# Eiropas Savienības C 191/2022

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 191 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 65. gadagājums2022. gada 10. maijs |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 191

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

65. gadagājums2022. gada 10. maijs

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2022/C 191/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2022/C 191/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2022/C 191/02 | Lieta C-545/19: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 17. marta spriedums (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – AllianzGI-Fonds AEVN/Autoridade Tributária e Aduaneira (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – LESD 63. pants – Kapitāla brīva aprite – Kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (KIU) izmaksātu dividenžu aplikšana ar nodokli – KIU rezidenti un nerezidenti – Atšķirīga attieksme – Nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā tikai KIU nerezidentiem izmaksātām dividendēm – Situāciju salīdzināmība – Novērtēšana – KIU daļu turētāju nodokļu režīma ņemšana vērā un citu nodokļu uzlikšana uzņēmumiem rezidentiem – Neesamība) | 2 |
| 2022/C 191/03 | Lieta C-232/20: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 17. marta spriedums (Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NP/Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – Direktīva 2008/104/EK – Pagaidu darbs – 1. panta 1. punkts – Norīkošana uz noteiktu laiku – Jēdziens – Pastāvīgas amata vietas ieņemšana – 5. panta 5. punkts – Secīga norīkošana – 10. pants – Sodi – 11. pants – Sociālo partneru atkāpes no valsts likumdevēja noteiktā maksimālā ilguma) | 3 |
| 2022/C 191/04 | Lieta C-302/20: Tiesas (virspalāta) 2022. gada 15. marta spriedums (Cour d’appel de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A/Autorité des marchés financiers (AMF) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vienots finanšu pakalpojumu tirgus – Tirgus ļaunprātīga izmantošana – Direktīva 2003/6/EK un Direktīva 2003/124/EK – Iekšējā informācija – Jēdziens – Precīza rakstura informācija – Informācija par gaidāmu tāda raksta publicēšanu presē, kurš attiecas uz tirgus baumām par finanšu instrumentu emitentu – Iekšējās informācijas izpaušanas prettiesiskais raksturs – Izņēmumi – Regula (ES) Nr. 596/2014 – 10. pants – Iekšējas informācijas izpaušana, izpildot parastos profesionālos pienākumus – 21. pants – Iekšējas informācijas izpaušana žurnālistikas nolūkiem – Preses brīvība un vārda brīvība – Žurnālista veikta informācijas par gaidāmo raksta publicēšanu presē izpaušana vienam no saviem parastajiem avotiem) | 4 |
| 2022/C 191/05 | Lieta C-394/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 28. jūnijā iesniedza Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) – Bursa Română de Mărfuri SA/Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE) | 5 |
| 2022/C 191/06 | Lieta C-610/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 20. septembrīSvenska Metallkompaniet AB iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 5. jūlija spriedumu lietā T-191/21 Svenska Metallkompaniet/EUIPO – Otlav (Logu stiprinājumi) | 6 |
| 2022/C 191/07 | Lieta C-611/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 20. septembrīLajos Bese iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 5. jūlija spriedumu lietā T-128/21 Bese/EUIPO – Mixtec (rubyred CRANBERRY) | 6 |
| 2022/C 191/08 | Lieta C-627/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 11. oktobrī iesniedza Curtea de Apel Alba Iulia (Rumānija) – S.H./Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov | 6 |
| 2022/C 191/09 | Lieta C-775/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 15. decembrī iesniedza Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) – Blue Air Aviation SA/UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor | 7 |
| 2022/C 191/10 | Lieta C-818/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 22. decembrī YG iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 20. oktobra spriedumu lietā T-599/20 YG/Eiropas Komisija | 8 |
| 2022/C 191/11 | Lieta C-826/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 22. decembrī iesniedza Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) – Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)/Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) CFR Călători SA | 8 |
| 2022/C 191/12 | Lieta C-13/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 5. janvārī iesniedza Curtea de Apel Piteşti (Rumānija) – EF, GH, IJ/KL | 9 |
| 2022/C 191/13 | Lieta C-45/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 20. janvārī iesniedza Travail francophone de Bruxelles (Beļģija) – HK/Service fédéral des Pensions (SFP) | 10 |
| 2022/C 191/14 | Lieta C-48/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 20. janvārīGoogle LLC un Alphabet, Inc. iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 10. novembra spriedumu T-612/17 Google un Alphabet/Komisija | 10 |
| 2022/C 191/15 | Lieta C-49/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 24. janvārī iesniedza Landesgericht Korneuburg (Austrija) – Austrian Airlines AG/TW | 11 |
| 2022/C 191/16 | Lieta C-50/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 25. janvārī iesniedza Cour d'appel de Paris (Francija) – SOGEFINANCEMENT/RW, UV | 12 |
| 2022/C 191/17 | Lieta C-84/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. februārī iesniedza High Court (Īrija) – Right to Know CLG/An Taoiseach | 13 |
| 2022/C 191/18 | Lieta C-91/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica u.c. | 13 |
| 2022/C 191/19 | Lieta C-92/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica u.c. | 14 |
| 2022/C 191/20 | Lieta C-93/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica u.c. | 15 |
| 2022/C 191/21 | Lieta C-94/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Gruppo Mauro Saviola Srl/Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto | 16 |
| 2022/C 191/22 | Lieta C-99/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 14. februārī iesniedza Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) – Kapniki A. Michailidis A.E./Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon | 17 |
| 2022/C 191/23 | Lieta C-118/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 17. februārī iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – NG/Direktor na Glavna direktsia Natsionalna politsia pri MVR – Sofia | 18 |
| 2022/C 191/24 | Lieta C-127/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 22. februārī iesniedza Varhoven administrative sad (Bulgārija) – Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD/Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika Sofia | 19 |
| 2022/C 191/25 | Lieta C-131/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 25. februārī iesniedza Amtsgericht Frankfurt am Main (Vācija) – flightright GmbH/Swiss International Air Lines AG | 20 |
| 2022/C 191/26 | Lieta C-142/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 2. martā iesniedza Supreme Court (Īrija) – Kriminālprocess pret OE | 20 |
| 2022/C 191/27 | Lieta C-149/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 2. martā iesniedza Supreme Court (Īrija) – Merck Sharp & Dohme Corp/Clonmel Healthcare Limited | 21 |
| 2022/C 191/28 | Lieta C-163/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 3. martāGmina Miasto Gdynia un Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. iesniedza par Vispārējās tiesas 2021. gada 21. decembra spriedumu lietā T-263/15 RENV Gmina Miasto Gdynia un Port Lotniczy Gdynia–Kosakowo/Komisija | 22 |
| 2022/C 191/29 | Lieta C-167/22: Prasība, kas celta 2022. gada 4. martā – Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste | 23 |
| 2022/C 191/30 | Lieta C-174/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. martā iesniedza Varhoven kasatsionen sad (Bulgārija) – kriminālprocess pret EV | 24 |
| 2022/C 191/31 | Lieta C-175/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. martā iesniedza Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) – kriminālprocess pret BK | 24 |
| 2022/C 191/32 | Lieta C-176/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. martā iesniedza Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) – kriminālprocess pret BK un ZhP | 25 |
| 2022/C 191/33 | Lieta C-214/22: Prasība, kas celta 2022. gada 22. martā – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste | 25 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2022/C 191/34 | Lieta T-688/19: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – VeriGraft/Eismea (Šķīrējklauzula – Pētniecības un inovāciju pamatprogrammas Apvārsnis 2020 ietvaros noslēgts dotāciju nolīgums – Nolīguma izbeigšana – Profesionālās ētikas pārkāpums – Dotācijas saņēmēja vai tādas personas statuss, kura rīkojas saņēmēja vārdā vai uzdevumā) | 26 |
| 2022/C 191/35 | Lieta T-615/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – Mood Media Netherlands/EUIPO – Tailoradio (MOOD MEDIA) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme MOOD MEDIA – Preču zīmes faktiska izmantošana – Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 18. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Faktiskas izmantošanas pierādījums) | 26 |
| 2022/C 191/36 | Lieta T-140/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (apo-discounter.de) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības grafiska preču zīme apo-discounter.de – Daļēja atcelšanas atzīšana – Preču zīmes faktiska izmantošana – Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts – Faktiskas izmantošanas pierādījums) | 27 |
| 2022/C 191/37 | Lieta T-99/22: Prasība, kas celta 2022. gada 18. februārī – Sberbank Europe/ECB | 28 |
| 2022/C 191/38 | Lieta T-103/22: Prasība, kas celta 2022. gada 22. februārī – ON/Komisija | 29 |
| 2022/C 191/39 | Lieta T-108/22: Prasība, kas celta 2022. gada 1. martā – Sopra Steria Benelux un Unisys Belgium/Komisija | 30 |
| 2022/C 191/40 | Lieta T-112/22: Prasība, kas celta 2022. gada 2. martā – Svenska Bankföreningen un Länsförsäkringar Bank/Komisija | 31 |
| 2022/C 191/41 | Lieta T-118/22: Prasība, kas celta 2022. gada 7. martā – OM/Komisija | 32 |
| 2022/C 191/42 | Lieta T-131/22: Prasība, kas celta 2022. gada 10. martā – Société des produits Nestlé/EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE BURGER) | 33 |
| 2022/C 191/43 | Lieta T-132/22: Prasība, kas celta 2022. gada 10. martā – Société des produits Nestlé/EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE SAUSAGE) | 33 |
| 2022/C 191/44 | Lieta T-134/22: Prasība, kas celta 2022. gada 9. martā – OO/EIB | 34 |
| 2022/C 191/45 | Lieta T-141/22: Prasība, kas celta 2022. gada 10. martā – Sport1/EUIPO – SFR (SFR SPORT1) | 35 |
| 2022/C 191/46 | Lieta T-143/22: Prasība, kas celta 2022. gada 11. martā – OP/Parlaments | 36 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2022/C 191/02

Lieta C-545/19: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 17. marta spriedums (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – AllianzGI-Fonds AEVN/Autoridade Tributária e Aduaneira (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – LESD 63. pants – Kapitāla brīva aprite – Kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (KIU) izmaksātu dividenžu aplikšana ar nodokli – KIU rezidenti un nerezidenti – Atšķirīga attieksme – Nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā tikai KIU nerezidentiem izmaksātām dividendēm – Situāciju salīdzināmība – Novērtēšana – KIU daļu turētāju nodokļu režīma ņemšana vērā un citu nodokļu uzlikšana uzņēmumiem rezidentiem – Neesamība)

Tribunal Arbitral Tributário

Centro de Arbitragem Administrativa

CAAD

AllianzGI-Fonds AEVN

Autoridade Tributária e Aduaneira

2

2022/C 191/03

Lieta C-232/20: Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 17. marta spriedums (Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NP/Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Sociālā politika – Direktīva 2008/104/EK – Pagaidu darbs – 1. panta 1. punkts – Norīkošana uz noteiktu laiku – Jēdziens – Pastāvīgas amata vietas ieņemšana – 5. panta 5. punkts – Secīga norīkošana – 10. pants – Sodi – 11. pants – Sociālo partneru atkāpes no valsts likumdevēja noteiktā maksimālā ilguma)

Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin

3

2022/C 191/04

Lieta C-302/20: Tiesas (virspalāta) 2022. gada 15. marta spriedums (Cour d’appel de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A/Autorité des marchés financiers (AMF) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vienots finanšu pakalpojumu tirgus – Tirgus ļaunprātīga izmantošana – Direktīva 2003/6/EK un Direktīva 2003/124/EK – Iekšējā informācija – Jēdziens – Precīza rakstura informācija – Informācija par gaidāmu tāda raksta publicēšanu presē, kurš attiecas uz tirgus baumām par finanšu instrumentu emitentu – Iekšējās informācijas izpaušanas prettiesiskais raksturs – Izņēmumi – Regula (ES) Nr. 596/2014 – 10. pants – Iekšējas informācijas izpaušana, izpildot parastos profesionālos pienākumus – 21. pants – Iekšējas informācijas izpaušana žurnālistikas nolūkiem – Preses brīvība un vārda brīvība – Žurnālista veikta informācijas par gaidāmo raksta publicēšanu presē izpaušana vienam no saviem parastajiem avotiem)

Cour d’appel de Paris

Autorité des marchés financiers (AMF)

4

2022/C 191/05

Lieta C-394/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 28. jūnijā iesniedza Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) – Bursa Română de Mărfuri SA/Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

Curtea de Apel Bucureşti

Bursa Română de Mărfuri SA

Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei

ANRE

5

2022/C 191/06

Lieta C-610/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 20. septembrīSvenska Metallkompaniet AB iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 5. jūlija spriedumu lietā T-191/21 Svenska Metallkompaniet/EUIPO – Otlav (Logu stiprinājumi)

Svenska Metallkompaniet AB

Svenska Metallkompaniet

EUIPO

Otlav

6

2022/C 191/07

Lieta C-611/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 20. septembrīLajos Bese iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 5. jūlija spriedumu lietā T-128/21 Bese/EUIPO – Mixtec (rubyred CRANBERRY)

Lajos Bese

Bese

EUIPO

Mixtec

6

2022/C 191/08

Lieta C-627/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 11. oktobrī iesniedza Curtea de Apel Alba Iulia (Rumānija) – S.H./Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

Curtea de Apel Alba Iulia

S.H

Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

6

2022/C 191/09

Lieta C-775/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 15. decembrī iesniedza Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) – Blue Air Aviation SA/UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

Curtea de Apel Bucureşti

Blue Air Aviation SA

UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

7

2022/C 191/10

Lieta C-818/21 P: Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 22. decembrī YG iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 20. oktobra spriedumu lietā T-599/20 YG/Eiropas Komisija

8

2022/C 191/11

Lieta C-826/21: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 22. decembrī iesniedza Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) – Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)/Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) CFR Călători SA

Curtea de Apel Bucureşti

Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)

Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) CFR Călători SA

8

2022/C 191/12

Lieta C-13/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 5. janvārī iesniedza Curtea de Apel Piteşti (Rumānija) – EF, GH, IJ/KL

Curtea de Apel Piteşti

9

2022/C 191/13

Lieta C-45/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 20. janvārī iesniedza Travail francophone de Bruxelles (Beļģija) – HK/Service fédéral des Pensions (SFP)

Travail francophone de Bruxelles

Service fédéral des Pensions

SFP

10

2022/C 191/14

Lieta C-48/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 20. janvārīGoogle LLC un Alphabet, Inc. iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 10. novembra spriedumu T-612/17 Google un Alphabet/Komisija

Google LLC

Alphabet, Inc.

Google

Alphabet

10

2022/C 191/15

Lieta C-49/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 24. janvārī iesniedza Landesgericht Korneuburg (Austrija) – Austrian Airlines AG/TW

Landesgericht Korneuburg

Austrian Airlines AG

11

2022/C 191/16

Lieta C-50/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 25. janvārī iesniedza Cour d'appel de Paris (Francija) – SOGEFINANCEMENT/RW, UV

Cour d'appel de Paris

SOGEFINANCEMENT

12

2022/C 191/17

Lieta C-84/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. februārī iesniedza High Court (Īrija) – Right to Know CLG/An Taoiseach

High Court

Right to Know CLG

An Taoiseach

13

2022/C 191/18

Lieta C-91/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica u.c.

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

Ministero della Transizione Ecologica

13

2022/C 191/19

Lieta C-92/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica u.c.

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

Ministero della Transizione Ecologica

14

2022/C 191/20

Lieta C-93/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica u.c.

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

Ministero della Transizione Ecologica

15

2022/C 191/21

Lieta C-94/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Gruppo Mauro Saviola Srl/Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Gruppo Mauro Saviola Srl

Ministero della Transizione Ecologica

Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

16

2022/C 191/22

Lieta C-99/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 14. februārī iesniedza Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) – Kapniki A. Michailidis A.E./Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

Symvoulio tis Epikrateias

Kapniki A. Michailidis A.E.

Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

17

2022/C 191/23

Lieta C-118/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 17. februārī iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – NG/Direktor na Glavna direktsia Natsionalna politsia pri MVR – Sofia

Varhoven administrativen sad

Direktor na Glavna direktsia Natsionalna politsia pri MVR – Sofia

18

2022/C 191/24

Lieta C-127/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 22. februārī iesniedza Varhoven administrative sad (Bulgārija) – Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD/Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika Sofia

Varhoven administrative sad

Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD

Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika Sofia

19

2022/C 191/25

Lieta C-131/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 25. februārī iesniedza Amtsgericht Frankfurt am Main (Vācija) – flightright GmbH/Swiss International Air Lines AG

Amtsgericht Frankfurt am Main

flightright GmbH

Swiss International Air Lines AG

20

2022/C 191/26

Lieta C-142/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 2. martā iesniedza Supreme Court (Īrija) – Kriminālprocess pret OE

Supreme Court

20

2022/C 191/27

Lieta C-149/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 2. martā iesniedza Supreme Court (Īrija) – Merck Sharp & Dohme Corp/Clonmel Healthcare Limited

Supreme Court

Merck Sharp & Dohme Corp

Clonmel Healthcare Limited

21

2022/C 191/28

Lieta C-163/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 3. martāGmina Miasto Gdynia un Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. iesniedza par Vispārējās tiesas 2021. gada 21. decembra spriedumu lietā T-263/15 RENV Gmina Miasto Gdynia un Port Lotniczy Gdynia–Kosakowo/Komisija

Gmina Miasto Gdynia

Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o.

Gmina Miasto Gdynia

Port Lotniczy Gdynia–Kosakowo

22

2022/C 191/29

Lieta C-167/22: Prasība, kas celta 2022. gada 4. martā – Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste

23

2022/C 191/30

Lieta C-174/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. martā iesniedza Varhoven kasatsionen sad (Bulgārija) – kriminālprocess pret EV

Varhoven kasatsionen sad

24

2022/C 191/31

Lieta C-175/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. martā iesniedza Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) – kriminālprocess pret BK

Spetsializiran nakazatelen sad

24

2022/C 191/32

Lieta C-176/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. martā iesniedza Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) – kriminālprocess pret BK un ZhP

Spetsializiran nakazatelen sad

25

2022/C 191/33

Lieta C-214/22: Prasība, kas celta 2022. gada 22. martā – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

25

Vispārējā tiesa

2022/C 191/34

Lieta T-688/19: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – VeriGraft/Eismea (Šķīrējklauzula – Pētniecības un inovāciju pamatprogrammas Apvārsnis 2020 ietvaros noslēgts dotāciju nolīgums – Nolīguma izbeigšana – Profesionālās ētikas pārkāpums – Dotācijas saņēmēja vai tādas personas statuss, kura rīkojas saņēmēja vārdā vai uzdevumā)

VeriGraft

Eismea

26

2022/C 191/35

Lieta T-615/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – Mood Media Netherlands/EUIPO – Tailoradio (MOOD MEDIA) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme MOOD MEDIA – Preču zīmes faktiska izmantošana – Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 18. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Faktiskas izmantošanas pierādījums)

Mood Media Netherlands

EUIPO

Tailoradio

26

2022/C 191/36

Lieta T-140/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (apo-discounter.de) (Eiropas Savienības preču zīme – Atcelšanas process – Eiropas Savienības grafiska preču zīme apo-discounter.de – Daļēja atcelšanas atzīšana – Preču zīmes faktiska izmantošana – Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts – Faktiskas izmantošanas pierādījums)

Apologistics

EUIPO

Kerckhoff

27

2022/C 191/37

Lieta T-99/22: Prasība, kas celta 2022. gada 18. februārī – Sberbank Europe/ECB

Sberbank Europe

28

2022/C 191/38

Lieta T-103/22: Prasība, kas celta 2022. gada 22. februārī – ON/Komisija

29

2022/C 191/39

Lieta T-108/22: Prasība, kas celta 2022. gada 1. martā – Sopra Steria Benelux un Unisys Belgium/Komisija

Sopra Steria Benelux

Unisys Belgium

30

2022/C 191/40

Lieta T-112/22: Prasība, kas celta 2022. gada 2. martā – Svenska Bankföreningen un Länsförsäkringar Bank/Komisija

Svenska Bankföreningen

Länsförsäkringar Bank

31

2022/C 191/41

Lieta T-118/22: Prasība, kas celta 2022. gada 7. martā – OM/Komisija

32

2022/C 191/42

Lieta T-131/22: Prasība, kas celta 2022. gada 10. martā – Société des produits Nestlé/EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE BURGER)

Société des produits Nestlé

EUIPO

Impossible Foods

33

2022/C 191/43

Lieta T-132/22: Prasība, kas celta 2022. gada 10. martā – Société des produits Nestlé/EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE SAUSAGE)

Société des produits Nestlé

EUIPO

Impossible Foods

33

2022/C 191/44

Lieta T-134/22: Prasība, kas celta 2022. gada 9. martā – OO/EIB

34

2022/C 191/45

Lieta T-141/22: Prasība, kas celta 2022. gada 10. martā – Sport1/EUIPO – SFR (SFR SPORT1)

Sport1

EUIPO

SFR

35

2022/C 191/46

Lieta T-143/22: Prasība, kas celta 2022. gada 11. martā – OP/Parlaments

36

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2022/C 191/01)

Jaunākā publikācija

OV C 171, 25.4.2022.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 165, 19.4.2022.

OV C 158, 11.4.2022.

OV C 148, 4.4.2022.

OV C 138, 28.3.2022.

OV C 128, 21.3.2022.

OV C 119, 14.3.2022.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/2 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/2

---

Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 17. marta spriedums (Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – AllianzGI-Fonds AEVN/Autoridade Tributária e Aduaneira

(Lieta C-545/19) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - LESD 63. pants - Kapitāla brīva aprite - Kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (KIU) izmaksātu dividenžu aplikšana ar nodokli - KIU rezidenti un nerezidenti - Atšķirīga attieksme - Nodokļa ieturējums ienākumu gūšanas vietā tikai KIU nerezidentiem izmaksātām dividendēm - Situāciju salīdzināmība - Novērtēšana - KIU daļu turētāju nodokļu režīma ņemšana vērā un citu nodokļu uzlikšana uzņēmumiem rezidentiem - Neesamība)

(2022/C 191/02)

Tiesvedības valoda – portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Pamatlietas puses

Prasītājs: AllianzGI-Fonds AEVN

Atbildētāja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Rezolutīvā daļa

LESD 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru dividendēm, kuras sabiedrības rezidentes ir izmaksājušas kolektīvo ieguldījumu uzņēmumam (KIU) nerezidentam, piemēro nodokļa ieturējumu ienākumu gūšanas vietā, savukārt KIU rezidentam izmaksātajām dividendēm piemēro atbrīvojumu no šāda ieturējuma.

---

(1)  OV C 399, 25.11.2019.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/3 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/3

---

Tiesas (otrā palāta) 2022. gada 17. marta spriedums (Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – NP/Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin

(Lieta C-232/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 2008/104/EK - Pagaidu darbs - 1. panta 1. punkts - Norīkošana “uz noteiktu laiku” - Jēdziens - Pastāvīgas amata vietas ieņemšana - 5. panta 5. punkts - Secīga norīkošana - 10. pants - Sodi - 11. pants - Sociālo partneru atkāpes no valsts likumdevēja noteiktā maksimālā ilguma)

(2022/C 191/03)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

Pamatlietas puses

Prasītājs: NP

Atbildētāja: Daimler AG, Mercedes-Benz Werk Berlin

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/104/EK (2008. gada 19. novembris) par pagaidu darba aģentūrām 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā minētā vārdkopa “pagaidu darbs” pieļauj darbinieka, kuram ir darba līgums vai darba tiesiskās attiecības ar pagaidu darba aģentūru, norīkošanu lietotājuzņēmumā, lai ieņemtu pastāvīgu amata vietu, kas netiek aizpildīta aizvietošanas kārtībā. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/104/EK (2008. gada 19. novembris) par pagaidu darba aģentūrām 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā minētā vārdkopa “pagaidu darbs” pieļauj darbinieka, kuram ir darba līgums vai darba tiesiskās attiecības ar pagaidu darba aģentūru, norīkošanu lietotājuzņēmumā, lai ieņemtu pastāvīgu amata vietu, kas netiek aizpildīta aizvietošanas kārtībā.

| 2) | Direktīvas 2008/104 1. panta 1. punkts un 5. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pagaidu darba aģentūras darbinieka secīga norīkošana ir uzskatāma par ļaunprātīgu izmantošanu, pagarinot šādu norīkošanu vienā un tajā pašā amata vietā lietotājuzņēmumā uz 55 mēnešiem gadījumā, ja viena un tā paša pagaidu darba aģentūras darbinieka secīgas norīkošanas darbā vienā un tajā pašā lietotājuzņēmumā rezultātā viņa darbība šajā uzņēmumā ilgst vairāk nekā tāda, ko pamatoti var kvalificēt kā “pagaidu”, ņemot vērā visus atbilstošos apstākļus, kas it īpaši ietver nozares īpatnības, un valsts tiesiskā regulējuma kontekstā, un nav sniegts nekāds objektīvs skaidrojums tam, ka attiecīgais lietotājuzņēmums izmanto secīgus pagaidu darba līgumus, un tas ir jāpārbauda valsts tiesai. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2008/104 1. panta 1. punkts un 5. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pagaidu darba aģentūras darbinieka secīga norīkošana ir uzskatāma par ļaunprātīgu izmantošanu, pagarinot šādu norīkošanu vienā un tajā pašā amata vietā lietotājuzņēmumā uz 55 mēnešiem gadījumā, ja viena un tā paša pagaidu darba aģentūras darbinieka secīgas norīkošanas darbā vienā un tajā pašā lietotājuzņēmumā rezultātā viņa darbība šajā uzņēmumā ilgst vairāk nekā tāda, ko pamatoti var kvalificēt kā “pagaidu”, ņemot vērā visus atbilstošos apstākļus, kas it īpaši ietver nozares īpatnības, un valsts tiesiskā regulējuma kontekstā, un nav sniegts nekāds objektīvs skaidrojums tam, ka attiecīgais lietotājuzņēmums izmanto secīgus pagaidu darba līgumus, un tas ir jāpārbauda valsts tiesai.

| 3) | Direktīva 2008/104 ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā ir noteikts tā paša pagaidu darba aģentūras darbinieka norīkošanas tajā pašā lietotājuzņēmumā maksimālais ilgums, gadījumā, ja vienlaikus ar pārejas noteikumu netiek pieļauts, ka šī ilguma aprēķināšanai tiek ņemti vērā laikposmi pirms šāda tiesiskā regulējuma stāšanās spēkā, liedzot valsts tiesai iespēju ņemt vērā šo pagaidu darba aģentūras darbinieka reālo norīkojuma ilgumu, lai noteiktu, vai šim norīkojumam ir “pagaidu darba” raksturs šīs direktīvas izpratnē, un tas ir jānoskaidro šai tiesai. Valsts tiesai, kas izskata strīdu tikai starp privātpersonām, nav pienākuma nepiemērot šādu Savienības tiesībām pretrunā esošu pārejas noteikumu, pamatojoties vienīgi uz Savienības tiesībām. |
| --- | --- |

3)

Direktīva 2008/104 ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā ir noteikts tā paša pagaidu darba aģentūras darbinieka norīkošanas tajā pašā lietotājuzņēmumā maksimālais ilgums, gadījumā, ja vienlaikus ar pārejas noteikumu netiek pieļauts, ka šī ilguma aprēķināšanai tiek ņemti vērā laikposmi pirms šāda tiesiskā regulējuma stāšanās spēkā, liedzot valsts tiesai iespēju ņemt vērā šo pagaidu darba aģentūras darbinieka reālo norīkojuma ilgumu, lai noteiktu, vai šim norīkojumam ir “pagaidu darba” raksturs šīs direktīvas izpratnē, un tas ir jānoskaidro šai tiesai. Valsts tiesai, kas izskata strīdu tikai starp privātpersonām, nav pienākuma nepiemērot šādu Savienības tiesībām pretrunā esošu pārejas noteikumu, pamatojoties vienīgi uz Savienības tiesībām.

| 4) | Direktīvas 2008/104 10. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, nepastāvot valsts tiesību normai, kuras mērķis ir sodīt pagaidu darba aģentūras vai lietotājuzņēmumus par šīs direktīvas neievērošanu, pagaidu darba aģentūras darbinieks no Savienības tiesībām nevar iegūt subjektīvas tiesības uz darba tiesisko attiecību rašanos ar lietotājuzņēmumu. |
| --- | --- |

4)

Direktīvas 2008/104 10. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, nepastāvot valsts tiesību normai, kuras mērķis ir sodīt pagaidu darba aģentūras vai lietotājuzņēmumus par šīs direktīvas neievērošanu, pagaidu darba aģentūras darbinieks no Savienības tiesībām nevar iegūt subjektīvas tiesības uz darba tiesisko attiecību rašanos ar lietotājuzņēmumu.

| 5) | Direktīva 2008/104 ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to ir pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru sociālajiem partneriem lietotājuzņēmumu nozares līmenī ir atļauts atkāpties no šajā tiesiskajā regulējumā paredzētā maksimālā pagaidu darba aģentūras darbinieka norīkošanas ilguma. |
| --- | --- |

5)

Direktīva 2008/104 ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to ir pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru sociālajiem partneriem lietotājuzņēmumu nozares līmenī ir atļauts atkāpties no šajā tiesiskajā regulējumā paredzētā maksimālā pagaidu darba aģentūras darbinieka norīkošanas ilguma.

---

(1)  OV C 279, 24.8.2020.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/4 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/4

---

Tiesas (virspalāta) 2022. gada 15. marta spriedums (Cour d’appel de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A/Autorité des marchés financiers (AMF)

(Lieta C-302/20) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Vienots finanšu pakalpojumu tirgus - Tirgus ļaunprātīga izmantošana - Direktīva 2003/6/EK un Direktīva 2003/124/EK - “Iekšējā informācija” - Jēdziens - “Precīza rakstura” informācija - Informācija par gaidāmu tāda raksta publicēšanu presē, kurš attiecas uz tirgus baumām par finanšu instrumentu emitentu - Iekšējās informācijas izpaušanas prettiesiskais raksturs - Izņēmumi - Regula (ES) Nr. 596/2014 - 10. pants - Iekšējas informācijas izpaušana, izpildot parastos profesionālos pienākumus - 21. pants - Iekšējas informācijas izpaušana žurnālistikas nolūkiem - Preses brīvība un vārda brīvība - Žurnālista veikta informācijas par gaidāmo raksta publicēšanu presē izpaušana vienam no saviem parastajiem avotiem)

(2022/C 191/04)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour d’appel de Paris

Pamatlietas puses

Prasītājs: A

Atbildētāja: Autorité des marchés financiers (AMF)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/6/EK (2003. gada 28. janvāris) par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīgu izmantošanu) 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka iekšējās informācijas kvalifikācijas mērķiem “precīza rakstura” informācija šīs tiesību normas un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK (2003. gada 22. decembris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK īsteno attiecībā uz iekšējās informācijas definīciju un publisku izziņošanu, kā arī tirgus manipulācijas definīciju, 1. panta 1. punkta izpratnē var būt informācija par gaidāmo tāda raksta publicēšanu presē, kurā ir atspoguļotas tirgus baumas par finanšu instrumentu emitentu, un ka minētā precīzā rakstura vērtējumā ir nozīme tam – ja vien tas ir izpausts pirms šīs publicēšanas –, ka šajā rakstā ir norādīta cena, par kādu tiks iegādāti šī emitenta vērtspapīri saistībā ar iespējamo pārņemšanas piedāvājumu, kā arī minēto rakstu parakstījušā žurnālista un tā publicēšanu nodrošinājušā preses izdevuma identitāte. Ar šīs publikācijas faktisko ietekmi uz tajā minēto vērtspapīru cenu, lai gan tā var būt ex post pierādījums par minētās informācijas precīzo raksturu, vien nav pietiekami, lai, neveicot citu pirms minētās publikācijas zināmu vai izpaustu elementu pārbaudi, konstatētu šādu precīzu raksturu. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/6/EK (2003. gada 28. janvāris) par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīgu izmantošanu) 1. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka iekšējās informācijas kvalifikācijas mērķiem “precīza rakstura” informācija šīs tiesību normas un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK (2003. gada 22. decembris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK īsteno attiecībā uz iekšējās informācijas definīciju un publisku izziņošanu, kā arī tirgus manipulācijas definīciju, 1. panta 1. punkta izpratnē var būt informācija par gaidāmo tāda raksta publicēšanu presē, kurā ir atspoguļotas tirgus baumas par finanšu instrumentu emitentu, un ka minētā precīzā rakstura vērtējumā ir nozīme tam – ja vien tas ir izpausts pirms šīs publicēšanas –, ka šajā rakstā ir norādīta cena, par kādu tiks iegādāti šī emitenta vērtspapīri saistībā ar iespējamo pārņemšanas piedāvājumu, kā arī minēto rakstu parakstījušā žurnālista un tā publicēšanu nodrošinājušā preses izdevuma identitāte. Ar šīs publikācijas faktisko ietekmi uz tajā minēto vērtspapīru cenu, lai gan tā var būt ex post pierādījums par minētās informācijas precīzo raksturu, vien nav pietiekami, lai, neveicot citu pirms minētās publikācijas zināmu vai izpaustu elementu pārbaudi, konstatētu šādu precīzu raksturu.

| 2) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 596/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regula) un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka žurnālists ir izpaudis informāciju “žurnālistikas nolūkiem” šī panta izpratnē, ja viņš kādam no saviem parastajiem informācijas avotiem ir izpaudis informāciju par gaidāmu viņa parakstīta raksta, kurā ir atspoguļotas tirgus baumas, publicēšanu presē, ja šī izpaušana ir nepieciešama, lai ļautu veikt žurnālistikas darbību, kas ietver izpētes darbus publikācijas sagatavošanai. |
| --- | --- |

2)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 596/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regula) un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka žurnālists ir izpaudis informāciju “žurnālistikas nolūkiem” šī panta izpratnē, ja viņš kādam no saviem parastajiem informācijas avotiem ir izpaudis informāciju par gaidāmu viņa parakstīta raksta, kurā ir atspoguļotas tirgus baumas, publicēšanu presē, ja šī izpaušana ir nepieciešama, lai ļautu veikt žurnālistikas darbību, kas ietver izpētes darbus publikācijas sagatavošanai.

| 3) | Regulas Nr. 596/2014 10. un 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka žurnālista veikta iekšējās informācijas izpaušana ir likumīga, ja tā ir jāuzskata par nepieciešamu viņa profesijas veikšanai un tāda, ar kuru tiek ievērots samērīguma princips. |
| --- | --- |

3)

Regulas Nr. 596/2014 10. un 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka žurnālista veikta iekšējās informācijas izpaušana ir likumīga, ja tā ir jāuzskata par nepieciešamu viņa profesijas veikšanai un tāda, ar kuru tiek ievērots samērīguma princips.

---

(1)  OV C 313, 21.9.2020.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/5 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/5

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 28. jūnijā iesniedza Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) – Bursa Română de Mărfuri SA/Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

(Lieta C-394/21)

(2022/C 191/05)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Bucureşti

Pamatlietas puses

Prasītāja: Bursa Română de Mărfuri SA

Atbildētāja: Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

Persona, kas iestājusies lietā: Federația Europeană a Comercianților de Energie

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/943 (2019. gada 5. jūnijs) par elektroenerģijas iekšējo tirgu (1), jo īpaši tās 1. panta b) punkts un 3. pants, ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2019/944 (2019. gada 5. jūnijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un ar ko groza Direktīvu 2012/27/ES noteikumus (2), no tās spēkā stāšanās brīža aizliedz dalībvalstij turpināt piešķirt vienotu licenci centralizēto enerģijas tirgu organizēšanai un pārvaldībai? Vai no 2020. gada 1. janvāra Rumānijas valstij ir pienākums bloķēt pastāvošo monopolstāvokli attiecībā uz elektroenerģijas tirgus pārvaldību? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/943 (2019. gada 5. jūnijs) par elektroenerģijas iekšējo tirgu (1), jo īpaši tās 1. panta b) punkts un 3. pants, ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2019/944 (2019. gada 5. jūnijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un ar ko groza Direktīvu 2012/27/ES noteikumus (2), no tās spēkā stāšanās brīža aizliedz dalībvalstij turpināt piešķirt vienotu licenci centralizēto enerģijas tirgu organizēšanai un pārvaldībai? Vai no 2020. gada 1. janvāra Rumānijas valstij ir pienākums bloķēt pastāvošo monopolstāvokli attiecībā uz elektroenerģijas tirgus pārvaldību?

| 2) | Vai brīvās konkurences principu ratione personae darbības joma Regulā (ES) 2019/943, jo īpaši tās 1. panta b) un c) punktā, un attiecīgi 3. pantā, ietver tādu elektroenerģijas tirgus operatoru kā preču birža? Vai atbildot uz šo jautājumu ir nozīme tam, ka elektroenerģijas tirgus definīcijā Regulas (ES) 2019/943 2. panta 40. punktā ir atsauce uz elektroenerģijas tirgu definīciju Direktīvas 2019/944 2. panta 9. punktā? |
| --- | --- |

2)

Vai brīvās konkurences principu ratione personae darbības joma Regulā (ES) 2019/943, jo īpaši tās 1. panta b) un c) punktā, un attiecīgi 3. pantā, ietver tādu elektroenerģijas tirgus operatoru kā preču birža? Vai atbildot uz šo jautājumu ir nozīme tam, ka elektroenerģijas tirgus definīcijā Regulas (ES) 2019/943 2. panta 40. punktā ir atsauce uz elektroenerģijas tirgu definīciju Direktīvas 2019/944 2. panta 9. punktā?

| 3) | Vai ir jāuzskata, ka dalībvalsts piešķirta vienota licence elektroenerģijas tirgus pārvaldībai ir konkurences ierobežojums LESD 101. un 102. panta nozīmē saistībā ar LES 4. panta 3. punktu un LESD 106. panta 1. punktu? |
| --- | --- |

3)

Vai ir jāuzskata, ka dalībvalsts piešķirta vienota licence elektroenerģijas tirgus pārvaldībai ir konkurences ierobežojums LESD 101. un 102. panta nozīmē saistībā ar LES 4. panta 3. punktu un LESD 106. panta 1. punktu?

---

(1)  OV 2019, L 158, 54. lpp.

(2)  OV 2019, L 158, 125. lpp.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/6 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/6

---

Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 20. septembrīSvenska Metallkompaniet AB iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 5. jūlija spriedumu lietā T-191/21 Svenska Metallkompaniet/EUIPO – Otlav (Logu stiprinājumi)

(Lieta C-610/21 P)

(2022/C 191/06)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Svenska Metallkompaniet AB

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Ar 2022. gada 11. februāra Tiesas priekšsēdētāja rīkojumu Tiesa noraidīja apelācijas sūdzību kā nepieņemamu un piesprieda Svenska Metallkompaniet AB pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/6 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/6

---

Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 20. septembrīLajos Bese iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 5. jūlija spriedumu lietā T-128/21 Bese/EUIPO – Mixtec (“rubyred CRANBERRY”)

(Lieta C-611/21 P)

(2022/C 191/07)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Lajos Bese

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Ar 2022. gada 11. februāra Tiesas priekšsēdētāja rīkojumu Tiesa noraidīja apelācijas sūdzību kā nepieņemamu un piesprieda Lajos Bese pašam segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/6 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/6

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 11. oktobrī iesniedza Curtea de Apel Alba Iulia (Rumānija) – S.H./Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

(Lieta C-627/21)

(2022/C 191/08)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Alba Iulia

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: S.H.

Atbildētājas: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

Prejudiciālais jautājums

Vai nodokļu neitralitātes princips pievienotās vērtības nodokļa jomā un Direktīvas 112/2006/EK (1) 16., 184., 186., 187., 188. un 192. pants (kā arī tās 30. apsvērums) var tikt interpretēti kā saderīgi ar valsts tiesisko regulējumu, kas attiecas uz nodokļa, kurš ir atskaitāms par ražošanas līdzekļiem, koriģēšanu (konkrēti, 305. panta 4. punkta a) apakšpunktu Legea nr. 227/2015 privind Codul fiscal [Likumā Nr. 227/2015 par Nodokļu kodeksu] un 79. panta 14. punkta b) apakšpunktu Norme metodologice de aplicare a Legii nr. 227/2015 privind Codul fiscal [Likumā Nr. 227/2015 par Nodokļu kodeksu piemērošanas noteikumos], kas apstiprināts ar Hotărârea Guvernului nr. 1/2016 [Valdības Dekrētu Nr. 1/2016] un pieņemts, īstenojot Nodokļu kodeksa 305. panta 4. punkta a) apakšpunktā ietvertās tiesību normas, tās skatot kopā ar Likuma Nr. 227/2015 par Nodokļu kodeksu 316. panta 11. punkta e) apakšpunktu), kā arī ar nodokļu administrācijas praksi, kas ietekmē par ražošanas līdzekļu iegādi samaksātā pievienotās vērtības nodokļa sākotnējo atskaitīšanu, paredzot nodokļu maksātājam pienākumu veikt atskaitāmā pievienotās vērtības nodokļa negatīvu korekciju – pamatojoties uz to, ka nodokļu iestāde uz noteiktu laikposmu automātiski anulēja tā reģistrāciju aplikšanai ar pievienotās vērtības nodokli sakarā ar saimnieciskās darbības neveikšanu – attiecībā uz laiku, kurā ražošanas līdzekļi nebija pakalpojumu sniegšanas vai preču piegāžu priekšmets, laikposmā starp [reģistrācijas aplikšanai ar pievienotās vērtības nodokli] automātisko anulēšanu un atkārtoto reģistrāciju aplikšanai ar pievienotās vērtības nodokli?

---

(1)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, l. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/7 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 15. decembrī iesniedza Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) – Blue Air Aviation SA/UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

(Lieta C-775/21)

(2022/C 191/09)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Bucureşti

Pamatlietas puses

Prasītāja: Blue Air Aviation SA

Atbildētāja: UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (1) 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka muzikālā darba vai muzikālā darba fragmenta izplatīšana komerciālā lidmašīnā, kurā atrodas pasažieri, pacelšanās vai nolaišanās laikā, vai jebkurā brīdī lidojuma laikā, izmantojot lidmašīnas vispārējo skaļruņu sistēmu, ir uzskatāma par izziņošanu sabiedrībai minētās tiesību normas izpratnē, ņemot vērā it īpaši (bet ne tikai) izziņošanas peļņas gūšanas nolūka kritēriju?
  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (1) 3. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka muzikālā darba vai muzikālā darba fragmenta izplatīšana komerciālā lidmašīnā, kurā atrodas pasažieri, pacelšanās vai nolaišanās laikā, vai jebkurā brīdī lidojuma laikā, izmantojot lidmašīnas vispārējo skaļruņu sistēmu, ir uzskatāma par izziņošanu sabiedrībai minētās tiesību normas izpratnē, ņemot vērā it īpaši (bet ne tikai) izziņošanas peļņas gūšanas nolūka kritēriju?

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:

| 2) | Vai gaisa satiksmes drošības noteikumos prasītās skaļruņu sistēmas esamība lidmašīnā ir pietiekams pamats atspēkojamai prezumpcijai par muzikālo darbu izziņošanu sabiedrībai šajā lidmašīnā?
  Ja atbilde uz šo jautājumu ir noliedzoša: |
| --- | --- |

2)

Vai gaisa satiksmes drošības noteikumos prasītās skaļruņu sistēmas esamība lidmašīnā ir pietiekams pamats atspēkojamai prezumpcijai par muzikālo darbu izziņošanu sabiedrībai šajā lidmašīnā?

Ja atbilde uz šo jautājumu ir noliedzoša:

| 3) | Vai gaisa satiksmes drošības noteikumos prasītās skaļruņu sistēmas, kā arī programmatūras, kas ļauj, izmantojot minēto sistēmu, izziņot fonogrammas (kuras satur aizsargātos muzikālos darbus), esamība lidmašīnā ir pietiekams pamats atspēkojamai prezumpcijai par muzikālo darbu izziņošanu sabiedrībai šajā lidmašīnā? |
| --- | --- |

3)

Vai gaisa satiksmes drošības noteikumos prasītās skaļruņu sistēmas, kā arī programmatūras, kas ļauj, izmantojot minēto sistēmu, izziņot fonogrammas (kuras satur aizsargātos muzikālos darbus), esamība lidmašīnā ir pietiekams pamats atspēkojamai prezumpcijai par muzikālo darbu izziņošanu sabiedrībai šajā lidmašīnā?

---

(1)  OV 2001, L 167, 10. lpp.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/8

---

Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 22. decembrī YG iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 20. oktobra spriedumu lietā T-599/20 YG/Eiropas Komisija

(Lieta C-818/21 P)

(2022/C 191/10)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: YG (pārstāvji: A. Champetier, advokāte, S. Rodrigues, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt pārsūdzēto spriedumu un atzīt prasījumus, ko apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirzījis lietā T-599/20, par pieņemamiem un pamatotiem, un līdz ar to |
| --- | --- |

—

atcelt pārsūdzēto spriedumu un atzīt prasījumus, ko apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirzījis lietā T-599/20, par pieņemamiem un pamatotiem, un līdz ar to

| — | atcelt pirmajā instancē apstrīdētos lēmumus; |
| --- | --- |

—

atcelt pirmajā instancē apstrīdētos lēmumus;

vai – gadījumā, ja tas nebūtu iespējams, –

| — | nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā un – jebkurā gadījumā - |
| --- | --- |

—

nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā un – jebkurā gadījumā -

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šī apelācijas sūdzība ir iesniegta par Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2021. gada 20. oktobra spriedumu, ar kuru ir noraidīta prasība, ko apelācijas sūdzības iesniedzējs bija cēlis lietā T-599/20 YG/Eiropas Komisija.

Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējs izvirza šādus pamatus:

| — | pierādījumu sagrozīšana; |
| --- | --- |

—

pierādījumu sagrozīšana;

| — | pamatu sagrozīšana – kļūdas pamatojumā – tiesību uz aizstāvību pārkāpums; |
| --- | --- |

—

pamatu sagrozīšana – kļūdas pamatojumā – tiesību uz aizstāvību pārkāpums;

| — | tiesību kļūdas. |
| --- | --- |

—

tiesību kļūdas.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/8

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2021. gada 22. decembrī iesniedza Curtea de Apel Bucureşti (Rumānija) – Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)/Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) “CFR Călători” SA

(Lieta C-826/21)

(2022/C 191/11)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Bucureşti

Pamatlietas puses

Prasītāja pirmajā instancē un apelācijas tiesvedībā: Uniunea Producătorilor de Fonograme din România (UPFR)

Atbildētāja pirmajā instancē un apelācijas tiesvedībā: Societatea Naţională de Transport Feroviar de Călători (SNTFC) “CFR Călători” SA

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai dzelzceļa pārvadātājs, kas izmanto vilcienu vagonus, kuri ir aprīkoti ar skaļruņu sistēmām, kas ir paredzētas informācijas paziņošanai pasažieriem, tādā veidā veic izziņošanu sabiedrībai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (1) 3. panta izpratnē? |
| --- | --- |

1)

Vai dzelzceļa pārvadātājs, kas izmanto vilcienu vagonus, kuri ir aprīkoti ar skaļruņu sistēmām, kas ir paredzētas informācijas paziņošanai pasažieriem, tādā veidā veic izziņošanu sabiedrībai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (1) 3. panta izpratnē?

| 2) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 3. pants pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā ir paredzēta izziņošanas sabiedrībai prezumpcija, kas pamatojas uz skaļruņu sistēmu esamību, ja minēto sistēmu esamība ir noteikta citos tiesību aktos, kuri regulē pārvadātāja darbību? |
| --- | --- |

2)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 3. pants pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā ir paredzēta izziņošanas sabiedrībai prezumpcija, kas pamatojas uz skaļruņu sistēmu esamību, ja minēto sistēmu esamība ir noteikta citos tiesību aktos, kuri regulē pārvadātāja darbību?

---

(1)  OV 2001, L 167, 10. lpp.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/9 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/9

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 5. janvārī iesniedza Curtea de Apel Piteşti (Rumānija) – EF, GH, IJ/KL

(Lieta C-13/22)

(2022/C 191/12)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Piteşti

Pamatlietas puses

Prasītāji: EF, GH, IJ

Atbildētāja: KL

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai tiesu neatkarības princips, kas noteikts LES 19. panta 1. punkta otrajā daļā, lasot to kopsakarā ar LES 2. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, pieļauj tādu valsts tiesību normu kā Rumānijas Konstitūcijas 148. panta 2. punkts, interpretācijā, kādu tam devusi Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) savā nolēmumā Nr. 390/2021, un atbilstoši kurai valsts tiesas nav tiesīgas izvērtēt valsts tiesību normas, kas ar Curtea Constituțională nolēmumu atzīta par atbilstošu Konstitūcijai, saderību ar Eiropas Savienības tiesību normām? |
| --- | --- |

1)

Vai tiesu neatkarības princips, kas noteikts LES 19. panta 1. punkta otrajā daļā, lasot to kopsakarā ar LES 2. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, pieļauj tādu valsts tiesību normu kā Rumānijas Konstitūcijas 148. panta 2. punkts, interpretācijā, kādu tam devusi Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) savā nolēmumā Nr. 390/2021, un atbilstoši kurai valsts tiesas nav tiesīgas izvērtēt valsts tiesību normas, kas ar Curtea Constituțională nolēmumu atzīta par atbilstošu Konstitūcijai, saderību ar Eiropas Savienības tiesību normām?

| 2) | Vai tiesu neatkarības princips, kas noteikts LES 19. panta 1. punkta otrajā daļā, lasot to kopsakarā ar LES 2. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, pieļauj tādu valsts tiesību normu kā Rumānijas Likuma Nr. 303/2004 par tiesnešu un prokuroru statusu 99. panta ș) punkts, kurā ir atļauts ierosināt disciplinārlietu un piemērot disciplinārsodu tiesnesim par kāda Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) sprieduma neievērošanu gadījumā, kad viņam tiek prasīts atzīt Eiropas Savienības tiesību prioritāru piemērošanu pār kāda Curtea Constituțională nolēmuma apsvērumu, – valsts tiesību normu, kas minētajam tiesnesim atņem iespēju piemērot Eiropas Savienības Tiesas spriedumu, ko viņš uzskata par prioritāru? |
| --- | --- |

2)

Vai tiesu neatkarības princips, kas noteikts LES 19. panta 1. punkta otrajā daļā, lasot to kopsakarā ar LES 2. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, pieļauj tādu valsts tiesību normu kā Rumānijas Likuma Nr. 303/2004 par tiesnešu un prokuroru statusu 99. panta ș) punkts, kurā ir atļauts ierosināt disciplinārlietu un piemērot disciplinārsodu tiesnesim par kāda Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) sprieduma neievērošanu gadījumā, kad viņam tiek prasīts atzīt Eiropas Savienības tiesību prioritāru piemērošanu pār kāda Curtea Constituțională nolēmuma apsvērumu, – valsts tiesību normu, kas minētajam tiesnesim atņem iespēju piemērot Eiropas Savienības Tiesas spriedumu, ko viņš uzskata par prioritāru?

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/10 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 20. janvārī iesniedza Travail francophone de Bruxelles (Beļģija) – HK/Service fédéral des Pensions (SFP)

(Lieta C-45/22)

(2022/C 191/13)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Travail francophone de Bruxelles

Pamatlietas puses

Prasītājs: HK

Atbildētājs: Service fédéral des Pensions (SFP)

Prejudiciālie jautājumi

| — | Vai Regulas (EK) Nr. 883/2004 (1) 55. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētais noteikums, saskaņā ar kuru kompetentās iestādes pabalsta vai pabalstu vai citu ienākumu summas, kas ņemtas vērā, izdala ar to pabalstu skaitu, uz ko attiecas minētie noteikumi, ir jāinterpretē tādējādi, ka ienākumi kā tādi, kas ņemti vērā, lai piemērotu noteikumu par pārklāšanās novēršanu, ir jāizdala ar to apgādnieka zaudējuma pensiju skaitu, uz kurām attiecas noteikumi par pārklāšanās novēršanu? |
| --- | --- |

—

Vai Regulas (EK) Nr. 883/2004 (1) 55. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētais noteikums, saskaņā ar kuru kompetentās iestādes pabalsta vai pabalstu vai citu ienākumu summas, kas ņemtas vērā, izdala ar to pabalstu skaitu, uz ko attiecas minētie noteikumi, ir jāinterpretē tādējādi, ka ienākumi kā tādi, kas ņemti vērā, lai piemērotu noteikumu par pārklāšanās novēršanu, ir jāizdala ar to apgādnieka zaudējuma pensiju skaitu, uz kurām attiecas noteikumi par pārklāšanās novēršanu?

| — | Vai Regulas (EK) Nr. 883/2004 55. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētais noteikums, saskaņā ar kuru kompetentās iestādes pabalsta vai pabalstu vai citu ienākumu summas, kas ņemtas vērā, izdala ar to pabalstu skaitu, uz ko attiecas minētie noteikumi, gluži pretēji ir jāinterpretē tādējādi, ka nevis ienākumi kā tādi, kas ņemti vērā, lai piemērotu noteikumu par pārklāšanās novēršanu, bet gan tā ienākumu daļa, kas pārsniedz pārklāšanās griestus, kādus, piemēram, paredz attiecīgā valsts tiesību norma, ir jāizdala ar to apgādnieka zaudējuma pensiju skaitu, uz kurām attiecas noteikumi par pārklāšanās novēršanu? |
| --- | --- |

—

Vai Regulas (EK) Nr. 883/2004 55. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētais noteikums, saskaņā ar kuru kompetentās iestādes pabalsta vai pabalstu vai citu ienākumu summas, kas ņemtas vērā, izdala ar to pabalstu skaitu, uz ko attiecas minētie noteikumi, gluži pretēji ir jāinterpretē tādējādi, ka nevis ienākumi kā tādi, kas ņemti vērā, lai piemērotu noteikumu par pārklāšanās novēršanu, bet gan tā ienākumu daļa, kas pārsniedz pārklāšanās griestus, kādus, piemēram, paredz attiecīgā valsts tiesību norma, ir jāizdala ar to apgādnieka zaudējuma pensiju skaitu, uz kurām attiecas noteikumi par pārklāšanās novēršanu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV 2004, L 166, 1. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/10 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/10

---

Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 20. janvārīGoogle LLC un Alphabet, Inc. iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2021. gada 10. novembra spriedumu T-612/17 Google un Alphabet/Komisija

(Lieta C-48/22 P)

(2022/C 191/14)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Google LLC, Alphabet, Inc. (pārstāvji: T. Graf, Rechtsanwalt, R. Snelders, advokāts, C. Thomas, advokāts, A. Bray, advokāte, M. Pickford QC, un D. Gregory un H. Mostyn, Barristers)

Pārējie lietas dalībnieki: Computer & Communications Industry Association, Eiropas Komisija, Vācijas Federatīvā Republika, EBTA Uzraudzības iestāde, Eiropas Patērētāju organizācija (BEUC), Infederation Ltd, Kelkoo, Verband Deutscher Zeitschriftenverleger eV, Visual Meta GmbH, BDZV – Bundesverband Digitalpublisher und Zeitungsverleger eV, iepriekš Bundesverband Deutscher Zeitungsverleger eV, Twenga

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt pārsūdzēto spriedumu; |
| --- | --- |

—

atcelt pārsūdzēto spriedumu;

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu (1) vai, pakārtoti, nosūtīt lietu atpakaļ Vispārējai tiesai; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu (1) vai, pakārtoti, nosūtīt lietu atpakaļ Vispārējai tiesai;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā Vispārējā tiesā. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā Vispārējā tiesā.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzējas izvirza četrus pamatus.

Pirmais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, apstiprinot lēmumu, lai gan šajā lēmumā nav izpildīts juridiskais tests saistībā ar pienākumu sniegt piekļuvi salīdzinošās iepirkšanās pakalpojumiem.

| — | Vispārējā tiesa esot nepieļaujami atkāpusies no lēmuma, uzskatot, ka ir izpildīti pienākuma sniegt piekļuvi nosacījumi. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa esot nepieļaujami atkāpusies no lēmuma, uzskatot, ka ir izpildīti pienākuma sniegt piekļuvi nosacījumi.

| — | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, konstatējot, ka pienākuma sniegt piekļuvi nosacījumi nav piemērojami. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, konstatējot, ka pienākuma sniegt piekļuvi nosacījumi nav piemērojami.

Otrais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, apstiprinot lēmumu, lai gan šajā lēmumā nav identificēta rīcība, ar kuru notiek atkāpšanās no uz sniegumu balstītas konkurences.

| — | Vispārējā tiesa esot kļūdaini nospriedusi, ka apstākļi, kas attiecas uz Google rīcības iespējamo ietekmi, varēja noteikt, vai Google konkurēja, balstoties uz sniegumu. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa esot kļūdaini nospriedusi, ka apstākļi, kas attiecas uz Google rīcības iespējamo ietekmi, varēja noteikt, vai Google konkurēja, balstoties uz sniegumu.

| — | Vispārējā tiesa esot nepieļaujami pārrakstījusi lēmumu, sniedzot papildu iemeslus, kādēļ Google rīcība esot atkāpusies no uz sniegumu balstītas konkurences. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa esot nepieļaujami pārrakstījusi lēmumu, sniedzot papildu iemeslus, kādēļ Google rīcība esot atkāpusies no uz sniegumu balstītas konkurences.

| — | Vispārējās tiesas sniegtie papildu iemesli par to, kādēļ Google nekonkurēja, balstoties uz sniegumu, ir juridiski neiedarbīgi. |
| --- | --- |

—

Vispārējās tiesas sniegtie papildu iemesli par to, kādēļ Google nekonkurēja, balstoties uz sniegumu, ir juridiski neiedarbīgi.

Trešais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, pārskatot cēloņsakarību starp apgalvoto ļaunprātīgu izmantošanu un iespējamajām sekām.

| — | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, nospriežot, ka pienākums analizēt hipotētisku scenāriju bija Google, nevis Komisijai. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, nospriežot, ka pienākums analizēt hipotētisku scenāriju bija Google, nevis Komisijai.

| — | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, nospriežot, ka hipotētisks scenārijs saistībā ar ļaunprātīgu izmantošanu, kas ietver divu likumīgu prakšu kombināciju, prasa šo abu prakšu izslēgšanu. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, nospriežot, ka hipotētisks scenārijs saistībā ar ļaunprātīgu izmantošanu, kas ietver divu likumīgu prakšu kombināciju, prasa šo abu prakšu izslēgšanu.

| — | Vispārējās tiesas pieeja padarot par spēkā neesošu tās vērtējumu gan attiecībā uz ietekmi, gan objektīvo pamatojumu. |
| --- | --- |

—

Vispārējās tiesas pieeja padarot par spēkā neesošu tās vērtējumu gan attiecībā uz ietekmi, gan objektīvo pamatojumu.

Ceturtais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, nospriežot, ka Komisijai nebija jāpārbauda, vai rīcība bija spējīga izslēgt tikpat efektīvus konkurentus.

---

(1)  Komisijas Lēmums C(2017) 4444 final (2017. gada 27. jūnijs) par procedūru saskaņā ar LESD 102. pantu un EEZ līguma 54. pantu (Lieta AT.39740 – Google meklēšana (iepirkšanās)).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/11 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 24. janvārī iesniedza Landesgericht Korneuburg (Austrija) – Austrian Airlines AG/TW

(Lieta C-49/22)

(2022/C 191/15)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landesgericht Korneuburg

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Austrian Airlines AG

Atbildētājs apelācijas tiesvedībā: TW

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (1) (Pasažieru tiesību regula), 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par maršruta maiņu, izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus uz galamērķi, kas apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir jāpiedāvā [lidojuma] atcelšanas gadījumā, ir uzskatāms arī repatriācijas lidojums, kas veikts, īstenojot valsts varas funkcijas, ja apkalpojošais gaisa pārvadātājs gan nevar pierādīt tiesības pārvadāt konkrēto pasažieri, tomēr šajā nolūkā varētu reģistrēt pasažieri, kā arī segt izdevumus, un, pamatojoties uz līgumisku vienošanos ar valsti, galu galā lidojumu veic ar to pašu lidmašīnu un tajā pašā laikā, kas sākotnēji bija ieplānots atceltajam lidojumam? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (1) (Pasažieru tiesību regula), 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par maršruta maiņu, izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus uz galamērķi, kas apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir jāpiedāvā [lidojuma] atcelšanas gadījumā, ir uzskatāms arī repatriācijas lidojums, kas veikts, īstenojot valsts varas funkcijas, ja apkalpojošais gaisa pārvadātājs gan nevar pierādīt tiesības pārvadāt konkrēto pasažieri, tomēr šajā nolūkā varētu reģistrēt pasažieri, kā arī segt izdevumus, un, pamatojoties uz līgumisku vienošanos ar valsti, galu galā lidojumu veic ar to pašu lidmašīnu un tajā pašā laikā, kas sākotnēji bija ieplānots atceltajam lidojumam?

| 2) | Vai Nr. 261/2004 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pasažierim, kurš pats reģistrējas pirmajā jautājumā aprakstītajam repatriācijas lidojumam un šajā nolūkā veic obligātu maksājumu valstij, ir no Pasažieru tiesību regulas tieši izrietošas tiesības no gaisa pārvadātāja prasīt šo izdevumu atlīdzinājumu pat tad, ja izmaksas ietver ne tikai ar lidojumu tieši saistītas izmaksas? |
| --- | --- |

2)

Vai Nr. 261/2004 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pasažierim, kurš pats reģistrējas pirmajā jautājumā aprakstītajam repatriācijas lidojumam un šajā nolūkā veic obligātu maksājumu valstij, ir no Pasažieru tiesību regulas tieši izrietošas tiesības no gaisa pārvadātāja prasīt šo izdevumu atlīdzinājumu pat tad, ja izmaksas ietver ne tikai ar lidojumu tieši saistītas izmaksas?

---

(1)  OV 2004, L 46, 1. lpp.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/12 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 25. janvārī iesniedza Cour d'appel de Paris (Francija) – SOGEFINANCEMENT/RW, UV

(Lieta C-50/22)

(2022/C 191/16)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour d'appel de Paris

Pamatlietas puses

Prasītāja: SOGEFINANCEMENT

Atbildētāji: RW, UV

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai no Direktīvas 2008/48/EK (1) 23. panta izrietošais soda efektivitātes princips, ņemot vērā tiesiskās drošības un valstu procesuālās autonomijas principus, nepieļauj, ka tiesa pēc savas ierosmes varētu atsaukties uz valsts tiesību normu, kura izriet no minētās direktīvas 14. panta un kas saskaņā ar valsts tiesībām izraisa līguma atzīšanu par spēkā neesošu, pēc piecu gadu noilguma termiņa, kas paredzēts, lai patērētājs varētu lūgt atzīt kredītlīgumu par spēkā neesošu, ceļot prasību vai ceļot izņēmuma prasību? |
| --- | --- |

1)

Vai no Direktīvas 2008/48/EK (1) 23. panta izrietošais soda efektivitātes princips, ņemot vērā tiesiskās drošības un valstu procesuālās autonomijas principus, nepieļauj, ka tiesa pēc savas ierosmes varētu atsaukties uz valsts tiesību normu, kura izriet no minētās direktīvas 14. panta un kas saskaņā ar valsts tiesībām izraisa līguma atzīšanu par spēkā neesošu, pēc piecu gadu noilguma termiņa, kas paredzēts, lai patērētājs varētu lūgt atzīt kredītlīgumu par spēkā neesošu, ceļot prasību vai ceļot izņēmuma prasību?

| 2) | Vai no Direktīvas 2008/48 23. panta izrietošais soda efektivitātes princips, ņemot vērā tiesiskās drošības un valstu procesuālās autonomijas principus, kā arī dispozitivitātes principu, nepieļauj, ka tiesa atzīst kredītlīgumu par spēkā neesošu pēc tam, kad tā pēc savas ierosmes ir vērtējusi valsts tiesību normu, kura izriet no iepriekš minētās direktīvas 14. panta, ja patērētājs nav lūdzis vai vismaz piekritis šādai atcelšanai? |
| --- | --- |

2)

Vai no Direktīvas 2008/48 23. panta izrietošais soda efektivitātes princips, ņemot vērā tiesiskās drošības un valstu procesuālās autonomijas principus, kā arī dispozitivitātes principu, nepieļauj, ka tiesa atzīst kredītlīgumu par spēkā neesošu pēc tam, kad tā pēc savas ierosmes ir vērtējusi valsts tiesību normu, kura izriet no iepriekš minētās direktīvas 14. panta, ja patērētājs nav lūdzis vai vismaz piekritis šādai atcelšanai?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/48/EK (2008. gada 23. aprīlis) par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 87/102/EEK (OV 2008, L 133, 66. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/13 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. februārī iesniedza High Court (Īrija) – Right to Know CLG/An Taoiseach

(Lieta C-84/22)

(2022/C 191/17)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

High Court (Ireland)

Pamatlietas puses

Prasītāja: Right to Know CLG

Atbildētājs: An Taoiseach

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai protokoli par dalībvalsts valdības izpildvaras oficiālajām sanāksmēm, kurās valdības locekļiem ir jātiekas un jādarbojas kā kolektīvai iestādei, attiecībā uz nolūku pieprasīt piekļuvi vides informācijai, kas tajos ietverta, ir uzskatāmi kā valsts iestādes “iekšēja informācijas apmaiņa” vai “iekšējās lietas” šo terminu izpratnē, kas minēti attiecīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/4/EK (1) (2003. gada 28. janvāris) par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu 4. panta 1. punkta e) apakšpunktā un 4. panta 2. punkta a) apakšpunktā? |
| --- | --- |

1)

Vai protokoli par dalībvalsts valdības izpildvaras oficiālajām sanāksmēm, kurās valdības locekļiem ir jātiekas un jādarbojas kā kolektīvai iestādei, attiecībā uz nolūku pieprasīt piekļuvi vides informācijai, kas tajos ietverta, ir uzskatāmi kā valsts iestādes “iekšēja informācijas apmaiņa” vai “iekšējās lietas” šo terminu izpratnē, kas minēti attiecīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/4/EK (1) (2003. gada 28. janvāris) par vides informācijas pieejamību sabiedrībai un par Padomes Direktīvas 90/313/EEK atcelšanu 4. panta 1. punkta e) apakšpunktā un 4. panta 2. punkta a) apakšpunktā?

| 2) | Vai res judicata princips (kā apspriests Köbler spriedumā, lieta C-224/01 (2),, ECLI:EU:C:2003:513 un turpmākā judikatūrā) ir attiecināms ne tikai uz iepriekšējā sprieduma rezolutīvo vai secinājumu daļu, bet ietver turklāt faktu un tiesību konstatējumus, kas minēti iepriekšējā spriedumā? Citiem vārdiem, vai res judicata princips attiecas tikai uz gadījumiem, kad prasība nevar tikt celta atkāroti (cause of action estoppel), vai arī uz gadījumiem, kad pusei tiek liegta iespēja atkārtoti uzdot kādu faktu vai tiesību jautājumu, kas attiecībā uz šo pusi jau ir ticis izlemts agrākā tiesvedībā (issue estoppel)? |
| --- | --- |

2)

Vai res judicata princips (kā apspriests Köbler spriedumā, lieta C-224/01 (2),, ECLI:EU:C:2003:513 un turpmākā judikatūrā) ir attiecināms ne tikai uz iepriekšējā sprieduma rezolutīvo vai secinājumu daļu, bet ietver turklāt faktu un tiesību konstatējumus, kas minēti iepriekšējā spriedumā? Citiem vārdiem, vai res judicata princips attiecas tikai uz gadījumiem, kad prasība nevar tikt celta atkāroti (cause of action estoppel), vai arī uz gadījumiem, kad pusei tiek liegta iespēja atkārtoti uzdot kādu faktu vai tiesību jautājumu, kas attiecībā uz šo pusi jau ir ticis izlemts agrākā tiesvedībā (issue estoppel)?

| 3) | Vai pašreizējā tiesvedībā starp pusēm par iespējamu neatbilstību Direktīvai 2003/4/EK attiecībā uz īpašu vides informācijas pieprasījumu, kurā pieteikuma iesniedzējam/pieprasītājam ir izdevies panākt, ka lēmums tiek atcelts, un daži apstrīdēšanas pamati, kas balstīti uz ES tiesību aktiem, ir tikuši apmierināti, bet citi noraidīti, ES tiesību akti un jo īpaši efektivitātes princips aizliedz valsts res judicata noteikumu, kura pamatā ir issue estoppel, kas prasa valsts tiesai jaunā tiesvedībā par turpmāku lēmumu attiecībā uz to pašu pieprasījumu izslēgt šādu pieteikuma iesniedzēju/pieprasītāju, lai tas nevarētu apstrīdēt minēto turpmāko lēmumu, pamatojoties uz ES tiesību aktu pamatiem, kas iepriekš tika noraidīti, bet konkrētajos apstākļos netika pārsūdzēti? |
| --- | --- |

3)

Vai pašreizējā tiesvedībā starp pusēm par iespējamu neatbilstību Direktīvai 2003/4/EK attiecībā uz īpašu vides informācijas pieprasījumu, kurā pieteikuma iesniedzējam/pieprasītājam ir izdevies panākt, ka lēmums tiek atcelts, un daži apstrīdēšanas pamati, kas balstīti uz ES tiesību aktiem, ir tikuši apmierināti, bet citi noraidīti, ES tiesību akti un jo īpaši efektivitātes princips aizliedz valsts res judicata noteikumu, kura pamatā ir issue estoppel, kas prasa valsts tiesai jaunā tiesvedībā par turpmāku lēmumu attiecībā uz to pašu pieprasījumu izslēgt šādu pieteikuma iesniedzēju/pieprasītāju, lai tas nevarētu apstrīdēt minēto turpmāko lēmumu, pamatojoties uz ES tiesību aktu pamatiem, kas iepriekš tika noraidīti, bet konkrētajos apstākļos netika pārsūdzēti?

| 4) | Vai atbildi uz 3. jautājumu ietekmē tas, ka: i) netika izteikts lūgums Tiesai sniegt prejudiciālu nolēmumu; un ii) neviena no pusēm nebija vērsusi valsts tiesas uzmanību uz attiecīgo Tiesas judikatūru? |
| --- | --- |

4)

Vai atbildi uz 3. jautājumu ietekmē tas, ka: i) netika izteikts lūgums Tiesai sniegt prejudiciālu nolēmumu; un ii) neviena no pusēm nebija vērsusi valsts tiesas uzmanību uz attiecīgo Tiesas judikatūru?

---

(1)  OV 2003, L 41, 26. lpp.

(2)  2003. gada 30. septembra spriedums (EU:C:2003:513)

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/13 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica u.c.

(Lieta C-91/22)

(2022/C 191/18)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Pamatlietas puses

Prasītājs: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

Atbildētājas: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico un Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto [Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK (1) ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam] pieņemtais lēmums, ņemot vērā pieņemšanas procedūru un it īpaši Deleģētajā regulā (ES) 2019/331 (2) paredzēto dialoga mehānismu ar Eiropas Komisiju saistībā ar iekārtu iekļaušanu CO2 kvotu sadales sarakstā, var tikt patstāvīgi apstrīdēts Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu, ja apstrīdētais akts rada saistošas juridiskās sekas un tieši skar saimnieciskās darbības subjektu prasītāju? |
| --- | --- |

1)

Vai Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto [Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK (1) ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam] pieņemtais lēmums, ņemot vērā pieņemšanas procedūru un it īpaši Deleģētajā regulā (ES) 2019/331 (2) paredzēto dialoga mehānismu ar Eiropas Komisiju saistībā ar iekārtu iekļaušanu CO2 kvotu sadales sarakstā, var tikt patstāvīgi apstrīdēts Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu, ja apstrīdētais akts rada saistošas juridiskās sekas un tieši skar saimnieciskās darbības subjektu prasītāju?

| 2) | Pretējā gadījumā, vai privāts saimnieciskās darbības subjekts – kas ir tieši cietis no izslēgšanas no CO2 kvotu sadales, kas notika pēc Eiropas Komisijas un Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam kopīgi veiktās pārbaudes – var Eiropas Komisijas pieņemto lēmumu atteikt iekārtas iekļaušanu Deleģētās regulas (ES) 2019/331 14. panta 4. punktā minētajā sarakstā apstrīdēt Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu? |
| --- | --- |

2)

Pretējā gadījumā, vai privāts saimnieciskās darbības subjekts – kas ir tieši cietis no izslēgšanas no CO2 kvotu sadales, kas notika pēc Eiropas Komisijas un Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam kopīgi veiktās pārbaudes – var Eiropas Komisijas pieņemto lēmumu atteikt iekārtas iekļaušanu Deleģētās regulas (ES) 2019/331 14. panta 4. punktā minētajā sarakstā apstrīdēt Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu?

| 3) | Vai jēdziens “elektroenerģijas ražošanas iekārta” Direktīvas 2003/87/EK 3. panta u) punkta izpratnē, ievērojot Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā C-682/17 ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, kura priekšmets bija lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Verwaltungsgericht Berlin (Berlīnes Administratīvā tiesa, Vācija) bija iesniegusi Tiesai ar lēmumu, kurš pieņemts 2017. gada 28. novembrī, ietver arī situācijas, kurās iekārta – kas nav augstas efektivitātes un kuru raksturo vairāki siltumenerģijas avoti, kuri nav koģenerācija un kuru īpašības ļauj atzīt bezmaksas emisijas kvotas – ražo nelielu daļu koģenerācijas elektroenerģijas? |
| --- | --- |

3)

Vai jēdziens “elektroenerģijas ražošanas iekārta” Direktīvas 2003/87/EK 3. panta u) punkta izpratnē, ievērojot Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā C-682/17 ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, kura priekšmets bija lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Verwaltungsgericht Berlin (Berlīnes Administratīvā tiesa, Vācija) bija iesniegusi Tiesai ar lēmumu, kurš pieņemts 2017. gada 28. novembrī, ietver arī situācijas, kurās iekārta – kas nav augstas efektivitātes un kuru raksturo vairāki siltumenerģijas avoti, kuri nav koģenerācija un kuru īpašības ļauj atzīt bezmaksas emisijas kvotas – ražo nelielu daļu koģenerācijas elektroenerģijas?

| 4) | Vai šāda “elektroenerģijas ražošanas iekārtas” definīcijas interpretācija ir saderīga ar vispārējiem Savienības tiesību principiem par konkurences apstākļu uzņēmumu starpā ievērošanu subsīdiju piešķiršanas gadījumā un pasākuma samērīgumu, ja tas pilnībā izslēdz iekārtu, kuru raksturo vairāki enerģijas avoti, nenodalot emisiju daudzumu, kas attiecas uz siltuma avotiem, kuri nav koģenerācija un kuriem ir visas tiesības saņemt paredzētās priekšrocības? |
| --- | --- |

4)

Vai šāda “elektroenerģijas ražošanas iekārtas” definīcijas interpretācija ir saderīga ar vispārējiem Savienības tiesību principiem par konkurences apstākļu uzņēmumu starpā ievērošanu subsīdiju piešķiršanas gadījumā un pasākuma samērīgumu, ja tas pilnībā izslēdz iekārtu, kuru raksturo vairāki enerģijas avoti, nenodalot emisiju daudzumu, kas attiecas uz siltuma avotiem, kuri nav koģenerācija un kuriem ir visas tiesības saņemt paredzētās priekšrocības?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV 2003, L 275, 32. lpp.).

(2)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2019/331 (2018. gada 19. decembris, ar ko nosaka Savienības mēroga pārejas noteikumus saskaņotai bezmaksas emisijas kvotu iedalei saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK 10.a pantu (OV 2019, L 59, 8. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/14 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica u.c.

(Lieta C-92/22)

(2022/C 191/19)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Pamatlietas puses

Prasītājs: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

Atbildētājas: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico un Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto [Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK (1) ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam] pieņemtais lēmums, ņemot vērā pieņemšanas procedūru un it īpaši Deleģētajā regulā (ES) 2019/331 (2) paredzēto dialoga mehānismu ar Eiropas Komisiju saistībā ar iekārtu iekļaušanu CO2 kvotu sadales sarakstā, var tikt patstāvīgi apstrīdēts Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu, ja apstrīdētais akts rada saistošas juridiskās sekas un tieši skar saimnieciskās darbības subjektu prasītāju? |
| --- | --- |

1)

Vai Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto [Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK (1) ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam] pieņemtais lēmums, ņemot vērā pieņemšanas procedūru un it īpaši Deleģētajā regulā (ES) 2019/331 (2) paredzēto dialoga mehānismu ar Eiropas Komisiju saistībā ar iekārtu iekļaušanu CO2 kvotu sadales sarakstā, var tikt patstāvīgi apstrīdēts Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu, ja apstrīdētais akts rada saistošas juridiskās sekas un tieši skar saimnieciskās darbības subjektu prasītāju?

| 2) | Pretējā gadījumā, vai privāts saimnieciskās darbības subjekts – kas ir tieši cietis no izslēgšanas no CO2 kvotu sadales, kas notika pēc Eiropas Komisijas un Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam kopīgi veiktās pārbaudes – var Eiropas Komisijas pieņemto lēmumu atteikt iekārtas iekļaušanu Deleģētās regulas (ES) 2019/331 14. panta 4. punktā minētajā sarakstā apstrīdēt Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu? |
| --- | --- |

2)

Pretējā gadījumā, vai privāts saimnieciskās darbības subjekts – kas ir tieši cietis no izslēgšanas no CO2 kvotu sadales, kas notika pēc Eiropas Komisijas un Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam kopīgi veiktās pārbaudes – var Eiropas Komisijas pieņemto lēmumu atteikt iekārtas iekļaušanu Deleģētās regulas (ES) 2019/331 14. panta 4. punktā minētajā sarakstā apstrīdēt Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu?

| 3) | Vai jēdziens “elektroenerģijas ražošanas iekārta” Direktīvas 2003/87/EK 3. panta u) punkta izpratnē, ievērojot Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā C-682/17 ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, kura priekšmets bija lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Verwaltungsgericht Berlin (Berlīnes Administratīvā tiesa, Vācija) bija iesniegusi Tiesai ar lēmumu, kurš pieņemts 2017. gada 28. novembrī, ietver arī situācijas, kurās iekārta – kas nav augstas efektivitātes un kuru raksturo vairāki siltumenerģijas avoti, kuri nav koģenerācija un kuru īpašības ļauj atzīt bezmaksas emisijas kvotas – ražo nelielu daļu koģenerācijas elektroenerģijas? |
| --- | --- |

3)

Vai jēdziens “elektroenerģijas ražošanas iekārta” Direktīvas 2003/87/EK 3. panta u) punkta izpratnē, ievērojot Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā C-682/17 ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, kura priekšmets bija lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Verwaltungsgericht Berlin (Berlīnes Administratīvā tiesa, Vācija) bija iesniegusi Tiesai ar lēmumu, kurš pieņemts 2017. gada 28. novembrī, ietver arī situācijas, kurās iekārta – kas nav augstas efektivitātes un kuru raksturo vairāki siltumenerģijas avoti, kuri nav koģenerācija un kuru īpašības ļauj atzīt bezmaksas emisijas kvotas – ražo nelielu daļu koģenerācijas elektroenerģijas?

| 4) | Vai šāda “elektroenerģijas ražošanas iekārtas” definīcijas interpretācija ir saderīga ar vispārējiem Savienības tiesību principiem par konkurences apstākļu uzņēmumu starpā ievērošanu subsīdiju piešķiršanas gadījumā un pasākuma samērīgumu, ja tas pilnībā izslēdz iekārtu, kuru raksturo vairāki enerģijas avoti, nenodalot emisiju daudzumu, kas attiecas uz siltuma avotiem, kuri nav koģenerācija un kuriem ir visas tiesības saņemt paredzētās priekšrocības? |
| --- | --- |

4)

Vai šāda “elektroenerģijas ražošanas iekārtas” definīcijas interpretācija ir saderīga ar vispārējiem Savienības tiesību principiem par konkurences apstākļu uzņēmumu starpā ievērošanu subsīdiju piešķiršanas gadījumā un pasākuma samērīgumu, ja tas pilnībā izslēdz iekārtu, kuru raksturo vairāki enerģijas avoti, nenodalot emisiju daudzumu, kas attiecas uz siltuma avotiem, kuri nav koģenerācija un kuriem ir visas tiesības saņemt paredzētās priekšrocības?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV 2003, L 275, 32. lpp.).

(2)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2019/331 (2018. gada 19. decembris, ar ko nosaka Savienības mēroga pārejas noteikumus saskaņotai bezmaksas emisijas kvotu iedalei saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK 10.a pantu (OV 2019, L 59, 8. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/15 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA/Ministero della Transizione Ecologica u.c.

(Lieta C-93/22)

(2022/C 191/20)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Pamatlietas puses

Prasītājs: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

Atbildētājas: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico un Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto [Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK (1) ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam] pieņemtais lēmums, ņemot vērā pieņemšanas procedūru un it īpaši Deleģētajā regulā (ES) 2019/331 (2) paredzēto dialoga mehānismu ar Eiropas Komisiju saistībā ar iekārtu iekļaušanu CO2 kvotu sadales sarakstā, var tikt patstāvīgi apstrīdēts Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu, ja apstrīdētais akts rada saistošas juridiskās sekas un tieši skar saimnieciskās darbības subjektu prasītāju? |
| --- | --- |

1)

Vai Comitato nazionale per la gestione della direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto [Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK (1) ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam] pieņemtais lēmums, ņemot vērā pieņemšanas procedūru un it īpaši Deleģētajā regulā (ES) 2019/331 (2) paredzēto dialoga mehānismu ar Eiropas Komisiju saistībā ar iekārtu iekļaušanu CO2 kvotu sadales sarakstā, var tikt patstāvīgi apstrīdēts Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu, ja apstrīdētais akts rada saistošas juridiskās sekas un tieši skar saimnieciskās darbības subjektu prasītāju?

| 2) | Pretējā gadījumā, vai privāts saimnieciskās darbības subjekts – kas ir tieši cietis no izslēgšanas no CO2 kvotu sadales, kas notika pēc Eiropas Komisijas un Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam kopīgi veiktās pārbaudes – var Eiropas Komisijas pieņemto lēmumu atteikt iekārtas iekļaušanu Deleģētās regulas (ES) 2019/331 14. panta 4. punktā minētajā sarakstā apstrīdēt Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu? |
| --- | --- |

2)

Pretējā gadījumā, vai privāts saimnieciskās darbības subjekts – kas ir tieši cietis no izslēgšanas no CO2 kvotu sadales, kas notika pēc Eiropas Komisijas un Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam kopīgi veiktās pārbaudes – var Eiropas Komisijas pieņemto lēmumu atteikt iekārtas iekļaušanu Deleģētās regulas (ES) 2019/331 14. panta 4. punktā minētajā sarakstā apstrīdēt Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu?

| 3) | Vai jēdziens “elektroenerģijas ražošanas iekārta” Direktīvas 2003/87/EK 3. panta u) punkta izpratnē, ievērojot Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā C-682/17 ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, kura priekšmets bija lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Verwaltungsgericht Berlin (Berlīnes Administratīvā tiesa, Vācija) bija iesniegusi Tiesai ar lēmumu, kurš pieņemts 2017. gada 28. novembrī, ietver arī situācijas, kurās iekārta – kas nav augstas efektivitātes un kuru raksturo vairāki siltumenerģijas avoti, kuri nav koģenerācija un kuru īpašības ļauj atzīt bezmaksas emisijas kvotas – ražo nelielu daļu koģenerācijas elektroenerģijas? |
| --- | --- |

3)

Vai jēdziens “elektroenerģijas ražošanas iekārta” Direktīvas 2003/87/EK 3. panta u) punkta izpratnē, ievērojot Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā C-682/17 ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, kura priekšmets bija lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Verwaltungsgericht Berlin (Berlīnes Administratīvā tiesa, Vācija) bija iesniegusi Tiesai ar lēmumu, kurš pieņemts 2017. gada 28. novembrī, ietver arī situācijas, kurās iekārta – kas nav augstas efektivitātes un kuru raksturo vairāki siltumenerģijas avoti, kuri nav koģenerācija un kuru īpašības ļauj atzīt bezmaksas emisijas kvotas – ražo nelielu daļu koģenerācijas elektroenerģijas?

| 4) | Vai šāda “elektroenerģijas ražošanas iekārtas” definīcijas interpretācija ir saderīga ar vispārējiem Savienības tiesību principiem par konkurences apstākļu uzņēmumu starpā ievērošanu subsīdiju piešķiršanas gadījumā un pasākuma samērīgumu, ja tas pilnībā izslēdz iekārtu, kuru raksturo vairāki enerģijas avoti, nenodalot emisiju daudzumu, kas attiecas uz siltuma avotiem, kuri nav koģenerācija un kuriem ir visas tiesības saņemt paredzētās priekšrocības? |
| --- | --- |

4)

Vai šāda “elektroenerģijas ražošanas iekārtas” definīcijas interpretācija ir saderīga ar vispārējiem Savienības tiesību principiem par konkurences apstākļu uzņēmumu starpā ievērošanu subsīdiju piešķiršanas gadījumā un pasākuma samērīgumu, ja tas pilnībā izslēdz iekārtu, kuru raksturo vairāki enerģijas avoti, nenodalot emisiju daudzumu, kas attiecas uz siltuma avotiem, kuri nav koģenerācija un kuriem ir visas tiesības saņemt paredzētās priekšrocības?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV 2003, L 275, 32. lpp.).

(2)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2019/331 (2018. gada 19. decembris, ar ko nosaka Savienības mēroga pārejas noteikumus saskaņotai bezmaksas emisijas kvotu iedalei saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK 10.a pantu (OV 2019, L 59, 8. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/16 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/16

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. februārī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Gruppo Mauro Saviola Srl/Ministero della Transizione Ecologica, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

(Lieta C-94/22)

(2022/C 191/21)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Pamatlietas puses

Prasītājs: Gruppo Mauro Saviola Srl

Atbildētājas: Ministero della Transizione Ecologica un Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto [Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK (1) ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam] pieņemtais lēmums, ņemot vērā pieņemšanas procedūru un it īpaši Deleģētajā regulā (ES) 2019/331 (2) paredzēto dialoga mehānismu ar Eiropas Komisiju saistībā ar iekārtu iekļaušanu CO2 kvotu sadales sarakstā, var tikt patstāvīgi apstrīdēts Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu, ja apstrīdētais akts rada saistošas juridiskās sekas un tieši skar saimnieciskās darbības subjektu prasītāju? |
| --- | --- |

1)

Vai Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto [Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK (1) ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam] pieņemtais lēmums, ņemot vērā pieņemšanas procedūru un it īpaši Deleģētajā regulā (ES) 2019/331 (2) paredzēto dialoga mehānismu ar Eiropas Komisiju saistībā ar iekārtu iekļaušanu CO2 kvotu sadales sarakstā, var tikt patstāvīgi apstrīdēts Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu, ja apstrīdētais akts rada saistošas juridiskās sekas un tieši skar saimnieciskās darbības subjektu prasītāju?

| 2) | Pretējā gadījumā, vai privāts saimnieciskās darbības subjekts – kas ir tieši cietis no izslēgšanas no CO2 kvotu sadales, kas notika pēc Eiropas Komisijas un Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam kopīgi veiktās pārbaudes – var Eiropas Komisijas pieņemto lēmumu atteikt iekārtas iekļaušanu Deleģētās regulas (ES) 2019/331 14. panta 4. punktā minētajā sarakstā apstrīdēt Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu? |
| --- | --- |

2)

Pretējā gadījumā, vai privāts saimnieciskās darbības subjekts – kas ir tieši cietis no izslēgšanas no CO2 kvotu sadales, kas notika pēc Eiropas Komisijas un Valsts komitejas Direktīvas 2003/87/EK ieviešanai un ar Kioto protokolu saistīto projektu darbību pārvaldības atbalstam kopīgi veiktās pārbaudes – var Eiropas Komisijas pieņemto lēmumu atteikt iekārtas iekļaušanu Deleģētās regulas (ES) 2019/331 14. panta 4. punktā minētajā sarakstā apstrīdēt Eiropas Savienības Vispārējā tiesā saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu?

| 3) | Vai jēdziens “elektroenerģijas ražošanas iekārta” Direktīvas 2003/87/EK 3. panta u) punkta izpratnē, ievērojot Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā C-682/17 ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, kura priekšmets bija lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Verwaltungsgericht Berlin (Berlīnes Administratīvā tiesa, Vācija) bija iesniegusi Tiesai ar lēmumu, kurš pieņemts 2017. gada 28. novembrī, ietver arī situācijas, kurās iekārta ražo enerģiju, kas ir pilnībā paredzēta pašpatēriņam un publiskajā tīklā tiek ieplūdināta ik pa laikam tikai tad, kad enerģijas saņemšanai paredzētās iekārtas tiek apstādinātas, lai nodrošinātu iekārtas darbību? |
| --- | --- |

3)

Vai jēdziens “elektroenerģijas ražošanas iekārta” Direktīvas 2003/87/EK 3. panta u) punkta izpratnē, ievērojot Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. jūnija spriedumu lietā C-682/17 ExxonMobil Production Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, kura priekšmets bija lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Verwaltungsgericht Berlin (Berlīnes Administratīvā tiesa, Vācija) bija iesniegusi Tiesai ar lēmumu, kurš pieņemts 2017. gada 28. novembrī, ietver arī situācijas, kurās iekārta ražo enerģiju, kas ir pilnībā paredzēta pašpatēriņam un publiskajā tīklā tiek ieplūdināta ik pa laikam tikai tad, kad enerģijas saņemšanai paredzētās iekārtas tiek apstādinātas, lai nodrošinātu iekārtas darbību?

| 4) | Vai šāda “elektroenerģijas ražošanas iekārtas” definīcijas interpretācija ir saderīga ar vispārējiem Savienības tiesību principiem par konkurences apstākļu uzņēmumu starpā ievērošanu subsīdiju piešķiršanas gadījumā un pasākuma samērīgumu, ja tā neveicina elektroenerģijas pašpatēriņu, piešķirot bezmaksas CO2 emisijas kvotas iekārtām, kuras to īsteno? |
| --- | --- |

4)

Vai šāda “elektroenerģijas ražošanas iekārtas” definīcijas interpretācija ir saderīga ar vispārējiem Savienības tiesību principiem par konkurences apstākļu uzņēmumu starpā ievērošanu subsīdiju piešķiršanas gadījumā un pasākuma samērīgumu, ja tā neveicina elektroenerģijas pašpatēriņu, piešķirot bezmaksas CO2 emisijas kvotas iekārtām, kuras to īsteno?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV 2003, L 275, 32. lpp.).

(2)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2019/331 (2018. gada 19. decembris, ar ko nosaka Savienības mēroga pārejas noteikumus saskaņotai bezmaksas emisijas kvotu iedalei saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK 10.a pantu (OV 2019, L 59, 8. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/17 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 14. februārī iesniedza Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) – Kapniki A. Michailidis A.E./Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

(Lieta C-99/22)

(2022/C 191/22)

Tiesvedības valoda – grieķu

Iesniedzējtiesa

Symvoulio tis Epikrateias

Pamatlietas puses

Prasītāja: Kapniki A. Michailidis A.E.

Atbildētājas: Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

Prejudiciālais jautājums

Vai ar Padomes Regulas (EEK) Nr. 2062/92 (1) (1992. gada 30. jūnijs) 3. panta 3. punktu – kurā ir noteikts, ka, ja zemākas kvalitātes lapu tabakas daudzums, ko iegādājies pārstrādātājs, pārsniedz IV pielikumā minēto maksimālo procentuālo daļu no visa attiecīgās šķirnes iegāžu daudzuma, prēmija tiek samazināta par 30 % attiecībā uz daudzumu, kurš pārsniedz minēto procentuālo daļu, – ir pārkāpts tiesību normu atpakaļejoša spēka aizlieguma princips un tiesiskās paļāvības aizsardzības princips?

---

(1)  Padomes Regula (EEK) Nr. 2062/92 (1992. gada 30. jūnijs), ar ko 1992. gada ražai nosaka mērķa cenas, intervences cenas un prēmijas, kādas piešķir lapu tabakas pircējiem, tabakas ķīpu atvasinātās intervences cenas, atsauces kvalitāti, kā arī ražošanas teritorijas (OV 1992, L 215, 22. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/18 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/18

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 17. februārī iesniedza Varhoven administrativen sad (Bulgārija) – NG/Direktor na Glavna direktsia “Natsionalna politsia” pri MVR – Sofia

(Lieta C-118/22)

(2022/C 191/23)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Varhoven administrativen sad

Pamatlietas puses

Prasītājs: NG

Atbildētājs: Direktor na Glavna direktsia “Natsionalna politsia” pri MVR – Sofia

Prejudiciālais jautājums

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI (1), 5. panta interpretācija, skatot to kopā ar 13. panta 2. punkta b) apakšpunktu un 3. punktu, pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kas piešķir kompetentajām iestādēm praktiski neierobežotas tiesības, apstrādājot personas datus noziedzīgu nodarījumu novēršanas, izmeklēšanas, atklāšanas vai kriminālvajāšanas par tiem vai kriminālsodu izpildes nolūkos, un/vai atceļ datu subjekta tiesības uz savu datu apstrādes ierobežošanu, datu dzēšanu vai iznīcināšanu?

---

(1)  OV 2016, L 119, 89. lpp.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/19 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 22. februārī iesniedza Varhoven administrative sad (Bulgārija) – Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Sofia

(Lieta C-127/22)

(2022/C 191/24)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Varhoven administrative sad

Pamatlietas puses

Kasācijas sūdzības iesniedzēja: Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD

Atbildētājs kasācijas tiesvedībā: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Sofia

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas 2006/112/EK (1) 185. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka preču izslēgšana, izslēdzot īpašumu vai noliktavu krājumus no nodokļa maksātāja bilances, pamatojoties uz to, ka no tām vairs nav sagaidāms saimnieciskais labums tāpēc, ka tās, piemēram, ir nolietojušās, bojātas vai nederīgas, vai nav izmantojamas paredzētajiem mērķiem, ir uzskatāma par tādām izmaiņām elementos, kas tiek ņemti vērā, lai noteiktu priekšnodoklī atskaitāmo summu saistībā ar jau preču iegādes brīdī samaksāto PVN, kuras ir notikušas pēc PVN deklarācijas iesniegšanas saskaņā ar Zakon za danak varhu dobavenata stoinost (Likums par pievienotās vērtības nodokli, turpmāk tekstā – “ZDDS”), un kuras tādēļ rada pienākumu koriģēt priekšnodokļa atskaitījumu, ja izslēgtās preces vēlāk ir pārdotas kā 2. pielikumā minētās preces, kas ir ar nodokli apliekama piegāde? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas 2006/112/EK (1) 185. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka preču izslēgšana, izslēdzot īpašumu vai noliktavu krājumus no nodokļa maksātāja bilances, pamatojoties uz to, ka no tām vairs nav sagaidāms saimnieciskais labums tāpēc, ka tās, piemēram, ir nolietojušās, bojātas vai nederīgas, vai nav izmantojamas paredzētajiem mērķiem, ir uzskatāma par tādām izmaiņām elementos, kas tiek ņemti vērā, lai noteiktu priekšnodoklī atskaitāmo summu saistībā ar jau preču iegādes brīdī samaksāto PVN, kuras ir notikušas pēc PVN deklarācijas iesniegšanas saskaņā ar Zakon za danak varhu dobavenata stoinost (Likums par pievienotās vērtības nodokli, turpmāk tekstā – “ZDDS”), un kuras tādēļ rada pienākumu koriģēt priekšnodokļa atskaitījumu, ja izslēgtās preces vēlāk ir pārdotas kā 2. pielikumā minētās preces, kas ir ar nodokli apliekama piegāde?

| 2) | Vai Direktīvas 2006/112/EK 185. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka preču izslēgšana, izslēdzot īpašumu vai noliktavu krājumus no nodokļa maksātāja bilances, pamatojoties uz to, ka no tām vairs nav sagaidāms saimnieciskais labums tāpēc, ka tās, piemēram, ir nolietojušās, bojātas vai nederīgas, vai nav izmantojamas paredzētajiem mērķiem, ir uzskatāma par tādām izmaiņām elementos, kas tiek ņemti vērā, lai noteiktu priekšnodoklī atskaitāmo summu saistībā ar jau preču iegādes brīdī samaksāto PVN, kuras ir notikušas pēc PVN deklarācijas iesniegšanas saskaņā ar ZDDS, un kuras tādēļ rada pienākumu koriģēt priekšnodokļa atskaitījumu, ja izslēgtās preces vēlāk tika iznīcinātas vai utilizētas un šis fakts ir pienācīgi pierādīts vai apstiprināts? |
| --- | --- |

2)

Vai Direktīvas 2006/112/EK 185. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka preču izslēgšana, izslēdzot īpašumu vai noliktavu krājumus no nodokļa maksātāja bilances, pamatojoties uz to, ka no tām vairs nav sagaidāms saimnieciskais labums tāpēc, ka tās, piemēram, ir nolietojušās, bojātas vai nederīgas, vai nav izmantojamas paredzētajiem mērķiem, ir uzskatāma par tādām izmaiņām elementos, kas tiek ņemti vērā, lai noteiktu priekšnodoklī atskaitāmo summu saistībā ar jau preču iegādes brīdī samaksāto PVN, kuras ir notikušas pēc PVN deklarācijas iesniegšanas saskaņā ar ZDDS, un kuras tādēļ rada pienākumu koriģēt priekšnodokļa atskaitījumu, ja izslēgtās preces vēlāk tika iznīcinātas vai utilizētas un šis fakts ir pienācīgi pierādīts vai apstiprināts?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo, otro vai abiem jautājumiem ir apstiprinoša, vai Direktīvas 2006/112/EK 185. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka preču izslēgšana iepriekš minētajos apstākļos ir uzskatāma par pienācīgi pierādītu vai apstiprinātu preces iznīcināšanas vai zuduma gadījumu, attiecībā uz kuru nerodas pienākums koriģēt priekšnodokļa atskaitījumu saistībā ar preču iegādes brīdī samaksāto PVN? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo, otro vai abiem jautājumiem ir apstiprinoša, vai Direktīvas 2006/112/EK 185. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka preču izslēgšana iepriekš minētajos apstākļos ir uzskatāma par pienācīgi pierādītu vai apstiprinātu preces iznīcināšanas vai zuduma gadījumu, attiecībā uz kuru nerodas pienākums koriģēt priekšnodokļa atskaitījumu saistībā ar preču iegādes brīdī samaksāto PVN?

| 4) | Vai Direktīvas 2006/112/EK 185. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pienācīgi pierādītos vai apstiprinātos preces iznīcināšanas vai zuduma gadījumos priekšnodokļa atskaitījuma korekciju var neveikt tikai tad, ja iznīcināšanu vai zudumu ir izraisījuši notikumi, kas ir ārpus nodokļa maksātāja kontroles, un kurus tas nevarēja paredzēt un novērst? |
| --- | --- |

4)

Vai Direktīvas 2006/112/EK 185. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pienācīgi pierādītos vai apstiprinātos preces iznīcināšanas vai zuduma gadījumos priekšnodokļa atskaitījuma korekciju var neveikt tikai tad, ja iznīcināšanu vai zudumu ir izraisījuši notikumi, kas ir ārpus nodokļa maksātāja kontroles, un kurus tas nevarēja paredzēt un novērst?

| 5) | Ja atbilde uz pirmo, otro vai abiem jautājumiem ir noliedzoša, vai ar Direktīvas 2006/112/EK 185. panta 1. punktu netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums kā ZDDS 79. panta 3. punkts redakcijā, kas bija spēkā līdz 2016. gada 31. decembrim, vai ZDDS 79. panta 1. punkts redakcijā, kas ir spēkā no 2017. gada 1. janvāra, kuros ir paredzēts pienākums koriģēt priekšnodokļa atskaitījumu preču izslēgšanas gadījumā, pat ja preces pēc tam ir pārdotas kā ar nodokli apliekama preču piegāde 2. pielikuma izpratnē vai tās ir iznīcinātas vai utilizētas un šis apstāklis ir pienācīgi pierādīts vai apstiprināts? |
| --- | --- |

5)

Ja atbilde uz pirmo, otro vai abiem jautājumiem ir noliedzoša, vai ar Direktīvas 2006/112/EK 185. panta 1. punktu netiek pieļauts tāds valsts tiesiskais regulējums kā ZDDS 79. panta 3. punkts redakcijā, kas bija spēkā līdz 2016. gada 31. decembrim, vai ZDDS 79. panta 1. punkts redakcijā, kas ir spēkā no 2017. gada 1. janvāra, kuros ir paredzēts pienākums koriģēt priekšnodokļa atskaitījumu preču izslēgšanas gadījumā, pat ja preces pēc tam ir pārdotas kā ar nodokli apliekama preču piegāde 2. pielikuma izpratnē vai tās ir iznīcinātas vai utilizētas un šis apstāklis ir pienācīgi pierādīts vai apstiprināts?

---

(1)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/20 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/20

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 25. februārī iesniedza Amtsgericht Frankfurt am Main (Vācija) – flightright GmbH/Swiss International Air Lines AG

(Lieta C-131/22)

(2022/C 191/25)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Frankfurt am Main

Pamatlietas puses

Prasītāja: flightright GmbH

Atbildētāja: Swiss International Air Lines AG

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai var uzskatīt, ka pastāv ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē, ja iestājas laikapstākļi, kuru dēļ nav iespējams veikt lidojumu, neatkarīgi no konkrētā veida, kādā tie izpaužas? |
| --- | --- |

1)

Vai var uzskatīt, ka pastāv ārkārtējs apstāklis Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 5. panta 3. punkta izpratnē, ja iestājas laikapstākļi, kuru dēļ nav iespējams veikt lidojumu, neatkarīgi no konkrētā veida, kādā tie izpaužas?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu būtu noliedzoša, vai laikapstākļu ārkārtējumu ir iespējams konstatēt pēc tā, kāds ir to biežums attiecīgajā reģionā un sezonā to iestāšanās vietā un laikā? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu būtu noliedzoša, vai laikapstākļu ārkārtējumu ir iespējams konstatēt pēc tā, kāds ir to biežums attiecīgajā reģionā un sezonā to iestāšanās vietā un laikā?

| 3) | Vai var uzskatīt, ka pastāv ārkārtējs apstāklis šīs regulas 5. panta 3. punkta izpratnē, ja gaisa satiksmes vadības lēmums attiecībā uz konkrētu lidmašīnu konkrētā dienā izraisa viena vai vairāku šīs lidmašīnas lidojumu ilgu kavēšanos, kavēšanos līdz nākamajai dienai vai atcelšanu neatkarīgi no tā, kāds ir šā lēmuma iemesls? |
| --- | --- |

3)

Vai var uzskatīt, ka pastāv ārkārtējs apstāklis šīs regulas 5. panta 3. punkta izpratnē, ja gaisa satiksmes vadības lēmums attiecībā uz konkrētu lidmašīnu konkrētā dienā izraisa viena vai vairāku šīs lidmašīnas lidojumu ilgu kavēšanos, kavēšanos līdz nākamajai dienai vai atcelšanu neatkarīgi no tā, kāds ir šā lēmuma iemesls?

| 4) | Ja atbilde uz trešo jautājumu būtu noliedzoša, vai savukārt lēmuma iemeslam ir jābūt ārkārtējam, un līdz ar to nav jābūt tā, ka ar tā iestāšanos ir iespējams rēķināties? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz trešo jautājumu būtu noliedzoša, vai savukārt lēmuma iemeslam ir jābūt ārkārtējam, un līdz ar to nav jābūt tā, ka ar tā iestāšanos ir iespējams rēķināties?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/20 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/20

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 2. martā iesniedza Supreme Court (Īrija) – Kriminālprocess pret OE

(Lieta C-142/22)

(2022/C 191/26)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Supreme Court

Pamata kriminālprocesa dalībnieks

OE

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Pamatlēmuma (1) 27. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka lēmums par personas nodošanu rada tādas tiesiskās attiecības starp personu, izpildes dalībvalsti un pieprasītāju dalībvalsti, ka jebkurš jautājums, kas ar šo lēmumu tiek uzskatīts par galīgi izlemtu, ir uzskatāms par izlemtu arī procedūrā par piekrišanas saņemšanu turpmākai kriminālvajāšanai vai sodīšanai par citiem nodarījumiem? |
| --- | --- |

1)

Vai Pamatlēmuma (1) 27. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka lēmums par personas nodošanu rada tādas tiesiskās attiecības starp personu, izpildes dalībvalsti un pieprasītāju dalībvalsti, ka jebkurš jautājums, kas ar šo lēmumu tiek uzskatīts par galīgi izlemtu, ir uzskatāms par izlemtu arī procedūrā par piekrišanas saņemšanu turpmākai kriminālvajāšanai vai sodīšanai par citiem nodarījumiem?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir tāda, ka 27. pants neparedz šādu interpretāciju, vai ar valsts procesuālo normu tiek pārkāpts efektivitātes princips, ja tā darbojas tā, ka attiecīgajai personai saistībā ar pieteikumu par piekrišanu tiek liegts atsaukties uz attiecīgo Eiropas Savienības Tiesas spriedumu, kas pasludināts laikā pēc rīkojuma par nodošanu? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir tāda, ka 27. pants neparedz šādu interpretāciju, vai ar valsts procesuālo normu tiek pārkāpts efektivitātes princips, ja tā darbojas tā, ka attiecīgajai personai saistībā ar pieteikumu par piekrišanu tiek liegts atsaukties uz attiecīgo Eiropas Savienības Tiesas spriedumu, kas pasludināts laikā pēc rīkojuma par nodošanu?

---

(1)  2002/584/TI: Padomes pamatlēmums (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm – atsevišķu dalībvalstu paziņojumi par Pamatlēmuma pieņemšanu (OV 2002, L 190, 1. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/21 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 2. martā iesniedza Supreme Court (Īrija) – Merck Sharp & Dohme Corp/Clonmel Healthcare Limited

(Lieta C-149/22)

(2022/C 191/27)

Tiesvedības valoda – angļu

Iesniedzējtiesa

Supreme Court

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Merck Sharp & Dohme Corp

Atbildētāja: Clonmel Healthcare Limited

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | a) | Vai, lai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 469/2009 (1) par papildu aizsardzības sertifikātu zālēm 3. panta a) punktu piešķirtu papildu aizsardzības sertifikātu (“PAS”) un noteiktu šā PAS spēkā esamību, ir pietiekami, ka produkts, kuram piešķirts PAS, ir skaidri identificēts patenta pretenzijās un ietverts tajās, vai arī, lai piešķirtu PAS, patenta īpašniekam, kurš ir saņēmis tirdzniecības atļauju, ir arī jāpierāda novitāte vai jaunrade, vai arī tas, ka produkts ietilpst šaurāka jēdziena tvērumā, kas tiek raksturots kā ar patentu aptvertais izgudrojums? |
| --- | --- | --- |

1)

a)

Vai, lai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 469/2009 (1) par papildu aizsardzības sertifikātu zālēm 3. panta a) punktu piešķirtu papildu aizsardzības sertifikātu (“PAS”) un noteiktu šā PAS spēkā esamību, ir pietiekami, ka produkts, kuram piešķirts PAS, ir skaidri identificēts patenta pretenzijās un ietverts tajās, vai arī, lai piešķirtu PAS, patenta īpašniekam, kurš ir saņēmis tirdzniecības atļauju, ir arī jāpierāda novitāte vai jaunrade, vai arī tas, ka produkts ietilpst šaurāka jēdziena tvērumā, kas tiek raksturots kā ar patentu aptvertais izgudrojums?

| b) | Kas ir jānosaka patenta un tirdzniecības atļaujas īpašniekam, lai iegūtu derīgu PAS, ja runa ir par pēdējo variantu, proti, ar patentu aptvertu izgudrojumu? |
| --- | --- |

b)

Kas ir jānosaka patenta un tirdzniecības atļaujas īpašniekam, lai iegūtu derīgu PAS, ja runa ir par pēdējo variantu, proti, ar patentu aptvertu izgudrojumu?

| 2) | Vai saskaņā ar regulas 3. panta a) punktu situācijā, kad, tāpat kā šajā gadījumā, patents attiecas uz konkrētām zālēm, ezetimību, un no patenta pretenzijās norādītā apraksta izriet, ka to var izmantot cilvēkiem paredzētajās zālēs atsevišķi vai kombinācijā ar citām zālēm, šajā gadījumā – simvastatīnu, kas ir publiski pieejams, PAS var tikt piešķirts tikai zālēm, kuru sastāvā ir ezetimībs un kuras darbojas kā monoterapija, vai arī PAS var tikt piešķirts jebkurām vai visām patenta pretenzijās norādītajām kombinētajām zālēm? |
| --- | --- |

2)

| 3) | Vai – situācijā, kad PAS tiek piešķirts monoterapijas zālēm A, šajā lietā ezetimībam, vai jebkuras kombinētās terapijas gadījumā PAS vispirms tiek piešķirts patenta pretenzijās norādītās kombinētās terapijas zālēm A un B, lai gan tikai zāles A pašas par sevi ir novitāte un tādējādi patentētas, savukārt otras zāles jau ir zināmas vai ir publiski pieejamas –, PAS darbību var attiecināt tikai uz zāļu A kā monoterapijas vai pirmās kombinētās terapijas, kurai piešķirts PAS, proti, zāles A+ zāles B, laišanu tirgū pirmo reizi, lai pēc šīs pirmā PAS piešķiršanas nevarētu tikt piešķirts otrs vai trešais PAS attiecībā uz monoterapiju vai jebkuru kombinēto terapiju, izņemot pirmo kombināciju, attiecībā uz kuru ir piešķirts PAS? |
| --- | --- |

3)

| 4) | Vai saskaņā ar Regulas 3. panta c) punktu gadījumā, ja patenta pretenzijas aptver gan atsevišķu jaunu molekulu, gan šīs molekulas kombināciju ar jau esošām un zināmām zālēm, kas, iespējams, ir publiski pieejamas, vai vairākas šādas pretenzijas par kombinācijām, PAS var tikt piešķirts tikai:






  a) | attiecībā uz atsevišķu molekulu, ja tā tiek laista tirgū kā zāles, |
| --- | --- | --- |

4)

a)

attiecībā uz atsevišķu molekulu, ja tā tiek laista tirgū kā zāles,

| b) | attiecībā uz zāļu, ko aptver patents, laišanu tirgū pirmo reizi neatkarīgi no tā, vai runa ir par to zāļu monoterapiju, ko aptver spēkā esošais pamatpatents, vai pirmo kombinēto terapiju, vai arī |
| --- | --- |

b)

attiecībā uz zāļu, ko aptver patents, laišanu tirgū pirmo reizi neatkarīgi no tā, vai runa ir par to zāļu monoterapiju, ko aptver spēkā esošais pamatpatents, vai pirmo kombinēto terapiju, vai arī

| c) | a) vai b) apakšpunktā minētajā gadījumā pēc patenta īpašnieka izvēles neatkarīgi no tirgus atļaujas piešķiršanas datuma? |
| --- | --- |

c)

a) vai b) apakšpunktā minētajā gadījumā pēc patenta īpašnieka izvēles neatkarīgi no tirgus atļaujas piešķiršanas datuma?

Ja runa ir par kādu no iepriekš minētajiem gadījumiem, kas to pamato?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes (EK) Nr. 469/2009 (2009. gada 6. maijs) par papildu aizsardzības sertifikātu zālēm (OV 2009, L 152, 1. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/22 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/22

---

Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 3. martāGmina Miasto Gdynia un Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. iesniedza par Vispārējās tiesas 2021. gada 21. decembra spriedumu lietā T-263/15 RENV Gmina Miasto Gdynia un Port Lotniczy Gdynia–Kosakowo/Komisija

(Lieta C-163/22 P)

(2022/C 191/28)

Tiesvedības valoda – poļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Gmina Miasto Gdynia un Port Lotniczy Gdynia-Kosakowo sp. z o.o. (pārstāvji: K. Gruszecka-Spychała un P. K. Rosiak, radcy prawni)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Polijas Republika

Prasījumi:

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas 2021. gada 21. decembra spriedumu lietā T-263/15 RENV Gmina Miasto Gdynia un Port Lotniczy Gdynia–Kosakowo/Komisija; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas 2021. gada 21. decembra spriedumu lietā T-263/15 RENV Gmina Miasto Gdynia un Port Lotniczy Gdynia–Kosakowo/Komisija;

| — | pieņemt galīgo nolēmumu šajā lietā, atzīstot par pamatotiem pirmo, ceturto un sesto prasības pamatu šajā apelācijas sūdzībā noteiktajā apjomā un atceļot apstrīdēto lēmumu atbilstoši prasībā izvirzītajam prasījumam; |
| --- | --- |

—

pieņemt galīgo nolēmumu šajā lietā, atzīstot par pamatotiem pirmo, ceturto un sesto prasības pamatu šajā apelācijas sūdzībā noteiktajā apjomā un atceļot apstrīdēto lēmumu atbilstoši prasībā izvirzītajam prasījumam;

| — | iepriekšējā ievilkumā minētajā nolēmumā lemt par tiesāšanās izdevumiem, kas radušies pirmajā instancē un apelācijas tiesvedībās. |
| --- | --- |

—

iepriekšējā ievilkumā minētajā nolēmumā lemt par tiesāšanās izdevumiem, kas radušies pirmajā instancē un apelācijas tiesvedībās.

Pamati un galvenie argumenti

Pirmais apelācijas sūdzības pamats attiecas uz tiesību kļūdu, ko Vispārējā tiesa esot pieļāvusi, interpretējot LESD 107. panta 1. punktu saistībā ar pirmā prasības pamata pirmās daļas vērtēšanu attiecībā uz neatbilstošu priekšrocības identificēšanu, kā arī atgūstamās atbalsta summas nepareizu noteikšanu, uz ko norādīts ceturtajā prasības pamatā.

Otrais apelācijas sūdzības pamats attiecas uz tiesību kļūdu, ko Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tad, kad, novērtējot sestā prasības pamata otro iebildumu saistībā ar Lēmuma 2014/883/ES (1) atcelšanas un tā aizstāšanas ar apstrīdēto lēmumu prettiesiskumu, tā neesot ņēmusi vērā tiesiskās paļāvības aizsardzības principu, tiesiskās drošības principu un efektīvas tiesību aizsardzības principu, pieņemot prettiesisku interpretāciju, kas pieļauj to, ka Komisija pēc saviem ieskatiem atceļ savu tiesību aktu, kurš jau ticis apstrīdēts Vispārējā tiesā, un pēc saviem ieskatiem groza tā saturu, neņemot vērā puses, kura ir apstrīdējusi minēto aktu, intereses un paļāvību.

Trešais apelācijas sūdzības pamats attiecas uz tiesību kļūdu, ko, novērtējot sestā prasības pamata trešo iebildumu saistībā ar prasītāju procesuālo tiesību, kā arī labas pārvaldības principa, lojālas sadarbības principa un tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpumu, esot pieļāvusi Vispārējā tiesa, jo tā neesot konstatējusi Komisijas pienākumu grozīt lēmumu par procedūras sākšanu vai pieņemt šajā ziņā jaunu lēmumu situācijā, kad ir īstenojušies pārsūdzētajā spriedumā norādītie nosacījumi lēmuma par procedūras sākšanu koriģēšanai vai tā tvēruma paplašināšanai.

---

(1)  Komisijas Lēmums 2014/883/ES (2014. gada 11. februāris) par pasākumu SA.35388 (13/C) (ex 13/NN un ex 12/N) – Polija – Gdynia-Kosakowo lidostas izveide (izziņots ar dokumenta numuru C(2014) 759), OV 2014, L 357, 51. lpp.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/23 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/23

---

Prasība, kas celta 2022. gada 4. martā – Eiropas Komisija/Dānijas Karaliste

(Lieta C-167/22)

(2022/C 191/29)

Tiesvedības valoda – dāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: L. Grønfeldt un P. Messina)

Atbildētāja: Dānijas Karaliste

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka, ierobežojot līdz 25 stundām maksimālo laikposmu, kurā ir atļauts novietot transportlīdzekli valsts autostrāžu tīkla atpūtas vietās, Dānijas Karaliste nav izpildījusi savus pienākumus atbilstoši normām par transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1072/2009 (1) 1., 8. un 9. pantā; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, ierobežojot līdz 25 stundām maksimālo laikposmu, kurā ir atļauts novietot transportlīdzekli valsts autostrāžu tīkla atpūtas vietās, Dānijas Karaliste nav izpildījusi savus pienākumus atbilstoši normām par transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1072/2009 (1) 1., 8. un 9. pantā;

| — | piespriest Dānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Dānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Komisija apgalvo, ka 25 stundu noteikums, lai arī nebūdams tieša diskriminācija, tomēr esot pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojums, jo šis noteikums nevienādi ietekmējot Dānijas pārvadātājus un ārvalstu pārvadātājus. Autovadītājiem, kas strādā pie ārvalstu pārvadātājiem, būs grūtāk izpildīt pienākumus saistībā ar transportlīdzekļa vadīšanas un atpūtas laikposmiem, kas izriet no ES tiesībām, it īpaši no Regulas (EK) Nr. 561/2006 (2), nekā autovadītājiem, kas strādā pie Dānijas pārvadātājiem, kuriem Dānijā ir darbības centri, kuros autovadītāji var atgriezties un stāvēt atpūtas laikā.

Komisija uzskata, ka šo noteikumu nevar pamatot ar Dānijas izvirzītajiem mērķiem – (i) nodrošināt lielāku iespēju autovadītājiem izmantot savas pārtraukumus un īsus atpūtas periodus, (ii) novērst nelikumīgu un bīstamu transportlīdzekļa novietošanu autostrāžu stāvlaukumos, (iii) nodrošināt pienācīgus apstākļus atpūtas vietās, novēršot ilgstošas stāvēšanas radīto negatīvo ietekmi un (iv) uzlabot autovadītāju vides un darba apstākļus, jo šis noteikums nav piemērots šo mērķu sasniegšanai un turklāt pārsniedz nepieciešamo to sasniegšanai.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1072/2009 (2009. gada 21. oktobris), par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz piekļuvi starptautisko kravas autopārvadājumu tirgum (OV 2009, L 300, 72. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 561/2006 (2006. gada 15. marts), ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu, groza Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 un Padomes Regulu (EK) Nr. 2135/98 un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 (OV 2006, L 102, 1. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/24 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/24

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. martā iesniedza Varhoven kasatsionen sad (Bulgārija) – kriminālprocess pret EV

(Lieta C-174/22)

(2022/C 191/30)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Varhoven kasatsionen sad

Pamatlietas puse

EV

Prejudiciālais jautājums

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 273/2004 (1) (2004. gada 11. februāris) noteikumi, kas papildina Nakazatelen kodeks (Kriminālkodekss) 354.a panta vispārīgo normu, lasot to kopā ar Zakon za kontrol varhu narkotichnite veshtestva i prekursorite (Likums par narkotisko vielu un to prekursoru kontroli) 3. panta 4. punktu, ļauj atzīt personu par vainīgu I pielikumā iekļautās 3. kategorijas vielas, proti, toluola divu litru daudzumā, glabāšanā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 273/2004 (2004. gada 11. februāris) par narkotisko vielu prekursoriem (OV 2004, L 47, 1.lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/24 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/24

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. martā iesniedza Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) – kriminālprocess pret BK

(Lieta C-175/22)

(2022/C 191/31)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Spetsializiran nakazatelen sad

Pamata kriminālprocesa dalībnieks

BK

Prejudiciālie jautājumi

Vai valsts tiesību normu – Nakazatelno protsesualen kodeks (Kriminālprocesa kodekss) 301. panta 1. punkta 2. apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar 287. panta 1. punktu – interpretācija atbilstoši judikatūrai, saskaņā ar kuru tiesa savā spriedumā var uzrādīt nodarījuma juridisko kvalifikāciju, kas atšķiras no apsūdzības rakstā uzrādītās, ja vien tas netiek kvalificēts kā nodarījums ar bargāku sodu ir pretrunā Direktīvas 2012/13 (1) 6. panta 3. un 4. punktam, tāpēc, ka apsūdzētais pirms sprieduma pasludināšanas netika pienācīgi informēts par jauno, atšķirīgo juridisko kvalifikāciju un nevarēja pret to aizstāvēties?

Ja atbilde uz jautājumu ir apstiprinoša: Vai Hartas 47. panta 2. punktā ir aizliegts tiesai informēt apsūdzēto, ka tā pati varētu pieņemt lēmumu pēc būtības, pamatojoties uz atšķirīgu nodarījuma juridisko kvalifikāciju, kā arī dot viņam iespēju sagatavot savu aizstāvību, jo iniciatīva par šo atšķirīgo juridisko kvalifikāciju nav bijusi prokuratūras iniciatīva?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/13/ES (2012. gada 22. maijs) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā (OV L 142, 2012., 1. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/25 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/25

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 8. martā iesniedza Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgārija) – kriminālprocess pret BK un ZhP

(Lieta C-176/22)

(2022/C 191/32)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Spetsializiran nakazatelen sad

Pamata kriminālprocesa dalībnieki

BZ, ZhP

Prejudiciālais jautājums

Vai Tiesas statūtu 23. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to valsts tiesai, kas ir iesniegusi lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 267. pantu, ir pienākums apturēt pamatlietas izskatīšanu kopumā vai arī pietiek ar to, ka lietas izskatīšana tiek apturēta tikai tajā daļā, kas attiecas uz prejudiciālo jautājumu?

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/25 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/25

---

Prasība, kas celta 2022. gada 22. martā – Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

(Lieta C-214/22)

(2022/C 191/33)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: E. Manhaeve, A. Azéma un I. Zaloguin)

Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | Atzīt, ka Luksemburga, līdz 2016. gada 4. oktobrim nepieņemdama normatīvus un administratīvus aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/42/ES (2014. gada 3. aprīlis) par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā (1) 8. panta 7. un 9. punkta un 10. panta 2. punkta prasības, un – katrā ziņā – nepaziņodama par šiem pasākumiem Komisijai, nav izpildījusi minētās direktīvas 12. pantā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

Atzīt, ka Luksemburga, līdz 2016. gada 4. oktobrim nepieņemdama normatīvus un administratīvus aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/42/ES (2014. gada 3. aprīlis) par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā (1) 8. panta 7. un 9. punkta un 10. panta 2. punkta prasības, un – katrā ziņā – nepaziņodama par šiem pasākumiem Komisijai, nav izpildījusi minētās direktīvas 12. pantā paredzētos pienākumus;

| — | Pamatojoties uz LESD 260. panta 3. punktu, piespriest Luksemburgai samaksāt kavējuma naudu 7 096,50 EUR apmērā par katru nokavējuma dienu no sprieduma pasludināšanas šajā lietā par to, ka nav izpildīts pienākums paziņot Direktīvas 2014/42 8. panta 7. un 9. punkta un 10. panta 2. punkta transponēšanas pasākumus; |
| --- | --- |

—

Pamatojoties uz LESD 260. panta 3. punktu, piespriest Luksemburgai samaksāt kavējuma naudu 7 096,50 EUR apmērā par katru nokavējuma dienu no sprieduma pasludināšanas šajā lietā par to, ka nav izpildīts pienākums paziņot Direktīvas 2014/42 8. panta 7. un 9. punkta un 10. panta 2. punkta transponēšanas pasākumus;

| — | Piespriest Luksemburgai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

Piespriest Luksemburgai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/42/ES (2014. gada 3. aprīlis) par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā ļauj dalībvalstīm vienkāršotā veidā atgūt to kriminālnoziedznieku gūto peļņu, kuri iesaistīti smagā un organizētā noziedzībā. Dalībvalstīm šī direktīva bija jātransponē līdz 2016. gada 4. oktobrim. Komisija 2016. gada novembrī attiecībā pret Luksemburgu uzsāka pārkāpuma procedūru un 2019. gada martā tai nosūtīja argumentētu atzinumu. Taču Luksemburga līdz šim vēl nav informējusi Komisiju par šīs direktīvas pilnīgu transponēšanu šīs valsts tiesībās.

---

(1)  OV 2014, L 127, 39. lpp.

---

Vispārējā tiesa

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/26 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/26

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – VeriGraft/Eismea

(Lieta T-688/19) (1)

(Šķīrējklauzula - Pētniecības un inovāciju pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” ietvaros noslēgts dotāciju nolīgums - Nolīguma izbeigšana - Profesionālās ētikas pārkāpums - Dotācijas saņēmēja vai tādas personas statuss, kura rīkojas saņēmēja vārdā vai uzdevumā)

(2022/C 191/34)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: VeriGraft AB (Gēteborga, Zviedrija) (pārstāvji: P. Hansson un A. Johansson, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Inovācijas padomes un MVU izpildaģentūra (pārstāvji: A. Galea, piedaloties D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 272. pantu un ar ko tiek lūgts atzīt par spēkā neesošu Mazo un vidējo uzņēmumu izpildaģentūras (EASME) līguma par dotācijas piešķiršanu projektam “Personalizētas vēnas, kas iegūtas cilvēka audu inženierijas ceļā, kā pirmais līdzeklis pacientu ar hronisku vēnu mazspēju–P-TEV ārstēšanai” (Personalized Tissue-Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency-P-TEV), kas noslēgts mazo un vidējo uzņēmumu inovāciju atbalsta instrumenta ietvaros pētniecības un inovāciju pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” (2014.–2020. gads), izbeigšanu.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Mazo un vidējo uzņēmumu izpildaģentūras veiktā dotācijas nolīguma par projektu “Personalizētas vēnas, kas iegūtas cilvēka audu inženierijas ceļā, kā pirmais līdzeklis pacientu ar hronisku vēnu mazspēju–P-TEV ārstēšanai” (Personalized Tissue-Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency-P-TEV) ar atsauces numuru 778620 izbeigšana tiek atzīta par spēkā neesošu. |
| --- | --- |

1)

Mazo un vidējo uzņēmumu izpildaģentūras veiktā dotācijas nolīguma par projektu “Personalizētas vēnas, kas iegūtas cilvēka audu inženierijas ceļā, kā pirmais līdzeklis pacientu ar hronisku vēnu mazspēju–P-TEV ārstēšanai” (Personalized Tissue-Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency-P-TEV) ar atsauces numuru 778620 izbeigšana tiek atzīta par spēkā neesošu.

| 2) | Eiropas Inovācijas padomes un MVU izpildaģentūra atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Eiropas Inovācijas padomes un MVU izpildaģentūra atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 432, 23.12.2019.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/26 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/26

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – Mood Media Netherlands/EUIPO – Tailoradio (“MOOD MEDIA”)

(Lieta T-615/20) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MOOD MEDIA” - Preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts) - Regulas Nr. 207/2009 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 18. panta 1. punkta a) apakšpunkts) - Faktiskas izmantošanas pierādījums)

(2022/C 191/35)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Mood Media Netherlands BV (Nārdena, Nīderlande) (pārstāve: A.–M. Pecoraro, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: L. Rampini)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Tailoradio Srl (Milāna, Itālija) (pārstāvji: M. Franzosi, A. Sobol, F. Santonocito un S. Bernardini, advokāti)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 24. jūlija lēmumu lietā R 1767/2019-1 attiecībā uz atcelšanas procesu starp Tailoradio un Mood Media Netherlands.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 24. jūlija lēmumu lietā R 1767/2019-1. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2020. gada 24. jūlija lēmumu lietā R 1767/2019-1.

| 2) | Prasību pārējā daļā noraidīt. |
| --- | --- |

2)

Prasību pārējā daļā noraidīt.

| 3) | EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Mood Media Netherlands BV tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

3)

EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Mood Media Netherlands BV tiesāšanās izdevumus.

| 4) | Tailoradio Srl sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

4)

Tailoradio Srl sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 390, 16.11.2020.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/27 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/27

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 2. marta spriedums – Apologistics/EUIPO – Kerckhoff (“apo-discounter.de”)

(Lieta T-140/21) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Atcelšanas process - Eiropas Savienības grafiska preču zīme “apo-discounter.de” - Daļēja atcelšanas atzīšana - Preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas (ES) 2017/1001 58. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Faktiskas izmantošanas pierādījums)

(2022/C 191/36)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Vācija) (pārstāvis: H. Hug, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Folliard-Monguiral)

Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Markus Kerckhoff (Bergisch Gladbach, Vācija) (pārstāvis: M. Douglas, advokāts)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2020. gada 8. decembra lēmumu lietā R 1439/2019-5 attiecībā uz atcelšanas procesu starp M. Kerckhoff un Apologistics.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Apologistics GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Apologistics GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 182, 10.5.2021.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/28 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/28

---

Prasība, kas celta 2022. gada 18. februārī – Sberbank Europe/ECB

(Lieta T-99/22)

(2022/C 191/37)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Sberbank Europe AG (Vīne, Austrija) (pārstāvis: M. Fellner, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt ECB 2021. gada 21. decembra lēmumu attiecībā uz Sberbank (Nr. ECB-SSM-2021-ATSBE-12, ESA-2020-00000051), neveicot aizstāšanu, saskaņā ar LESD 263. un 264. pantu, un |
| --- | --- |

—

atcelt ECB 2021. gada 21. decembra lēmumu attiecībā uz Sberbank (Nr. ECB-SSM-2021-ATSBE-12, ESA-2020-00000051), neveicot aizstāšanu, saskaņā ar LESD 263. un 264. pantu, un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt atcelšanas tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt atcelšanas tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja ir izvirzījusi 14 pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, piemērojot izņemšanas no apgrozības procentus, ECB ir nepieļaujami īstenojusi dubultu sodīšanu saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 50. pantu un Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECPAK”) 4. pantu. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, piemērojot izņemšanas no apgrozības procentus, ECB ir nepieļaujami īstenojusi dubultu sodīšanu saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 50. pantu un Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā – “ECPAK”) 4. pantu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar ECB 2021. gada 21. decembra lēmumu tiek pārkāpts Hartas 49. pants un ECPAK 7. pants, piemērojot naudas sodu, kas pārsniedz Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (1) 18. panta 1. punktā paredzētās robežvērtības. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar ECB 2021. gada 21. decembra lēmumu tiek pārkāpts Hartas 49. pants un ECPAK 7. pants, piemērojot naudas sodu, kas pārsniedz Regulas (ES) Nr. 1024/2013 (1) 18. panta 1. punktā paredzētās robežvērtības.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar ECB lēmumu, ar kuru Sberbank ir piemēroti izņemšanas no apgrozības procenti, ir pārkāpts Hartas 17. pants un ECPAK 1. papildprotokola 1. pants. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar ECB lēmumu, ar kuru Sberbank ir piemēroti izņemšanas no apgrozības procenti, ir pārkāpts Hartas 17. pants un ECPAK 1. papildprotokola 1. pants.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots pamattiesību un pamatbrīvību pārkāpums saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 6. pantu. Res iudicata princips liedz ECB piemērot Sberbank izņemšanas no apgrozības procentus par Regulas (ES) Nr. 575/2013 (2) 395. pantā paredzēto lielo riska darījumu limitu piemērošanas pārsniegšanu. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots pamattiesību un pamatbrīvību pārkāpums saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 6. pantu. Res iudicata princips liedz ECB piemērot Sberbank izņemšanas no apgrozības procentus par Regulas (ES) Nr. 575/2013 (2) 395. pantā paredzēto lielo riska darījumu limitu piemērošanas pārsniegšanu.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots labas ticības principa pārkāpums, jo ECB ir pārkāpusi Vadlīnijas par administratīvo naudas sodu atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1024/2013 18. panta 1. un 7. punktam aprēķināšanas metodi. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots labas ticības principa pārkāpums, jo ECB ir pārkāpusi Vadlīnijas par administratīvo naudas sodu atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1024/2013 18. panta 1. un 7. punktam aprēķināšanas metodi.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pārkāpusi ECPAK 6. pantu. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja ir pārkāpusi ECPAK 6. pantu.

| 7. | Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav ievērojusi naudas sodu ierobežojumu apmēru atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1024/2013 18. panta 1. punktam. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja nav ievērojusi naudas sodu ierobežojumu apmēru atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1024/2013 18. panta 1. punktam.

| 8. | Ar astoto pamatu tiek apgalvots samērīguma principa pārkāpums saskaņā ar Austrijas likuma par banku sistēmu (turpmāk tekstā – “BWG”) 99. panta e) punktu. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto pamatu tiek apgalvots samērīguma principa pārkāpums saskaņā ar Austrijas likuma par banku sistēmu (turpmāk tekstā – “BWG”) 99. panta e) punktu.

| 9. | Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka BWG 97. pants nav piemērojams, ja nav gūta nekāda priekšrocība vai nav tikuši novērsti zaudējumi. |
| --- | --- |

9.

Ar devīto pamatu tiek apgalvots, ka BWG 97. pants nav piemērojams, ja nav gūta nekāda priekšrocība vai nav tikuši novērsti zaudējumi.

| 10. | Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka attiecībā uz ECB tiesībām piemērot izņemšanas no apgrozības procentus ir iestājies noilgums atbilstoši Regulas (ES) Nr. 468/2014 (3) 130. pantam un Austrijas Finanšu tirgu uzraudzības iestāžu likuma 22. pantam. |
| --- | --- |

10.

Ar desmito pamatu tiek apgalvots, ka attiecībā uz ECB tiesībām piemērot izņemšanas no apgrozības procentus ir iestājies noilgums atbilstoši Regulas (ES) Nr. 468/2014 (3) 130. pantam un Austrijas Finanšu tirgu uzraudzības iestāžu likuma 22. pantam.

| 11. | Ar vienpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka Regulas (ES) Nr. 575/2013 395. panta 1. punktā ir noteikts tikai viens lielo riska darījumu limits, un tādēļ BWG 97. panta 1. punkta 2. apakšpunktā ir paredzēts tikai vienreizējs sods par šī limita pārsniegšanu. |
| --- | --- |

11.

Ar vienpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka Regulas (ES) Nr. 575/2013 395. panta 1. punktā ir noteikts tikai viens lielo riska darījumu limits, un tādēļ BWG 97. panta 1. punkta 2. apakšpunktā ir paredzēts tikai vienreizējs sods par šī limita pārsniegšanu.

| 12. | Ar divpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka Sberbank nav apzināti pārsniegusi lielo riska darījumu limitu. |
| --- | --- |

12.

Ar divpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka Sberbank nav apzināti pārsniegusi lielo riska darījumu limitu.

| 13. | Ar trīspadsmito pamatu tiek apgalvots, ka Sberbank nav guvusi nekādu priekšrocību un nav izvairījusies no zaudējumiem, kuru summa būtu izņemama no apgrozības. |
| --- | --- |

13.

Ar trīspadsmito pamatu tiek apgalvots, ka Sberbank nav guvusi nekādu priekšrocību un nav izvairījusies no zaudējumiem, kuru summa būtu izņemama no apgrozības.

| 14. | Ar četrpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka, nepiešķirot atbrīvojumu atbilstoši Regulas (ES) Nr. 575/2013 396. panta 1. punktam, ECB ir nepareizi izmantojusi savas pilnvaras. |
| --- | --- |

14.

Ar četrpadsmito pamatu tiek apgalvots, ka, nepiešķirot atbrīvojumu atbilstoši Regulas (ES) Nr. 575/2013 396. panta 1. punktam, ECB ir nepareizi izmantojusi savas pilnvaras.

---

(1)  Padomes Regula (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV 2013, L 287, 63. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV 2013, L 176, 1. lpp.).

(3)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 468/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko izveido Vienotā uzraudzības mehānisma pamatstruktūru Eiropas Centrālās bankas sadarbībai ar nacionālajām kompetentajām un norīkotajām iestādēm (VUM pamatregula) (ECB/2014/17) (OV 2014, L 141, 1. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/29 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/29

---

Prasība, kas celta 2022. gada 22. februārī – ON/Komisija

(Lieta T-103/22)

(2022/C 191/38)

Tiesvedības valoda – čehu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: ON (pārstāvis: D. Mimrová, advokāte)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2021/2288 (2021. gada 21. decembris), ar ko attiecībā uz ES digitālā Covid sertifikāta formātā izdoto vakcinācijas sertifikātu, kuri apliecina pirmreizējās vakcinācijas kursa pabeigšanu, akceptēšanas periodu groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2021/953 pielikumu (1), jo esot pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes un diskriminācijas aizlieguma princips, kā arī samērīguma princips; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2021/2288 (2021. gada 21. decembris), ar ko attiecībā uz ES digitālā Covid sertifikāta formātā izdoto vakcinācijas sertifikātu, kuri apliecina pirmreizējās vakcinācijas kursa pabeigšanu, akceptēšanas periodu groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2021/953 pielikumu (1), jo esot pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes un diskriminācijas aizlieguma princips, kā arī samērīguma princips;

| — | atcelt [Deleģēto] regulu 2021/2288, jo nav izmantots LESD 168. pantā paredzētais juridiskais pamats attiecībā uz sabiedrības veselības aizsardzību, Savienībai atbildot uz pārrobežu veselības apdraudējumu saistībā Covid-19 pandēmiju; |
| --- | --- |

—

atcelt [Deleģēto] regulu 2021/2288, jo nav izmantots LESD 168. pantā paredzētais juridiskais pamats attiecībā uz sabiedrības veselības aizsardzību, Savienībai atbildot uz pārrobežu veselības apdraudējumu saistībā Covid-19 pandēmiju;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot [Deleģēto] regulu 2021/2288, Komisija esot pārkāpusi šādus Savienības vispārējos principus:






  — | vienlīdzīgas attieksmes un diskriminācijas aizlieguma principu – ierobežodama digitālā sertifikāta derīguma termiņu līdz 270 dienām no pirmreizējās vakcinācijas kursa pabeigšanas dienas, lai atvieglotu brīvu pārvietošanos personām, kurām ir derīgi digitālie sertifikāti (proti, personām, kuras saņēmušas balstvakcīnu un kurām būtu jābūt lielākai imunitātei pret vīrusa paveidu “Omikron”), vienlaikus no apstrīdētā akta piemērojamības izslēdzot nenoteiktu personu loku, kas noteikts, norādot tikai viņu vecumu, profesiju, dzīvesveidu vai citus kritērijus (neatkarīgi no tā vai šīs personas ir vai pilnībā nav vakcinētas), un tādēļ pieļāvusi diskrimināciju attiecībā pret šīm personām salīdzinājumā ar lielu personu grupu, kas ir pabeigušas pirmreizējās vakcinācijas kursu un ir saslimušas ar Covid, lai gan no zinātniskā viedokļa šādas personas ar tā saukto hibrīdo imunitāti veido salīdzināmu vai mazāku risku sabiedrībai no infekcijas pārnēsājamības aspekta, kā arī no veselības aprūpes sistēmas noslogošanas aspekta nekā personas, kuru digitālo sertifikātu derīgums paliek neierobežots vai kuras citādi ir izslēgtas no apstrīdētā akta piemērojamības un kuras de iure nav inficētas; |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot [Deleģēto] regulu 2021/2288, Komisija esot pārkāpusi šādus Savienības vispārējos principus:

—

vienlīdzīgas attieksmes un diskriminācijas aizlieguma principu – ierobežodama digitālā sertifikāta derīguma termiņu līdz 270 dienām no pirmreizējās vakcinācijas kursa pabeigšanas dienas, lai atvieglotu brīvu pārvietošanos personām, kurām ir derīgi digitālie sertifikāti (proti, personām, kuras saņēmušas balstvakcīnu un kurām būtu jābūt lielākai imunitātei pret vīrusa paveidu “Omikron”), vienlaikus no apstrīdētā akta piemērojamības izslēdzot nenoteiktu personu loku, kas noteikts, norādot tikai viņu vecumu, profesiju, dzīvesveidu vai citus kritērijus (neatkarīgi no tā vai šīs personas ir vai pilnībā nav vakcinētas), un tādēļ pieļāvusi diskrimināciju attiecībā pret šīm personām salīdzinājumā ar lielu personu grupu, kas ir pabeigušas pirmreizējās vakcinācijas kursu un ir saslimušas ar Covid, lai gan no zinātniskā viedokļa šādas personas ar tā saukto hibrīdo imunitāti veido salīdzināmu vai mazāku risku sabiedrībai no infekcijas pārnēsājamības aspekta, kā arī no veselības aprūpes sistēmas noslogošanas aspekta nekā personas, kuru digitālo sertifikātu derīgums paliek neierobežots vai kuras citādi ir izslēgtas no apstrīdētā akta piemērojamības un kuras de iure nav inficētas;

| — | samērīguma principu – jo tā nav norādījusi pamatojumu, kas būtu balstīts uz kvalitatīviem, un, iespēju robežās, – kvantitatīviem datiem, proti, nav pienācīgi izvērtējusi pieejamos zinātniskos datus par personu grupām, kuras var radīt inficēšanās ar Covid risku citām personām, un turklāt nav pienācīgi pamatojusi, kādēļ tieši šāds līdzeklis – ierobežot Covid digitālo sertifikātu derīguma termiņu līdz lielākais 270 dienām no pēdējās pirmreizējās vakcinācijas devas saņemšanas dienas, vislabāk ļauj sasniegt Savienības mērķi reakcijas uz Covid-19 pandēmiju un vīrusa SARS-CoV-2 mutāciju ietvaros, jo ar šā līdzekļa palīdzību tiek palielināts ar tā saucamo balstvakcīnu vakcinēto iedzīvotāju rādītājs, turklāt tā nav neizvērtējusi (nav pienācīgi pamatojusi) citas iespējamās alternatīvas. |
| --- | --- |

—

samērīguma principu – jo tā nav norādījusi pamatojumu, kas būtu balstīts uz kvalitatīviem, un, iespēju robežās, – kvantitatīviem datiem, proti, nav pienācīgi izvērtējusi pieejamos zinātniskos datus par personu grupām, kuras var radīt inficēšanās ar Covid risku citām personām, un turklāt nav pienācīgi pamatojusi, kādēļ tieši šāds līdzeklis – ierobežot Covid digitālo sertifikātu derīguma termiņu līdz lielākais 270 dienām no pēdējās pirmreizējās vakcinācijas devas saņemšanas dienas, vislabāk ļauj sasniegt Savienības mērķi reakcijas uz Covid-19 pandēmiju un vīrusa SARS-CoV-2 mutāciju ietvaros, jo ar šā līdzekļa palīdzību tiek palielināts ar tā saucamo balstvakcīnu vakcinēto iedzīvotāju rādītājs, turklāt tā nav neizvērtējusi (nav pienācīgi pamatojusi) citas iespējamās alternatīvas.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot [Deleģēto] regulu 2021/2288, Komisija ir pārsniegusi pilnvaras, kas tai piešķirtas ar Regulas (ES) 2021/953 (2) 5. panta 2. punktu, jo tā vietā, lai “statiski” nomainītu datu loku, reaģējot uz vīrusa SARS-CoV-2 attīstību un pastāvošo epidemioloģisko situāciju, tā ierobežoja digitālā sertifikāta derīguma termiņu un šajā kontekstā de facto noteica Savienības reakcijas uz Covid-19 pandēmiju – kā pārrobežu veselības apdraudējumu – robežas, turklāt tā nav balstījusi apstrīdēto aktu uz atbilstošu juridisko pamatu, kas Līguma par Eiropas Savienības darbību 168. pantā ir paredzēts attiecībā uz sabiedrības veselības aizsardzību. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, pieņemot [Deleģēto] regulu 2021/2288, Komisija ir pārsniegusi pilnvaras, kas tai piešķirtas ar Regulas (ES) 2021/953 (2) 5. panta 2. punktu, jo tā vietā, lai “statiski” nomainītu datu loku, reaģējot uz vīrusa SARS-CoV-2 attīstību un pastāvošo epidemioloģisko situāciju, tā ierobežoja digitālā sertifikāta derīguma termiņu un šajā kontekstā de facto noteica Savienības reakcijas uz Covid-19 pandēmiju – kā pārrobežu veselības apdraudējumu – robežas, turklāt tā nav balstījusi apstrīdēto aktu uz atbilstošu juridisko pamatu, kas Līguma par Eiropas Savienības darbību 168. pantā ir paredzēts attiecībā uz sabiedrības veselības aizsardzību.

---

(1)  OV 2021, L 458, 459. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/953 (2021. gada 14. jūnijs) par sadarbspējīgu Covid-19 vakcinācijas, testa un pārslimošanas sertifikātu (ES digitālais Covid sertifikāts) izdošanas, verifikācijas un akceptēšanas satvaru nolūkā atvieglot brīvu pārvietošanos Covid-19 pandēmijas laikā (OV 2021, L 211, 1. lpp.).

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/30 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/30

---

Prasība, kas celta 2022. gada 1. martā – Sopra Steria Benelux un Unisys Belgium/Komisija

(Lieta T-108/22)

(2022/C 191/39)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Sopra Steria Benelux (Ixelles, Beļģija), Unisys Belgium (Machelen, Beļģija) (pārstāvji: L. Masson un G. Tilman, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropas Komisijas pieņemto lēmumu saistībā ar iepirkuma līguma TAXUD/2019/OP/0006 “CCN-Evolution: Specification, development, maintenance and 3rd level support of TAXUD IT platforms – A daļu: Evolution services for the CCN/CSI Platform” un 2021. gada 20. decembra paziņojumu, ar kuru Komisija apstiprināja, ka tā noraida prasītāju izveidotās apvienības piedāvājumu un piešķir līguma slēgšanas tiesības konkurentu apvienībai; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas pieņemto lēmumu saistībā ar iepirkuma līguma TAXUD/2019/OP/0006 “CCN-Evolution: Specification, development, maintenance and 3rd level support of TAXUD IT platforms – A daļu: Evolution services for the CCN/CSI Platform” un 2021. gada 20. decembra paziņojumu, ar kuru Komisija apstiprināja, ka tā noraida prasītāju izveidotās apvienības piedāvājumu un piešķir līguma slēgšanas tiesības konkurentu apvienībai;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājas izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka 2021. gada 20. decembra lēmums neesot spēkā. Šajā ziņā prasītājas norāda, ka apstrīdētais lēmums esot jāuzskata par tādu lēmumu, kurš vienīgi apstiprina Vispārējās tiesas iepriekšēji atceltu agrāku lēmumu. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka 2021. gada 20. decembra lēmums neesot spēkā. Šajā ziņā prasītājas norāda, ka apstrīdētais lēmums esot jāuzskata par tādu lēmumu, kurš vienīgi apstiprina Vispārējās tiesas iepriekšēji atceltu agrāku lēmumu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, neesot ievērotas specifikācijas, esot pārkāpts labas pārvaldības princips, it īpaši, patere legem quam ipse fecisti princips, un neesot izpildīts rūpības pienākums. Prasītāju ieskatā Komisija neesot ievērojusi pati savas specifikācijas, skaidrodama izraudzītā pretendenta cenas pamatotību ar to, ka 60 % no Rumānijā un Grieķijā veiktajiem pakalpojumiem sniedz apakšuzņēmēji. Turklāt Komisija neesot ņēmusi vērā līguma izpildes sākšanu, ko veica izraudzītais pretendents, kas esot pretrunā ar apstiprinošajā lēmumā pieņemto pamatojumu. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, neesot ievērotas specifikācijas, esot pārkāpts labas pārvaldības princips, it īpaši, patere legem quam ipse fecisti princips, un neesot izpildīts rūpības pienākums. Prasītāju ieskatā Komisija neesot ievērojusi pati savas specifikācijas, skaidrodama izraudzītā pretendenta cenas pamatotību ar to, ka 60 % no Rumānijā un Grieķijā veiktajiem pakalpojumiem sniedz apakšuzņēmēji. Turklāt Komisija neesot ņēmusi vērā līguma izpildes sākšanu, ko veica izraudzītais pretendents, kas esot pretrunā ar apstiprinošajā lēmumā pieņemto pamatojumu.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/31 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/31

---

Prasība, kas celta 2022. gada 2. martā – Svenska Bankföreningen un Länsförsäkringar Bank/Komisija

(Lieta T-112/22)

(2022/C 191/40)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Ideella föreningen Svenska Bankföreningen med firma Svenska Bankföreningen, Näringsverksamhet (Stokholma, Zviedrija), Länsförsäkringar Bank AB (Stokholma) (pārstāvji: P. Hansson, M. Eriksson un M. Persson, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2021. gada 24. novembra lēmumu Lietā SA.56348(2021/N) – Zviedrija: Zviedrijas nodoklis kredītiestādēm; (1) |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2021. gada 24. novembra lēmumu Lietā SA.56348(2021/N) – Zviedrija: Zviedrijas nodoklis kredītiestādēm; (1)

| — | Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājas izvirza vienu pamatu, apgalvojot, ka Eiropas Komisija esot pārkāpusi prasītāju procesuālās tiesības, jo tā nebija uzsākusi formālo izmeklēšanas procedūru.

Tiek apgalvots, ka Komisija esot objektīvi saskārusies ar būtiskām grūtībām paziņotā pasākuma sākotnējā pārbaudē un ka tai esot bijis jāuzsāk formālā izmeklēšanas procedūra. Piemēram:

| — | Prasītājas apgalvo, ka Komisija neesot ņēmusi vērā apstākli, ka Komisijas identificētie atsauces sistēmas parametri acīmredzami neatbilda mērķiem riska nodokļa ziņā. |
| --- | --- |

—

Prasītājas apgalvo, ka Komisija neesot ņēmusi vērā apstākli, ka Komisijas identificētie atsauces sistēmas parametri acīmredzami neatbilda mērķiem riska nodokļa ziņā.

| — | Prasītājas turklāt norāda, ka Komisija neesot ņēmusi vērā apstākli, ka kredītiestādes, kuras ietilpst vai neietilpst riska nodokļa piemērošanas jomā, ir faktiski un juridiski salīdzināmā situācijā nodokļu sistēmas mērķa ziņā. |
| --- | --- |

—

Prasītājas turklāt norāda, ka Komisija neesot ņēmusi vērā apstākli, ka kredītiestādes, kuras ietilpst vai neietilpst riska nodokļa piemērošanas jomā, ir faktiski un juridiski salīdzināmā situācijā nodokļu sistēmas mērķa ziņā.

| — | Papildus tiek apgalvots, ka Komisija, izvērtējot nodokļu slieksni, neesot pareizi piemērojusi Tiesas judikatūru. |
| --- | --- |

—

Papildus tiek apgalvots, ka Komisija, izvērtējot nodokļu slieksni, neesot pareizi piemērojusi Tiesas judikatūru.

| — | Prasītājas arī apgalvo, ka Komisija neesot ņēmusi vērā to, ka atšķirīgai attieksmei neesot bijis nekāda pamatojuma un ka tā nekādos apstākļos neesot bijusi samērīga. |
| --- | --- |

—

Prasītājas arī apgalvo, ka Komisija neesot ņēmusi vērā to, ka atšķirīgai attieksmei neesot bijis nekāda pamatojuma un ka tā nekādos apstākļos neesot bijusi samērīga.

| — | Visbeidzot, prasītājas apgalvo, ka sākotnējās pārbaudes laikā veiktā Komisijas pārbaude esot nepietiekama un nepilnīga. |
| --- | --- |

—

Visbeidzot, prasītājas apgalvo, ka sākotnējās pārbaudes laikā veiktā Komisijas pārbaude esot nepietiekama un nepilnīga.

---

(1)  COM(2021) 8637 final un skat. publikāciju OV 2021 C 511, 2. lpp.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/32 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/32

---

Prasība, kas celta 2022. gada 7. martā – OM/Komisija

(Lieta T-118/22)

(2022/C 191/41)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: OM (pārstāve: N. de Montigny, advokāte)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2021. gada 29. aprīļa lēmumu, ar kuru prasītājs netiek izraudzīts atlases procedūrā COM/2020/10396 un tiek informēts par cita kandidāta iecelšanu amatā; |
| --- | --- |

—

atcelt 2021. gada 29. aprīļa lēmumu, ar kuru prasītājs netiek izraudzīts atlases procedūrā COM/2020/10396 un tiek informēts par cita kandidāta iecelšanu amatā;

| — | ciktāl vajadzīgs – atcelt lēmumu, kas 2021. gada 26. novembrī reģistrēts ar numuru Ares(2021)7297231 un ar kuru ir noraidīta viņa 2021. gada 25. novembra sūdzība; |
| --- | --- |

—

ciktāl vajadzīgs – atcelt lēmumu, kas 2021. gada 26. novembrī reģistrēts ar numuru Ares(2021)7297231 un ar kuru ir noraidīta viņa 2021. gada 25. novembra sūdzība;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats – sludinājuma par vakanto amata vietu COM/2020/10396 pārkāpums, jo prasītāja kompetence un prasmes neesot vērtētas atbilstoši šajā sludinājumā paredzētajam vērtēšanas kritēriju kopumam. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats – sludinājuma par vakanto amata vietu COM/2020/10396 pārkāpums, jo prasītāja kompetence un prasmes neesot vērtētas atbilstoši šajā sludinājumā paredzētajam vērtēšanas kritēriju kopumam.

| 2. | Otrais pamats – kandidātiem paziņotās dienaskārtības pārkāpums attiecībā uz tēmām, par kurām viņus bija paredzēts iztaujāt atlases intervijā, jo prasītājam neesot ticis uzdots neviens jautājums par galveno analīzi, ko viņam bija lūgts sagatavot; turklāt ar to esot pievilta arī viņa leģitīmā paļāvība. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats – kandidātiem paziņotās dienaskārtības pārkāpums attiecībā uz tēmām, par kurām viņus bija paredzēts iztaujāt atlases intervijā, jo prasītājam neesot ticis uzdots neviens jautājums par galveno analīzi, ko viņam bija lūgts sagatavot; turklāt ar to esot pievilta arī viņa leģitīmā paļāvība.

| 3. | Trešais pamats – nevienlīdzīga attieksme, jo viņam esot tikuši uzdoti nevis jautājumi, ko atlases komisija bija paredzējusi uzdošanai kandidātiem, bet gan citi šim iepriekš noteiktajam sarakstam neatbilstoši jautājumi. Šajā ziņā prasītājs apgalvo, ka tādējādi neesot iespējams droši zināt, vai šie jautājumi ir vai nav uzdoti arī pārējiem kandidātiem. Prasītājs arī apgalvo, ka viņa intervija esot ilgusi mazāk nekā paredzēts, un tā rezultātā viņš, iespējams, esot nostādīts neizdevīgākā situācijā salīdzinājumā ar pārējiem kandidātiem, un ka neesot izslēgts, ka viņš varētu būt sasniedzis labāku rezultātu, ja viņš būtu ticis uzklausīts visos mutiskā pārbaudījuma aspektos. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats – nevienlīdzīga attieksme, jo viņam esot tikuši uzdoti nevis jautājumi, ko atlases komisija bija paredzējusi uzdošanai kandidātiem, bet gan citi šim iepriekš noteiktajam sarakstam neatbilstoši jautājumi. Šajā ziņā prasītājs apgalvo, ka tādējādi neesot iespējams droši zināt, vai šie jautājumi ir vai nav uzdoti arī pārējiem kandidātiem. Prasītājs arī apgalvo, ka viņa intervija esot ilgusi mazāk nekā paredzēts, un tā rezultātā viņš, iespējams, esot nostādīts neizdevīgākā situācijā salīdzinājumā ar pārējiem kandidātiem, un ka neesot izslēgts, ka viņš varētu būt sasniedzis labāku rezultātu, ja viņš būtu ticis uzklausīts visos mutiskā pārbaudījuma aspektos.

| 4. | Ceturtais pamats – vērtējuma kritēriju kopuma acīmredzama kļūdainība un neatbilstība atbildēm, ko prasītājs ir sniedzis intervijas gaitā. |
| --- | --- |

4.

Ceturtais pamats – vērtējuma kritēriju kopuma acīmredzama kļūdainība un neatbilstība atbildēm, ko prasītājs ir sniedzis intervijas gaitā.

| 5. | Piektais pamats – Komisijas nesadarbošanās un labas pārvaldības pienākuma neizpilde. |
| --- | --- |

5.

Piektais pamats – Komisijas nesadarbošanās un labas pārvaldības pienākuma neizpilde.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/33 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/33

---

Prasība, kas celta 2022. gada 10. martā – Société des produits Nestlé/EUIPO – Impossible Foods (“IMPOSSIBLE BURGER”)

(Lieta T-131/22)

(2022/C 191/42)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Société des produits Nestlé SA (Vevē, Šveice) (pārstāvji: A. Jaeger-Lenz, M. Goldmann un C. Elkemann, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Impossible Foods Inc. (Redwood City, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “IMPOSSIBLE BURGER” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 17 968 798

Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 22. decembra lēmums lietā R 973/2021-5

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesvedībā Vispārējā tiesā radušos tiesāšanās izdevumus un piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt izdevumus procesā EUIPO. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesvedībā Vispārējā tiesā radušos tiesāšanās izdevumus un piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt izdevumus procesā EUIPO.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta otra teikuma, lasot to kopsakarā ar 70. panta 2. punktu, pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta otra teikuma, lasot to kopsakarā ar 70. panta 2. punktu, pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta pirmā teikuma, lasot to kopsakarā ar trešo teikumu, pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta pirmā teikuma, lasot to kopsakarā ar trešo teikumu, pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/33 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/33

---

Prasība, kas celta 2022. gada 10. martā – Société des produits Nestlé/EUIPO – Impossible Foods (“IMPOSSIBLE SAUSAGE”)

(Lieta T-132/22)

(2022/C 191/43)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Société des produits Nestlé SA (Vevē, Šveice) (pārstāvji: A. Jaeger-Lenz, M. Goldmann un C. Elkemann, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Impossible Foods Inc. (Redwood City, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “IMPOSSIBLE SAUSAGE” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 18 061 982

Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2021. gada 22. decembra lēmums lietā R 972/2021-5

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesvedībā Vispārējā tiesā radušos tiesāšanās izdevumus un piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt izdevumus procesā EUIPO. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesvedībā Vispārējā tiesā radušos tiesāšanās izdevumus un piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt izdevumus procesā EUIPO.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta otra teikuma, lasot to kopsakarā ar 70. panta 2. punktu, pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta otra teikuma, lasot to kopsakarā ar 70. panta 2. punktu, pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta pirmā teikuma, lasot to kopsakarā ar trešo teikumu, pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta pirmā teikuma, lasot to kopsakarā ar trešo teikumu, pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/34 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/34

---

Prasība, kas celta 2022. gada 9. martā – OO/EIB

(Lieta T-134/22)

(2022/C 191/44)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: OO (pārstāve – M. Velardo, advokāte)

Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka (EIB)

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt lēmumu, ar kuru noraidīta 2021. gada 6. decembra sūdzība un kurš tika paziņots prasītajai tajā pašā dienā (ARES CS-PERS/S&G/ER1 W2021-00710/CO/ps); |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumu, ar kuru noraidīta 2021. gada 6. decembra sūdzība un kurš tika paziņots prasītajai tajā pašā dienā (ARES CS-PERS/S&G/ER1 W2021-00710/CO/ps);

| — | atcelt 2012. gada 27. februāra lēmumu (RH/OPR/2012-0251), kurš nekad netika paziņots prasītajai; |
| --- | --- |

—

atcelt 2012. gada 27. februāra lēmumu (RH/OPR/2012-0251), kurš nekad netika paziņots prasītajai;

| — | atcelt 2021. gada 20. maija lēmumu (CS-PERS/HROPS/BAP/2021-0360), kurš tika paziņots prasītājas konsultantam 2021. gada 8. jūnijā kopā ar 2012. gada 27. februāra paziņojumu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2021. gada 20. maija lēmumu (CS-PERS/HROPS/BAP/2021-0360), kurš tika paziņots prasītājas konsultantam 2021. gada 8. jūnijā kopā ar 2012. gada 27. februāra paziņojumu;

| — | piespriest Eiropas Investīciju bankai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Investīciju bankai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka neesot norādīts apstrīdēto lēmumu pamatojums, esot pārkāpts EIB iekšējā reglamenta 31. pants, EIB statūtu 5. protokola 6. un 11. pants, trūkstot juridiska pamatojuma un ir izvirzīta iebilde par prettiesiskumu saskaņā ar LESD 277. pantu attiecībā uz administratīvo noteikumu 2.1.1. punktu. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka neesot norādīts apstrīdēto lēmumu pamatojums, esot pārkāpts EIB iekšējā reglamenta 31. pants, EIB statūtu 5. protokola 6. un 11. pants, trūkstot juridiska pamatojuma un ir izvirzīta iebilde par prettiesiskumu saskaņā ar LESD 277. pantu attiecībā uz administratīvo noteikumu 2.1.1. punktu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāptas tiesību normas, kuras ratione temporis nosaka EIB personāla norīkošanu darbā, esot vienpusēji grozīts līgums, kas ir pretrunā vispārējiem noteikumiem par pušu vienlīdzību līgumattiecībās, kā arī neesot izpildīts rūpības pienākums. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāptas tiesību normas, kuras ratione temporis nosaka EIB personāla norīkošanu darbā, esot vienpusēji grozīts līgums, kas ir pretrunā vispārējiem noteikumiem par pušu vienlīdzību līgumattiecībās, kā arī neesot izpildīts rūpības pienākums.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts tiesiskās paļāvības aizsardzības princips. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka esot pārkāpts tiesiskās paļāvības aizsardzības princips.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot nepareizi izmantotas pilnvaras. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka esot nepareizi izmantotas pilnvaras.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/35 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/35

---

Prasība, kas celta 2022. gada 10. martā – Sport1/EUIPO – SFR (“SFR SPORT1”)

(Lieta T-141/22)

(2022/C 191/45)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Sport1 GmbH (Ismaninga, Vācija) (pārstāvji: J. Krekel un C. Otto, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Société française du radiotelephone – SFR (Parīze, Francija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “SFR SPORT1” sarkanā, baltā un melnā krāsā reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 16 161 317

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 10. decembra lēmums lietā R 2329/2020-1

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 4. punkta pārkāpums.

---

| 10.5.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 191/36 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 191/36

---

Prasība, kas celta 2022. gada 11. martā – OP/Parlaments

(Lieta T-143/22)

(2022/C 191/46)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: OP (pārstāvis: F. Moyse, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt vai atzīt par spēkā neesošiem 2021. gada 7. jūnija un 2022. gada 10. janvāra lēmumus; |
| --- | --- |

—

atcelt vai atzīt par spēkā neesošiem 2021. gada 7. jūnija un 2022. gada 10. janvāra lēmumus;

| — | līdz ar to atzīt prasītājai tiesības saņemt apgādnieka zaudējuma pensiju, kā noteikts Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 79. panta pirmajā daļā; |
| --- | --- |

—

līdz ar to atzīt prasītājai tiesības saņemt apgādnieka zaudējuma pensiju, kā noteikts Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 79. panta pirmajā daļā;

| — | līdz ar to atzīt [konfidenciāla informācija] (1) kungam tiesības uz bāreņa pensiju, kā noteikts Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. pantā. Alternatīvi un vajadzības gadījumā – piešķirt [konfidenciāla informācija] kungam bāreņa pensiju, kas paredzēta Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 80. panta pirmajā daļā; |
| --- | --- |

—

līdz ar to atzīt [konfidenciāla informācija] (1) kungam tiesības uz bāreņa pensiju, kā noteikts Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. pantā. Alternatīvi un vajadzības gadījumā – piešķirt [konfidenciāla informācija] kungam bāreņa pensiju, kas paredzēta Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 80. panta pirmajā daļā;

| — | katrā ziņā piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

katrā ziņā piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza sešus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats – iebilde par Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) VIII pielikuma 18. un 20. panta prettiesiskumu, kas izrietot no vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpuma un diskriminācijas vecuma dēļ. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats – iebilde par Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) VIII pielikuma 18. un 20. panta prettiesiskumu, kas izrietot no vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpuma un diskriminācijas vecuma dēļ.

| 2. | Otrais pamats – tiesību kļūda Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 18. un 20. panta piemērošanā. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats – tiesību kļūda Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 18. un 20. panta piemērošanā.

| 3. | Trešais pamats – acīmredzama kļūda vērtējumā, kas izrietot no tā, ka nav ņemta vērā prasītājas īpašā situācija. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats – acīmredzama kļūda vērtējumā, kas izrietot no tā, ka nav ņemta vērā prasītājas īpašā situācija.

| 4. | Ceturtais pamats – iebilde par Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta prettiesiskumu tāpēc, ka tajā esot pieļauta diskriminācija invaliditātes dēļ. |
| --- | --- |

4.

Ceturtais pamats – iebilde par Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta prettiesiskumu tāpēc, ka tajā esot pieļauta diskriminācija invaliditātes dēļ.

| 5. | Piektais pamats – tiesību kļūda Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta piemērošanā. |
| --- | --- |

5.

Piektais pamats – tiesību kļūda Civildienesta noteikumu VII pielikuma 2. panta piemērošanā.

| 6. | Sestais pamats, kas tiek izvirzīts pakārtoti – administrācijas rūpības pienākuma neizpilde. |
| --- | --- |

6.

Sestais pamats, kas tiek izvirzīts pakārtoti – administrācijas rūpības pienākuma neizpilde.

---

(1)  Aizsegtie dati ir konfidenciāli.

---