# Euroopan unionin C 158/11.

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 158 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 65. vuosikerta11. huhtikuu 2022 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 158

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

65. vuosikerta11. huhtikuu 2022

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2022/C 158/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2022/C 158/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2022/C 158/02 | Asia C-526/21 P: Valitus, jonka Antonius Maria Vervloet ja Cornelia Wilhelmina Vervloet-Mulder ovat tehneet 24.8.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-211/21, Vervloet ja Vervloet-Mulder v. AREB, 25.6.2021 antamasta määräyksestä | 2 |
| 2022/C 158/03 | Asia C-721/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 26.11.2021 – Eco Advocacy CLG v. An Bord Pleanála | 2 |
| 2022/C 158/04 | Asia C-825/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Belgia) on esittänyt 23.12.2021 – UP v. Centre public d’action sociale de Liège | 3 |
| 2022/C 158/05 | Asia C-6/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Puola) on esittänyt 4.1.2022 – M.B., U.B. ja M.B. v. X S.A. | 4 |
| 2022/C 158/06 | Asia C-9/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 5.1.2022 – NJ ja OZ v. An Bord Pleanála, Irlanti ja Attorney General | 5 |
| 2022/C 158/07 | Asia C-24/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Alankomaat) on esittänyt 11.1.2022 – PR Pet BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven | 6 |
| 2022/C 158/08 | Asia C-52/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgerichts (Itävalta) on esittänyt 26.1.2022 – BF v. Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau | 6 |
| 2022/C 158/09 | Asia C-80/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Bologna (Italia) on esittänyt 7.2.2022 – BU v. Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino | 7 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2022/C 158/10 | Asia T-31/22: Kanne 11.1.2022 – Perez Lopes Pargana Calado v. unionin tuomioistuin | 9 |
| 2022/C 158/11 | Asia T-53/22: Kanne 28.1.2022 – Collard v. parlamentti ja ID | 10 |
| 2022/C 158/12 | Asia T-54/22: Kanne 28.1.2022 – Rivière v. parlamentti ja ID | 10 |
| 2022/C 158/13 | Asia T-56/22: Kanne 26.1.2022 – Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio | 11 |
| 2022/C 158/14 | Asia T-85/22: Kanne 16.2.2022 – Korporaciya Masternet v. EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER) | 11 |
| 2022/C 158/15 | Asia T-104/22: Kanne 25.2.2022 – Unkari v. komissio | 12 |
| 2022/C 158/16 | Asia T-109/22: Kanne 28.2.2022 – Schneider v. EUIPO – Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas (frutania) | 13 |
| 2022/C 158/17 | Asia T-110/22: Kanne 28.2.2022 – Kremer v. komissio | 14 |
| 2022/C 158/18 | Asia T-111/22: Kanne 28.2.2022 – Baert v. komissio | 15 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2022/C 158/02

Asia C-526/21 P: Valitus, jonka Antonius Maria Vervloet ja Cornelia Wilhelmina Vervloet-Mulder ovat tehneet 24.8.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-211/21, Vervloet ja Vervloet-Mulder v. AREB, 25.6.2021 antamasta määräyksestä

2

2022/C 158/03

Asia C-721/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 26.11.2021 – Eco Advocacy CLG v. An Bord Pleanála

2

2022/C 158/04

Asia C-825/21: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Belgia) on esittänyt 23.12.2021 – UP v. Centre public d’action sociale de Liège

3

2022/C 158/05

Asia C-6/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Puola) on esittänyt 4.1.2022 – M.B., U.B. ja M.B. v. X S.A.

4

2022/C 158/06

Asia C-9/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 5.1.2022 – NJ ja OZ v. An Bord Pleanála, Irlanti ja Attorney General

5

2022/C 158/07

Asia C-24/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Alankomaat) on esittänyt 11.1.2022 – PR Pet BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

6

2022/C 158/08

Asia C-52/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgerichts (Itävalta) on esittänyt 26.1.2022 – BF v. Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau

6

2022/C 158/09

Asia C-80/22: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Bologna (Italia) on esittänyt 7.2.2022 – BU v. Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

7

Unionin yleinen tuomioistuin

2022/C 158/10

Asia T-31/22: Kanne 11.1.2022 – Perez Lopes Pargana Calado v. unionin tuomioistuin

9

2022/C 158/11

Asia T-53/22: Kanne 28.1.2022 – Collard v. parlamentti ja ID

10

2022/C 158/12

Asia T-54/22: Kanne 28.1.2022 – Rivière v. parlamentti ja ID

10

2022/C 158/13

Asia T-56/22: Kanne 26.1.2022 – Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio

11

2022/C 158/14

Asia T-85/22: Kanne 16.2.2022 – Korporaciya Masternet v. EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)

11

2022/C 158/15

Asia T-104/22: Kanne 25.2.2022 – Unkari v. komissio

12

2022/C 158/16

Asia T-109/22: Kanne 28.2.2022 – Schneider v. EUIPO – Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas (frutania)

13

2022/C 158/17

Asia T-110/22: Kanne 28.2.2022 – Kremer v. komissio

14

2022/C 158/18

Asia T-111/22: Kanne 28.2.2022 – Baert v. komissio

15

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2022/C 158/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 148, 4.4.2022

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 138, 28.3.2022

EUVL C 128, 21.3.2022

EUVL C 119, 14.3.2022

EUVL C 109, 7.3.2022

EUVL C 95, 28.2.2022

EUVL C 84, 21.2.2022

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/2

---

Valitus, jonka Antonius Maria Vervloet ja Cornelia Wilhelmina Vervloet-Mulder ovat tehneet 24.8.2021 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-211/21, Vervloet ja Vervloet-Mulder v. AREB, 25.6.2021 antamasta määräyksestä

(Asia C-526/21 P)

(2022/C 158/02)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Valittajat: Antonius Maria Vervloet ja Cornelia Wilhelmina Vervloet-Mulder (edustaja: P. Van der Veld, advocaat)

Muu osapuoli: Agència Estatal de Resolució d’Entitats Bancàries (AREB)

Unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) toteaa 1.3.2021 antamallaan määräyksellä, ettei valitus selvästikään täytä tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä, ja päättää, että Antonius Maria Vervloet ja Cornelia Wilhelmina Vervloet-Mulder vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/2

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 26.11.2021 – Eco Advocacy CLG v. An Bord Pleanála

(Asia C-721/21)

(2022/C 158/03)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Eco Advocacy CLG

Vastapuoli: An Bord Pleanála

Muu osapuoli: Keegan Land Holdings

Amici curiae: An Taisce – The National Trust for Ireland ja ClientEarth AISBL

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Seuraako unionin oikeuden ensisijaisuuden ja/tai vilpittömän yhteistyön yleisestä periaatteesta joko yleisesti tai erityisesti ympäristölainsäädännön yhteydessä, että jos osapuoli riitauttaa hallintotoimen pätevyyden viittaamalla nimenomaisesti tai implisiittisesti unionin oikeuden tiettyyn välineeseen muttei täsmennä, mitä kyseisen välineen säännöksiä on rikottu tai mihin tulkintaan täsmälleen viitataan, kansallisen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä, on tutkittava valitus tai se voi tutkia valituksen huolimatta siitä, että kansallisissa menettelysäännöissä edellytetään kyseisten nimenomaisten rikkomisten esittämistä osapuolen kirjallisissa huomautuksissa? |
| --- | --- |

1)

Seuraako unionin oikeuden ensisijaisuuden ja/tai vilpittömän yhteistyön yleisestä periaatteesta joko yleisesti tai erityisesti ympäristölainsäädännön yhteydessä, että jos osapuoli riitauttaa hallintotoimen pätevyyden viittaamalla nimenomaisesti tai implisiittisesti unionin oikeuden tiettyyn välineeseen muttei täsmennä, mitä kyseisen välineen säännöksiä on rikottu tai mihin tulkintaan täsmälleen viitataan, kansallisen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä, on tutkittava valitus tai se voi tutkia valituksen huolimatta siitä, että kansallisissa menettelysäännöissä edellytetään kyseisten nimenomaisten rikkomisten esittämistä osapuolen kirjallisissa huomautuksissa?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan ”kyllä”, seuraako YVA-direktiivin (direktiivin 2011/92) (1) 4 artiklan 2, 3, 4 ja/tai 5 kohdasta ja/tai liitteestä III ja/tai kyseisestä direktiivistä luettuna oikeusvarmuuden periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisen hyvän hallinnon periaatteen valossa, että jos toimivaltainen viranomainen päättää, ettei rakennuslupahakemus kuulu ympäristövaikutusten arviointimenettelyn piiriin, päätökseen olisi sisällyttävä nimenomainen, erillinen ja/tai täsmällinen toteamus siitä, missä asiakirjoissa toimivaltaisen viranomaisen perustelut tarkasti ottaen esitetään? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan ”kyllä”, seuraako YVA-direktiivin (direktiivin 2011/92) (1) 4 artiklan 2, 3, 4 ja/tai 5 kohdasta ja/tai liitteestä III ja/tai kyseisestä direktiivistä luettuna oikeusvarmuuden periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisen hyvän hallinnon periaatteen valossa, että jos toimivaltainen viranomainen päättää, ettei rakennuslupahakemus kuulu ympäristövaikutusten arviointimenettelyn piiriin, päätökseen olisi sisällyttävä nimenomainen, erillinen ja/tai täsmällinen toteamus siitä, missä asiakirjoissa toimivaltaisen viranomaisen perustelut tarkasti ottaen esitetään?

| 3) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan ”kyllä”, seuraako YVA-direktiivin (direktiivin 2011/92) 4 artiklan 2, 3, 4 ja/tai 5 kohdasta ja/tai liitteestä III ja/tai kyseisestä direktiivistä luettuna oikeusvarmuuden periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisen hyvän hallinnon periaatteen valossa, että jos toimivaltainen viranomainen päättää, ettei rakennuslupahakemus kuulu ympäristövaikutusten arviointimenettelyn piiriin, toimivaltainen viranomainen on velvollinen esittämään nimenomaisesti YVA-direktiivin liitteessä III olevien kaikkien kohtien ja alakohtien tarkastelun siltä osin kuin nämä kohdat ja alakohdat ovat mahdollisesti merkityksellisiä hankkeen kannalta? |
| --- | --- |

3)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan ”kyllä”, seuraako YVA-direktiivin (direktiivin 2011/92) 4 artiklan 2, 3, 4 ja/tai 5 kohdasta ja/tai liitteestä III ja/tai kyseisestä direktiivistä luettuna oikeusvarmuuden periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisen hyvän hallinnon periaatteen valossa, että jos toimivaltainen viranomainen päättää, ettei rakennuslupahakemus kuulu ympäristövaikutusten arviointimenettelyn piiriin, toimivaltainen viranomainen on velvollinen esittämään nimenomaisesti YVA-direktiivin liitteessä III olevien kaikkien kohtien ja alakohtien tarkastelun siltä osin kuin nämä kohdat ja alakohdat ovat mahdollisesti merkityksellisiä hankkeen kannalta?

| 4) | Onko direktiivin 92/43/ETY (2) 6 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että kun sovelletaan periaatetta, jonka mukaan sen määrittämiseksi, onko suunnitelmaa tai hanketta myöhemmin arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten se vaikuttaa kyseiseen alueeseen, selvitysvaiheessa ei ole asianmukaista ottaa huomioon toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on välttää suunnitelman tai hankkeen haitalliset vaikutukset alueeseen tai vähentää niitä, jäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella on oikeus ottaa huomioon suunnitelman tai hankkeen erityispiirteitä, joihin liittyy epäpuhtauksien poistamista, joka voi vähentää eurooppalaiseen alueeseen kohdistuvia haitallisia vaikutuksia, yksinomaan sillä perusteella, että näitä erityispiirteitä ei ole tarkoitettu lieventämistoimenpiteiksi, vaikka niillä onkin tällainen vaikutus, ja että ne olisivat sisältyneet hankkeeseen tai suunnitelmaan vakiona riippumatta siitä, onko niillä jonkinlainen vaikutus kyseiseen eurooppalaiseen alueeseen? |
| --- | --- |

4)

Onko direktiivin 92/43/ETY (2) 6 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että kun sovelletaan periaatetta, jonka mukaan sen määrittämiseksi, onko suunnitelmaa tai hanketta myöhemmin arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten se vaikuttaa kyseiseen alueeseen, selvitysvaiheessa ei ole asianmukaista ottaa huomioon toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on välttää suunnitelman tai hankkeen haitalliset vaikutukset alueeseen tai vähentää niitä, jäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella on oikeus ottaa huomioon suunnitelman tai hankkeen erityispiirteitä, joihin liittyy epäpuhtauksien poistamista, joka voi vähentää eurooppalaiseen alueeseen kohdistuvia haitallisia vaikutuksia, yksinomaan sillä perusteella, että näitä erityispiirteitä ei ole tarkoitettu lieventämistoimenpiteiksi, vaikka niillä onkin tällainen vaikutus, ja että ne olisivat sisältyneet hankkeeseen tai suunnitelmaan vakiona riippumatta siitä, onko niillä jonkinlainen vaikutus kyseiseen eurooppalaiseen alueeseen?

| 5) | Onko direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että jos asiantuntijaelinten esittämistä kysymyksistä tai ilmaisemista huolenaiheista huolimatta jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on vakuuttunut selvitysvaiheessa siitä, ettei asianmukaista arviointia tarvita, viranomaisen on esitettävä täsmälliset ja yksityiskohtaiset perustelut, joilla voidaan hälventää kaikki perustellut tieteelliset epäilyt töiden vaikutuksista kyseiseen eurooppalaiseen alueeseen ja joilla nimenomaisesti ja tapauskohtaisesti hälvennetään jokainen tältä osin yleisön osallistumismenettelyn kuluessa esille tuotu huolenaihe? |
| --- | --- |

5)

Onko direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että jos asiantuntijaelinten esittämistä kysymyksistä tai ilmaisemista huolenaiheista huolimatta jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on vakuuttunut selvitysvaiheessa siitä, ettei asianmukaista arviointia tarvita, viranomaisen on esitettävä täsmälliset ja yksityiskohtaiset perustelut, joilla voidaan hälventää kaikki perustellut tieteelliset epäilyt töiden vaikutuksista kyseiseen eurooppalaiseen alueeseen ja joilla nimenomaisesti ja tapauskohtaisesti hälvennetään jokainen tältä osin yleisön osallistumismenettelyn kuluessa esille tuotu huolenaihe?

| 6) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan ”kyllä”, seuraako luontodirektiivin (direktiivin 92/43) 6 artiklan 3 kohdasta ja/tai kyseisestä direktiivistä luettuna oikeusvarmuuden periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisen hyvän hallinnon periaatteen valossa, että jos toimivaltainen viranomainen päättää, ettei rakennuslupahakemus kuulu asianmukaista arviointia koskevan menettelyn piiriin, päätökseen olisi sisällyttävä nimenomainen, erillinen ja/tai täsmällinen toteamus siitä, missä asiakirjoissa toimivaltaisen viranomaisen perustelut tarkasti ottaen esitetään? |
| --- | --- |

6)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan ”kyllä”, seuraako luontodirektiivin (direktiivin 92/43) 6 artiklan 3 kohdasta ja/tai kyseisestä direktiivistä luettuna oikeusvarmuuden periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisen hyvän hallinnon periaatteen valossa, että jos toimivaltainen viranomainen päättää, ettei rakennuslupahakemus kuulu asianmukaista arviointia koskevan menettelyn piiriin, päätökseen olisi sisällyttävä nimenomainen, erillinen ja/tai täsmällinen toteamus siitä, missä asiakirjoissa toimivaltaisen viranomaisen perustelut tarkasti ottaen esitetään?

---

(1)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/92/EU (EUVL 2012, L 26, s. 1).

(2)  Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY.

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/3 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/3

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Belgia) on esittänyt 23.12.2021 – UP v. Centre public d’action sociale de Liège

(Asia C-825/21)

(2022/C 158/04)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Valittaja: UP

Vastapuoli: Centre public d’action sociale de Liège

Ennakkoratkaisukysymys

Ovatko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (1) 6 ja 8 artikla esteenä kansalliselle oikeussäännölle, jonka mukaan oleskeluun oikeuttavan luvan myöntämisestä silloin, kun tutkitaan lääketieteellisillä syillä tehtyä oleskelulupahakemusta, jonka on edellä täsmennetyt kriteerit huomioon ottaen katsottu täyttävän tutkittavaksi ottamisen edellytykset, seuraa, että kolmannen maan kansalaisella on lupa oleskeluun, vaikkakin vain tilapäisesti ja epävarmasti, tällaisen oleskelulupahakemuksen tutkinnan ajan, jolloin kyseinen oleskeluun oikeuttavan luvan myöntäminen merkitsee turvapaikkamenettelyn yhteydessä aiemmin tehdyn palauttamispäätöksen, jonka kanssa tämä myöntäminen ei sovi yhteen, implisiittistä peruuttamista?

---

(1)  Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/115/EY (EUVL 2008, L 348, s. 98).

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/4 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/4

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Puola) on esittänyt 4.1.2022 – M.B., U.B. ja M.B. v. X S.A.

(Asia C-6/22)

(2022/C 158/05)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

Pääasian asianosaiset

Kantajat: M.B., U.B. ja M.B.

Vastaaja: X S.A.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) tavoitteen, joka on kuluttajan suojaaminen elinkeinonharjoittajien kanssa tehtyjen sopimusten kohtuuttomilta ehdoilta, valossa hyväksyttävä sellainen tulkinta, että kun tuomioistuin toteaa sopimuksen pätemättömäksi direktiivin sääntöjä soveltaen, tämän direktiivin soveltaminen päättyy ja sen myötä kuluttajansuoja, ja siksi sopimuksen purkamista koskevia sääntöjä kuluttajaan ja elinkeinonharjoittajaan nähden on etsittävä pätemättömän sopimuksen purkamiseen sovellettavan kansallisen velvoiteoikeuden säännöksistä? |
| --- | --- |

1)

Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) tavoitteen, joka on kuluttajan suojaaminen elinkeinonharjoittajien kanssa tehtyjen sopimusten kohtuuttomilta ehdoilta, valossa hyväksyttävä sellainen tulkinta, että kun tuomioistuin toteaa sopimuksen pätemättömäksi direktiivin sääntöjä soveltaen, tämän direktiivin soveltaminen päättyy ja sen myötä kuluttajansuoja, ja siksi sopimuksen purkamista koskevia sääntöjä kuluttajaan ja elinkeinonharjoittajaan nähden on etsittävä pätemättömän sopimuksen purkamiseen sovellettavan kansallisen velvoiteoikeuden säännöksistä?

| 2) | Onko tuomioistuimen kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan ja 7 artiklan valossa silloin, kun tuomioistuin toteaa, että kyseinen sopimusehto on kohtuuton eikä sopimus voi olla voimassa tämän ehdon poistamisen jälkeen, kun sopimuspuolet eivät ole antaneet suostumusta täydentää syntynyttä aukkoa tahtonsa mukaisilla ehdoilla ja kun ei ole dispositiivisia säännöksiä [joita sovelletaan sopimukseen suoraan, kun sopimuspuolet eivät ole sopineet muusta järjestelystä], todettava sopimus pätemättömäksi kuluttajan tahdon ja vaatimusten mukaisesti, vai onko tuomioistuimen mentävä osapuolten vaatimuksia pidemmälle ja tutkittava viran puolesta kuluttajan varallisuustilanne sen ratkaisemiseksi, aiheutuuko sopimuksen pätemättömäksi toteamisesta kuluttajalle erityisen epäedullisia vaikutuksia? |
| --- | --- |

2)

Onko tuomioistuimen kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan ja 7 artiklan valossa silloin, kun tuomioistuin toteaa, että kyseinen sopimusehto on kohtuuton eikä sopimus voi olla voimassa tämän ehdon poistamisen jälkeen, kun sopimuspuolet eivät ole antaneet suostumusta täydentää syntynyttä aukkoa tahtonsa mukaisilla ehdoilla ja kun ei ole dispositiivisia säännöksiä [joita sovelletaan sopimukseen suoraan, kun sopimuspuolet eivät ole sopineet muusta järjestelystä], todettava sopimus pätemättömäksi kuluttajan tahdon ja vaatimusten mukaisesti, vai onko tuomioistuimen mentävä osapuolten vaatimuksia pidemmälle ja tutkittava viran puolesta kuluttajan varallisuustilanne sen ratkaisemiseksi, aiheutuuko sopimuksen pätemättömäksi toteamisesta kuluttajalle erityisen epäedullisia vaikutuksia?

| 3) | Onko mahdollista tulkita direktiivin 93/13 6 artiklaa siten, että jos tuomioistuin katsoo, että sopimuksen pätemättömäksi toteaminen olisi erityisen epäedullista kuluttajalle, eivätkä sopimuspuolet kannustamisesta huolimatta pääse yksimielisyyteen sopimuksen täydentämisestä, tuomioistuin voi ottaen huomioon objektiivisesti ymmärretyn kuluttajan hyvinvoinnin täydentää sopimuksen kohtuuttomien ehtojen ”poistamisen” jälkeen syntyneen aukon kansallisen oikeuden säännöksillä, jotka eivät ole unionin tuomioistuimen 3.10.2019 antamassa tuomiossa Dziubak v. Raiffeisen Bank International (C-260/18, EU:C:2019:819) tarkoitetulla tavalla dispositiivisia, jolloin niitä ei voida soveltaa suoraan sopimuksessa olevaan aukkoon, vaan ne ovat kansallisen oikeuden erityissäännöksiä, joita voidaan soveltaa kyseiseen sopimukseen ainoastaan vastaavasti tai analogian perusteella ja jotka heijastavat kansallisessa velvoiteoikeudessa voimassa olevaa säännöstöä? |
| --- | --- |

3)

Onko mahdollista tulkita direktiivin 93/13 6 artiklaa siten, että jos tuomioistuin katsoo, että sopimuksen pätemättömäksi toteaminen olisi erityisen epäedullista kuluttajalle, eivätkä sopimuspuolet kannustamisesta huolimatta pääse yksimielisyyteen sopimuksen täydentämisestä, tuomioistuin voi ottaen huomioon objektiivisesti ymmärretyn kuluttajan hyvinvoinnin täydentää sopimuksen kohtuuttomien ehtojen ”poistamisen” jälkeen syntyneen aukon kansallisen oikeuden säännöksillä, jotka eivät ole unionin tuomioistuimen 3.10.2019 antamassa tuomiossa Dziubak v. Raiffeisen Bank International (C-260/18, EU:C:2019:819) tarkoitetulla tavalla dispositiivisia, jolloin niitä ei voida soveltaa suoraan sopimuksessa olevaan aukkoon, vaan ne ovat kansallisen oikeuden erityissäännöksiä, joita voidaan soveltaa kyseiseen sopimukseen ainoastaan vastaavasti tai analogian perusteella ja jotka heijastavat kansallisessa velvoiteoikeudessa voimassa olevaa säännöstöä?

---

(1)  EYVL 1993, L 95, s. 29.

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/5 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/5

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 5.1.2022 – NJ ja OZ v. An Bord Pleanála, Irlanti ja Attorney General

(Asia C-9/22)

(2022/C 158/06)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court (Irlanti)

Pääasian asianosaiset

Valittajat: NJ ja OZ

Vastapuolet: An Bord Pleanála, Irlanti ja Attorney General

Muu osapuoli: DBTR-SCR1 Fund a Sub Fund of TWTC Multi-Family ICAV

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 2001/42/EY (1) 2 artiklan a alakohdalla sellainen vaikutus, että käsitteeseen ”suunnitelmia ja ohjelmia – – sekä niitä koskevia muutoksia – – jotka kansallinen, alueellinen tai paikallinen viranomainen valmistelee ja/tai hyväksyy” sisältyy suunnitelma tai ohjelma, jonka paikallisviranomainen ja yksityisen sektorin hankkeen toteuttaja paikallisviranomaisen omistamien maa-alueiden viereisten maa-alueiden omistajana ovat yhdessä valmistelleet ja/tai hyväksyneet? |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin 2001/42/EY (1) 2 artiklan a alakohdalla sellainen vaikutus, että käsitteeseen ”suunnitelmia ja ohjelmia – – sekä niitä koskevia muutoksia – – jotka kansallinen, alueellinen tai paikallinen viranomainen valmistelee ja/tai hyväksyy” sisältyy suunnitelma tai ohjelma, jonka paikallisviranomainen ja yksityisen sektorin hankkeen toteuttaja paikallisviranomaisen omistamien maa-alueiden viereisten maa-alueiden omistajana ovat yhdessä valmistelleet ja/tai hyväksyneet?

| 2) | Onko direktiivin 2001/42/EY 2 artiklan a alakohdalla sellainen vaikutus, että käsitteeseen ”suunnitelmia ja ohjelmia – – sekä niitä koskevia muutoksia – – joita lait, asetukset tai hallinnolliset määräykset edellyttävät” sisältyy suunnitelma tai ohjelma, joka mainitaan nimenomaisesti paikallisviranomaisen lakisääteisessä maankäyttösuunnitelmassa (joka on laadittu lainsäädännön nojalla) joko yleisesti tai siten, että maankäyttösuunnitelmassa todetaan, että paikallisviranomainen ”valmistelee aluekohtaiset ohjeet strategisille kehittämis- ja uudistamisalueille – – käyttäen paikallisia alueita koskevien suunnitelmien asianmukaisia mekanismeja – – kaavamaisia yleissuunnitelmia ja paikallisympäristön parantamissuunnitelmia”? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 2001/42/EY 2 artiklan a alakohdalla sellainen vaikutus, että käsitteeseen ”suunnitelmia ja ohjelmia – – sekä niitä koskevia muutoksia – – joita lait, asetukset tai hallinnolliset määräykset edellyttävät” sisältyy suunnitelma tai ohjelma, joka mainitaan nimenomaisesti paikallisviranomaisen lakisääteisessä maankäyttösuunnitelmassa (joka on laadittu lainsäädännön nojalla) joko yleisesti tai siten, että maankäyttösuunnitelmassa todetaan, että paikallisviranomainen ”valmistelee aluekohtaiset ohjeet strategisille kehittämis- ja uudistamisalueille – – käyttäen paikallisia alueita koskevien suunnitelmien asianmukaisia mekanismeja – – kaavamaisia yleissuunnitelmia ja paikallisympäristön parantamissuunnitelmia”?

| 3) | Onko direktiivin 2001/42/EY 3 artiklan 2 kohdan a alakohdalla sellainen vaikutus, että käsitteeseen ”suunnitelmista ja ohjelmista,– – joita valmistellaan maa-, metsä- ja kalataloutta, energiaa, teollisuutta, liikennettä, jätehuoltoa, vesitaloutta, televiestintää, matkailua, kaavoitusta tai maankäyttöä varten ja joissa vahvistetaan puitteet direktiivin 85/337/ETY (2) liitteessä I ja II lueteltujen tulevien hankkeiden lupa- tai hyväksymispäätöksille” kuuluu suunnitelma tai ohjelma, joka ei itsessään ole sitova mutta joka mainitaan nimenomaisesti sitovassa lakisääteisessä maankäyttösuunnitelmassa tai jossa ehdotetaan tai suunnitellaan tosiasiallisesti sellaisen suunnitelman muuttamista, joka oli itse strategisen ympäristöarvioinnin kohteena? |
| --- | --- |

3)

Onko direktiivin 2001/42/EY 3 artiklan 2 kohdan a alakohdalla sellainen vaikutus, että käsitteeseen ”suunnitelmista ja ohjelmista,– – joita valmistellaan maa-, metsä- ja kalataloutta, energiaa, teollisuutta, liikennettä, jätehuoltoa, vesitaloutta, televiestintää, matkailua, kaavoitusta tai maankäyttöä varten ja joissa vahvistetaan puitteet direktiivin 85/337/ETY (2) liitteessä I ja II lueteltujen tulevien hankkeiden lupa- tai hyväksymispäätöksille” kuuluu suunnitelma tai ohjelma, joka ei itsessään ole sitova mutta joka mainitaan nimenomaisesti sitovassa lakisääteisessä maankäyttösuunnitelmassa tai jossa ehdotetaan tai suunnitellaan tosiasiallisesti sellaisen suunnitelman muuttamista, joka oli itse strategisen ympäristöarvioinnin kohteena?

| 4) | Onko direktiivin 2011/92/EU (3) 2 artiklan 1 kohta esteenä sille, että toimivaltainen viranomainen ottaa ympäristövaikutusten arviointimenettelyssä huomioon sitovia hallituksen toimintaperiaatteita, etenkin sellaisia, jotka eivät perustu yksinomaan ympäristökriteereihin ja joissa määritellään tietyissä tapauksissa tilanteet, joissa luvan myöntämistä ei saa pitää poissuljettuna? |
| --- | --- |

4)

Onko direktiivin 2011/92/EU (3) 2 artiklan 1 kohta esteenä sille, että toimivaltainen viranomainen ottaa ympäristövaikutusten arviointimenettelyssä huomioon sitovia hallituksen toimintaperiaatteita, etenkin sellaisia, jotka eivät perustu yksinomaan ympäristökriteereihin ja joissa määritellään tietyissä tapauksissa tilanteet, joissa luvan myöntämistä ei saa pitää poissuljettuna?

---

(1)  Tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/42/EY (EYVL 2001, L 197, s. 30).

(2)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27.6.1985 annettu neuvoston direktiivi (EYVL 1985, L 175, s. 40).

(3)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/92/EU (EUVL 2012, L 26, s. 1).

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem (Alankomaat) on esittänyt 11.1.2022 – PR Pet BV v. Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

(Asia C-24/22)

(2022/C 158/07)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Noord-Holland, zittingsplaats Haarlem

Pääasian asianosaiset

Kantaja: PR Pet BV

Vastaaja: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Eindhoven

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko yhdistetyn nimikkeistön nimikettä 9403 tulkittava siten, että eri materiaaleista valmistetut kissoille tarkoitettu raapimistolpat, jotka on tarkoitettu asetettaviksi (asuin)tilojen lattioille pysyvästi siten, että kissat voivat kiipeillä ja istua niissä ja raapia niitä, eivät kuulu tähän nimikkeeseen, koska ne ovat 28.11.2013 annetussa komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 1229/2013 (1) ja 3.4.2014 annetussa komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 350/2014 (2) tarkoitetulla tavalla eriluonteisia? Jos kyseessä on eriluonteisuus, joka on esteenä luokittelulle yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9403, mistä tämä luonne ilmenee? |
| --- | --- |

1)

Onko yhdistetyn nimikkeistön nimikettä 9403 tulkittava siten, että eri materiaaleista valmistetut kissoille tarkoitettu raapimistolpat, jotka on tarkoitettu asetettaviksi (asuin)tilojen lattioille pysyvästi siten, että kissat voivat kiipeillä ja istua niissä ja raapia niitä, eivät kuulu tähän nimikkeeseen, koska ne ovat 28.11.2013 annetussa komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 1229/2013 (1) ja 3.4.2014 annetussa komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 350/2014 (2) tarkoitetulla tavalla eriluonteisia? Jos kyseessä on eriluonteisuus, joka on esteenä luokittelulle yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 9403, mistä tämä luonne ilmenee?

| 2) | Onko ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen annettavalla vastauksella merkitystä 28.11.2013 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1229/2013 ja 3.4.2014 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 350/2014 pätevyyden kannalta? |
| --- | --- |

2)

Onko ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen annettavalla vastauksella merkitystä 28.11.2013 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1229/2013 ja 3.4.2014 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 350/2014 pätevyyden kannalta?

---

(1)  Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 28.11.2013 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1229/2013 (EUVL 2013, L 322, s. 8).

(2)  Tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 3.4.2014 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 350/2014 (EUVL 2014, L 104, s. 4).

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgerichts (Itävalta) on esittänyt 26.1.2022 – BF v. Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau

(Asia C-52/22)

(2022/C 158/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht (liittovaltion ylin hallintotuomioistuin, Itävalta)

Pääasian asianosaiset

Valittaja: BF

Vastapuolena oleva viranomainen: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau

Ennakkoratkaisukysymys

Onko yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (1) 2 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan a alakohtaa sekä 6 artiklan 1 kohtaa ja unionin oikeudessa vahvistettuja oikeusvarmuuden, saavutettujen oikeuksien kunnioittamisen ja tehokkuuden periaatteita tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan virkamiesryhmän, jolla on ollut oikeus virkaeläkkeeseen (kokonaiseläke vuoden 1965 eläkelain (Pensionsgesetz 1965) mukaan) viimeistään 1.12.2021 alkaen, virkaeläke tarkistetaan ensimmäisen kerran vasta eläkeoikeuden alkamista seuraavan toisen kalenterivuoden tammikuun 1. päivästä alkaen, kun taas virkamiesryhmän, jolla on ollut tai on oikeus virkaeläkkeeseen (kokonaiseläke Pensionsgesetz 1965:n mukaan) vasta 1.1.2022 alkaen, virkaeläke tarkistetaan ensimmäisen kerran jo eläkeoikeuden alkamista seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1. päivästä alkaen?

---

(1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL 2000, L 303, s. 16).

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/7

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Bologna (Italia) on esittänyt 7.2.2022 – BU v. Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

(Asia C-80/22)

(2022/C 158/09)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale ordinario di Bologna

Pääasian asianosaiset

Valittaja: BU

Vastapuoli: Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Mitä seuraa Euroopan unionin oikeuden mukaan oikeudellisesti siitä, että vastaanottopyynnön esittänyt valtio laiminlyö 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 (1) 18 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa takaisinottomenettelyssä tämän asetuksen 4 artiklassa säädettyä ilmoitusvelvollisuutta tai sen 5 artiklassa säädettyä velvollisuutta järjestää hakijalle henkilökohtainen puhuttelu, ja erityisesti, onko asetuksen (EU) N:o 604/2013 4 ja 5 artiklaa tulkittava:






  — | siten, että pelkästään se, ettei asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tiedotetta ole annettu henkilölle, joka on asetuksen 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa, tai ettei sen 5 artiklassa säädettyä henkilökohtaista puhuttelua ole järjestetty, johtavat sellaisenaan siirtopäätöksen mitättömyyteen (lainvastaisuuteen, joka ei ole oikaistavissa) ja mahdollisesti siihen, että vastuu kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä siirtyy vastaanottopyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle; |
| --- | --- | --- |

1)

Mitä seuraa Euroopan unionin oikeuden mukaan oikeudellisesti siitä, että vastaanottopyynnön esittänyt valtio laiminlyö 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 (1) 18 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa takaisinottomenettelyssä tämän asetuksen 4 artiklassa säädettyä ilmoitusvelvollisuutta tai sen 5 artiklassa säädettyä velvollisuutta järjestää hakijalle henkilökohtainen puhuttelu, ja erityisesti, onko asetuksen (EU) N:o 604/2013 4 ja 5 artiklaa tulkittava:

—

siten, että pelkästään se, ettei asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tiedotetta ole annettu henkilölle, joka on asetuksen 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa, tai ettei sen 5 artiklassa säädettyä henkilökohtaista puhuttelua ole järjestetty, johtavat sellaisenaan siirtopäätöksen mitättömyyteen (lainvastaisuuteen, joka ei ole oikaistavissa) ja mahdollisesti siihen, että vastuu kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä siirtyy vastaanottopyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle;

| — | vai siten, että siirtopäätöksen mitättömyyden edellytyksenä on väite ja näyttö siitä, että menettely olisi johtanut erilaiseen ratkaisuun, jos vastaanottopyynnön esittäneen jäsenvaltion viranomainen olisi noudattanut asetuksen (EU) N:o 604/2013 4 ja 5 artiklassa säädettyjä velvoitteita; |
| --- | --- |

—

vai siten, että siirtopäätöksen mitättömyyden edellytyksenä on väite ja näyttö siitä, että menettely olisi johtanut erilaiseen ratkaisuun, jos vastaanottopyynnön esittäneen jäsenvaltion viranomainen olisi noudattanut asetuksen (EU) N:o 604/2013 4 ja 5 artiklassa säädettyjä velvoitteita;

| — | vai siten, ettei vastaanottopyynnön esittäneen jäsenvaltion viranomaisella ole missään tapauksessa velvollisuutta antaa ulkomaalaiselle, jonka osalta on aloitettu menettely hänen siirtämisekseen vastaanottopyynnön saaneeseen jäsenvaltioon, asetuksen (EU) N:o 604/2013 4 ja 5 artiklassa tarkoitettuja tiedonsaantia ja menettelyyn osallistumista koskevia takeita. |
| --- | --- |

—

vai siten, ettei vastaanottopyynnön esittäneen jäsenvaltion viranomaisella ole missään tapauksessa velvollisuutta antaa ulkomaalaiselle, jonka osalta on aloitettu menettely hänen siirtämisekseen vastaanottopyynnön saaneeseen jäsenvaltioon, asetuksen (EU) N:o 604/2013 4 ja 5 artiklassa tarkoitettuja tiedonsaantia ja menettelyyn osallistumista koskevia takeita.

| 2) | Onko asetuksen (EU) N:o 604/2013 27 artiklan 1 kohtaa tulkittava yksin tai yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa






  — | siten, että siinä asetetaan velvoite turvata asetuksen 4 ja 5 artiklassa säädetyt takeet ulkomaalaiselle, jonka osalta on aloitettu menettely hänen siirtämisekseen toiseen jäsenvaltioon, jotta voidaan suojella oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin siirtopäätöstä vastaan; jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi, |
| --- | --- | --- |

2)

Onko asetuksen (EU) N:o 604/2013 27 artiklan 1 kohtaa tulkittava yksin tai yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa

—

siten, että siinä asetetaan velvoite turvata asetuksen 4 ja 5 artiklassa säädetyt takeet ulkomaalaiselle, jonka osalta on aloitettu menettely hänen siirtämisekseen toiseen jäsenvaltioon, jotta voidaan suojella oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin siirtopäätöstä vastaan; jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi,

| — | siten, että oikeusviranomaisella, jonka käsiteltäväksi asetuksen (EU) N:o 604/2013 27 artiklassa tarkoitettu vaatimus siirtopäätöksen kumoamiseksi on saatettu, on toimivalta arvioida uudelleen asiakysymyksen osalta päätös, jossa vastaanottopyynnön saaneen valtion hallintoviranomainen on asetuksen III luvussa säädettyjen vastuuperusteiden mukaisesti vahvistanut olevansa vastuussa hakijan kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ratkaisemisesta? |
| --- | --- |

—

siten, että oikeusviranomaisella, jonka käsiteltäväksi asetuksen (EU) N:o 604/2013 27 artiklassa tarkoitettu vaatimus siirtopäätöksen kumoamiseksi on saatettu, on toimivalta arvioida uudelleen asiakysymyksen osalta päätös, jossa vastaanottopyynnön saaneen valtion hallintoviranomainen on asetuksen III luvussa säädettyjen vastuuperusteiden mukaisesti vahvistanut olevansa vastuussa hakijan kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ratkaisemisesta?

---

(1)  Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 604/2013 (EUVL 2013, L 180, s. 31).

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/9 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/9

---

Kanne 11.1.2022 – Perez Lopes Pargana Calado v. unionin tuomioistuin

(Asia T-31/22)

(2022/C 158/10)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: Ana Teresa Perez Lopes Pargana Calado (Lissabon, Portugali) (edustaja: asianajaja M. Marques Matias)

Vastaaja: Euroopan unionin tuomioistuin

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa perusteettomana tämän oikeudenkäyntimenettelyn kantajaa koskevan päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa perusteettomana tämän oikeudenkäyntimenettelyn kantajaa koskevan päätöksen

| — | korvaa päätöksen toisella päätöksellä, jossa todetaan, hyväksytäänkö kantaja vai ei, ja mikäli ei, mitkä ovat perusteet suhteessa muihin hakijoihin ja kilpailuilmoitukseen |
| --- | --- |

—

korvaa päätöksen toisella päätöksellä, jossa todetaan, hyväksytäänkö kantaja vai ei, ja mikäli ei, mitkä ovat perusteet suhteessa muihin hakijoihin ja kilpailuilmoitukseen

| — | arvioi päätöstä uudelleen ja korvaa sen toisella päätöksellä, jossa todetaan, että kantaja hyväksytään samoin edellytyksin kuin muut hakijat. |
| --- | --- |

—

arvioi päätöstä uudelleen ja korvaa sen toisella päätöksellä, jossa todetaan, että kantaja hyväksytään samoin edellytyksin kuin muut hakijat.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste: yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaaminen, sillä päätös ei ollut oikeudenmukainen suhteessa muihin hakijoihin |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste: yhdenvertaisuusperiaatteen loukkaaminen, sillä päätös ei ollut oikeudenmukainen suhteessa muihin hakijoihin

| 2) | Toinen kanneperuste: rikkomiseen ei voida vedota lainvastaisuuden vuoksi |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste: rikkomiseen ei voida vedota lainvastaisuuden vuoksi

| 3) | Kolmas kanneperuste: tuomioistuimen kehotukset päättää käynnissä ollut käännös |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste: tuomioistuimen kehotukset päättää käynnissä ollut käännös

| 4) | Neljäs kanneperuste: kaikki toimitetut asiakirjat ovat vaatimusten mukaisia, ja niiden hyväksymättä jättäminen ei ole poissulkemisperuste |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste: kaikki toimitetut asiakirjat ovat vaatimusten mukaisia, ja niiden hyväksymättä jättäminen ei ole poissulkemisperuste

| 5) | Viides kanneperuste: toimitettua ilmoitusta ei olisi pitänyt ottaa huomioon kantajan vahingoksi, sillä se ei kuulunut vaadittuihin asiakirjoihin |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste: toimitettua ilmoitusta ei olisi pitänyt ottaa huomioon kantajan vahingoksi, sillä se ei kuulunut vaadittuihin asiakirjoihin

| 6) | Kuudes kanneperuste: oikeuden tulla kuulluksi ennen kuin kantaja suljettiin kilpailusta väitetyn rikkomisen perusteella loukkaaminen (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta) |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste: oikeuden tulla kuulluksi ennen kuin kantaja suljettiin kilpailusta väitetyn rikkomisen perusteella loukkaaminen (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta)

| 7) | Seitsemäs kanneperuste: hallinnon päätösten perusteluvelvollisuuden laiminlyöminen (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohta) |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste: hallinnon päätösten perusteluvelvollisuuden laiminlyöminen (Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohta)

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/10 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/10

---

Kanne 28.1.2022 – Collard v. parlamentti ja ID

(Asia T-53/22)

(2022/C 158/11)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Gilbert Collard (Vauvert, Ranska) (edustaja: asianajaja B. Kuchukian)

Vastaaja: Euroopan parlamentti ja Identiteetti ja demokratia -ryhmä (ID)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 22.1.2022 tehdyn päätöksen sulkea kantaja väliaikaisesti ryhmästä ja 25.1.2022 tehdyn päätöksen erottaa kantaja ryhmästä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 22.1.2022 tehdyn päätöksen sulkea kantaja väliaikaisesti ryhmästä ja 25.1.2022 tehdyn päätöksen erottaa kantaja ryhmästä

| — | määräämään näiden kahden päätöksen täytäntöönpanon lykkäämisestä välittömin vaikutuksin |
| --- | --- |

—

määräämään näiden kahden päätöksen täytäntöönpanon lykkäämisestä välittömin vaikutuksin

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Sen kanteensa tueksi, jossa vaaditaan kumoamaan ensinnäkin 22.1.2022 annettu Identiteetti ja demokratia -ryhmän (ID) työvaliokunnan päätös, jolla kantaja suljetaan ryhmästä kahden kuukauden ajaksi, ja toiseksi 25.1.2022 annettu Identiteetti ja demokratia -ryhmän (ID) päätös, jolla kantaja erotetaan ryhmästä, kantaja väittää, ettei näissä päätöksissä muotovaatimusten osalta noudatettu perustavanlaatuista kurinpitomenettelyä eikä niillä asiasisällön osalta ole minkäänlaista pätevää perustaa.

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/10 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/10

---

Kanne 28.1.2022 – Rivière v. parlamentti ja ID

(Asia T-54/22)

(2022/C 158/12)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Jérôme Rivière (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja B. Kuchukian)

Vastaaja: Euroopan parlamentti ja Identiteetti ja demokratia -ryhmä (ID)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan kaksi päätöstä eli ensimmäiseksi 21.1.2022 annetun päätöksen pidättää kantaja väliaikaisesti ryhmästä ja toiseksi 25.1.2022 annetun päätöksen sulkea kantaja ryhmän ulkopuolelle |
| --- | --- |

—

kumoamaan kaksi päätöstä eli ensimmäiseksi 21.1.2022 annetun päätöksen pidättää kantaja väliaikaisesti ryhmästä ja toiseksi 25.1.2022 annetun päätöksen sulkea kantaja ryhmän ulkopuolelle

| — | määräämään näiden kahden päätöksen lykkäämisestä välittömin vaikutuksin. |
| --- | --- |

—

määräämään näiden kahden päätöksen lykkäämisestä välittömin vaikutuksin.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Sen kanteensa tueksi, jossa vaaditaan kumoamaan ensinnäkin 21.1.2022 annettu Identiteetti ja demokratia -ryhmän (ID) työvaliokunnan päätös, jolla kantaja pidätetään ryhmästä kahden kuukauden ajaksi, ja toiseksi 25.1.2022 annettu Identiteetti ja demokratia -ryhmän (ID) päätös, jolla kantaja suljetaan ryhmän ulkopuolelle, kantaja väittää, ettei näissä päätöksissä muotovaatimusten osalta noudatettu perustavanlaatuista kurinpitomenettelyä eikä niillä asiasisällön osalta ole minkäänlaista pätevää perustaa.

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/11

---

Kanne 26.1.2022 – Yhdistynyt kuningaskunta v. komissio

(Asia T-56/22)

(2022/C 158/13)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: L. Baxter ja barrister T. Buley)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan vastaajan täytäntöönpanopäätöksen (EU) N:o 2021/2019 (1) siltä osin kuin siinä jätetään Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle tiettyihin kantajan nimeämien maksajavirastojen Euroopan maatalouden tukirahastolle (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastolle (maaseuturahasto) ilmoittamiin menoihin liittyvät määrät esitetyn ”aktiiviviljelijä – etuyhteydessä olevat yhtiöt” määritelmän puutteellisuutta koskevan perusteen vuoksi |
| --- | --- |

—

kumoamaan vastaajan täytäntöönpanopäätöksen (EU) N:o 2021/2019 (1) siltä osin kuin siinä jätetään Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle tiettyihin kantajan nimeämien maksajavirastojen Euroopan maatalouden tukirahastolle (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastolle (maaseuturahasto) ilmoittamiin menoihin liittyvät määrät esitetyn ”aktiiviviljelijä – etuyhteydessä olevat yhtiöt” määritelmän puutteellisuutta koskevan perusteen vuoksi

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, että vastaajan omaksuma tulkinta asetuksen (EU) N:o 1307/2013 (2) 9 artiklan 2 kohdasta on virheellinen. Kantajan mukaan asetuksen (EY) N:o 1307/2013 9 artiklan 2 kohta koskee vain suoria tukia viljelijöille (sellaisena kuin viljelijät on määritelty edellä mainitun asetuksen 4 artiklassa), jotka itse hallinnoivat merkityksellistä infrastruktuuria tai palveluja. Kantaja väittää, että vastaaja on tehnyt virheen, koska

| — | i. asetuksen (EU) N:o 1307/2013 9 artiklan 2 kohdan sanamuoto ja tarkoitus eivät johda siihen, ettei viljelijälle saa myöntää tukia, pelkästään sen vuoksi, että joku etuyhteydessä oleva yhteisö harjoittaa kyseisessä artiklassa tarkoitettuun tukeen oikeuttamattomien toimintojen luetteloon kuuluvaa toimintaa |
| --- | --- |

—

i. asetuksen (EU) N:o 1307/2013 9 artiklan 2 kohdan sanamuoto ja tarkoitus eivät johda siihen, ettei viljelijälle saa myöntää tukia, pelkästään sen vuoksi, että joku etuyhteydessä oleva yhteisö harjoittaa kyseisessä artiklassa tarkoitettuun tukeen oikeuttamattomien toimintojen luetteloon kuuluvaa toimintaa

| — | ii. komission asetuksen N:o 1307/2013 9 artiklan 2 kohdasta omaksumalle tulkinnalle, joka ei ole kyseisen artiklan tavoitteiden mukainen, ei ole mitään tavoitesidonnaista tai teleologista perustaa. |
| --- | --- |

—

ii. komission asetuksen N:o 1307/2013 9 artiklan 2 kohdasta omaksumalle tulkinnalle, joka ei ole kyseisen artiklan tavoitteiden mukainen, ei ole mitään tavoitesidonnaista tai teleologista perustaa.

---

(1)  EUVL 2021, L 413, s. 3.

(2)  Yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1307/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 608).

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/11

---

Kanne 16.2.2022 – Korporaciya ”Masternet” v. EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)

(Asia T-85/22)

(2022/C 158/14)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: ZAO Korporaciya ”Masternet” (Moskova, Venäjä) (edustaja: asianajaja N. Bürglen)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Stayer Ibérica, SA (Pinto, Espanja)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki STAYER EU-tavaramerkki nro 9 498 395

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.12.2021 asiassa R 932/2021-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 15 artiklan rikkominen.

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/12 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/12

---

Kanne 25.2.2022 – Unkari v. komissio

(Asia T-104/22)

(2022/C 158/15)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Asianosaiset

Kantaja: Unkari (asiamiehet: M.Z. Fehér ja G. Koós)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa 14.12.2021 tehdyn komission päätöksen, jossa oli kyse hakemuksesta GESTDEM 2021/2808, jolla pyrittiin vahvistamaan mahdollisuus tutustua Unkarista peräisin oleviin asiakirjoihin, ja jossa arvioitiin uudelleen väitteet, joilla Unkari vastusti näiden asiakirjojen luovuttamista. |
| --- | --- |

—

kumoaa 14.12.2021 tehdyn komission päätöksen, jossa oli kyse hakemuksesta GESTDEM 2021/2808, jolla pyrittiin vahvistamaan mahdollisuus tutustua Unkarista peräisin oleviin asiakirjoihin, ja jossa arvioitiin uudelleen väitteet, joilla Unkari vastusti näiden asiakirjojen luovuttamista.

| — | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio on riitautetulla päätöksellään osittain hyväksynyt oikeuden saada tutustua hakijan vaatimuksen kohteena olleisiin asiakirjoihin siitä huolimatta, että Unkarin viranomaiset olivat nimenomaisesti vedonneet asetuksen N:o 1409/2001 (1) 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun poikkeukseen päätöksentekomenettelyn suojaamiseksi, minkä komissio oli hyväksynyt tässä nimenomaisessa tapauksessa aina vahvistushakemukseen saakka.

Unkarin hallituksen näkemyksen mukaan tulkinta, jonka komissio on omaksunut riitautetussa päätöksessään, on ristiriidassa sekä sen tähänastisen käytännön että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa, minkä lisäksi sillä vahingoitetaan vakavasti komission ja asianomaisten jäsenvaltion viranomaisten välistä yhteistyötä. Unkarin hallitus väittää, että unionin toimielimen päätös toimintaohjelmia muutettaessa tehdään komission hyväksyntään tukeutuen ja että tämän vuoksi asetuksen N:o 1409/2001 4 artiklan 3 kohdassa säädettyä poikkeusta voidaan soveltaa, se korostaa, että nyt kyseessä olevalle menettelylle on ominaista se, että jäsenvaltioiden päätökset syntyvät hajautetussa mallissa tosiasiallisesti komission tiukassa valvonnassa. Muodollisesti kyse on jäsenvaltion viranomaisen päätöksestä, mutta komissiolla on tähän osoitettavissa oleva vaikutusvalta, minkä vuoksi on vielä vaikeampi hyväksyä sitä, että tällainen päätös ei saa kyseisen poikkeuksen mahdollistamaa suojaa. Asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdassa säädetty poikkeus on tarkoitettu suojaamaan myös jäsenvaltioiden viranomaisten päätöksentekoa.

---

(1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43).

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/13 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/13

---

Kanne 28.2.2022 – Schneider v. EUIPO – Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas (frutania)

(Asia T-109/22)

(2022/C 158/16)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Markus Schneider (Bonn, Saksa) (edustajat: asianajajat M. Bergermann ja D. Graetsch)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas, SL (Zaragoza, Espanja)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus väriltään sinisen kuviomerkin frutania rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 11 987 419

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 17.12.2021 asiassa R 1058/2017-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on sovellettu ja tulkittu virheellisesti. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on sovellettu ja tulkittu virheellisesti.

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/14

---

Kanne 28.2.2022 – Kremer v. komissio

(Asia T-110/22)

(2022/C 158/17)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Christiane Kremer (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat D. Grisay ja A. Ansay)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että kumoamiskanne/sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva kanne täyttää tutkittavaksi ottamisen edellytykset, |
| --- | --- |

—

toteamaan, että kumoamiskanne/sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskeva kanne täyttää tutkittavaksi ottamisen edellytykset,

| — | ottamaan kanteen tutkittavaksi ja siten






  — | ensisijaisesti






  — | toteamaan, että kumoamiskanne on perusteltu ja että nimittävän viranomaisen 24.2.2022 päivätty päätös tutkimatta jättämisestä on pätemätön, koska






  — | henkilöstösääntöjen 77 artikla ja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII oleva 11 artikla, joihin kantajalle annettu vahvistamista koskeva ilmoitus perustuu, ovat lainvastaisia, |
| --- | --- | --- | --- | --- |

—

ottamaan kanteen tutkittavaksi ja siten

—

ensisijaisesti

—

toteamaan, että kumoamiskanne on perusteltu ja että nimittävän viranomaisen 24.2.2022 päivätty päätös tutkimatta jättämisestä on pätemätön, koska

—

henkilöstösääntöjen 77 artikla ja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII oleva 11 artikla, joihin kantajalle annettu vahvistamista koskeva ilmoitus perustuu, ovat lainvastaisia,

| — | komissio on laiminlyönyt huolenpitovelvollisuutensa, kun kantajalle ei ehdotettu vahvistamista koskevassa ilmoituksessa niiden eläkeoikeuksien palauttamista, joita unionin toimivaltainen viranomainen ei ole laskenut, |
| --- | --- |

—

komissio on laiminlyönyt huolenpitovelvollisuutensa, kun kantajalle ei ehdotettu vahvistamista koskevassa ilmoituksessa niiden eläkeoikeuksien palauttamista, joita unionin toimivaltainen viranomainen ei ole laskenut,

| — | komissio on loukannut yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita, kun kantajalle ei ehdotettu vahvistamista koskevassa ilmoituksessa niiden eläkeoikeuksien palauttamista, joita unionin toimivaltainen viranomainen ei ole laskenut, |
| --- | --- |

—

komissio on loukannut yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita, kun kantajalle ei ehdotettu vahvistamista koskevassa ilmoituksessa niiden eläkeoikeuksien palauttamista, joita unionin toimivaltainen viranomainen ei ole laskenut,

| — | ja palauttamaan asiakirjat nimittävälle viranomaiselle kantajalle palautettavan määrän määrittämiseksi, |
| --- | --- |

—

ja palauttamaan asiakirjat nimittävälle viranomaiselle kantajalle palautettavan määrän määrittämiseksi,

| — | toissijaisesti






  — | toteamaan, että perusteettomaan etuun perustuva korvauskanne on perusteltu, koska kantaja on menettänyt määrän, joka vastaa hänen kansalliseen eläkejärjestelmään perustuvia eläkeoikeuksiaan, joita unionin toimivaltainen viranomainen ei ole ottanut huomioon ja jotka ovat vastaavasti kartuttaneet unionin eläkerahastoa, |
| --- | --- | --- |

—

toissijaisesti

—

toteamaan, että perusteettomaan etuun perustuva korvauskanne on perusteltu, koska kantaja on menettänyt määrän, joka vastaa hänen kansalliseen eläkejärjestelmään perustuvia eläkeoikeuksiaan, joita unionin toimivaltainen viranomainen ei ole ottanut huomioon ja jotka ovat vastaavasti kartuttaneet unionin eläkerahastoa,

| — | velvoittamaan komission korvaamaan kantajalle aiheutuneen taloudellisen vahingon, jonka määräksi on kanteen jättämispäivänä arvioitu 55 401,07 euroa, |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan kantajalle aiheutuneen taloudellisen vahingon, jonka määräksi on kanteen jättämispäivänä arvioitu 55 401,07 euroa,

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 77 artiklan 1 kohtaa ja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohtaa koskevaan lainvastaisuusväitteeseen. Kantaja väittää, että kyseisten säännösten mukaan virkamiehen on tehtävä päätös kansallisessa järjestelmässä kertyneiden eläkeoikeuksien siirtämisestä unionin eläkerahastoon kymmenen vuoden kuluessa siitä, kun hän aloitti unionin toimielimen palveluksessa. Tällaisen siirron suorittanut virkamies voi kuitenkin vasta eläkkeelle siirtyessään asianmukaisesti arvioida mahdollisen siirtonsa laajuutta erityisesti sen säännön vuoksi, jonka mukaan eläkkeen määrä voi olla korkeintaan 70 prosenttia. Kantaja päättelee tästä, että kyseinen sääntö johtaa syrjintäkiellon periaatteen vastaisesti erilaiseen kohteluun sellaiseen virkamieheen nähden, joka on tehnyt koko uransa unionin järjestelmässä. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 77 artiklan 1 kohtaa ja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohtaa koskevaan lainvastaisuusväitteeseen. Kantaja väittää, että kyseisten säännösten mukaan virkamiehen on tehtävä päätös kansallisessa järjestelmässä kertyneiden eläkeoikeuksien siirtämisestä unionin eläkerahastoon kymmenen vuoden kuluessa siitä, kun hän aloitti unionin toimielimen palveluksessa. Tällaisen siirron suorittanut virkamies voi kuitenkin vasta eläkkeelle siirtyessään asianmukaisesti arvioida mahdollisen siirtonsa laajuutta erityisesti sen säännön vuoksi, jonka mukaan eläkkeen määrä voi olla korkeintaan 70 prosenttia. Kantaja päättelee tästä, että kyseinen sääntö johtaa syrjintäkiellon periaatteen vastaisesti erilaiseen kohteluun sellaiseen virkamieheen nähden, joka on tehnyt koko uransa unionin järjestelmässä.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen 24 artiklassa säädettyjen huolenpito- ja avustamisvelvollisuuden rikkomiseen. Kantaja väittää, että siirtäessään eläkeoikeutensa kansallisesta järjestelmästä unionin eläkerahastoon virkamiehet saavat yleensä komissiolta taulukon, josta ilmenee, ovatko he oikeutettuja palautukseen, joka vastaa alkuperäiseen kansalliseen järjestelmään maksettujen määrien, joita ei ole laskettu unionin eläkejärjestelmässä, vakuutusmatemaattista arvoa, jota ei ole hyvitetty. Lisäksi palauttamien tapahtuu yleensä ilman rajoituksia tai erityisiä toimia. Kantaja väittää kuitenkin, että hän ei ole saanut tällaista taulukkoa eikä palautusta. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu henkilöstösääntöjen 24 artiklassa säädettyjen huolenpito- ja avustamisvelvollisuuden rikkomiseen. Kantaja väittää, että siirtäessään eläkeoikeutensa kansallisesta järjestelmästä unionin eläkerahastoon virkamiehet saavat yleensä komissiolta taulukon, josta ilmenee, ovatko he oikeutettuja palautukseen, joka vastaa alkuperäiseen kansalliseen järjestelmään maksettujen määrien, joita ei ole laskettu unionin eläkejärjestelmässä, vakuutusmatemaattista arvoa, jota ei ole hyvitetty. Lisäksi palauttamien tapahtuu yleensä ilman rajoituksia tai erityisiä toimia. Kantaja väittää kuitenkin, että hän ei ole saanut tällaista taulukkoa eikä palautusta.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiseen. Kantaja katsoo, että tiettyjen virkamiesten välillä on syrjintää, jota ei voida perustella objektiivisella perusteella, koska joillekin virkamiehille myönnetään palautus eläkeoikeuksien siirtämisen yhteydessä, kun taas toisille ei sitä myönnetä. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiseen. Kantaja katsoo, että tiettyjen virkamiesten välillä on syrjintää, jota ei voida perustella objektiivisella perusteella, koska joillekin virkamiehille myönnetään palautus eläkeoikeuksien siirtämisen yhteydessä, kun taas toisille ei sitä myönnetä.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun syntymiseen, koska unioni on saanut perusteetonta etua kantajan kustannuksella. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun syntymiseen, koska unioni on saanut perusteetonta etua kantajan kustannuksella.

---

| 11.4.2022 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 158/15 |
| --- | --- | --- | --- |

11.4.2022

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 158/15

---

Kanne 28.2.2022 – Baert v. komissio

(Asia T-111/22)

(2022/C 158/18)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Rhonny Baert (Deinze, Belgia) (edustajat: asianajajat D. Grisay ja A. Ansay)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | ottamaan kumoamiskanteen/sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevan kanteen vastaan |
| --- | --- |

—

ottamaan kumoamiskanteen/sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevan kanteen vastaan

| — | toteamaan sen täyttävän tutkittavaksi ottamisen edellytykset, ja siten






  — | ensisijaisesti






  — | hyväksymään kumoamiskanne ja toteamaan, että nimittävän viranomaisen 28.2.2021 tekemä implisiittinen kielteinen päätös ja komission 21.12.2016 tekemä päätös (vahvistuspäätös) ovat mitättömiä siitä syystä, että






  — | henkilöstösääntöjen 77 artikla ja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII oleva 11 artikla, johon 21.12.2016 tehty vahvistuspäätös perustuu, ovat lainvastaisia |
| --- | --- | --- | --- | --- |

—

toteamaan sen täyttävän tutkittavaksi ottamisen edellytykset, ja siten

—

ensisijaisesti

—

hyväksymään kumoamiskanne ja toteamaan, että nimittävän viranomaisen 28.2.2021 tekemä implisiittinen kielteinen päätös ja komission 21.12.2016 tekemä päätös (vahvistuspäätös) ovat mitättömiä siitä syystä, että

—

henkilöstösääntöjen 77 artikla ja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII oleva 11 artikla, johon 21.12.2016 tehty vahvistuspäätös perustuu, ovat lainvastaisia

| — | Euroopan komissio laiminlöi huolenpitovelvoitteensa, koska se ei ehdottanut kantajalle 21.12.2016 tehdyssä vahvistuspäätöksessä sellaisten eläkeoikeuksien, joita toimivaltainen unionin viranomainen ei lukenut kantajan hyväksi, palauttamista |
| --- | --- |

—

Euroopan komissio laiminlöi huolenpitovelvoitteensa, koska se ei ehdottanut kantajalle 21.12.2016 tehdyssä vahvistuspäätöksessä sellaisten eläkeoikeuksien, joita toimivaltainen unionin viranomainen ei lukenut kantajan hyväksi, palauttamista

| — | Euroopan komissio loukkasi yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita, koska se ei ehdottanut kantajalle 21.12.2016 tehdyssä vahvistuspäätöksessä sellaisten eläkeoikeuksien, joita toimivaltainen unionin viranomainen ei lukenut kantajan hyväksi, palauttamista |
| --- | --- |

—

Euroopan komissio loukkasi yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteita, koska se ei ehdottanut kantajalle 21.12.2016 tehdyssä vahvistuspäätöksessä sellaisten eläkeoikeuksien, joita toimivaltainen unionin viranomainen ei lukenut kantajan hyväksi, palauttamista

| — | ja palauttamaan asian nimittävälle viranomaiselle, jotta tämä voi määrittää kantajalle palautettavan määrän |
| --- | --- |

—

ja palauttamaan asian nimittävälle viranomaiselle, jotta tämä voi määrittää kantajalle palautettavan määrän

| — | toissijaisesti






  — | hyväksymään perusteettomaan etuun perustuvan korvauskanteen sillä perusteella, että kantaja menetti niiden kansalliseen eläkejärjestelmäänsä maksamiensa eläkemaksujen määrän, joita toimivaltainen unionin viranomainen ei lukenut hänen hyväkseen ja jotka vastaavasti kasvattivat Euroopan unionin eläkekassaa |
| --- | --- | --- |

—

toissijaisesti

—

hyväksymään perusteettomaan etuun perustuvan korvauskanteen sillä perusteella, että kantaja menetti niiden kansalliseen eläkejärjestelmäänsä maksamiensa eläkemaksujen määrän, joita toimivaltainen unionin viranomainen ei lukenut hänen hyväkseen ja jotka vastaavasti kasvattivat Euroopan unionin eläkekassaa

| — | velvoittamaan komission korvaamaan kantajan kärsimän taloudellisen vahingon, jonka määräksi kanteen nostamisajankohtana arvioidaan 31 066,80 euroa pääomana tai vähintään 39,18 prosenttia komission 1.2.2017 jälkeen saamista kuukausimaksuista, lisättynä samalla prosenttiosuudella tulevista maksueristä |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan kantajan kärsimän taloudellisen vahingon, jonka määräksi kanteen nostamisajankohtana arvioidaan 31 066,80 euroa pääomana tai vähintään 39,18 prosenttia komission 1.2.2017 jälkeen saamista kuukausimaksuista, lisättynä samalla prosenttiosuudella tulevista maksueristä

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 77 artiklan 1 kohdan ja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan lainvastaisuuteen. Kantaja esittää, että edellä mainittujen säännösten mukaan virkamiehen on päätettävä kansallisessa järjestelmässä hankittujen eläkeoikeuksien siirtämisestä Euroopan unionin eläkekassaan (jäljempänä eläkekassa) kymmenessä vuodessa siitä, kun aloittaa työskentelyn Euroopan unionin toimielinten palveluksessa. Siirron toteuttanut virkamies kykenee kuitenkin vasta eläkkeelle jäädessään määrittämään mahdollisen siirron vaikutuksen muun muassa siitä syystä, että eläkkeiden määrä on rajoitettu 70 prosenttiin. Kantaja päättelee tästä, että kyseisestä säännöstä aiheutuu syrjintäkiellon vastaisesti erilainen kohtelu suhteessa sellaiseen virkamieheen, joka kuuluu koko työuransa ajan unionin järjestelmään. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) 77 artiklan 1 kohdan ja henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevan 11 artiklan 2 kohdan lainvastaisuuteen. Kantaja esittää, että edellä mainittujen säännösten mukaan virkamiehen on päätettävä kansallisessa järjestelmässä hankittujen eläkeoikeuksien siirtämisestä Euroopan unionin eläkekassaan (jäljempänä eläkekassa) kymmenessä vuodessa siitä, kun aloittaa työskentelyn Euroopan unionin toimielinten palveluksessa. Siirron toteuttanut virkamies kykenee kuitenkin vasta eläkkeelle jäädessään määrittämään mahdollisen siirron vaikutuksen muun muassa siitä syystä, että eläkkeiden määrä on rajoitettu 70 prosenttiin. Kantaja päättelee tästä, että kyseisestä säännöstä aiheutuu syrjintäkiellon vastaisesti erilainen kohtelu suhteessa sellaiseen virkamieheen, joka kuuluu koko työuransa ajan unionin järjestelmään.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu henkilöstösääntöjen 24 artiklassa tarkoitettujen avustamis- ja huolenpitovelvoitteiden laiminlyöntiin. Kantaja väittää, että kun virkamiehet siirtävät eläkeoikeutensa kansallisesta järjestelmästä eläkekassaan, he saavat komissiolta taulukon, josta ilmenee, onko heillä oikeus niiden alkuperäiseen kansalliseen järjestelmään maksamiensa eläkemaksujen, joita ei lueta heidän hyväkseen unionin eläkejärjestelmässä, määrien vakuutusmatemaattisen arvon palauttamiseen. Kantaja väittää, että palauttamiseen ei yleensä liity rajoituksia tai erityisiä toimenpiteitä. Hän ei ole kuitenkaan saanut tällaista taulukkoa eikä mitään palautuksia. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu henkilöstösääntöjen 24 artiklassa tarkoitettujen avustamis- ja huolenpitovelvoitteiden laiminlyöntiin. Kantaja väittää, että kun virkamiehet siirtävät eläkeoikeutensa kansallisesta järjestelmästä eläkekassaan, he saavat komissiolta taulukon, josta ilmenee, onko heillä oikeus niiden alkuperäiseen kansalliseen järjestelmään maksamiensa eläkemaksujen, joita ei lueta heidän hyväkseen unionin eläkejärjestelmässä, määrien vakuutusmatemaattisen arvon palauttamiseen. Kantaja väittää, että palauttamiseen ei yleensä liity rajoituksia tai erityisiä toimenpiteitä. Hän ei ole kuitenkaan saanut tällaista taulukkoa eikä mitään palautuksia.

| 3) | Kolmas kanneperuste perustuu yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiseen. Kantajan mielestä tiettyjen virkamiesten, joille myönnetään palautus heidän eläkeoikeuksiensa siirtämisen yhteydessä, ja toisten virkamiesten, joiden osalta näin ei tehdä, välillä tapahtuu objektiiviseen kriteeriin perustuvaa perusteetonta syrjintää. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste perustuu yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiseen. Kantajan mielestä tiettyjen virkamiesten, joille myönnetään palautus heidän eläkeoikeuksiensa siirtämisen yhteydessä, ja toisten virkamiesten, joiden osalta näin ei tehdä, välillä tapahtuu objektiiviseen kriteeriin perustuvaa perusteetonta syrjintää.

| 4) | Neljäs kanneperuste perustuu sopimussuhteen ulkopuoliseen vastuuseen kantajan vahingoksi koituneen aiheettoman edun saamisen perusteella. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste perustuu sopimussuhteen ulkopuoliseen vastuuseen kantajan vahingoksi koituneen aiheettoman edun saamisen perusteella.

---