätt till efterlevandepension i den mening som avses i artikel 79 första stycket i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen,

| — | i enlighet härmed fastställa att (konfidentiell uppgift) (1) har rätt till barnpension i den mening som avses i artikel 2 i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna. I annat fall och vid behov tillerkänna (konfidentiell uppgift) den barnpension som avses i artikel 80 första stycket i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen, |
| --- | --- |

—

i enlighet härmed fastställa att (konfidentiell uppgift) (1) har rätt till barnpension i den mening som avses i artikel 2 i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna. I annat fall och vid behov tillerkänna (konfidentiell uppgift) den barnpension som avses i artikel 80 första stycket i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen,

| — | under alla omständigheter förplikta parlamentet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

under alla omständigheter förplikta parlamentet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden sex grunder.

| 1. | Genom den första grunden framställer sökanden en invändning om rättegångshinder enligt artiklarna 18 och 20 i bilaga VIII i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen (nedan kallade tjänsteföreskrifterna), till följd av ett åsidosättande av principen om likabehandling och diskriminering på grund av ålder. |
| --- | --- |

1.

Genom den första grunden framställer sökanden en invändning om rättegångshinder enligt artiklarna 18 och 20 i bilaga VIII i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen (nedan kallade tjänsteföreskrifterna), till följd av ett åsidosättande av principen om likabehandling och diskriminering på grund av ålder.

| 2. | Den andra grunden avser en felaktig rättstillämpning vid tillämpningen av artiklarna 18 och 20 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna. |
| --- | --- |

2.

Den andra grunden avser en felaktig rättstillämpning vid tillämpningen av artiklarna 18 och 20 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna.

| 3. | Den tredje grunden avser en uppenbart oriktig bedömning, såtillvida att sökandens särskilda situation inte har beaktats. |
| --- | --- |

3.

Den tredje grunden avser en uppenbart oriktig bedömning, såtillvida att sökandens särskilda situation inte har beaktats.

| 4. | Genom den fjärde grunden framställer sökanden en invändning om rättegångshinder enligt artikel 2 i bilaga VII i tjänsteföreskrifterna, till följd av diskriminering på grund av funktionsnedsättning. |
| --- | --- |

4.

Genom den fjärde grunden framställer sökanden en invändning om rättegångshinder enligt artikel 2 i bilaga VII i tjänsteföreskrifterna, till följd av diskriminering på grund av funktionsnedsättning.

| 5. | Den femte grunden avser en felaktig rättstillämpning vid tillämpningen av artikel 2 i bilaga VII i tjänsteföreskrifterna. |
| --- | --- |

5.

Den femte grunden avser en felaktig rättstillämpning vid tillämpningen av artikel 2 i bilaga VII i tjänsteföreskrifterna.

| 6. | Den sjätte grunden åberopas i andra hand och avser ett åsidosättande av administrationens omsorgsplikt. |
| --- | --- |

6.

Den sjätte grunden åberopas i andra hand och avser ett åsidosättande av administrationens omsorgsplikt.

---

(1)  Konfidentiella uppgifter har utelämnats.

---