# Europeiska unionens C 148/4 ap

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 148 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 65 årgången4 april 2022 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 148

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

65 årgången4 april 2022

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska unionens domstol |
| 2022/C 148/01 | Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning | 1 |

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

2022/C 148/01

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

Europeiska unionens officiella tidning

1

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Domstolen |
| 2022/C 148/02 | Mål C-9/20: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Hamburg – Tyskland) – Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136 mot Finanzamt Hamburg-Oberalster (Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artikel 66 första stycket b – Mervärdesskattens utkrävbarhet – Mottagandet av betalningen – Artikel 167 – Inträde och räckvidd för rätten till avdrag för ingående mervärdesskatt – Artikel 167a – Undantag – Kontantmetoden – Uthyrning och uthyrning i andra hand av fast egendom som används i en industriell eller kommersiell verksamhet) | 2 |
| 2022/C 148/03 | Mål C-219/20: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Landesverwaltungsgericht Steiermark – Österrike) – LM mot Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Begäran om förhandsavgörande – Frihet att tillhandahålla tjänster – Utstationering av arbetstagare – Direktiv 96/71/EG – Artikel 3.1 c – Arbets- och anställningsvillkor – Lön – Artikel 5 – Påföljder – Preskriptionstid – Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Artikel 41 – Rätten till god förvaltning – Artikel 47 – Effektivt domstolsskydd) | 3 |
| 2022/C 148/04 | Mål C-485/20: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Conseil d'État – Belgien) – XXXX mot HR Rail SA (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Direktiv 2000/78/EG – Likabehandling i arbetslivet – Förbud mot diskriminering på grund av funktionshinder – Uppsägning av en anställd som har blivit permanent oförmögen att utföra den aktuella tjänstens grundläggande uppgifter – Anställd som fullgör en provanställning inom ramen för sin rekrytering – Artikel 5 – Rimliga anpassningsåtgärder för personer med funktionshinder – Skyldighet att omplacera till en annan tjänst – Föreligger under förutsättning att detta inte medför en oproportionerligt stor börda för arbetsgivaren) | 3 |
| 2022/C 148/05 | Mål C-487/20: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Alba Iulia – Rumänien) – Philips Orăştie S.R.L. mot Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Begäran om förhandsavgörande – Harmonisering av skattelagstiftning – Gemensamt system för mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artiklarna 179 och 183 – Avdragsrätt för mervärdesskatt – Förfarande – Kvittning eller återbetalning av överskjutande mervärdesskatt – Ytterligare betalningsskyldigheter – Principen om skatteneutralitet – Principerna om likvärdighet och effektivitet) | 4 |
| 2022/C 148/06 | Mål C-499/20: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Symvoulio tis Epikrateias – Grekland) – DIMCO Dimovasili M.I.K.E. mot Ypourgos Perivallontos kai Energeias (Begäran om förhandsavgörande – Tillnärmning av lagstiftning – Direktiv 97/23/EG – Tryckbärande anordningar – CE-märkning – Utsläppande på marknaden och ibruktagande – Restriktioner som syftar till att säkerställa skydd för människor – Artiklarna 34 och 36 FEUF – Nationell lagstiftning som föreskriver restriktioner avseende hur gasledningar kan installeras) | 5 |
| 2022/C 148/07 | Mål C-522/20: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Oberster Gerichtshof – Österrike) – OE mot VY (Begäran om förhandsavgörande – Giltighet – Civilrättsligt samarbete – Behörighet att pröva en ansökan om äktenskapsskillnad – Artikel 18 FEUF – Förordning (EG) nr 2201/2003 – Artikel 3.1 a femte och sjätte strecksatserna – Skillnad mellan längden på de bosättningsperioder som krävs för att fastställa behörig domstol – Åtskillnad mellan en person som är bosatt och är medborgare i den medlemsstat där domstolen vid vilken talan väckts är belägen och en person som är bosatt men inte är medborgare i den medlemsstaten – Diskriminering på grund av nationalitet – Föreligger inte) | 5 |
| 2022/C 148/08 | Mål C-564/20: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Supreme Court – Irland) – PF, MF mot Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority (Begäran om förhandsavgörande – Gemensamma fiskeripolitiken – Förordning (EG) nr 1224/2009 – Kontrollsystem – Artiklarna 33.2 a och 34 – Registrering av fångstuppgifter och fiskeansträngning – Överföring till Europeiska kommissionen av uppgifter om fångstmängder av havskräfta – Möjlighet att använda andra uppgifter än de som återfinns i fiskeloggboken – Rimlig och vetenskapligt giltig metod för att behandla och kontrollera uppgifterna – Stängning av fiske) | 6 |
| 2022/C 148/09 | C-595/20: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Oberster Gerichtshof – Österrike) – UE mot ShareWood Switzerland AG, VF (Begäran om förhandsavgörande – Civilrättsligt samarbete – Tillämplig lag för avtalsförpliktelser – Förordning (EG) nr 593/2008 (Rom I) – Konsumentavtal – Val av tillämplig lag – Artikel 6.4 c – Undantag för avtal om sakrätt i fast egendom eller hyra av fast egendom – Köpeavtal, som inbegriper ett hyresavtal och ett avtal om tillhandahållande av tjänster, avseende träd som uteslutande planterats för att de ska avverkas i vinstsyfte) | 7 |
| 2022/C 148/10 | Mål C-157/21: Domstolens dom (plenum) av den 16 februari 2022 – Ungern mot Europaparlamentet, Europeiska unionens råd (Talan om ogiltigförklaring – Förordning (EU, Euratom) 2020/2092 – Generell villkorlighetsordning för skydd av Europeiska unionens budget – Skydd av unionsbudgeten vid överträdelse av rättsstatens principer i en medlemsstat – Rättslig grund – Artikel 322.1 a FEUF – Påstått kringgående av artikel 7 FEU och artikel 269 FEUF – Påstått åsidosättande av artikel 4.1 FEU, artikel 5.2 FEU och artikel 13.2 FEU samt av rättssäkerhetsprincipen, proportionalitetsprincipen och principen om medlemsstaternas likhet inför fördragen) | 7 |
| 2022/C 148/11 | Mål C-157/21: Domstolens dom (plenum) av den 16 februari 2022 – Republiken Polen mot Europaparlamentet, Europeiska unionens råd (Talan om ogiltigförklaring – Förordning (EU, Euratom) 2020/2092 – Generell villkorlighetsordning för skydd av Europeiska unionens budget – Skydd av unionsbudgeten vid överträdelse av rättsstatens principer i en medlemsstat – Rättslig grund – Artikel 322.1 a FEUF – Artikel 311 FEUF – Artikel 312 FEUF – Påstått kringgående av artikel 7 FEU och artikel 269 FEUF – Påstått åsidosättande av artikel 4.1 FEU, artikel 5.2 FEU, artikel 13.2 FEU, artikel 296 andra stycket FEUF, av protokoll (nr 2) om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna samt av principen om tilldelade befogenheter, rättssäkerhetsprincipen, proportionalitetsprincipen och principen om medlemsstaternas likhet inför fördragen – Påstått maktmissbruk) | 8 |
| 2022/C 148/12 | Mål C-674/21: Överklagande ingett den 10 november 2021 av Residencial Palladium, S.L. av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 1 september 2021 i mål T-566/20, Residencial Palladium mot EUIPO — Palladium Gestión (Palladium Hotel Garden Beach) | 9 |
| 2022/C 148/13 | Mål C-675/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) den 10 november 2021 – Strong Charon, Soluções de Segurança, S.A. mot 2045-Empresa de Segurança, S.A., FL | 9 |
| 2022/C 148/14 | Mål C-678/21 P: Överklagande ingett den 10 november 2021 av Sony Interactive Entertainment Europe Ltd av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 1 september 2021 i mål T-463/20, Sony Interactive Entertainment Europe mot EUIPO | 10 |
| 2022/C 148/15 | Mål C-679/21: Överklagande ingett den 10 november 2021 av Sony Interactive Entertainment Europe Ltd av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 1 september 2021 i mål T-561/20, Sony Interactive Entertainment Europe mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet | 10 |
| 2022/C 148/16 | Mål C-777/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale di Napoli (Italien) den 15 december 2021 – VB mot Comune di Portici | 11 |
| 2022/C 148/17 | Mål C-2/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Erfurt (Tyskland) den 3 januari 2022 – HK mot Allianz Lebensversicherungs AG | 11 |
| 2022/C 148/18 | Mål C-8/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d’État (Belgien) den 5 januari 2022 – XXX mot Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides | 12 |
| 2022/C 148/19 | Mål C-12/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Okresný súd Prešov (Slovakien) den 6 januari 2022 – UR mot 365.bank a.s. | 13 |
| 2022/C 148/20 | Mål C-26/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Verwaltungsgericht Wiesbaden (Tyskland) den 11 januari 2022 – UF mot Land Hessen | 14 |
| 2022/C 148/21 | Mål C-53/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italien) den 26 januari 2022 – VZ mot CA | 15 |
| 2022/C 148/22 | Mål C-56/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de première instance de Liège (Belgien) den 28 januari 2022 – PL mot État belge | 16 |
| 2022/C 148/23 | Mål C-64/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Verwaltungsgericht Wiesbaden (Tyskland) den 2 februari 2022 – AB mot Land Hessen | 16 |
| 2022/C 148/24 | Mål C-85/22: Talan väckt den 8 februari 2022 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien | 17 |
| 2022/C 148/25 | Mål C-109/22: Talan väckt den 15 februari 2022 – Europeiska kommissionen mot Rumänien | 18 |
| 2022/C 148/26 | Mål C-116/22: Talan väckt den 18 februari 2022 – Europeiska kommissionen mot Förbundsrepubliken Tyskland | 19 |
| | Tribunalen |
| 2022/C 148/27 | Mål T-195/19: Tribunalens dom av den 9 februari 2022 – GEA Group mot kommissionen (Konkurrens – Konkurrensbegränsande samverkan – Unionsmarknader för tennstabilisatorer och värmestabilisatorer ESBO/estrar – Beslut varigenom fastställs en överträdelse av artikel 81 EG – Ogiltigförklaring av beslutet att ändra det ursprungliga beslutet – Beslut att avslå en begäran om återbetalning av böterna – Talan om ogiltigförklaring – Rättsakt mot vilken talan kan väckas – Berättigat intresse att få saken prövad – Upptagande till sakprövning – Artikel 266.1 FEUF) | 21 |
| 2022/C 148/28 | Mål T-520/19: Tribunalens dom av den 9 februari 2022 – Heitec mot EUIPO – Hetec Datensysteme (HEITEC) (EU-varumärke – Upphävandeförfarande – EU-ordmärket HEITEC – Bevisning som åberopats vid annuleringsenheten och överklagandenämnden har inte beaktats – Artikel 95.2 i förordning (EU) 2017/1001 – Varumärket har inte varit föremål för verkligt bruk – Artikel 51.1 a i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 58.1 a i förordning 2017/1001) – Regel 40.5 i förordning (EG) nr 2868/95 (nu artikel 19.1 i delegerad förordning (EU) 2018/625)) | 21 |
| 2022/C 148/29 | Mål T-672/19: Tribunalens dom av den 9 februari 2022 – Companhia de Seguros Índico mot kommissionen (Offentlig upphandling – Budgetförordning – Uteslutning från deltagande i upphandlingsförfaranden och förlust av rätten att erhålla bidrag som finansieras med medel ur unionens allmänna budget och av EUF under en treårsperiod – Principen om god tro – Rättighetsmissbruk – Uppenbart oriktig bedömning – Proportionalitet) | 22 |
| 2022/C 148/30 | Mål T-791/19: Tribunalens dom av den 9 februari 2022 – Sped-Pro mot kommissionen (Konkurrens – Missbruk av dominerande ställning – Marknaden för järnvägstransport av gods – Beslut om att avslå ett klagomål – Artikel 7 i förordning (EG) nr 773/2004 – Rimlig tidsfrist – Unionens intresse av att ett klagomål prövas – Fastställande av vilken myndighet som är bäst lämpad att pröva ett klagomål – Kriterier – Uppenbart oriktig bedömning – Systematiska eller allmänna brister vad gäller respekten för rättsstatliga principer – Risk för att en klagandes rättigheter åsidosätts om ett klagomål avslås – Motiveringsskyldighet) | 23 |
| 2022/C 148/31 | Mål T-709/20: Tribunalens dom av den 23 februari 2022 – OJ mot kommissionen (Personalmål – Tjänstemän – Rekrytering – Uttagningsprov EPSO/AD/380/19 – Beslut att vägra att förlänga datumen för ett uttagningsprov – Tidsfrister för att göra ett urvalsprov på ett testcentrum – Rätt till ett rättvist förfarande – Omsorgsplikt – Likabehandling) | 23 |
| 2022/C 148/32 | Mål T-736/20: Tribunalens beslut av den 11 februari 2022 – OP mot kommissionen (Personalmål – Tjänstemän – Rekrytering – Allmänt uttagningsprov EPSO/AST/147/19 – Beslut att inte uppta sökanden i förteckningen över godkända sökande – Motiveringsskyldighet – Likabehandling) | 24 |
| 2022/C 148/33 | Mål T-67/21: Tribunalens beslut av den 4 februari 2022 – ultra air mot EUIPO – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international) (EU-varumärke – Ogiltighets- och upphävandeförfaranden – EU-ordmärket ultrafilter international – Ansökan om omvandling till ansökan om nationellt varumärke – Upphävandeförfarandet har förlorat sitt syfte – Uppenbart att överklagandet helt saknar rättslig grund) | 24 |
| 2022/C 148/34 | Mål T-459/21: Tribunalens beslut av den 11 februari 2022 – Calrose Rice mot EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket Sunwhite – Äldre nationellt figurmärke Sunwhite – Relativt registreringshinder – Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001 – Uppenbart att överklagandet helt saknar rättslig grund) | 25 |
| 2022/C 148/35 | Mål T-464/21: Tribunalens beslut av den 7 februari 2022 – Faller m.fl. mot kommissionen (Talan om ogiltigförklaring – Humanläkemedel – Ändring av det villkorliga godkännandet för försäljning av humanläkemedlet Comirnaty – Berättigat intresse av att få saken prövad saknas – Villkoret direkt berörd ej uppfyllt – Villkoret personligen berörd ej uppfyllt – Avvisning) | 26 |
| 2022/C 148/36 | Mål T-739/21 R: Beslut av tribunalens ordförande den 7 februari 2022 – Eurecna mot kommissionen (Interimistiskt förfarande – Offentlig upphandling av tjänster – Ansökan om interimistiska åtgärder – Krav på skyndsamt förfarande föreligger inte) | 26 |
| 2022/C 148/37 | Mål T-53/22 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 11 februari 2022 – Collard mot parlamentet och ID (Interimistiska åtgärder – Institutionell rätt – Ledamot av Europaparlamentet – Ledamot som har suspenderats och uteslutits från sin politiska grupp – Ansökan om uppskov med verkställighet – Åsidosättande av formkrav – Avvisning) | 27 |
| 2022/C 148/38 | Mål T-54/22 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 11 februari 2022 – Rivière mot parlamentet och ID (Interimistiskt förfarande – Institutionell rätt – Ledamot av parlamentet – En ledamot har avstängts och uteslutits från sin politiska grupp – Ansökan om uppskov med verkställigheten – Åsidosättande av formkrav – Avvisning) | 27 |
| 2022/C 148/39 | Mål T-711/21: Talan väckt den 4 november 2021 – ID m.fl. mot parlamentet | 28 |
| 2022/C 148/40 | Mål T-724/21: Talan väckt den 11 november 2021 – IL m.fl. mot parlamentet | 29 |
| 2022/C 148/41 | Mål T-41/22: Talan väckt den 21 januari 2022 – Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris mot parlamentet | 30 |
| 2022/C 148/42 | Mål T-59/22: Talan väckt den 31 januari 2022 – Conserve Italia e Conserves France mot kommissionen | 31 |
| 2022/C 148/43 | Mål T-62/22: Talan väckt den 28 januari 2022 – Estland mot kommissionen | 32 |
| 2022/C 148/44 | Mål T-63/22: Överklagande ingett den 1 februari 2022 – Brooks England mot EUIPO – Brooks Sports (BROOKS ENGLAND) | 33 |
| 2022/C 148/45 | Mål T-69/22: Talan väckt den 4 februari 2022 – Eurecna mot kommissionen | 34 |
| 2022/C 148/46 | Mål T-73/22: Överklagande ingett den 8 februari 2022 – Walsall Conduits mot EUIPO – EUIPO – Liberty Engineering (Willenhall) (WALSALL CONDUITS) | 34 |
| 2022/C 148/47 | Mål T-75/22: Talan väckt den 11 februari 2022 – Prigozhin mot rådet | 35 |
| 2022/C 148/48 | Mål T-76/22: Överklagande ingett den 9 februari 2022 – Schwa-Medico mot EUIPO – Med-El Elektromedizinische Geräte (STIWELL) | 36 |
| 2022/C 148/49 | Mål T-81/22: Talan väckt den 11 februari 2022 – Euranimi mot kommissionen | 37 |
| 2022/C 148/50 | Mål T-82/22: Överklagande ingett den 15 februari 2022 – Bambu Sales mot EUIPO (BAMBU) | 38 |
| 2022/C 148/51 | Mål T-83/22: Överklagande ingett den 14 februari 2022 – Selimfiber mot EUIPO – Qureshi (SPETRA) | 38 |
| 2022/C 148/52 | Mål T-84/22: Talan väckt den 15 februari 2022 – Credit Suisse Group m.fl. mot kommissionen | 39 |
| 2022/C 148/53 | Mål T-89/22: Överklagande ingett den 18 februari 2022 – Homy Casa mot EUIPO — Albatros International (Stolar) | 40 |
| 2022/C 148/54 | Mål T-90/22: Talan väckt den 18 februari 2022 – Kande Mupompa mot rådet | 41 |
| 2022/C 148/55 | Mål T-91/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Ruhorimbere mot rådet | 42 |
| 2022/C 148/56 | Mål T-92/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Amisi Kumba mot rådet | 42 |
| 2022/C 148/57 | Mål T-93/22: Talan väckt den 18 februari 2022 – Ramazani Shadary mot rådet | 43 |
| 2022/C 148/58 | Mål T-94/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Mutondo mot rådet | 44 |
| 2022/C 148/59 | Mål T-95/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Kanyama mot rådet | 44 |
| 2022/C 148/60 | Mål T-96/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Kampete mot rådet | 45 |
| 2022/C 148/61 | Mål T-97/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Ilunga Luyoyo mot rådet | 45 |
| 2022/C 148/62 | Mål T-98/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Boshab mot rådet | 46 |
| 2022/C 148/63 | Mål T-100/22: Överklagande ingett den 18 februari 2022 – Ciar/EUIPO – Motion (Rörelseanordning) | 47 |
| 2022/C 148/64 | Mål T-125/22: Talan väckt den 8 mars 2022 – RT France mot rådet | 47 |
| 2022/C 148/65 | Mål T-491/20: Tribunalens beslut av den 8 februari 2022 – El Corte Inglés mot EUIPO – Ou (-Vpro) | 48 |
| 2022/C 148/66 | Mål T-665/21: Tribunalens beslut av den 15 februari 2022 – Civitta Eesti mot kommissionen | 48 |
| 2022/C 148/67 | Mål T-707/21: Tribunalens beslut av den 8 februari 2022 – Hoteles Olivencia mot EUIPO – Corporacion H10 Hotels (HOTELES HO) | 48 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

2022/C 148/02

Mål C-9/20: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Hamburg – Tyskland) – Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136 mot Finanzamt Hamburg-Oberalster (Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artikel 66 första stycket b – Mervärdesskattens utkrävbarhet – Mottagandet av betalningen – Artikel 167 – Inträde och räckvidd för rätten till avdrag för ingående mervärdesskatt – Artikel 167a – Undantag – Kontantmetoden – Uthyrning och uthyrning i andra hand av fast egendom som används i en industriell eller kommersiell verksamhet)

2

2022/C 148/03

Mål C-219/20: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Landesverwaltungsgericht Steiermark – Österrike) – LM mot Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Begäran om förhandsavgörande – Frihet att tillhandahålla tjänster – Utstationering av arbetstagare – Direktiv 96/71/EG – Artikel 3.1 c – Arbets- och anställningsvillkor – Lön – Artikel 5 – Påföljder – Preskriptionstid – Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Artikel 41 – Rätten till god förvaltning – Artikel 47 – Effektivt domstolsskydd)

3

2022/C 148/04

Mål C-485/20: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Conseil d'État – Belgien) – XXXX mot HR Rail SA (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Direktiv 2000/78/EG – Likabehandling i arbetslivet – Förbud mot diskriminering på grund av funktionshinder – Uppsägning av en anställd som har blivit permanent oförmögen att utföra den aktuella tjänstens grundläggande uppgifter – Anställd som fullgör en provanställning inom ramen för sin rekrytering – Artikel 5 – Rimliga anpassningsåtgärder för personer med funktionshinder – Skyldighet att omplacera till en annan tjänst – Föreligger under förutsättning att detta inte medför en oproportionerligt stor börda för arbetsgivaren)

3

2022/C 148/05

Mål C-487/20: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Alba Iulia – Rumänien) – Philips Orăştie S.R.L. mot Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Begäran om förhandsavgörande – Harmonisering av skattelagstiftning – Gemensamt system för mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artiklarna 179 och 183 – Avdragsrätt för mervärdesskatt – Förfarande – Kvittning eller återbetalning av överskjutande mervärdesskatt – Ytterligare betalningsskyldigheter – Principen om skatteneutralitet – Principerna om likvärdighet och effektivitet)

4

2022/C 148/06

Mål C-499/20: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Symvoulio tis Epikrateias – Grekland) – DIMCO Dimovasili M.I.K.E. mot Ypourgos Perivallontos kai Energeias (Begäran om förhandsavgörande – Tillnärmning av lagstiftning – Direktiv 97/23/EG – Tryckbärande anordningar – CE-märkning – Utsläppande på marknaden och ibruktagande – Restriktioner som syftar till att säkerställa skydd för människor – Artiklarna 34 och 36 FEUF – Nationell lagstiftning som föreskriver restriktioner avseende hur gasledningar kan installeras)

5

2022/C 148/07

Mål C-522/20: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Oberster Gerichtshof – Österrike) – OE mot VY (Begäran om förhandsavgörande – Giltighet – Civilrättsligt samarbete – Behörighet att pröva en ansökan om äktenskapsskillnad – Artikel 18 FEUF – Förordning (EG) nr 2201/2003 – Artikel 3.1 a femte och sjätte strecksatserna – Skillnad mellan längden på de bosättningsperioder som krävs för att fastställa behörig domstol – Åtskillnad mellan en person som är bosatt och är medborgare i den medlemsstat där domstolen vid vilken talan väckts är belägen och en person som är bosatt men inte är medborgare i den medlemsstaten – Diskriminering på grund av nationalitet – Föreligger inte)

5

2022/C 148/08

Mål C-564/20: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Supreme Court – Irland) – PF, MF mot Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority (Begäran om förhandsavgörande – Gemensamma fiskeripolitiken – Förordning (EG) nr 1224/2009 – Kontrollsystem – Artiklarna 33.2 a och 34 – Registrering av fångstuppgifter och fiskeansträngning – Överföring till Europeiska kommissionen av uppgifter om fångstmängder av havskräfta – Möjlighet att använda andra uppgifter än de som återfinns i fiskeloggboken – Rimlig och vetenskapligt giltig metod för att behandla och kontrollera uppgifterna – Stängning av fiske)

6

2022/C 148/09

C-595/20: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Oberster Gerichtshof – Österrike) – UE mot ShareWood Switzerland AG, VF (Begäran om förhandsavgörande – Civilrättsligt samarbete – Tillämplig lag för avtalsförpliktelser – Förordning (EG) nr 593/2008 (Rom I) – Konsumentavtal – Val av tillämplig lag – Artikel 6.4 c – Undantag för avtal om sakrätt i fast egendom eller hyra av fast egendom – Köpeavtal, som inbegriper ett hyresavtal och ett avtal om tillhandahållande av tjänster, avseende träd som uteslutande planterats för att de ska avverkas i vinstsyfte)

7

2022/C 148/10

Mål C-157/21: Domstolens dom (plenum) av den 16 februari 2022 – Ungern mot Europaparlamentet, Europeiska unionens råd (Talan om ogiltigförklaring – Förordning (EU, Euratom) 2020/2092 – Generell villkorlighetsordning för skydd av Europeiska unionens budget – Skydd av unionsbudgeten vid överträdelse av rättsstatens principer i en medlemsstat – Rättslig grund – Artikel 322.1 a FEUF – Påstått kringgående av artikel 7 FEU och artikel 269 FEUF – Påstått åsidosättande av artikel 4.1 FEU, artikel 5.2 FEU och artikel 13.2 FEU samt av rättssäkerhetsprincipen, proportionalitetsprincipen och principen om medlemsstaternas likhet inför fördragen)

7

2022/C 148/11

Mål C-157/21: Domstolens dom (plenum) av den 16 februari 2022 – Republiken Polen mot Europaparlamentet, Europeiska unionens råd (Talan om ogiltigförklaring – Förordning (EU, Euratom) 2020/2092 – Generell villkorlighetsordning för skydd av Europeiska unionens budget – Skydd av unionsbudgeten vid överträdelse av rättsstatens principer i en medlemsstat – Rättslig grund – Artikel 322.1 a FEUF – Artikel 311 FEUF – Artikel 312 FEUF – Påstått kringgående av artikel 7 FEU och artikel 269 FEUF – Påstått åsidosättande av artikel 4.1 FEU, artikel 5.2 FEU, artikel 13.2 FEU, artikel 296 andra stycket FEUF, av protokoll (nr 2) om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna samt av principen om tilldelade befogenheter, rättssäkerhetsprincipen, proportionalitetsprincipen och principen om medlemsstaternas likhet inför fördragen – Påstått maktmissbruk)

8

2022/C 148/12

Mål C-674/21: Överklagande ingett den 10 november 2021 av Residencial Palladium, S.L. av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 1 september 2021 i mål T-566/20, Residencial Palladium mot EUIPO — Palladium Gestión (Palladium Hotel Garden Beach)

9

2022/C 148/13

Mål C-675/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) den 10 november 2021 – Strong Charon, Soluções de Segurança, S.A. mot 2045-Empresa de Segurança, S.A., FL

9

2022/C 148/14

Mål C-678/21 P: Överklagande ingett den 10 november 2021 av Sony Interactive Entertainment Europe Ltd av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 1 september 2021 i mål T-463/20, Sony Interactive Entertainment Europe mot EUIPO

10

2022/C 148/15

Mål C-679/21: Överklagande ingett den 10 november 2021 av Sony Interactive Entertainment Europe Ltd av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 1 september 2021 i mål T-561/20, Sony Interactive Entertainment Europe mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

10

2022/C 148/16

Mål C-777/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale di Napoli (Italien) den 15 december 2021 – VB mot Comune di Portici

11

2022/C 148/17

Mål C-2/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Erfurt (Tyskland) den 3 januari 2022 – HK mot Allianz Lebensversicherungs AG

11

2022/C 148/18

Mål C-8/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d’État (Belgien) den 5 januari 2022 – XXX mot Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

12

2022/C 148/19

Mål C-12/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Okresný súd Prešov (Slovakien) den 6 januari 2022 – UR mot 365.bank a.s.

13

2022/C 148/20

Mål C-26/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Verwaltungsgericht Wiesbaden (Tyskland) den 11 januari 2022 – UF mot Land Hessen

14

2022/C 148/21

Mål C-53/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italien) den 26 januari 2022 – VZ mot CA

15

2022/C 148/22

Mål C-56/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de première instance de Liège (Belgien) den 28 januari 2022 – PL mot État belge

16

2022/C 148/23

Mål C-64/22: Begäran om förhandsavgörande framställd av Verwaltungsgericht Wiesbaden (Tyskland) den 2 februari 2022 – AB mot Land Hessen

16

2022/C 148/24

Mål C-85/22: Talan väckt den 8 februari 2022 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien

17

2022/C 148/25

Mål C-109/22: Talan väckt den 15 februari 2022 – Europeiska kommissionen mot Rumänien

18

2022/C 148/26

Mål C-116/22: Talan väckt den 18 februari 2022 – Europeiska kommissionen mot Förbundsrepubliken Tyskland

19

Tribunalen

2022/C 148/27

Mål T-195/19: Tribunalens dom av den 9 februari 2022 – GEA Group mot kommissionen (Konkurrens – Konkurrensbegränsande samverkan – Unionsmarknader för tennstabilisatorer och värmestabilisatorer ESBO/estrar – Beslut varigenom fastställs en överträdelse av artikel 81 EG – Ogiltigförklaring av beslutet att ändra det ursprungliga beslutet – Beslut att avslå en begäran om återbetalning av böterna – Talan om ogiltigförklaring – Rättsakt mot vilken talan kan väckas – Berättigat intresse att få saken prövad – Upptagande till sakprövning – Artikel 266.1 FEUF)

21

2022/C 148/28

Mål T-520/19: Tribunalens dom av den 9 februari 2022 – Heitec mot EUIPO – Hetec Datensysteme (HEITEC) (EU-varumärke – Upphävandeförfarande – EU-ordmärket HEITEC – Bevisning som åberopats vid annuleringsenheten och överklagandenämnden har inte beaktats – Artikel 95.2 i förordning (EU) 2017/1001 – Varumärket har inte varit föremål för verkligt bruk – Artikel 51.1 a i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 58.1 a i förordning 2017/1001) – Regel 40.5 i förordning (EG) nr 2868/95 (nu artikel 19.1 i delegerad förordning (EU) 2018/625))

21

2022/C 148/29

Mål T-672/19: Tribunalens dom av den 9 februari 2022 – Companhia de Seguros Índico mot kommissionen (Offentlig upphandling – Budgetförordning – Uteslutning från deltagande i upphandlingsförfaranden och förlust av rätten att erhålla bidrag som finansieras med medel ur unionens allmänna budget och av EUF under en treårsperiod – Principen om god tro – Rättighetsmissbruk – Uppenbart oriktig bedömning – Proportionalitet)

22

2022/C 148/30

Mål T-791/19: Tribunalens dom av den 9 februari 2022 – Sped-Pro mot kommissionen (Konkurrens – Missbruk av dominerande ställning – Marknaden för järnvägstransport av gods – Beslut om att avslå ett klagomål – Artikel 7 i förordning (EG) nr 773/2004 – Rimlig tidsfrist – Unionens intresse av att ett klagomål prövas – Fastställande av vilken myndighet som är bäst lämpad att pröva ett klagomål – Kriterier – Uppenbart oriktig bedömning – Systematiska eller allmänna brister vad gäller respekten för rättsstatliga principer – Risk för att en klagandes rättigheter åsidosätts om ett klagomål avslås – Motiveringsskyldighet)

23

2022/C 148/31

Mål T-709/20: Tribunalens dom av den 23 februari 2022 – OJ mot kommissionen (Personalmål – Tjänstemän – Rekrytering – Uttagningsprov EPSO/AD/380/19 – Beslut att vägra att förlänga datumen för ett uttagningsprov – Tidsfrister för att göra ett urvalsprov på ett testcentrum – Rätt till ett rättvist förfarande – Omsorgsplikt – Likabehandling)

23

2022/C 148/32

Mål T-736/20: Tribunalens beslut av den 11 februari 2022 – OP mot kommissionen (Personalmål – Tjänstemän – Rekrytering – Allmänt uttagningsprov EPSO/AST/147/19 – Beslut att inte uppta sökanden i förteckningen över godkända sökande – Motiveringsskyldighet – Likabehandling)

24

2022/C 148/33

Mål T-67/21: Tribunalens beslut av den 4 februari 2022 – ultra air mot EUIPO – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international) (EU-varumärke – Ogiltighets- och upphävandeförfaranden – EU-ordmärket ultrafilter international – Ansökan om omvandling till ansökan om nationellt varumärke – Upphävandeförfarandet har förlorat sitt syfte – Uppenbart att överklagandet helt saknar rättslig grund)

24

2022/C 148/34

Mål T-459/21: Tribunalens beslut av den 11 februari 2022 – Calrose Rice mot EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket Sunwhite – Äldre nationellt figurmärke Sunwhite – Relativt registreringshinder – Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001 – Uppenbart att överklagandet helt saknar rättslig grund)

25

2022/C 148/35

Mål T-464/21: Tribunalens beslut av den 7 februari 2022 – Faller m.fl. mot kommissionen (Talan om ogiltigförklaring – Humanläkemedel – Ändring av det villkorliga godkännandet för försäljning av humanläkemedlet Comirnaty – Berättigat intresse av att få saken prövad saknas – Villkoret direkt berörd ej uppfyllt – Villkoret personligen berörd ej uppfyllt – Avvisning)

26

2022/C 148/36

Mål T-739/21 R: Beslut av tribunalens ordförande den 7 februari 2022 – Eurecna mot kommissionen (Interimistiskt förfarande – Offentlig upphandling av tjänster – Ansökan om interimistiska åtgärder – Krav på skyndsamt förfarande föreligger inte)

26

2022/C 148/37

Mål T-53/22 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 11 februari 2022 – Collard mot parlamentet och ID (Interimistiska åtgärder – Institutionell rätt – Ledamot av Europaparlamentet – Ledamot som har suspenderats och uteslutits från sin politiska grupp – Ansökan om uppskov med verkställighet – Åsidosättande av formkrav – Avvisning)

27

2022/C 148/38

Mål T-54/22 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 11 februari 2022 – Rivière mot parlamentet och ID (Interimistiskt förfarande – Institutionell rätt – Ledamot av parlamentet – En ledamot har avstängts och uteslutits från sin politiska grupp – Ansökan om uppskov med verkställigheten – Åsidosättande av formkrav – Avvisning)

27

2022/C 148/39

Mål T-711/21: Talan väckt den 4 november 2021 – ID m.fl. mot parlamentet

28

2022/C 148/40

Mål T-724/21: Talan väckt den 11 november 2021 – IL m.fl. mot parlamentet

29

2022/C 148/41

Mål T-41/22: Talan väckt den 21 januari 2022 – Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris mot parlamentet

30

2022/C 148/42

Mål T-59/22: Talan väckt den 31 januari 2022 – Conserve Italia e Conserves France mot kommissionen

31

2022/C 148/43

Mål T-62/22: Talan väckt den 28 januari 2022 – Estland mot kommissionen

32

2022/C 148/44

Mål T-63/22: Överklagande ingett den 1 februari 2022 – Brooks England mot EUIPO – Brooks Sports (BROOKS ENGLAND)

33

2022/C 148/45

Mål T-69/22: Talan väckt den 4 februari 2022 – Eurecna mot kommissionen

34

2022/C 148/46

Mål T-73/22: Överklagande ingett den 8 februari 2022 – Walsall Conduits mot EUIPO – EUIPO – Liberty Engineering (Willenhall) (WALSALL CONDUITS)

34

2022/C 148/47

Mål T-75/22: Talan väckt den 11 februari 2022 – Prigozhin mot rådet

35

2022/C 148/48

Mål T-76/22: Överklagande ingett den 9 februari 2022 – Schwa-Medico mot EUIPO – Med-El Elektromedizinische Geräte (STIWELL)

36

2022/C 148/49

Mål T-81/22: Talan väckt den 11 februari 2022 – Euranimi mot kommissionen

37

2022/C 148/50

Mål T-82/22: Överklagande ingett den 15 februari 2022 – Bambu Sales mot EUIPO (BAMBU)

38

2022/C 148/51

Mål T-83/22: Överklagande ingett den 14 februari 2022 – Selimfiber mot EUIPO – Qureshi (SPETRA)

38

2022/C 148/52

Mål T-84/22: Talan väckt den 15 februari 2022 – Credit Suisse Group m.fl. mot kommissionen

39

2022/C 148/53

Mål T-89/22: Överklagande ingett den 18 februari 2022 – Homy Casa mot EUIPO — Albatros International (Stolar)

40

2022/C 148/54

Mål T-90/22: Talan väckt den 18 februari 2022 – Kande Mupompa mot rådet

41

2022/C 148/55

Mål T-91/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Ruhorimbere mot rådet

42

2022/C 148/56

Mål T-92/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Amisi Kumba mot rådet

42

2022/C 148/57

Mål T-93/22: Talan väckt den 18 februari 2022 – Ramazani Shadary mot rådet

43

2022/C 148/58

Mål T-94/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Mutondo mot rådet

44

2022/C 148/59

Mål T-95/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Kanyama mot rådet

44

2022/C 148/60

Mål T-96/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Kampete mot rådet

45

2022/C 148/61

Mål T-97/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Ilunga Luyoyo mot rådet

45

2022/C 148/62

Mål T-98/22: Talan väckt den 21 februari 2022 – Boshab mot rådet

46

2022/C 148/63

Mål T-100/22: Överklagande ingett den 18 februari 2022 – Ciar/EUIPO – Motion (Rörelseanordning)

47

2022/C 148/64

Mål T-125/22: Talan väckt den 8 mars 2022 – RT France mot rådet

47

2022/C 148/65

Mål T-491/20: Tribunalens beslut av den 8 februari 2022 – El Corte Inglés mot EUIPO – Ou (-Vpro)

48

2022/C 148/66

Mål T-665/21: Tribunalens beslut av den 15 februari 2022 – Civitta Eesti mot kommissionen

48

2022/C 148/67

Mål T-707/21: Tribunalens beslut av den 8 februari 2022 – Hoteles Olivencia mot EUIPO – Corporacion H10 Hotels (HOTELES HO)

48

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/1

---

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

(2022/C 148/01)

Senaste offentliggörandet

EUT C 138, 28.3.2022

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 128, 21.3.2022

EUT C 119, 14.3.2022

EUT C 109, 7.3.2022

EUT C 95, 28.2.2022

EUT C 84, 21.2.2022

EUT C 73, 14.2.2022

Dessa texter är tillgängliga på

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/2 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/2

---

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Hamburg – Tyskland) – Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136 mot Finanzamt Hamburg-Oberalster

(Mål C-9/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Beskattning - Mervärdesskatt - Direktiv 2006/112/EG - Artikel 66 första stycket b - Mervärdesskattens utkrävbarhet - Mottagandet av betalningen - Artikel 167 - Inträde och räckvidd för rätten till avdrag för ingående mervärdesskatt - Artikel 167a - Undantag - Kontantmetoden - Uthyrning och uthyrning i andra hand av fast egendom som används i en industriell eller kommersiell verksamhet)

(2022/C 148/02)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Finanzgericht Hamburg

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136

Motpart: Finanzamt Hamburg-Oberalster

Domslut

Artikel 167 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, i dess lydelse enligt rådets direktiv 2010/45/EU av den 13 juli 2010, ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell bestämmelse, enligt vilken avdragsrätten för ingående mervärdesskatt inträder redan vid den tidpunkt då en transaktion äger rum, i det fall då mervärdesskatten enligt ett nationellt undantag infört med stöd av artikel 66 första stycket b i direktiv 2006/112, i dess lydelse enligt direktiv 2010/45, blir utkrävbar från leverantören av varorna eller tillhandahållaren av tjänsterna först vid mottagandet av ersättningen och ersättningen ännu inte har betalats.

---

(1)  EUT C 137, 27.4.2020

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/3 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/3

---

Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Landesverwaltungsgericht Steiermark – Österrike) – LM mot Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

(Mål C-219/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Frihet att tillhandahålla tjänster - Utstationering av arbetstagare - Direktiv 96/71/EG - Artikel 3.1 c - Arbets- och anställningsvillkor - Lön - Artikel 5 - Påföljder - Preskriptionstid - Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna - Artikel 41 - Rätten till god förvaltning - Artikel 47 - Effektivt domstolsskydd)

(2022/C 148/03)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landesverwaltungsgericht Steiermark

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: LM

Motpart: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

Ytterligare deltagare i rättegången: Österreichische Gesundheitskasse

Domslut

Artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster, jämförd med artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och mot bakgrund av den allmänna unionsrättsliga principen om god förvaltning, ska tolkas så, att den inte utgör hinder för en nationell lagstiftning i vilken det föreskrivs en preskriptionstid på fem år för överträdelser i fråga om skyldigheter avseende lön till utstationerade arbetstagare.

---

(1)  EUT C 304, 14.9.2020.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/3 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/3

---

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Conseil d'État – Belgien) – XXXX mot HR Rail SA

(Mål C-485/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Socialpolitik - Direktiv 2000/78/EG - Likabehandling i arbetslivet - Förbud mot diskriminering på grund av funktionshinder - Uppsägning av en anställd som har blivit permanent oförmögen att utföra den aktuella tjänstens grundläggande uppgifter - Anställd som fullgör en provanställning inom ramen för sin rekrytering - Artikel 5 - Rimliga anpassningsåtgärder för personer med funktionshinder - Skyldighet att omplacera till en annan tjänst - Föreligger under förutsättning att detta inte medför en oproportionerligt stor börda för arbetsgivaren)

(2022/C 148/04)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Conseil d'État

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: XXXX

Motpart: HR Rail SA

Domslut

Artikel 5 i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet ska tolkas så, att begreppet ”rimliga anpassningsåtgärder för personer med funktionshinder” i den mening som avses i denna artikel innebär att en arbetstagare, inbegripet någon som genomgår en provanställning efter rekryteringen och som på grund av sitt funktionshinder har förklarats vara oförmögen att utföra de grundläggande uppgifterna för den tjänst som han eller hon innehar, ska placeras på en annan tjänst för vilken han eller hon har den kompetens, den förmåga och den tillgänglighet som krävs, såvida sådana åtgärder inte medför en oproportionerlig börda för arbetsgivaren.

---

(1)  EUT C 9, 11.1.2021.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/4 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/4

---

Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Alba Iulia – Rumänien) – Philips Orăştie S.R.L. mot Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

(Mål C-487/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Harmonisering av skattelagstiftning - Gemensamt system för mervärdesskatt - Direktiv 2006/112/EG - Artiklarna 179 och 183 - Avdragsrätt för mervärdesskatt - Förfarande - Kvittning eller återbetalning av överskjutande mervärdesskatt - Ytterligare betalningsskyldigheter - Principen om skatteneutralitet - Principerna om likvärdighet och effektivitet)

(2022/C 148/05)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Alba Iulia

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Philips Orăştie S.R.L.

Motpart: Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

Domslut

Artikel 179 första stycket och artikel 183 första stycket i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt samt likvärdighetsprincipen ska tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning som innehåller processuella regler för talan om återbetalning av mervärdesskatt, som grundar sig på ett åsidosättande av det gemensamma systemet för mervärdesskatt, vilka är mindre förmånliga än de som är tillämpliga på liknande talan som grundar sig på ett åsidosättande av nationell rätt om andra skatter och avgifter än mervärdesskatt.

---

(1)  EUT C 433, 14.12.2020.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/5 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/5

---

Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Symvoulio tis Epikrateias – Grekland) – DIMCO Dimovasili M.I.K.E. mot Ypourgos Perivallontos kai Energeias

(Mål C-499/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Tillnärmning av lagstiftning - Direktiv 97/23/EG - Tryckbärande anordningar - CE-märkning - Utsläppande på marknaden och ibruktagande - Restriktioner som syftar till att säkerställa skydd för människor - Artiklarna 34 och 36 FEUF - Nationell lagstiftning som föreskriver restriktioner avseende hur gasledningar kan installeras)

(2022/C 148/06)

Rättegångsspråk: grekiska

Hänskjutande domstol

Symvoulio tis Epikrateias

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: DIMCO Dimovasili M.I.K.E.

Motpart: Ypourgos Perivallontos kai Energeias

Domslut

Artikel 4.1 led 1.1 i och bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 97/23/EG av den 29 maj 1997 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tryckbärande anordningar, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 av den 29 september 2003, jämförda med artikel 2.2 i samma direktiv, ska tolkas så, att de inte utgör hinder för en nationell lagstiftning som, i syfte att garantera personers säkerhet, i synnerhet mot seismiska fenomen, föreskriver vissa villkor för installation av tryckbärande anordningar, såsom rörsystem avsedda för transport av gas, inbegripet sådana anordningar som försetts med CE-märkning, förutsatt att denna lagstiftning inte medför någon ändring av dessa anordningar och inte utgör ett sådant hinder som är förbjudet enligt artiklarna 34 och 36 FEUF.

---

(1)  EUT C 433, 14.12.2020.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/5 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/5

---

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Oberster Gerichtshof – Österrike) – OE mot VY

(Mål C-522/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Giltighet - Civilrättsligt samarbete - Behörighet att pröva en ansökan om äktenskapsskillnad - Artikel 18 FEUF - Förordning (EG) nr 2201/2003 - Artikel 3.1 a femte och sjätte strecksatserna - Skillnad mellan längden på de bosättningsperioder som krävs för att fastställa behörig domstol - Åtskillnad mellan en person som är bosatt och är medborgare i den medlemsstat där domstolen vid vilken talan väckts är belägen och en person som är bosatt men inte är medborgare i den medlemsstaten - Diskriminering på grund av nationalitet - Föreligger inte)

(2022/C 148/07)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

OE

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: OE

Motpart: VY

Domslut

Principen om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet, som stadfästs i artikel 18 FEUF, ska tolkas på så sätt att den inte utgör hinder för att behörigheten för domstolarna i den medlemsstat där sökanden har sin hemvist, enligt artikel 3.1 a sjätte strecksatsen i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000, är villkorad av en minsta bosättningsperiod för sökanden, omedelbart innan ansökan gjordes, som är sex månader kortare än den som föreskrivs i artikel 3.1 a femte strecksatsen i denna förordning, på grund av att den berörda personen är medborgare i denna medlemsstat.

---

(1)  EUT C 35, 1.2.2021.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/6 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/6

---

Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Supreme Court – Irland) – PF, MF mot Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

(Mål C-564/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Gemensamma fiskeripolitiken - Förordning (EG) nr 1224/2009 - Kontrollsystem - Artiklarna 33.2 a och 34 - Registrering av fångstuppgifter och fiskeansträngning - Överföring till Europeiska kommissionen av uppgifter om fångstmängder av havskräfta - Möjlighet att använda andra uppgifter än de som återfinns i fiskeloggboken - Rimlig och vetenskapligt giltig metod för att behandla och kontrollera uppgifterna - Stängning av fiske)

(2022/C 148/08)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Supreme Court

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: PF, MF

Motparter: Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

Domslut

Artiklarna 33.2 a och 34 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006, i dess ändrade lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/812 av den 20 maj 2015, ska tolkas så, att den enda kontrollmyndigheten i en medlemsstat inte är skyldig att till Europeiska kommissionen enbart anmäla de uppgifter som befälhavare på fiskefartyg har fört in i fiskeloggboken, i enlighet med artiklarna 14 och 15 i denna förordning, utan kan använda sig av en rimlig och vetenskapligt giltig metod, såsom den så kallade tidsmetoden, vid bedömningen av dessa uppgifter, för att säkerställa att de fångstsiffror som den ska anmäla till kommissionen är korrekta.

---

(1)  EUT C 19,18.1.2021.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/7 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/7

---

Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 10 februari 2022 (begäran om förhandsavgörande från Oberster Gerichtshof – Österrike) – UE mot ShareWood Switzerland AG, VF

(C-595/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Civilrättsligt samarbete - Tillämplig lag för avtalsförpliktelser - Förordning (EG) nr 593/2008 (Rom I) - Konsumentavtal - Val av tillämplig lag - Artikel 6.4 c - Undantag för avtal om sakrätt i fast egendom eller hyra av fast egendom - Köpeavtal, som inbegriper ett hyresavtal och ett avtal om tillhandahållande av tjänster, avseende träd som uteslutande planterats för att de ska avverkas i vinstsyfte)

(2022/C 148/09)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Oberster Gerichtshof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: UE

Motparter: ShareWood Switzerland AG, VF

Domslut

Artikel 6.4 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av den 17 juni 2008 om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Rom I) ska tolkas så, att ett köpeavtal, som inbegriper ett hyresavtal och ett avtal om tillhandahållande av tjänster, avseende planterade träd på mark som hyrts uteslutande för att dessa träd ska avverkas i vinstsyfte, inte utgör ett ”avtal om sakrätt i fast egendom eller hyra av fast egendom” i den mening som avses i denna bestämmelse.

---

(1)  EUT C 35, 1.2.2021.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/7 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/7

---

Domstolens dom (plenum) av den 16 februari 2022 – Ungern mot Europaparlamentet, Europeiska unionens råd

(Mål C-157/21) (1)

(Talan om ogiltigförklaring - Förordning (EU, Euratom) 2020/2092 - Generell villkorlighetsordning för skydd av Europeiska unionens budget - Skydd av unionsbudgeten vid överträdelse av rättsstatens principer i en medlemsstat - Rättslig grund - Artikel 322.1 a FEUF - Påstått kringgående av artikel 7 FEU och artikel 269 FEUF - Påstått åsidosättande av artikel 4.1 FEU, artikel 5.2 FEU och artikel 13.2 FEU samt av rättssäkerhetsprincipen, proportionalitetsprincipen och principen om medlemsstaternas likhet inför fördragen)

(2022/C 148/10)

Rättegångsspråk: ungerska

Parter

Sökande: Ungern (ombud: Z. Fehér och M. Tátrai)

Part som har intervenerat till stöd för sökanden: Republiken Polen (ombud: B. Majczyna et S. Żyrek)

Svarande: Europaparlamentet (ombud: R. Crowe, F. Drexler, U. Rösslein, T. Lukácsi och A. Pospíšilová Padowska), Europeiska unionens råd (ombud: A. de Gregorio Merino, E. Rebasti, A. Tamás och A. Sikora-Kalėda)

Parter som har intervenerat till stöd för svaranden: Konungariket Belgien (ombud: M. Jacobs, C. Pochet och L. Van den Broeck), Konungariket Danmark (ombud: inledningsvis M. Søndahl Wolff och J. Nymann-Lindegren, därefter M. Søndahl Wolff och V. Pasternak Jørgensen), Förbundsrepubliken Tyskland (ombud: J. Möller och R. Kanitz), Irland (ombud: M. Browne, J. Quaney och A. Joyce, biträdda av D. Fennelly, BL), Konungariket Spanien (ombud: inledningsvis J. Rodríguez de la Rúa Puig och S. Centeno Huerta, därefter J. Rodríguez de la Rúa Puig och A. Gavela Llopis), Republiken Frankrike (ombud: A.-L. Desjonquères, A.-C. Drouant och E. Leclerc), Storhertigdömet Luxemburg (ombud: inledningsvis A. Germeaux och T. Uri, därefter A. Germeaux), Konungariket Nederländerna (ombud: K. Bulterman och J. Langer), Republiken Finland (ombud: H. Leppo och S. Hartikainen), Konungariket Sverige (ombud: O. Simonsson, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, H. Shev, M. Salborn Hodgson, H. Eklinder och R. Shahsavan Eriksson), Europeiska kommissionen (ombud: D. Calleja Crespo, J.–P. Keppenne, J. Baquero Cruz och A. Tokár)

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Ungern ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som uppkommit för Europaparlamentet och Europeiska unionens råd. |
| --- | --- |

2)

Ungern ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som uppkommit för Europaparlamentet och Europeiska unionens råd.

| 3) | Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Irland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Nederländerna, Republiken Polen, Republiken Finland, Konungariket Sverige och Europeiska kommissionen ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Irland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Nederländerna, Republiken Polen, Republiken Finland, Konungariket Sverige och Europeiska kommissionen ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 138, 19.4.2021.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/8 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/8

---

Domstolens dom (plenum) av den 16 februari 2022 – Republiken Polen mot Europaparlamentet, Europeiska unionens råd

(Mål C-157/21) (1)

(Talan om ogiltigförklaring - Förordning (EU, Euratom) 2020/2092 - Generell villkorlighetsordning för skydd av Europeiska unionens budget - Skydd av unionsbudgeten vid överträdelse av rättsstatens principer i en medlemsstat - Rättslig grund - Artikel 322.1 a FEUF - Artikel 311 FEUF - Artikel 312 FEUF - Påstått kringgående av artikel 7 FEU och artikel 269 FEUF - Påstått åsidosättande av artikel 4.1 FEU, artikel 5.2 FEU, artikel 13.2 FEU, artikel 296 andra stycket FEUF, av protokoll (nr 2) om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna samt av principen om tilldelade befogenheter, rättssäkerhetsprincipen, proportionalitetsprincipen och principen om medlemsstaternas likhet inför fördragen - Påstått maktmissbruk)

(2022/C 148/11)

Rättegångsspråk: polska

Parter

Sökande: Republiken Polen (ombud: B. Majczyna och S. Żyrek)

Part som har intervenerat till stöd för sökanden: Ungern (ombud: M. Z. Fehér och M. Tátrai)

Svarande: Europaparlamentet (ombud: R. Crowe, F. Drexler, U. Rösslein, T. Lukácsi och A. Pospíšilová Padowska), Europeiska unionens råd (ombud: A. de Gregorio Merino, E. Rebasti, A. Tamás och A. Sikora-Kalėda)

Parter som har intervenerat till stöd för svaranden: Konungariket Belgien (ombud: M. Jacobs, C. Pochet och L. Van den Broeck), Konungariket Danmark (ombud: inledningsvis M. Søndahl Wolff och J. Nymann-Lindegren, därefter M. Søndahl Wolff och V. Pasternak Jørgensen), Förbundsrepubliken Tyskland (ombud: J. Möller och R. Kanitz), Irland (ombud: M. Browne, J. Quaney och A. Joyce, biträdda av D. Fennelly, BL), Republiken Spanien (ombud: inledningsvis J. Rodríguez de la Rúa Puig och S. Centeno Huerta, därefter J. Rodríguez de la Rúa Puig och A. Gavela Llopis), Republiken Frankrike (ombud: A.-L. Desjonquères, A.-C. Drouant och E. Leclerc), Storhertigdömet Luxemburg (ombud: inledningsvis A. Germeaux och T. Uri, därefter A. Germeaux), Konungariket Nederländerna (ombud: K. Bulterman och J. Langer), Republiken Finland (ombud: H. Leppo och S. Hartikainen), Konungariket Sverige (ombud: O. Simonsson, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, H. Shev, M. Salborn Hodgson, H. Eklinder och R. Shahsavan Eriksson), Europeiska kommissionen (ombud: D. Calleja Crespo, J.–P. Keppenne, J. Baquero Cruz och K. Herrmann)

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Republiken Polen ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som uppkommit för Europaparlamentet och Europeiska unionens råd. |
| --- | --- |

2)

Republiken Polen ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som uppkommit för Europaparlamentet och Europeiska unionens råd.

| 3) | Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Irland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Storhertigdömet Luxemburg, Ungern, Konungariket Nederländerna, Republiken Finland, Konungariket Sverige och Europeiska kommissionen ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Konungariket Belgien, Konungariket Danmark, Förbundsrepubliken Tyskland, Irland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Storhertigdömet Luxemburg, Ungern, Konungariket Nederländerna, Republiken Finland, Konungariket Sverige och Europeiska kommissionen ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 138, 19.4.2021.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/9 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/9

---

Överklagande ingett den 10 november 2021 av Residencial Palladium, S.L. av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 1 september 2021 i mål T-566/20, Residencial Palladium mot EUIPO — Palladium Gestión (Palladium Hotel Garden Beach)

(Mål C-674/21)

(2022/C 148/12)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Klagande: Residencial Palladium, S.L. (ombud: D. Solana Giménez, abogado)

Övriga parter i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet, Palladium Gestión, S.L.

Domstolen (prövningstillståndsavdelningen) har den 22 februari 2022 beslutat att inte meddela prövningstillstånd och att Residencial Palladium, S.L. ska bära sina rättegångskostnader.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/9 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/9

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Supremo Tribunal de Justiça (Portugal) den 10 november 2021 – Strong Charon, Soluções de Segurança, S.A. mot 2045-Empresa de Segurança, S.A., FL

(Mål C-675/21)

(2022/C 148/13)

Rättegångsspråk: portugisiska

Hänskjutande domstol

Supremo Tribunal de Justiça

Parter i det nationella målet

Klagande: Strong Charon, Soluções de Segurança, S.A.

Motparter: 2045-Empresa de Segurança, S.A., FL

Tolkningsfrågor

| 1) | Kan det fortfarande göras gällande att den omständigheten att det inte finns något avtalsförhållande mellan tjänsteleverantörer som avlöser varandra, är ett indicium på att det inte har skett någon överlåtelse i den mening som avses i direktiv 2001/23/EG, (1) trots att det, i likhet med övriga indicier, inte i sig är avgörande och inte bör bedömas för sig (dom av den 11 mars 1997 Ayse Süzen, C-13/95, punkt 11)? (2) |
| --- | --- |

1)

Kan det fortfarande göras gällande att den omständigheten att det inte finns något avtalsförhållande mellan tjänsteleverantörer som avlöser varandra, är ett indicium på att det inte har skett någon överlåtelse i den mening som avses i direktiv 2001/23/EG, (1) trots att det, i likhet med övriga indicier, inte i sig är avgörande och inte bör bedömas för sig (dom av den 11 mars 1997 Ayse Süzen, C-13/95, punkt 11)? (2)

| 2) | I en verksamhet som privata bevakningstjänster vid industrianläggningar, där den nya tjänsteleverantören enbart har övertagit en av de fyra arbetstagare som ingick i den ekonomiska enheten (och därmed inte har övertagit merparten), det inte finns några faktiska omständigheter som gör att slutsatsen kan dras att arbetstagaren i fråga hade sådan särskild sakkunskap och sådant särskilt kunnande som innebär att det kan hävdas att en väsentlig del av personalstyrkan har övergått till den nya leverantören, vad beträffar sakkunskap, och det inte har skett någon överlåtelse av immateriella tillgångar, kan slutsatsen dras att det inte föreligger någon överlåtelse av en ekonomisk enhet, trots att kunden fortsätter att ställa viss utrustning (larm, interntelevision, dator) till förfogande för den nya tjänsteleverantören, mot bakgrund av dels det relativt låga ekonomiska värde som investeringen i sådan utrustning har, sett till verksamheten som helhet, dels att det ur ekonomisk synvinkel (dom av den 27 februari 2020, Grafe och Pohle (C-298/18, punkt 32) (3) skulle ha varit orimligt att kräva att kunden skulle byta ut den? |
| --- | --- |

2)

I en verksamhet som privata bevakningstjänster vid industrianläggningar, där den nya tjänsteleverantören enbart har övertagit en av de fyra arbetstagare som ingick i den ekonomiska enheten (och därmed inte har övertagit merparten), det inte finns några faktiska omständigheter som gör att slutsatsen kan dras att arbetstagaren i fråga hade sådan särskild sakkunskap och sådant särskilt kunnande som innebär att det kan hävdas att en väsentlig del av personalstyrkan har övergått till den nya leverantören, vad beträffar sakkunskap, och det inte har skett någon överlåtelse av immateriella tillgångar, kan slutsatsen dras att det inte föreligger någon överlåtelse av en ekonomisk enhet, trots att kunden fortsätter att ställa viss utrustning (larm, interntelevision, dator) till förfogande för den nya tjänsteleverantören, mot bakgrund av dels det relativt låga ekonomiska värde som investeringen i sådan utrustning har, sett till verksamheten som helhet, dels att det ur ekonomisk synvinkel (dom av den 27 februari 2020, Grafe och Pohle (C-298/18, punkt 32) (3) skulle ha varit orimligt att kräva att kunden skulle byta ut den?

| 3) | Om ”den nationella domstolen ska bedöma denna fråga med beaktande av de kriterier som EU-domstolen fastställt (dom av den 7 augusti 2018, Colino Siguënza, C-472/16, EU:C:2018:646, punkt 45, (4) och domen Grafe och Pohle, punkt 27) och de ändamål som eftersträvas genom direktiv 2001/23, såsom de som framgår av bland annat skäl 3 i direktivet”, ska det då beaktas att ”syftet med direktiv 2001/23 ... dock inte bara [är] att skydda arbetstagarnas intressen vid en företagsövergång, utan också att säkerställa en rättvis avvägning mellan dessa intressen och förvärvarens intressen” (punkt 26 i dom av den 26 mars 2020, ISS Facility Services NV, mål C-344/18, (5) vilken i sin tur återger vad som anförts i dom av den 18 juli 2013, Alemo-Herron, C-426/11, punkt 25)? (6) |
| --- | --- |

3)

Om ”den nationella domstolen ska bedöma denna fråga med beaktande av de kriterier som EU-domstolen fastställt (dom av den 7 augusti 2018, Colino Siguënza, C-472/16, EU:C:2018:646, punkt 45, (4) och domen Grafe och Pohle, punkt 27) och de ändamål som eftersträvas genom direktiv 2001/23, såsom de som framgår av bland annat skäl 3 i direktivet”, ska det då beaktas att ”syftet med direktiv 2001/23 ... dock inte bara [är] att skydda arbetstagarnas intressen vid en företagsövergång, utan också att säkerställa en rättvis avvägning mellan dessa intressen och förvärvarens intressen” (punkt 26 i dom av den 26 mars 2020, ISS Facility Services NV, mål C-344/18, (5) vilken i sin tur återger vad som anförts i dom av den 18 juli 2013, Alemo-Herron, C-426/11, punkt 25)? (6)

---

(1)  Rådets direktiv 2001/23/EG av den 12 mars 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter (EUT L 82, 2001, s. 16).

(2)  EU:C:1997:141.

(3)  EU:C:2020:121.

(4)  EU:C:2018:646

(5)  EU:C:2020:239.

(6)  EU:C:2013:521.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/10 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/10

---

Överklagande ingett den 10 november 2021 av Sony Interactive Entertainment Europe Ltd av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 1 september 2021 i mål T-463/20, Sony Interactive Entertainment Europe mot EUIPO

(Mål C-678/21 P)

(2022/C 148/14)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (ombud: S. Malynicz, BL, M. Maier, Rechtsanwalt)

Övrig part i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Domstolen (prövningstillståndsavdelningen) har den 24 februari 2022 beslutat att inte meddela prövningstillstånd och att Sony Interactive Entertainment Europe Ltd ska bära sina rättegångskostnader.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/10 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/10

---

Överklagande ingett den 10 november 2021 av Sony Interactive Entertainment Europe Ltd av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 1 september 2021 i mål T-561/20, Sony Interactive Entertainment Europe mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

(Mål C-679/21)

(2022/C 148/15)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (ombud: S. Malynicz, BL)

Övrig part i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Den 22 februari 2022 beslutade domstolen (Prövningstillståndsavdelningen) att inte meddela prövningstillstånd och att Sony Interactive Entertainment Europe Ltd ska bära sina rättegångskostnader.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/11 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/11

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale di Napoli (Italien) den 15 december 2021 – VB mot Comune di Portici

(Mål C-777/21)

(2022/C 148/16)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale di Napoli

Parter i det nationella målet

Klagande: VB

Motpart: Comune di Portici

Tolkningsfråga

Strider den italienska lagstiftningen (i förevarande fall artikel 93.1-bis och 93.7-bis i lagstiftningsdekret nr 285 från 1992), enligt vilken det är förbjudet för en egenföretagare, som har varit bosatt i Italien i mer än 60 dagar, att i nämnda stat framföra ett fordon som är registrerat i en annan medlemsstat och som vederbörande brukar använda för att förflytta sig och ta sig fram i de båda medlemsstaterna, det vill säga hemviststaten och registreringsstaten, för att utöva sitt yrke (samt av privata skäl), mot artiklarna 49 och 56 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt?

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/11 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/11

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Erfurt (Tyskland) den 3 januari 2022 – HK mot Allianz Lebensversicherungs AG

(Mål C-2/22)

(2022/C 148/17)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landgericht Erfurt

Parter i det nationella målet

Kärande: HK

Svarande: Allianz Lebensversicherungs AG

Tolkningsfrågor

| 1. | Utgör unionsrätten, i synnerhet artikel 31 i tredje livförsäkringsdirektivet (1) och artikel 15.1 andra livförsäkringsdirektivet (2), i tillämpliga fall jämförda med artikel 38 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), hinder för en nationell bestämmelse enligt vilken fullständig konsumentinformation tillhandahålls först tillsammans med försäkringsbrevet, efter det att konsumenten begärt detta, (den så kallade försäkringsbrevmodellen)?
  Om denna fråga ska besvaras jakande: Innebär denna omständighet i sig att konsumenten har ångerrätt, det vill säga en rätt att frånträda försäkringsavtalet?
  Är det möjligt att mot en sådan ångerrätt med fog invända att konsumenten förverkat sin ångerrätt eller att konsumenten missbrukar sin rättighet, eller finns det andra – exempelvis tidsmässiga – begränsningar för utövandet av ångerrätten? |
| --- | --- |

1.

Utgör unionsrätten, i synnerhet artikel 31 i tredje livförsäkringsdirektivet (1) och artikel 15.1 andra livförsäkringsdirektivet (2), i tillämpliga fall jämförda med artikel 38 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), hinder för en nationell bestämmelse enligt vilken fullständig konsumentinformation tillhandahålls först tillsammans med försäkringsbrevet, efter det att konsumenten begärt detta, (den så kallade försäkringsbrevmodellen)?

Om denna fråga ska besvaras jakande: Innebär denna omständighet i sig att konsumenten har ångerrätt, det vill säga en rätt att frånträda försäkringsavtalet?

Är det möjligt att mot en sådan ångerrätt med fog invända att konsumenten förverkat sin ångerrätt eller att konsumenten missbrukar sin rättighet, eller finns det andra – exempelvis tidsmässiga – begränsningar för utövandet av ångerrätten?

| 2. | Innebär den omständigheten att en försäkringsgivare inte har informerat konsumenten om eller har lämnat felaktig information om hans eller hennes ångerrätt att försäkringsgivaren inte kan åberopa förverkande, rättsmissbruk eller preskription för att bestrida de rättigheter som konsumenten får till följd av detta, inbegripet ångerrätt? |
| --- | --- |

2.

Innebär den omständigheten att en försäkringsgivare inte har informerat konsumenten om eller har lämnat felaktig information om hans eller hennes ångerrätt att försäkringsgivaren inte kan åberopa förverkande, rättsmissbruk eller preskription för att bestrida de rättigheter som konsumenten får till följd av detta, inbegripet ångerrätt?

| 3. | Innebär den omständigheten att en försäkringsgivare inte har lämnat konsumenten någon konsumentinformation eller endast har lämnat konsumenten ofullständig eller felaktig konsumentinformation, att försäkringsgivaren inte kan åberopa förverkande, rättsmissbruk eller preskription för att bestrida de rättigheter som konsumenten får till följd av detta, inbegripet ångerrätt? |
| --- | --- |

3.

Innebär den omständigheten att en försäkringsgivare inte har lämnat konsumenten någon konsumentinformation eller endast har lämnat konsumenten ofullständig eller felaktig konsumentinformation, att försäkringsgivaren inte kan åberopa förverkande, rättsmissbruk eller preskription för att bestrida de rättigheter som konsumenten får till följd av detta, inbegripet ångerrätt?

---

(1)  Rådets direktiv 92/96/EEG av den 10 november 1992 om samordning av lagar och andra författningar som avser direkt livförsäkring och om ändring av direktiven 79/267/EEG och 90/619/EEG (tredje livförsäkringsdirektivet) (EGT L 360, 1992, s.; svensk specialutgåva, område, 6, volym 3, s. 180).

(2)  Rådets direktiv 90/619/EEG av den 8 november 1990 om samordning av lagar och andra författningar om direkt livförsäkring, och med bestämmelser avsedda att göra det lättare att effektivt utnyttja friheten att tillhandahålla tjänster, och om ändring av direktiv 79/267/EEG (EGT L 330, 1990, s. 50; svensk specialutgåva, område 6, volym 3, s. 67).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/12 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/12

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d’État (Belgien) den 5 januari 2022 – XXX mot Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

(Mål C-8/22)

(2022/C 148/18)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Conseil d’État

Parter i det nationella målet

Klagande: XXX

Motpart: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 14[.4] b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/95/EU av den 13 december 2011 om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd (1), för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet tolkas så, att en samhällsfara ska anses fastställd enbart till följd av den omständigheten att den utlänning som tillerkänts flyktingstatus har dömts för ett synnerligen allvarligt brott genom en lagakraftvunnen dom, eller ska den tolkas så, att den omständigheten att utlänningen genom en lagakraftvunnen dom har dömts för ett synnerligen allvarligt brott inte räcker för att visa att det föreligger en samhällsfara? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 14[.4] b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/95/EU av den 13 december 2011 om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd (1), för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet tolkas så, att en samhällsfara ska anses fastställd enbart till följd av den omständigheten att den utlänning som tillerkänts flyktingstatus har dömts för ett synnerligen allvarligt brott genom en lagakraftvunnen dom, eller ska den tolkas så, att den omständigheten att utlänningen genom en lagakraftvunnen dom har dömts för ett synnerligen allvarligt brott inte räcker för att visa att det föreligger en samhällsfara?

| 2) | Om enbart den omständigheten att utlänningen genom en lagakraftvunnen dom har dömts för ett synnerligen allvarligt brott inte räcker för att visa att det föreligger en samhällsfara, ska artikel 14[.4] b i direktiv 2011/95/EG tolkas så, att medlemsstaten måste visa att utlänningen sedan den fällande domen meddelades fortsätter att utgöra en samhällsfara? Ska medlemsstaten visa att denna fara är verklig och allvarlig eller räcker det att det föreligger en potentiell fara? Ska artikel 14[.4 b] i direktiv 2011/95/EG, i sig eller jämförd med proportionalitetsprincipen, tolkas så, att det enligt denna bestämmelse endast är möjligt att återkalla flyktingstatus om detta återkallande är proportionerligt och faran som den som har erhållit denna status utgör är tillräckligt allvarlig för att motivera en sådan återkallelse? |
| --- | --- |

2)

Om enbart den omständigheten att utlänningen genom en lagakraftvunnen dom har dömts för ett synnerligen allvarligt brott inte räcker för att visa att det föreligger en samhällsfara, ska artikel 14[.4] b i direktiv 2011/95/EG tolkas så, att medlemsstaten måste visa att utlänningen sedan den fällande domen meddelades fortsätter att utgöra en samhällsfara? Ska medlemsstaten visa att denna fara är verklig och allvarlig eller räcker det att det föreligger en potentiell fara? Ska artikel 14[.4 b] i direktiv 2011/95/EG, i sig eller jämförd med proportionalitetsprincipen, tolkas så, att det enligt denna bestämmelse endast är möjligt att återkalla flyktingstatus om detta återkallande är proportionerligt och faran som den som har erhållit denna status utgör är tillräckligt allvarlig för att motivera en sådan återkallelse?

| 3) | Om medlemsstaten inte behöver visa att utlänningen sedan den fällande domen meddelades fortsätter att utgöra en samhällsfara och att denna fara är verklig, aktuell samt tillräckligt allvarlig för att flyktingstatus ska återkallas, ska då artikel 14[.4] b i direktiv 2011/95/EU tolkas så, att den innebär att samhällsfaran i princip är styrkt när den utlänning som beviljats flyktingstatus har dömts för ett synnerligen allvarligt brott genom en lagakraftvunnen dom[,] men att utlänningen kan inge bevisning för att vederbörande inte (längre) utgör en sådan fara? |
| --- | --- |

3)

Om medlemsstaten inte behöver visa att utlänningen sedan den fällande domen meddelades fortsätter att utgöra en samhällsfara och att denna fara är verklig, aktuell samt tillräckligt allvarlig för att flyktingstatus ska återkallas, ska då artikel 14[.4] b i direktiv 2011/95/EU tolkas så, att den innebär att samhällsfaran i princip är styrkt när den utlänning som beviljats flyktingstatus har dömts för ett synnerligen allvarligt brott genom en lagakraftvunnen dom[,] men att utlänningen kan inge bevisning för att vederbörande inte (längre) utgör en sådan fara?

---

(1)  EUT L 337, 2011, s. 9.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/13 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/13

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Okresný súd Prešov (Slovakien) den 6 januari 2022 – UR mot 365.bank a.s.

(Mål C-12/22)

(2022/C 148/19)

Rättegångsspråk: slovakiska

Hänskjutande domstol

Okresný súd Prešov

Parter i det nationella målet

Klagande: UR

Motpart: 365.bank a.s.

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska det konsumentkreditavtal som ingicks den 21 december 2016 och som återges i detta beslut anses på ett klart och kortfattat sätt innehålla uppgift om typen av kredit i enlighet med artikel 10.2 a i direktiv 2008/48/EG (1)? |
| --- | --- |

1)

Ska det konsumentkreditavtal som ingicks den 21 december 2016 och som återges i detta beslut anses på ett klart och kortfattat sätt innehålla uppgift om typen av kredit i enlighet med artikel 10.2 a i direktiv 2008/48/EG (1)?

| 2) | Ska det konsumentkreditavtal som ingicks den 21 december 2016 och som återges i detta beslut anses på ett klart och kortfattat sätt innehålla uppgift om kreditavtalets löptid i enlighet med artikel 10.2 c i direktiv 2008/48/EG? |
| --- | --- |

2)

Ska det konsumentkreditavtal som ingicks den 21 december 2016 och som återges i detta beslut anses på ett klart och kortfattat sätt innehålla uppgift om kreditavtalets löptid i enlighet med artikel 10.2 c i direktiv 2008/48/EG?

| 3) | Ska det konsumentkreditavtal som ingicks den 21 december 2016 och som återges i detta beslut anses på ett klart och kortfattat sätt innehålla uppgift om den effektiva räntan i enlighet med artikel 10.2 g i direktiv 2008/48/EG eller






  — | måste konsumentkreditavtalet innehålla den matematiska formeln för beräkning av den effektiva räntan, tillsammans med de substituerade variabler som används, samt själva beräkningen, |
| --- | --- | --- |

3)

Ska det konsumentkreditavtal som ingicks den 21 december 2016 och som återges i detta beslut anses på ett klart och kortfattat sätt innehålla uppgift om den effektiva räntan i enlighet med artikel 10.2 g i direktiv 2008/48/EG eller

—

måste konsumentkreditavtalet innehålla den matematiska formeln för beräkning av den effektiva räntan, tillsammans med de substituerade variabler som används, samt själva beräkningen,

| — | och är det tillräckligt att konsumentkreditavtalet innehåller de variabler som är nödvändiga för att beräkna den effektiva räntan, eller måste dessa variabler anges på nytt, med uttrycklig hänvisning till att det rör sig om grunder för beräkning av den effektiva räntan? |
| --- | --- |

—

och är det tillräckligt att konsumentkreditavtalet innehåller de variabler som är nödvändiga för att beräkna den effektiva räntan, eller måste dessa variabler anges på nytt, med uttrycklig hänvisning till att det rör sig om grunder för beräkning av den effektiva räntan?

| 4) | Kan direktiv 93/13/EEG (2) tolkas så, att det innebär ett krav på att en domstol enligt nationell lagstiftning eller nationell praxis ska slå fast att ett avtalsvillkor är oskäligt även efter det att avtalsförhållandet har upphört, såsom är fallet i förevarande mål? |
| --- | --- |

4)

Kan direktiv 93/13/EEG (2) tolkas så, att det innebär ett krav på att en domstol enligt nationell lagstiftning eller nationell praxis ska slå fast att ett avtalsvillkor är oskäligt även efter det att avtalsförhållandet har upphört, såsom är fallet i förevarande mål?

| 5) | Strider en rättspraxis enligt vilken konsumenten, vid en påstådd avsaknad av en obligatorisk uppgift i konsumentkreditavtalet, förutsätts redan kände till detta faktum när han eller hon undertecknade kreditavtalet, särskilt när konsumenten separat har bekräftat att han eller hon har tagit del av kreditavtalet genom att underteckna andra anknytande kredithandlingar (till exempel formulär för standardiserad konsumentkreditinformation, förteckningen över mottagna handlingar etcetera) mot rådets direktiv 93/13/EEG i dess helhet, särskilt mot femte skälet i ingressen (konsumenterna känner normalt inte till de andra medlemsländernas lagregler gällande avtal om försäljning av varor eller tillhandahållande av tjänster, varvid denna brist på kunskap kan få dem att avstå från direkta köp av varor eller tjänster i en annan medlemsstat)? |
| --- | --- |

5)

Strider en rättspraxis enligt vilken konsumenten, vid en påstådd avsaknad av en obligatorisk uppgift i konsumentkreditavtalet, förutsätts redan kände till detta faktum när han eller hon undertecknade kreditavtalet, särskilt när konsumenten separat har bekräftat att han eller hon har tagit del av kreditavtalet genom att underteckna andra anknytande kredithandlingar (till exempel formulär för standardiserad konsumentkreditinformation, förteckningen över mottagna handlingar etcetera) mot rådets direktiv 93/13/EEG i dess helhet, särskilt mot femte skälet i ingressen (konsumenterna känner normalt inte till de andra medlemsländernas lagregler gällande avtal om försäljning av varor eller tillhandahållande av tjänster, varvid denna brist på kunskap kan få dem att avstå från direkta köp av varor eller tjänster i en annan medlemsstat)?

| 6) | Strider det mot principen om konsumentskydd och effektivitetsprincipen att det i nationell rätt, för att kunna väcka talan om återbetalning av obehörig vinst som leverantören uppburit på konsumentens bekostnad, föreskrivs en subjektiv, men även objektiv preskriptionstid, vilken grundar sig på ett neutralt kriterium (förekomsten av obehörig vinst), så att det inte endast överlåts på konsumenten att fastställa när preskriptionstiden börjar löpa och leverantören därmed inte har någon verklig möjlighet att försvara sig genom att åberopa en preskriptionsinvändning? |
| --- | --- |

6)

Strider det mot principen om konsumentskydd och effektivitetsprincipen att det i nationell rätt, för att kunna väcka talan om återbetalning av obehörig vinst som leverantören uppburit på konsumentens bekostnad, föreskrivs en subjektiv, men även objektiv preskriptionstid, vilken grundar sig på ett neutralt kriterium (förekomsten av obehörig vinst), så att det inte endast överlåts på konsumenten att fastställa när preskriptionstiden börjar löpa och leverantören därmed inte har någon verklig möjlighet att försvara sig genom att åberopa en preskriptionsinvändning?

| 7) | Är det förenligt med principen om konsumentskydd och effektivitetsprincipen att varje brist i ett konsumentkreditavtal som utformats av en leverantör ovillkorligen ska anses vara en följd av leverantörens uppsåtliga agerande? |
| --- | --- |

7)

Är det förenligt med principen om konsumentskydd och effektivitetsprincipen att varje brist i ett konsumentkreditavtal som utformats av en leverantör ovillkorligen ska anses vara en följd av leverantörens uppsåtliga agerande?

| 8) | Ska effektivitetsprincipen i de nedan anförda domarna från Europeiska unionens domstol tolkas så, att preskriptionstiden för obehörig vinst som uppburits på grund av att krediten är räntefri och kostnadsfri till följd av en brist, ska börja löpa först från den tidpunkt då domstolen har avgjort frågan om en sådan brist (till exempel genom att slå fast att krediten är räntefri och kostnadsfri)? |
| --- | --- |

8)

Ska effektivitetsprincipen i de nedan anförda domarna från Europeiska unionens domstol tolkas så, att preskriptionstiden för obehörig vinst som uppburits på grund av att krediten är räntefri och kostnadsfri till följd av en brist, ska börja löpa först från den tidpunkt då domstolen har avgjort frågan om en sådan brist (till exempel genom att slå fast att krediten är räntefri och kostnadsfri)?

| 9) | Från och med vilken tidpunkt ska preskriptionstiden börja löpa enligt effektivitetsprincipen, såsom den tillämpas i de nedan anförda domarna från EU-domstolen? |
| --- | --- |

9)

Från och med vilken tidpunkt ska preskriptionstiden börja löpa enligt effektivitetsprincipen, såsom den tillämpas i de nedan anförda domarna från EU-domstolen?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG av den 23 april 2008 om konsumentkreditavtal och om upphävande av rådets direktiv 87/102/EEG (EUT L 133, 2008, s. 66).

(2)  Rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal (EGT L 95, 1993, s. 29).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/14 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/14

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Verwaltungsgericht Wiesbaden (Tyskland) den 11 januari 2022 – UF mot Land Hessen

(Mål C-26/22)

(2022/C 148/20)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Parter i det nationella målet

Klagande: UF

Motpart: Land Hessen

Övrig deltagare i förfarandet: SCHUFA Holding AG

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 77.1 jämförd med artikel 78.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 (1) av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (nedan kallad den allmänna dataskyddsförordningen), (EUT L 119, 2016, s. 1) tolkas på så sätt att tillsynsmyndighetens slutsats, vilket denna ska meddela den berörda personen,






  a. | har karaktären av ett svar på en framställning? Detta får till följd att domstolsprövningen av en tillsynsmyndighets beslut om ett klagomål enligt 78.1 i den allmänna dataskyddsförordningen i princip begränsas till frågan huruvida myndigheten har behandlat klagomålet, gjort en lämplig undersökning av föremålet för klagomålet och underrättat klaganden om resultatet av prövningen,
  eller |
| --- | --- | --- |

1)

Ska artikel 77.1 jämförd med artikel 78.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 (1) av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (nedan kallad den allmänna dataskyddsförordningen), (EUT L 119, 2016, s. 1) tolkas på så sätt att tillsynsmyndighetens slutsats, vilket denna ska meddela den berörda personen,

a.

har karaktären av ett svar på en framställning? Detta får till följd att domstolsprövningen av en tillsynsmyndighets beslut om ett klagomål enligt 78.1 i den allmänna dataskyddsförordningen i princip begränsas till frågan huruvida myndigheten har behandlat klagomålet, gjort en lämplig undersökning av föremålet för klagomålet och underrättat klaganden om resultatet av prövningen,

eller

| b. | ska tolkas som ett myndighetsbeslut i sak? Detta skulle få till följd att förvaltningsdomstolens kontroll av en tillsynsmyndighets avgörande beträffande ett klagomål kommer att omfatta en fullständig prövning enligt artikel 78.1 i den allmänna dataskyddsförordningen, varvid förvaltningsdomstolen i det enskilda fallet – till exempel när det skönsmässiga utrymmet är reducerat till noll – kan ålägga tillsynsmyndigheten att vidta en konkret åtgärd i den mening som avses i artikel 58 i den allmänna dataskyddsförordningen. |
| --- | --- |

b.

ska tolkas som ett myndighetsbeslut i sak? Detta skulle få till följd att förvaltningsdomstolens kontroll av en tillsynsmyndighets avgörande beträffande ett klagomål kommer att omfatta en fullständig prövning enligt artikel 78.1 i den allmänna dataskyddsförordningen, varvid förvaltningsdomstolen i det enskilda fallet – till exempel när det skönsmässiga utrymmet är reducerat till noll – kan ålägga tillsynsmyndigheten att vidta en konkret åtgärd i den mening som avses i artikel 58 i den allmänna dataskyddsförordningen.

| 2) | Är datalagring hos ett privat kreditupplysningsföretag, där personuppgifter från ett offentligt register, såsom de ”nationella databaserna” i den mening som avses i artikel 79.4 och 79.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/848 (2) av den 20 maj 2015 om insolvensförfaranden (EUT L 141, 2015, s. 19), lagras utan någon konkret anledning för att företaget ska kunna lämna en upplysning vid en förfrågan, förenlig med artiklarna 7 och 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna av den 12 december 2007 (nedan kallad stadgan) (EUT C 303, 2007, s. 1)? |
| --- | --- |

2)

Är datalagring hos ett privat kreditupplysningsföretag, där personuppgifter från ett offentligt register, såsom de ”nationella databaserna” i den mening som avses i artikel 79.4 och 79.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/848 (2) av den 20 maj 2015 om insolvensförfaranden (EUT L 141, 2015, s. 19), lagras utan någon konkret anledning för att företaget ska kunna lämna en upplysning vid en förfrågan, förenlig med artiklarna 7 och 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna av den 12 december 2007 (nedan kallad stadgan) (EUT C 303, 2007, s. 1)?

| 3) | a. | Är parallella privata databaser (särskilt ett kreditupplysningsföretags databaser), som upprättas vid sidan om de statliga databaserna och i vilka uppgifterna från de statliga databaserna (tillkännagivanden av insolvens i det nu aktuella fallet) lagras längre tid än inom de snäva ramar som föreskrivs i förordning (EU) 2015/848 jämförd med den nationella rätten, i princip tillåtna? |
| --- | --- | --- |

3)

a.

Är parallella privata databaser (särskilt ett kreditupplysningsföretags databaser), som upprättas vid sidan om de statliga databaserna och i vilka uppgifterna från de statliga databaserna (tillkännagivanden av insolvens i det nu aktuella fallet) lagras längre tid än inom de snäva ramar som föreskrivs i förordning (EU) 2015/848 jämförd med den nationella rätten, i princip tillåtna?

| b. | Om fråga 3a besvaras jakande, följer det av rätten att bli bortglömd enligt artikel 17.1 d i dataskyddsförordningen att dessa uppgifter måste raderas när den behandlingstid som föreskrivs för det offentliga registret har löpt ut? |
| --- | --- |

b.

Om fråga 3a besvaras jakande, följer det av rätten att bli bortglömd enligt artikel 17.1 d i dataskyddsförordningen att dessa uppgifter måste raderas när den behandlingstid som föreskrivs för det offentliga registret har löpt ut?

| 4) | Om artikel 6.1 första stycket led f i den allmänna dataskyddsförordningen kommer i fråga som enda rättslig grund för datalagring hos privata kreditupplysningsföretag när det gäller de uppgifter som också lagras i offentliga register, ska det då anses att ett kreditupplysningsföretag har ett berättigat intresse redan när detta kreditupplysningsföretag utan konkret anledning övertar uppgifterna från det offentliga registret, för att dessa uppgifter sedan ska kunna vara tillgängliga vid förfrågningar? |
| --- | --- |

4)

Om artikel 6.1 första stycket led f i den allmänna dataskyddsförordningen kommer i fråga som enda rättslig grund för datalagring hos privata kreditupplysningsföretag när det gäller de uppgifter som också lagras i offentliga register, ska det då anses att ett kreditupplysningsföretag har ett berättigat intresse redan när detta kreditupplysningsföretag utan konkret anledning övertar uppgifterna från det offentliga registret, för att dessa uppgifter sedan ska kunna vara tillgängliga vid förfrågningar?

| 5) | Får uppförandekoder som har godkänts av tillsynsmyndigheterna i enlighet med artikel 40 i den allmänna dataskyddsförordningen och som föreskriver tidsfrister för prövning och radering som sträcker sig längre än lagringstiderna för offentliga register, medföra att den avvägning som föreskrivs i artikel 6.1 första stycket led f i den allmänna dataskyddsförordningen inte längre behöver göras? |
| --- | --- |

5)

Får uppförandekoder som har godkänts av tillsynsmyndigheterna i enlighet med artikel 40 i den allmänna dataskyddsförordningen och som föreskriver tidsfrister för prövning och radering som sträcker sig längre än lagringstiderna för offentliga register, medföra att den avvägning som föreskrivs i artikel 6.1 första stycket led f i den allmänna dataskyddsförordningen inte längre behöver göras?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 2016, s. 1).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/848 av den 20 maj 2015 om insolvensförfaranden (EUT L 141, 2015, s. 19).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/15 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/15

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italien) den 26 januari 2022 – VZ mot CA

(Mål C-53/22)

(2022/C 148/21)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Parter i det nationella målet

Klagande: VZ

Motpart: CA

Tolkningsfrågor

| 1) | Utgör artikel 1.3 i direktiv 89/665 (1) hinder för att en anbudsgivare som definitivt uteslutits från ett förfarande för val av entreprenör kan vägras rätten att få till stånd en prövning av avslaget på ogiltigförklaringen av kontraktstilldelningen, när den uteslutna anbudsgivaren har för avsikt att visa, i syfte att få möjlighet att delta i ett nytt anbudsförfarande, att den vinnande anbudsgivaren och övriga anbudsgivare som är med i rangordningen har gjort sig skyldiga till ett allvarligt fel i yrkesutövningen genom att ingå konkurrensbegränsande avtal som har fastställts inom ramen för ett domstolsförfarande först efter nämnda uteslutning? |
| --- | --- |

1)

Utgör artikel 1.3 i direktiv 89/665 (1) hinder för att en anbudsgivare som definitivt uteslutits från ett förfarande för val av entreprenör kan vägras rätten att få till stånd en prövning av avslaget på ogiltigförklaringen av kontraktstilldelningen, när den uteslutna anbudsgivaren har för avsikt att visa, i syfte att få möjlighet att delta i ett nytt anbudsförfarande, att den vinnande anbudsgivaren och övriga anbudsgivare som är med i rangordningen har gjort sig skyldiga till ett allvarligt fel i yrkesutövningen genom att ingå konkurrensbegränsande avtal som har fastställts inom ramen för ett domstolsförfarande först efter nämnda uteslutning?

| 2) | Utgör artikel 1.3 i direktiv 89/665 och [de unionsrättsliga] principerna om skydd för konkurrensen hinder för att en förvaltningsdomstol saknar möjlighet att pröva en talan som en anbudsgivare som definitivt uteslutits från ett förfarande för val av entreprenör har väckt mot den upphandlande myndighetens beslut att inte återkalla besluten om att ge anbudsgivare som på samma område som anbudsförfarandet har ingått konkurrensbegränsande avtal som har fastställts inom ramen för ett domstolsförfarande tillträde till anbudsförfarandet och tilldela kontraktet till en av dessa? |
| --- | --- |

2)

Utgör artikel 1.3 i direktiv 89/665 och [de unionsrättsliga] principerna om skydd för konkurrensen hinder för att en förvaltningsdomstol saknar möjlighet att pröva en talan som en anbudsgivare som definitivt uteslutits från ett förfarande för val av entreprenör har väckt mot den upphandlande myndighetens beslut att inte återkalla besluten om att ge anbudsgivare som på samma område som anbudsförfarandet har ingått konkurrensbegränsande avtal som har fastställts inom ramen för ett domstolsförfarande tillträde till anbudsförfarandet och tilldela kontraktet till en av dessa?

---

(1)  Rådets direktiv 89/665/EEG av den 21 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar för prövning av offentlig upphandling av varor och bygg- och anläggningsarbeten (EGT L 395, 1989, s. 33, svensk specialutgåva, område 6, volym 3, s. 48).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/16 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/16

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de première instance de Liège (Belgien) den 28 januari 2022 – PL mot État belge

(Mål C-56/22)

(2022/C 148/22)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal de première instance de Liège (Belgien)

Parter i det nationella målet

Klagande: PL

Motpart: État belge

Tolkningsfrågor

Är unionsrätten, i huvudsak bestämmelserna i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och direktiv 2008/115/EG (1), tillämplig på en praxis i en medlemsstat som gör det möjligt för medlemsstaten att meddela uppehållstillstånd av sur place-skäl för en utlänning som vistas olagligt i landet? Om så är fallet, ska artiklarna 5, 6 och 13 i direktiv 2008/115/EG, jämförda med [skälen 6 och 24] i det direktivet samt artiklarna 1, 7, 14, 20, 21, 24 och 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna tolkas så, att en medlemsstat, när den avser att, av ömmande skäl eller av humanitära eller andra skäl, bevilja ett självständigt uppehållstillstånd eller någon annan form av tillstånd som ger rätt att stanna i landet till en tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i landet, dels kan kräva att denna tredjelandsmedborgare först ska visa att han eller hon inte kunde lämna in sin ansökan i sitt ursprungsland, dels inte i sin lagstiftning behöver ange vilka villkor och kriterier, framför allt objektiva sådana, som gör det möjligt att visa på sådana ömmande eller humanitära eller andra skäl (oavsett om det gäller frågan om upptagande till sakprövning, genom att det krävs att det visas på synnerliga omständigheter, utan att dessa definieras, eller vad gäller de faktiska omständigheterna, genom att det inte föreskrivs något objektivt kriterium som gör det möjligt att definiera dessa skäl, särskilt de humanitära skälen, som ger rätt till uppehållstillstånd), vilket leder till att svaret på en sådan ansökan blir oförutsägbart eller rentav godtyckligt? För det fall dessa kriterier inte behöver föreskrivas i lagstiftningen, undergrävs då inte, vid avslag, rätten till ett effektivt rättsmedel genom den omständigheten att det enda rättsmedel som erbjuds är en ren laglighetsprövning där varje form av skälighetsbedömning är utesluten?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG av den 16 december 2008 om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna (EUT L 348, 2008, s. 98).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/16 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/16

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Verwaltungsgericht Wiesbaden (Tyskland) den 2 februari 2022 – AB mot Land Hessen

(Mål C-64/22)

(2022/C 148/23)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Verwaltungsgericht Wiesbaden

Parter i det nationella målet

Klagande: AB

Motpart: Land Hessen

Övrig deltagare i förfarandet: SCHUFA Holding AG

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 77.1 jämförd med artikel 78.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 (1) av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (nedan kallad den allmänna dataskyddsförordningen), (EUT L 119, 2016, s. 1) tolkas på så sätt att tillsynsmyndighetens slutsats, vilket denna ska meddela den berörda personen,






  a. | har karaktären av ett svar på en framställning? Detta får till följd att domstolsprövningen av en tillsynsmyndighets beslut om ett klagomål enligt 78.1 i den allmänna dataskyddsförordningen i princip begränsas till frågan huruvida myndigheten har behandlat klagomålet, gjort en lämplig undersökning av föremålet för klagomålet och underrättat klaganden om resultatet av prövningen,
  eller |
| --- | --- | --- |

1)

Ska artikel 77.1 jämförd med artikel 78.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 (1) av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (nedan kallad den allmänna dataskyddsförordningen), (EUT L 119, 2016, s. 1) tolkas på så sätt att tillsynsmyndighetens slutsats, vilket denna ska meddela den berörda personen,

a.

har karaktären av ett svar på en framställning? Detta får till följd att domstolsprövningen av en tillsynsmyndighets beslut om ett klagomål enligt 78.1 i den allmänna dataskyddsförordningen i princip begränsas till frågan huruvida myndigheten har behandlat klagomålet, gjort en lämplig undersökning av föremålet för klagomålet och underrättat klaganden om resultatet av prövningen,

eller

| b. | ska tolkas som ett myndighetsbeslut i sak? Detta skulle få till följd att förvaltningsdomstolens kontroll av en tillsynsmyndighets avgörande beträffande ett klagomål kommer att omfatta en fullständig prövning enligt artikel 78.1 i den allmänna dataskyddsförordningen, varvid förvaltningsdomstolen i det enskilda fallet – till exempel när det skönsmässiga utrymmet är reducerat till noll – kan ålägga tillsynsmyndigheten att vidta en konkret åtgärd i den mening som avses i artikel 58 i den allmänna dataskyddsförordningen. |
| --- | --- |

b.

ska tolkas som ett myndighetsbeslut i sak? Detta skulle få till följd att förvaltningsdomstolens kontroll av en tillsynsmyndighets avgörande beträffande ett klagomål kommer att omfatta en fullständig prövning enligt artikel 78.1 i den allmänna dataskyddsförordningen, varvid förvaltningsdomstolen i det enskilda fallet – till exempel när det skönsmässiga utrymmet är reducerat till noll – kan ålägga tillsynsmyndigheten att vidta en konkret åtgärd i den mening som avses i artikel 58 i den allmänna dataskyddsförordningen.

| 2) | Är datalagring hos ett privat kreditupplysningsföretag, där personuppgifter från ett offentligt register, såsom de ”nationella databaserna” i den mening som avses i artikel 79.4 och 79.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/848 (2) av den 20 maj 2015 om insolvensförfaranden (EUT L 141, 2015, s. 19), lagras utan någon konkret anledning för att företaget ska kunna lämna en upplysning vid en förfrågan, förenlig med artiklarna 7 och 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna av den 12 december 2007 (nedan kallad stadgan) (EUT C 303, 2007, s. 1)? |
| --- | --- |

2)

Är datalagring hos ett privat kreditupplysningsföretag, där personuppgifter från ett offentligt register, såsom de ”nationella databaserna” i den mening som avses i artikel 79.4 och 79.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/848 (2) av den 20 maj 2015 om insolvensförfaranden (EUT L 141, 2015, s. 19), lagras utan någon konkret anledning för att företaget ska kunna lämna en upplysning vid en förfrågan, förenlig med artiklarna 7 och 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna av den 12 december 2007 (nedan kallad stadgan) (EUT C 303, 2007, s. 1)?

| 3) | a. | Är parallella privata databaser (särskilt ett kreditupplysningsföretags databaser), som upprättas vid sidan om de statliga databaserna och i vilka uppgifterna från de statliga databaserna (tillkännagivanden av insolvens i det nu aktuella fallet) lagras längre tid än inom de snäva ramar som föreskrivs i förordning (EU) 2015/848 jämförd med den nationella rätten, i princip tillåtna? |
| --- | --- | --- |

3)

a.

Är parallella privata databaser (särskilt ett kreditupplysningsföretags databaser), som upprättas vid sidan om de statliga databaserna och i vilka uppgifterna från de statliga databaserna (tillkännagivanden av insolvens i det nu aktuella fallet) lagras längre tid än inom de snäva ramar som föreskrivs i förordning (EU) 2015/848 jämförd med den nationella rätten, i princip tillåtna?

| b. | Om fråga 3a besvaras jakande, följer det av rätten att bli bortglömd enligt artikel 17.1 d i dataskyddsförordningen att dessa uppgifter måste raderas när den behandlingstid som föreskrivs för det offentliga registret har löpt ut? |
| --- | --- |

b.

Om fråga 3a besvaras jakande, följer det av rätten att bli bortglömd enligt artikel 17.1 d i dataskyddsförordningen att dessa uppgifter måste raderas när den behandlingstid som föreskrivs för det offentliga registret har löpt ut?

| 4) | Om artikel 6.1 första stycket led f i den allmänna dataskyddsförordningen kommer i fråga som enda rättslig grund för datalagring hos privata kreditupplysningsföretag när det gäller de uppgifter som också lagras i offentliga register, ska det då anses att ett kreditupplysningsföretag har ett berättigat intresse redan när detta kreditupplysningsföretag utan konkret anledning övertar uppgifterna från det offentliga registret, för att dessa uppgifter sedan ska kunna vara tillgängliga vid förfrågningar? |
| --- | --- |

4)

Om artikel 6.1 första stycket led f i den allmänna dataskyddsförordningen kommer i fråga som enda rättslig grund för datalagring hos privata kreditupplysningsföretag när det gäller de uppgifter som också lagras i offentliga register, ska det då anses att ett kreditupplysningsföretag har ett berättigat intresse redan när detta kreditupplysningsföretag utan konkret anledning övertar uppgifterna från det offentliga registret, för att dessa uppgifter sedan ska kunna vara tillgängliga vid förfrågningar?

| 5) | Får uppförandekoder som har godkänts av tillsynsmyndigheterna i enlighet med artikel 40 i den allmänna dataskyddsförordningen och som föreskriver tidsfrister för prövning och radering som sträcker sig längre än lagringstiderna för offentliga register, medföra att den avvägning som föreskrivs i artikel 6.1 första stycket led f i den allmänna dataskyddsförordningen inte längre behöver göras |
| --- | --- |

5)

Får uppförandekoder som har godkänts av tillsynsmyndigheterna i enlighet med artikel 40 i den allmänna dataskyddsförordningen och som föreskriver tidsfrister för prövning och radering som sträcker sig längre än lagringstiderna för offentliga register, medföra att den avvägning som föreskrivs i artikel 6.1 första stycket led f i den allmänna dataskyddsförordningen inte längre behöver göras

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 2016, s. 1).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/848 av den 20 maj 2015 om insolvensförfaranden (EUT L 141, 2015, s. 19).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/17 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/17

---

Talan väckt den 8 februari 2022 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien

(Mål C-85/22)

(2022/C 148/24)

Rättegångsspråk: bulgariska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: Gr. Koleva, C. Hermes)

Svarande: Republiken Bulgarien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| 1) | fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 4.4 och 6.1 i direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (nedan kallat habitatdirektivet) (1) genom att






  — | inte så snart som möjligt, och senast inom sex år, utse 194 av de sammanlagt 229 områden vilka i besluten 2009/93/EG, 2009/91/EG och 2009/92/EG av den 12 december 2008 och beslut 2013/23/EG av den 16 november 2012 betecknas som områden av gemenskapsintresse, till särskilda bevarandeområden, |
| --- | --- | --- |

1)

fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 4.4 och 6.1 i direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (nedan kallat habitatdirektivet) (1) genom att

—

inte så snart som möjligt, och senast inom sex år, utse 194 av de sammanlagt 229 områden vilka i besluten 2009/93/EG, 2009/91/EG och 2009/92/EG av den 12 december 2008 och beslut 2013/23/EG av den 16 november 2012 betecknas som områden av gemenskapsintresse, till särskilda bevarandeområden,

| — | systematiskt och fortlöpande åsidosätta sin skyldighet att fastställa detaljerade specifika bevarandemål för dessa områden, |
| --- | --- |

—

systematiskt och fortlöpande åsidosätta sin skyldighet att fastställa detaljerade specifika bevarandemål för dessa områden,

| — | systematiskt och fortlöpande åsidosätta sin skyldighet att vidta nödvändiga åtgärder för bevarande som motsvarar de ekologiska behoven hos de livsmiljötyper i bilaga I och de arter i bilaga II som finns i områdena, och |
| --- | --- |

—

systematiskt och fortlöpande åsidosätta sin skyldighet att vidta nödvändiga åtgärder för bevarande som motsvarar de ekologiska behoven hos de livsmiljötyper i bilaga I och de arter i bilaga II som finns i områdena, och

| — | inte i vederbörlig ordning ha införlivat artikel 6.1 med den nationella lagstiftningen, samt |
| --- | --- |

—

inte i vederbörlig ordning ha införlivat artikel 6.1 med den nationella lagstiftningen, samt

| 2) | förplikta Republiken Bulgarien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Republiken Bulgarien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Förevarande mål avser den omständigheten att Bulgarien inte på ett korrekt sätt har införlivat artikel 6.1 och inte på ett korrekt sätt har tillämpat artiklarna 4.4 och 6.1 i habitatdirektivet.

Artikel 4.4 kräver bland annat att medlemsstaten, när ett område av gemenskapsintresse har valts ut i enlighet med förfarandet i punkt 2 i samma artikel, så snart som möjligt och senast inom sex år ska utse området till särskilt bevarandeområde. I sin dom av den 17 december 2020, kommissionen/Grekland (C-849/19, ej publicerad, EU:C:2020:1047), förklarar domstolen att medlemsstaterna också är skyldiga att fastställa specifika bevarandemål för varje bevarandeområde. I artikel 6.1 i habitatdirektivet föreskrivs att medlemsstaterna, för de särskilda bevarandeområdena, ska vidta nödvändiga åtgärder för bevarande, vilket om så krävs innefattar utarbetande av lämpliga skötsel- och förvaltningsplaner särskilt för områdena eller integrerade i andra utvecklingsplaner, samt lämpliga lagar och andra författningar eller avtal, som motsvarar de ekologiska behoven hos de livsmiljötyper i bilaga 1 och de arter i bilaga 2 som finns i områdena.

Kommissionen anser att Republiken Bulgarien har åsidosatt sina skyldigheter enligt ovannämnda bestämmelser att utse särskilda bevarandeområden inom den angivna tidsfristen, att fastställa detaljerade specifika bevarandemål för områdena, att vidta nödvändiga åtgärder för bevarande och att på ett korrekt sätt införliva artikel 6.1 i habitatdirektivet med den nationella lagstiftningen.

---

(1)  EGT L 206, 1992, s. 7.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/18 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/18

---

Talan väckt den 15 februari 2022 – Europeiska kommissionen mot Rumänien

(Mål C-109/22)

(2022/C 148/25)

Rättegångsspråk: rumänska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: L. Nicolae, E. Sanfrutos Cano)

Svarande: Rumänien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Rumänien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 260.1 FEUF genom att inte vidta samtliga nödvändiga åtgärder för att följa domstolens dom C-301/17, kommissionen/Rumänien (1), |
| --- | --- |

—

fastställa att Rumänien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 260.1 FEUF genom att inte vidta samtliga nödvändiga åtgärder för att följa domstolens dom C-301/17, kommissionen/Rumänien (1),

| — | förplikta Rumänien att i enlighet med artikel 260.2 FEUF erlägga ett vite uppgående till 29 781,30 euro för åsidosättande av sin skyldighet att vidta nödvändiga åtgärder för att följa domstolens dom C-301/17, kommissionen/Rumänien, för varje dags försening räknat från den dag då avgörande meddelas i förevarande mål, och till dess samtliga nödvändiga åtgärder vidtagits för att följa domstolens dom C-301/17, kommissionen/Rumänien, |
| --- | --- |

—

förplikta Rumänien att i enlighet med artikel 260.2 FEUF erlägga ett vite uppgående till 29 781,30 euro för åsidosättande av sin skyldighet att vidta nödvändiga åtgärder för att följa domstolens dom C-301/17, kommissionen/Rumänien, för varje dags försening räknat från den dag då avgörande meddelas i förevarande mål, och till dess samtliga nödvändiga åtgärder vidtagits för att följa domstolens dom C-301/17, kommissionen/Rumänien,

| — | förplikta Rumänien att i enlighet med artikel 260.2 FEUF erlägga ett standardbelopp uppgående till ett dagligt belopp på 3 311,50 euro multiplicerat med antaget dagar som förflutit mellan dagen då domen meddelades i mål C-301/17, kommissionen/Rumänien, och det datum då Rumänien har vidtagit samtliga nödvändiga åtgärder för att följa nämnda dom, eller, för det fall Rumänien inte vidtar dessa åtgärder, den dag då avgörande meddelas i förevarande mål, under förutsättning att standardbeloppet uppgår till minst 1 643 000 euro, och |
| --- | --- |

—

förplikta Rumänien att i enlighet med artikel 260.2 FEUF erlägga ett standardbelopp uppgående till ett dagligt belopp på 3 311,50 euro multiplicerat med antaget dagar som förflutit mellan dagen då domen meddelades i mål C-301/17, kommissionen/Rumänien, och det datum då Rumänien har vidtagit samtliga nödvändiga åtgärder för att följa nämnda dom, eller, för det fall Rumänien inte vidtar dessa åtgärder, den dag då avgörande meddelas i förevarande mål, under förutsättning att standardbeloppet uppgår till minst 1 643 000 euro, och

| — | förplikta Rumänien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Rumänien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Europeiska kommissionen har till stöd för sin talan mot Rumänien åberopat att denna medlemsstat underlåtit att vidta samtliga nödvändiga åtgärder för att följa domstolens dom C-301/17, eftersom 44 av de 68 deponier som var aktuella i denna dom ännu inte har avslutats i enlighet med rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall (2).

Kommissionen anser att Rumänen, för att motivera underlåtenheten att följa domstolens dom, inte kan inte kan åberopa rent interna omständigheter, såsom nödvändigheten att utföra genomförbarhetsstudier, genomförandet av expropriationsförfaranden, genomförandet av administrativa förfaranden eller underlåtenhet att vidta nödvändiga åtgärder som kan tillskrivas de ekonomiska aktörer som driver de aktuella deponierna.

Följaktligen yrkar kommissionen att Rumänien, på grund av underlåtenheten att följa domstolens dom, ska förpliktas att betala ett vite uppgående till 29 781,30 euro för varje dags försening räknat från den dag då avgörande meddelas i förevarande mål, och till dess samtliga nödvändiga åtgärder vidtagits för att följa domen C-301/17. I syfte att säkerställa att de framsteg Rumänien gör kan kontrolleras, verifieras och beaktas, föreslår kommissionen att vitet för varje dags försening ska beräknas på grundval av perioder om sex månaders försening med att vidta nödvändiga åtgärder för att följa domen C-301/17, med användning av en metod med minskningar där den totala summan för denna period minskas med en procentsats som motsvarar den andel som utgörs av deponier där vidtagna åtgärder medfört att de uppfyller villkoren i direktiv 1999/31.

Vidare har kommissionen yrkat att Rumänien ska förpliktas att betala ett standardbelopp uppgående till ett dagligt belopp på 3 311,50 euro multiplicerat med antaget dagar som förflutit mellan dagen då domen meddelades i mål C-301/17, kommissionen/Rumänien, och det datum då Rumänien har vidtagit samtliga nödvändiga åtgärder för att följa nämnda dom, eller, för det fall Rumänien inte vidtar dessa åtgärder, den dag då avgörande meddelas i förevarande mål, under förutsättning att standardbeloppet uppgår till minst 1 643 000 euro.

Beloppet för nämnda sanktionsavgift ska beakta åsidosättandets allvar, dess varaktighet samt nödvändigheten att säkerställa att sanktionsavgifterna har en avskräckande verkan, med beaktande av nämnda medlemsstats ekonomiska resurser, med tillämpning av faktorn ”n”.

---

(1)  Dom av den 18 oktober 2018, kommissionen/Rumänien (C-301/17, EU:C:2018:846).

(2)  EUT L 182, 1999, s. 1.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/19 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/19

---

Talan väckt den 18 februari 2022 – Europeiska kommissionen mot Förbundsrepubliken Tyskland

(Mål C-116/22)

(2022/C 148/26)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: C. Hermes, M. Noll-Ehlers)

Svarande: Förbundsrepubliken Tyskland

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| 1. | fastställa att Förbundsrepubliken Tyskland






  — | har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.4 i direktiv 92/43/EEG (1) genom att inte ange 88 av 4 606 områden såsom särskilda bevarandeområden beträffande vilka den i bestämmelsen föreskrivna sexårsperioden gått ut; |
| --- | --- | --- |

1.

fastställa att Förbundsrepubliken Tyskland

—

har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.4 i direktiv 92/43/EEG (1) genom att inte ange 88 av 4 606 områden såsom särskilda bevarandeområden beträffande vilka den i bestämmelsen föreskrivna sexårsperioden gått ut;

| — | har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.4 i direktiv 92/43 genom att inte ange några bevarandemål för 88 av 4 606 aktuella områden samt genom att generellt och strukturellt ha en praxis att sätta upp bevarandemål som inte uppfyller lagfästa krav enligt bestämmelsen, och |
| --- | --- |

—

har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.4 i direktiv 92/43 genom att inte ange några bevarandemål för 88 av 4 606 aktuella områden samt genom att generellt och strukturellt ha en praxis att sätta upp bevarandemål som inte uppfyller lagfästa krav enligt bestämmelsen, och

| — | har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 6.1 i direktiv 92/43 genom att inte vidta några bevarandeåtgärder för 737 av 4 606 aktuella områden samt genom att generellt och strukturellt ha en praxis att vidta bevarandeåtgärder som inte uppfyller lagfästa krav enligt bestämmelsen; samt |
| --- | --- |

—

har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 6.1 i direktiv 92/43 genom att inte vidta några bevarandeåtgärder för 737 av 4 606 aktuella områden samt genom att generellt och strukturellt ha en praxis att vidta bevarandeåtgärder som inte uppfyller lagfästa krav enligt bestämmelsen; samt

| 2. | förplikta Förbundsrepubliken Tyskland att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

förplikta Förbundsrepubliken Tyskland att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Europeiska kommissionen gör gällande att Förbundsrepubliken Tyskland underlåtit att vidta de åtgärder som krävs enligt direktiv 92/43/EEG vad gäller angivande och förvaltning av landets Natura 2000-nätverk.

För det första har Förbundsrepubliken Tyskland underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.4 i direktiv 92/43 genom att inte ange 88 av 4 606 områden såsom särskilda bevarandeområden beträffande vilka den i bestämmelsen föreskrivna sexårsperioden gått ut vid en tidpunkt som är relevant för underlåtelsen att uppfylla skyldigheterna.

För det andra har Förbundsrepubliken Tyskland underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.4 i direktiv 92/43 att i tillräcklig utsträckning ange specifika bevarandemål, genom att inte ange några bevarandemål för 88 av 4 606 aktuella områden, samt genom att generellt och strukturellt ha en praxis att sätta upp bevarandemål som inte uppfyller lagfästa krav enligt bestämmelsen. Enligt artikel 4.4 i direktivet ska bevarandemål kvantifieras och vara mätbara, det ska göras en tydlig åtskillnad mellan målet att återställa och målet att bevara de skyddade intressena i respektive område och detta ska läggas fast i allmänt bindande rättsakter. Tysk praxis avseende bevarandemål tillgodoser inte dessa krav.

För det tredje har Förbundsrepubliken Tyskland underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 6.1 i direktiv 92/43 att vidta erforderliga bevarandeåtgärder. Förbundsrepubliken Tyskland har inte vidtagit några bevarandeåtgärder för 737 av 4 606 aktuella områden samt generellt och strukturellt underlåtit att uppfylla kraven enligt direktivets artikel 6.1, nämligen att bevarandeåtgärder ska vidtas utifrån tillräckligt precist angivna bevarandemål.

---

(1)  Rådets direktiv av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, 1992, s. 7; svensk specialutgåva, område 15, volym 11, s. 114).

---

Tribunalen

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/21 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/21

---

Tribunalens dom av den 9 februari 2022 – GEA Group mot kommissionen

(Mål T-195/19) (1)

(Konkurrens - Konkurrensbegränsande samverkan - Unionsmarknader för tennstabilisatorer och värmestabilisatorer ESBO/estrar - Beslut varigenom fastställs en överträdelse av artikel 81 EG - Ogiltigförklaring av beslutet att ändra det ursprungliga beslutet - Beslut att avslå en begäran om återbetalning av böterna - Talan om ogiltigförklaring - Rättsakt mot vilken talan kan väckas - Berättigat intresse att få saken prövad - Upptagande till sakprövning - Artikel 266.1 FEUF)

(2022/C 148/27)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Sökande: GEA Group (Düsseldorf, Tyskland) (ombud: advokaterna I. du Mont, R. van der Hout och C. Wagner)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: P. Rossi, V. Bottka och T. Baumé)

Saken

Begäran med stöd av artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av kommissionens beslut Ares(2019) 283284 av den 24 januari 2019 att avslå sökandens begäran om återbetalning av de böter som erlagts enligt kommissionens beslut K(2009) 8682 slutlig av den 11 november 2009 om ett förfarande för tillämpning av artikel 81 (EG) och av artikel 53 i EES-avtalet (ärende COMP/38589 – Värmestabilisatorer).

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | GEA Group AG ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2)

GEA Group AG ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 206, 17.6.2019.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/21 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/21

---

Tribunalens dom av den 9 februari 2022 – Heitec mot EUIPO – Hetec Datensysteme (HEITEC)

(Mål T-520/19) (1)

(EU-varumärke - Upphävandeförfarande - EU-ordmärket HEITEC - Bevisning som åberopats vid annuleringsenheten och överklagandenämnden har inte beaktats - Artikel 95.2 i förordning (EU) 2017/1001 - Varumärket har inte varit föremål för verkligt bruk - Artikel 51.1 a i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 58.1 a i förordning 2017/1001) - Regel 40.5 i förordning (EG) nr 2868/95 (nu artikel 19.1 i delegerad förordning (EU) 2018/625))

(2022/C 148/28)

Rättegångsspråk: tyska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Heitec AG (Erlangue, Tyskland) (ombud: advokaten G. Wagner)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: D. Hanf)

Motpart vid EUIPO:s överklagandenämnd, tillika intervenient vid tribunalen: Hetec Datensysteme GmbH (München, Tyskland) (ombud: advokaterna A. Kockläuner och O. Nilgen)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s andra överklagandenämnd den 23 april 2019 (ärende R 1171/2018-2) om ett upphävandeförfarande mellan Hetec Datensysteme och Heitec.

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Heitec AG ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Heitec AG ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 312, 16.9.2019.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/22 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/22

---

Tribunalens dom av den 9 februari 2022 – Companhia de Seguros Índico mot kommissionen

(Mål T-672/19) (1)

(Offentlig upphandling - Budgetförordning - Uteslutning från deltagande i upphandlingsförfaranden och förlust av rätten att erhålla bidrag som finansieras med medel ur unionens allmänna budget och av EUF under en treårsperiod - Principen om god tro - Rättighetsmissbruk - Uppenbart oriktig bedömning - Proportionalitet)

(2022/C 148/29)

Rättegångsspråk: portugisiska

Rättegångsdeltagare

Sökande: Companhia de Seguros Índico SA (Maputo, Moçambique) (ombud: advokaten R. Oliveira)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: I. Melo Sampaio)

Saken

Talan som väckts med stöd av artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 18 juli 2019 om uteslutning av sökanden från deltagande i upphandlingsförfaranden och förlust av rätten att erhålla bidrag som finansieras med medel ur unionens allmänna budget och av Europeiska utvecklingsfonden (EUF) och om att sökanden inte ska anförtros uppdrag som innebär användning av unionsmedel, under en treårsperiod, samt om offentliggörande av information härom.

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Companhia de Seguros Índico SA. ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Companhia de Seguros Índico SA. ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 399, 25.11.2019.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/23 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/23

---

Tribunalens dom av den 9 februari 2022 – Sped-Pro mot kommissionen

(Mål T-791/19) (1)

(Konkurrens - Missbruk av dominerande ställning - Marknaden för järnvägstransport av gods - Beslut om att avslå ett klagomål - Artikel 7 i förordning (EG) nr 773/2004 - Rimlig tidsfrist - Unionens intresse av att ett klagomål prövas - Fastställande av vilken myndighet som är bäst lämpad att pröva ett klagomål - Kriterier - Uppenbart oriktig bedömning - Systematiska eller allmänna brister vad gäller respekten för rättsstatliga principer - Risk för att en klagandes rättigheter åsidosätts om ett klagomål avslås - Motiveringsskyldighet)

(2022/C 148/30)

Rättegångsspråk: polska

Rättegångsdeltagare

Sökande: Sped-Pro S.A. (Warszawa, Polen) (ombud: advokaten M. Kozak)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: J. Szczodrowski, L. Wildpanner och P. van Nuffel)

Part som har intervenerat till stöd för svaranden: Republiken Polen (ombud: B. Majczyna)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av kommissionens beslut C(2019) 6099 final av den 12 augusti 2019 (ärende AT.40459 – Järnvägstransport av gods i Polen – PKP Cargo) om avslag på sökandens klagomål avseende påstådda överträdelser av artikel 102 FEUF på marknaden för järnvägstransport av gods i Polen.

Domslut

| 1) | Kommissionens beslut C(2019) 6099 final av den 12 augusti 2019 (ärende AT.40459 – Järnvägstransport av gods i Polen – PKP Cargo) ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1)

Kommissionens beslut C(2019) 6099 final av den 12 augusti 2019 (ärende AT.40459 – Järnvägstransport av gods i Polen – PKP Cargo) ogiltigförklaras.

| 2) | Kommissionen ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Sped-Pro SA. |
| --- | --- |

2)

Kommissionen ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Sped-Pro SA.

| 3) | Republiken Polen ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Republiken Polen ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 27, 27.1.2020.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/23 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/23

---

Tribunalens dom av den 23 februari 2022 – OJ mot kommissionen

(Mål T-709/20) (1)

(Personalmål - Tjänstemän - Rekrytering - Uttagningsprov EPSO/AD/380/19 - Beslut att vägra att förlänga datumen för ett uttagningsprov - Tidsfrister för att göra ett urvalsprov på ett testcentrum - Rätt till ett rättvist förfarande - Omsorgsplikt - Likabehandling)

(2022/C 148/31)

Rättegångsspråk: tyska

Rättegångsdeltagare

Sökande: OJ (ombud: advokaten H.-E. von Harpe)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: L. Hohenecker och I. Melo Sampaio)

Saken

Talan grundad på artikel 270 FEUF med yrkande om ogiltigförklaring av beslutet från Europeiska rekryteringsbyrån (EPSO), av den 30 januari 2020, att inte förlänga datumet för uttagningsprov EPSO/AD/380/19.

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | OJ ska ersätta rättegångskostnaderna, inklusive kostnaderna för det interimistiska förfarandet. |
| --- | --- |

2)

OJ ska ersätta rättegångskostnaderna, inklusive kostnaderna för det interimistiska förfarandet.

---

(1)  EUT C 28, 25.1.2021.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/24 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/24

---

Tribunalens beslut av den 11 februari 2022 – OP mot kommissionen

(Mål T-736/20) (1)

(Personalmål - Tjänstemän - Rekrytering - Allmänt uttagningsprov EPSO/AST/147/19 - Beslut att inte uppta sökanden i förteckningen över godkända sökande - Motiveringsskyldighet - Likabehandling)

(2022/C 148/32)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: OP (ombud: advokaten: S. Pappas)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: I. Melo Sampaio och L. Vernier)

Saken

Talan med stöd av artikel 270 FEUF om ogiltigförklaring av beslutet av den 5 februari 2020 av uttagningskommittén vid det allmänna uttagningsprovet EPSO/AST/147/19 att inte uppta sökanden i förteckningen över godkända sökande för detta uttagningsprov.

Avgörande

| 1) | Talan avvisas eftersom det är uppenbart att den helt saknar rättslig grund. |
| --- | --- |

1)

Talan avvisas eftersom det är uppenbart att den helt saknar rättslig grund.

| 2) | OP ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

OP ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 79, 8.3.2021.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/24 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/24

---

Tribunalens beslut av den 4 februari 2022 – ultra air mot EUIPO – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international)

(Mål T-67/21) (1)

(EU-varumärke - Ogiltighets- och upphävandeförfaranden - EU-ordmärket ”ultrafilter international” - Ansökan om omvandling till ansökan om nationellt varumärke - Upphävandeförfarandet har förlorat sitt syfte - Uppenbart att överklagandet helt saknar rättslig grund)

(2022/C 148/33)

Rättegångsspråk: tyska

Rättegångsdeltagare

Klagande: ultra air GmbH (Hilden, Tyskland) (ombud: advokaten C. König)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: E. Markakis)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Tyskland) (ombud: advokaten N. Siebertz)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s andra överklagandenämnd den 5 november 2020 (ärende R 271/2020-2) om ett upphävandeförfarande mellan ultra air och Donaldson Filtration Deutschland.

Avgörande

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | ultra air GmbH ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

ultra air GmbH ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 88, 15.3.2021.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/25 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/25

---

Tribunalens beslut av den 11 februari 2022 – Calrose Rice mot EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite)

(Mål T-459/21) (1)

(EU-varumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket Sunwhite - Äldre nationellt figurmärke Sunwhite - Relativt registreringshinder - Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001 - Uppenbart att överklagandet helt saknar rättslig grund)

(2022/C 148/34)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Calrose Rice (Sofia, Bulgarien) (ombud: advokaten H. Raychev)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: J. Hamel och J. Crespo Carrillo)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: Ricegrowers Ltd (Leeton, New South Wales, Australien) (ombud: advokaterna C. Menebröcker och C. Böhmer)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s fjärde överklagandenämnd den 4 juni 2021 (ärende R 2465/2020-4) angående ett invändningsförfarande mellan Ricegrowers och Calrose Rice.

Avgörande

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Calrose Rice ska ersätta rättegångskostnaderna i förevarande förfarande. |
| --- | --- |

2)

Calrose Rice ska ersätta rättegångskostnaderna i förevarande förfarande.

---

(1)  EUT C 382, 20.9.2021.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/26 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/26

---

Tribunalens beslut av den 7 februari 2022 – Faller m.fl. mot kommissionen

(Mål T-464/21) (1)

(Talan om ogiltigförklaring - Humanläkemedel - Ändring av det villkorliga godkännandet för försäljning av humanläkemedlet Comirnaty - Berättigat intresse av att få saken prövad saknas - Villkoret direkt berörd ej uppfyllt - Villkoret personligen berörd ej uppfyllt - Avvisning)

(2022/C 148/35)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Sonja Faller (Bressanone, Italien) och de andra 74 sökandena vars namn finns upptagna i bilagan till beslutet (ombud: advokaten R. Holzeisen)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: B.-R. Killmann och A. Sipos)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av kommissionens genomförandebeslut C(2021) 4034 final av den 31 maj 2021 om ändring av det villkorliga godkännandet för försäljning av humanläkemedlet Comirnaty – mRNA-vaccin mot covid 19 (nukleosidmodifierat), vilket meddelats genom beslut C(2020) 9598 final.

Avgörande

| 1) | Talan avvisas. |
| --- | --- |

1)

Talan avvisas.

| 2) | Det finns inte längre anledning att pröva de interventionsansökningar som ingetts av TR och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II, YI och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II, EW och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II och Arnošt Komárek och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II. |
| --- | --- |

2)

Det finns inte längre anledning att pröva de interventionsansökningar som ingetts av TR och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II, YI och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II, EW och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II och Arnošt Komárek och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II.

| 3) | Sonja Faller och de andra sökandena vars namn finns upptagna i bilaga I ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3)

Sonja Faller och de andra sökandena vars namn finns upptagna i bilaga I ska ersätta rättegångskostnaderna.

| 4) | TR och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II, YI och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II, EW och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II och Arnošt Komárek och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II ska bära sina respektive rättegångskostnader för interventionsansökningarna. |
| --- | --- |

4)

TR och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II, YI och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II, EW och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II och Arnošt Komárek och de andra fysiska personer vars namn finns upptagna i bilaga II ska bära sina respektive rättegångskostnader för interventionsansökningarna.

---

(1)  EUT C 368, 13.9.2021.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/26 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/26

---

Beslut av tribunalens ordförande den 7 februari 2022 – Eurecna mot kommissionen

(Mål T-739/21 R)

(Interimistiskt förfarande - Offentlig upphandling av tjänster - Ansökan om interimistiska åtgärder - Krav på skyndsamt förfarande föreligger inte)

(2022/C 148/36)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Eurecna SpA (Venedig, Italien) (ombud: advokaten R. Sciaudone)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: J. Estrada de Solà och S. Romoli)

Saken

Begäran med stöd av artiklarna 278 och 279 FEUF om dels uppskov med verkställigheten av kommissionens beslut av den 10, 16 respektive 30 september 2021 att mot sökanden åberopa kvittning av fordringar, dels förpliktande för kommissionen att betala motsvarande belopp till sökanden.

Avgörande

| 1) | Det interimistiska yrkandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Det interimistiska yrkandet ogillas.

| 2) | Beslut om rättegångskostnader anstår. |
| --- | --- |

2)

Beslut om rättegångskostnader anstår.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/27 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/27

---

Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 11 februari 2022 – Collard mot parlamentet och ID

(Mål T-53/22 R)

(Interimistiska åtgärder - Institutionell rätt - Ledamot av Europaparlamentet - Ledamot som har suspenderats och uteslutits från sin politiska grupp - Ansökan om uppskov med verkställighet - Åsidosättande av formkrav - Avvisning)

(2022/C 148/37)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Gilbert Collard (Vauvert, Frankrike) (ombud: advokaten B. Kuchukian)

Svarande: Europaparlamentet, Groupe politique Identité et démocratie (ID)

Saken

Ansökan enligt artiklarna 278 och 279 FEUF om uppskov med verkställigheten av det beslut som styrelsen för Europaparlamentets politiska grupp ”Identité et démocratie” (ID) antog den 22 januari 2022, varigenom sökanden suspenderades från denna grupp, och det beslut som ledamöterna i gruppen ID antog den 25 januari 2022, varigenom sökanden uteslöts från denna grupp.

Avgörande

| 1) | Ansökan om interimistiska åtgärder avslås. |
| --- | --- |

1)

Ansökan om interimistiska åtgärder avslås.

| 2) | Frågan om rättegångskostnader anstår. |
| --- | --- |

2)

Frågan om rättegångskostnader anstår.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/27 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/27

---

Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 11 februari 2022 – Rivière mot parlamentet och ID

(Mål T-54/22 R)

(Interimistiskt förfarande - Institutionell rätt - Ledamot av parlamentet - En ledamot har avstängts och uteslutits från sin politiska grupp - Ansökan om uppskov med verkställigheten - Åsidosättande av formkrav - Avvisning)

(2022/C 148/38)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Jérôme Rivière (Paris, Frankrike) (ombud: advokaten B. Kuchukian)

Svarande: Europaparlamentet, politiska gruppen Identitet och demokrati (ID)

Saken

Ansökan enligt artiklarna 278 och 279 FEUF om uppskov med verkställigheten av det beslut som den politiska gruppen ”Identitet och demokrati” (ID) vid parlamentet meddelade den 21 januari 2022 genom vilket sökanden avstängdes från denna grupp och av det beslut som medlemmarna i den politiska gruppen ID meddelade den 25 januari 2022 genom vilket sökanden uteslöts från denna grupp.

Avgörande

| 1) | Ansökan om interimistiska åtgärder avslås. |
| --- | --- |

1)

Ansökan om interimistiska åtgärder avslås.

| 2) | Frågan om rättegångskostnader anstår. |
| --- | --- |

2)

Frågan om rättegångskostnader anstår.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/28 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/28

---

Talan väckt den 4 november 2021 – ID m.fl. mot parlamentet

(Mål T-711/21)

(2022/C 148/39)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: ID och sex ytterligare sökande (ombud: advokaterna P. de Bandt, M. Gherghinaru och L. Panepinto)

Svarande: Europaparlamentet

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara Europaparlamentets presidiums beslut av den 27 oktober 2021 om undantagsbestämmelser vad avser hälsa och säkerhet, som reglerar tillträdet till Europaparlamentets lokaler på parlamentets tre arbetsorter, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Europaparlamentets presidiums beslut av den 27 oktober 2021 om undantagsbestämmelser vad avser hälsa och säkerhet, som reglerar tillträdet till Europaparlamentets lokaler på parlamentets tre arbetsorter, och

| — | förplikta svaranden att ersätta samtliga rättegångskostnader, inbegripet dem som rör talan om inhibition av det angripna beslutet. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta samtliga rättegångskostnader, inbegripet dem som rör talan om inhibition av det angripna beslutet.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena tre grunder.

| 1. | Första grunden: Första grunden: Det angripna beslutet saknar giltig rättslig grund för att medge behandling av medicinska uppgifter rörande sökandena. Sökandena bestrider att artikel 1e.2 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och artiklarna 80.4 och 126.2 i anställningsvillkoren för övriga anställda utgör en giltig rättslig grund för att anta det angripna beslutet och därmed göra den omtvistade åtgärden gällande gentemot dem. Vidare gör sökandena gällande att ett beslut av presidiet, såsom det angripna beslutet, inte kan utgöra grund för åtgärder som inbegriper behandling av mycket känsliga uppgifter, eftersom det av artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) följer att behandling av sådana uppgifter måste vara föreskriven i en ”lag”, vilket ett beslut av parlamentets presidium inte är. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Första grunden: Det angripna beslutet saknar giltig rättslig grund för att medge behandling av medicinska uppgifter rörande sökandena. Sökandena bestrider att artikel 1e.2 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och artiklarna 80.4 och 126.2 i anställningsvillkoren för övriga anställda utgör en giltig rättslig grund för att anta det angripna beslutet och därmed göra den omtvistade åtgärden gällande gentemot dem. Vidare gör sökandena gällande att ett beslut av presidiet, såsom det angripna beslutet, inte kan utgöra grund för åtgärder som inbegriper behandling av mycket känsliga uppgifter, eftersom det av artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) följer att behandling av sådana uppgifter måste vara föreskriven i en ”lag”, vilket ett beslut av parlamentets presidium inte är.

| 2. | Andra grunden: Tredje grunden: Åsidosättande av de allmänna principerna om behandling av personuppgifter. Denna grund består av två delar.






  — | Första delgrunden: Åsidosättande av principen om ändamålsbegränsning för behandlingen av uppgifter och av legalitetsprincipen. För att de personuppgifter som anges i sökandenas digitala EU-covidintyg ska få användas för att ge sökandena tillträde till parlamentets lokaler måste dessa personuppgifter nämligen ha insamlats för detta ändamål. I avsaknad av en giltig rättslig grund som uttryckligen tillåter behandling av de medicinska uppgifterna om vaccination, tester eller tillfrisknande i syfte att reglera tillträdet till arbetsplatsen och de parlamentariska församlingarna ankommer det inte på något sätt på parlamentets presidium att godkänna en sådan behandling av uppgifterna, och än mindre genom en bestämmelse som inte är en lag i begreppets formella mening. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Tredje grunden: Åsidosättande av de allmänna principerna om behandling av personuppgifter. Denna grund består av två delar.

—

Första delgrunden: Åsidosättande av principen om ändamålsbegränsning för behandlingen av uppgifter och av legalitetsprincipen. För att de personuppgifter som anges i sökandenas digitala EU-covidintyg ska få användas för att ge sökandena tillträde till parlamentets lokaler måste dessa personuppgifter nämligen ha insamlats för detta ändamål. I avsaknad av en giltig rättslig grund som uttryckligen tillåter behandling av de medicinska uppgifterna om vaccination, tester eller tillfrisknande i syfte att reglera tillträdet till arbetsplatsen och de parlamentariska församlingarna ankommer det inte på något sätt på parlamentets presidium att godkänna en sådan behandling av uppgifterna, och än mindre genom en bestämmelse som inte är en lag i begreppets formella mening.

| — | Andra delgrunden: Åsidosättande av principerna om lojalitet, öppenhet och uppgiftsminimering eftersom sökandena vid tidpunkten för insamlingen av personuppgifterna om dem inte underrättades om att dessa uppgifter skulle användas för att bevilja eller vägra dem tillträde till deras arbetsplats. |
| --- | --- |

—

Andra delgrunden: Åsidosättande av principerna om lojalitet, öppenhet och uppgiftsminimering eftersom sökandena vid tidpunkten för insamlingen av personuppgifterna om dem inte underrättades om att dessa uppgifter skulle användas för att bevilja eller vägra dem tillträde till deras arbetsplats.

| 3. | Tredje grunden: Det angripna beslutet innebär ett obefogat ingrepp i rätten till skydd för privatlivet och personuppgifter, rätten till fysisk integritet, rätten till frihet och säkerhet samt rätten till likabehandling och icke-diskriminering. Denna grund består av två delar.






  — | Första delgrunden: Åsidosättande av sökandenas rätt till fysisk integritet, deras rätt till frihet och säkerhet, deras rätt till likabehandling och icke-diskriminering samt till deras rätt till skydd av privatlivet och deras personuppgifter. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje grunden: Det angripna beslutet innebär ett obefogat ingrepp i rätten till skydd för privatlivet och personuppgifter, rätten till fysisk integritet, rätten till frihet och säkerhet samt rätten till likabehandling och icke-diskriminering. Denna grund består av två delar.

—

Första delgrunden: Åsidosättande av sökandenas rätt till fysisk integritet, deras rätt till frihet och säkerhet, deras rätt till likabehandling och icke-diskriminering samt till deras rätt till skydd av privatlivet och deras personuppgifter.

| — | Andra delgrunden: Det åsidosättande av de i den första delgrunden nämnda rättigheterna och principerna som det angripna beslutet innebär strider mot proportionalitetsprincipen i artikel 52.1 i stadgan eftersom den omtvistade åtgärden inte är nödvändig, ändamålsenlig och proportionell för att uppnå de eftersträvade målen. |
| --- | --- |

—

Andra delgrunden: Det åsidosättande av de i den första delgrunden nämnda rättigheterna och principerna som det angripna beslutet innebär strider mot proportionalitetsprincipen i artikel 52.1 i stadgan eftersom den omtvistade åtgärden inte är nödvändig, ändamålsenlig och proportionell för att uppnå de eftersträvade målen.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/29 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/29

---

Talan väckt den 11 november 2021 – IL m.fl. mot parlamentet

(Mål T-724/21)

(2022/C 148/40)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: IL och 81 övriga sökande (ombud: advokaterna P. de Bandt, M. Gherghinaru och L. Panepinto,)

Svarande: Europaparlamentet

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | förordna om ogiltigförklaring av Europaparlamentets presidiums beslut av den 27 oktober 2021 om undantagsbestämmelser vad avser hälsa och säkerhet, som reglerar tillträdet till Europaparlamentets lokaler på parlamentets tre arbetsorter, |
| --- | --- |

—

förordna om ogiltigförklaring av Europaparlamentets presidiums beslut av den 27 oktober 2021 om undantagsbestämmelser vad avser hälsa och säkerhet, som reglerar tillträdet till Europaparlamentets lokaler på parlamentets tre arbetsorter,

| — | förplikta svaranden att ersätta samtliga rättegångskostnader, inbegripet dem som rör talan om inhibition av det angripna beslutet |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta samtliga rättegångskostnader, inbegripet dem som rör talan om inhibition av det angripna beslutet

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena tre grunder.

| 1. | Första grunden: Det angripna beslutet saknar giltig rättslig grund som kan göra det tillåtet att behandla sökandenas medicinska uppgifter. Sökandena bestrider att artikel 1e.2 i tjänsteföreskrifterna, och artiklarna 10.1, 80.4 och 126.2 i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen utgör en giltig rättslig grund för att anta det angripna beslutet och därmed göra den omtvistade åtgärden gällande gentemot dem. Vidare gör sökandena gällande att ett beslut av presidiet, såsom det angripna beslutet, inte kan utgöra grund för åtgärder som inbegriper behandling av mycket känsliga uppgifter, eftersom det av artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) följer att behandling av sådana uppgifter måste vara föreskriven i en ”lag”, vilket ett beslut av parlamentets presidium inte är. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Det angripna beslutet saknar giltig rättslig grund som kan göra det tillåtet att behandla sökandenas medicinska uppgifter. Sökandena bestrider att artikel 1e.2 i tjänsteföreskrifterna, och artiklarna 10.1, 80.4 och 126.2 i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen utgör en giltig rättslig grund för att anta det angripna beslutet och därmed göra den omtvistade åtgärden gällande gentemot dem. Vidare gör sökandena gällande att ett beslut av presidiet, såsom det angripna beslutet, inte kan utgöra grund för åtgärder som inbegriper behandling av mycket känsliga uppgifter, eftersom det av artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) följer att behandling av sådana uppgifter måste vara föreskriven i en ”lag”, vilket ett beslut av parlamentets presidium inte är.

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av de allmänna principerna om behandling av personuppgifter. Denna grund består av två delar






  — | Första delgrunden: Åsidosättande av principen om ändamålsbegränsning för behandlingen av uppgifter och av legalitetsprincipen. För att de personuppgifter som anges i sökandenas digitala EU-covidintyg ska få användas för att ge sökandena tillträde till parlamentets lokaler måste dessa personuppgifter nämligen ha insamlats för detta ändamål. I avsaknad av en giltig rättslig grund som uttryckligen tillåter behandling av de medicinska uppgifterna om vaccination, tester eller tillfrisknande i syfte att reglera tillträdet till arbetsplatsen och de parlamentariska församlingarna ankommer det inte på något sätt på parlamentets presidium att godkänna en sådan behandling av uppgifterna, och än mindre genom en bestämmelse som inte är en lag i begreppets formella mening. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av de allmänna principerna om behandling av personuppgifter. Denna grund består av två delar

—

Första delgrunden: Åsidosättande av principen om ändamålsbegränsning för behandlingen av uppgifter och av legalitetsprincipen. För att de personuppgifter som anges i sökandenas digitala EU-covidintyg ska få användas för att ge sökandena tillträde till parlamentets lokaler måste dessa personuppgifter nämligen ha insamlats för detta ändamål. I avsaknad av en giltig rättslig grund som uttryckligen tillåter behandling av de medicinska uppgifterna om vaccination, tester eller tillfrisknande i syfte att reglera tillträdet till arbetsplatsen och de parlamentariska församlingarna ankommer det inte på något sätt på parlamentets presidium att godkänna en sådan behandling av uppgifterna, och än mindre genom en bestämmelse som inte är en lag i begreppets formella mening.

| — | Andra delgrunden: Åsidosättande av principerna om lojalitet, öppenhet och uppgiftsminimering eftersom sökandena vid tidpunkten för insamlingen av personuppgifterna om dem inte underrättades om att dessa uppgifter skulle användas för att bevilja eller vägra dem tillträde till deras arbetsplats. |
| --- | --- |

—

Andra delgrunden: Åsidosättande av principerna om lojalitet, öppenhet och uppgiftsminimering eftersom sökandena vid tidpunkten för insamlingen av personuppgifterna om dem inte underrättades om att dessa uppgifter skulle användas för att bevilja eller vägra dem tillträde till deras arbetsplats.

| 3. | Tredje grunden: Det angripna beslutet innebär ett obefogat ingrepp i rätten till skydd för privatlivet och personuppgifter, rätten till integritet, rätten till frihet och säkerhet samt rätten till likabehandling och icke-diskriminering. Denna grund består av två delar.






  — | Första delgrunden: Åsidosättande av sökandenas rätt till fysisk integritet, deras rätt till frihet och säkerhet, deras rätt till likabehandling och icke-diskriminering samt till deras rätt till skydd av privatlivet och deras personuppgifter. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje grunden: Det angripna beslutet innebär ett obefogat ingrepp i rätten till skydd för privatlivet och personuppgifter, rätten till integritet, rätten till frihet och säkerhet samt rätten till likabehandling och icke-diskriminering. Denna grund består av två delar.

—

Första delgrunden: Åsidosättande av sökandenas rätt till fysisk integritet, deras rätt till frihet och säkerhet, deras rätt till likabehandling och icke-diskriminering samt till deras rätt till skydd av privatlivet och deras personuppgifter.

| — | Andra delgrunden: Det åsidosättande av de i den första delgrunden nämnda rättigheterna och principerna som det angripna beslutet innebär strider mot proportionalitetsprincipen i artikel 52.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna eftersom den omtvistade åtgärden inte är nödvändig, ändamålsenlig och proportionell för att uppnå de eftersträvade målen. |
| --- | --- |

—

Andra delgrunden: Det åsidosättande av de i den första delgrunden nämnda rättigheterna och principerna som det angripna beslutet innebär strider mot proportionalitetsprincipen i artikel 52.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna eftersom den omtvistade åtgärden inte är nödvändig, ändamålsenlig och proportionell för att uppnå de eftersträvade målen.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/30 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/30

---

Talan väckt den 21 januari 2022 – Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris mot parlamentet

(Mål T-41/22)

(2022/C 148/41)

Rättegångsspråk: polska

Parter

Sökande: Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris (Warszawa, Polen) (ombud: advokaterna K. Koźmiński och T. Siemiński)

Svarande: Europaparlamentet

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara Europaparlamentets resolution av den 11 november 2021 om den första årsdagen av det faktiska abortförbudet i Polen (2021/2925(RSP)) i sin helhet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Europaparlamentets resolution av den 11 november 2021 om den första årsdagen av det faktiska abortförbudet i Polen (2021/2925(RSP)) i sin helhet,

| — | i andra hand, för det fall domstolen inte skulle bifalla yrkandet om ogiltigförklaring av den omtvistade resolutionen i dess helhet, ogiltigförklara resolutionen delvis, det vill säga i den del som motsvarar bokstav Y i resolutionen, med följande lydelse: ”En fundamentalistisk organisation, Ordo Iuris, som är nära knuten till regeringskoalitionen, har varit en drivande kraft bakom de kampanjer som undergräver de mänskliga rättigheterna och jämställdheten mellan kvinnor och män i Polen, inklusive försöken att förbjuda abort, kraven på att Polen ska dra sig ur Istanbulkonventionen och kraven på att skapa så kallade hbtq-fria zoner, varför kulturella och religiösa värderingar i Polen missbrukas som skäl för att hindra det fullständiga förverkligandet av kvinnors rättigheter, jämställdhet för kvinnor och deras rätt att fatta beslut om sin egen kropp, och” |
| --- | --- |

—

i andra hand, för det fall domstolen inte skulle bifalla yrkandet om ogiltigförklaring av den omtvistade resolutionen i dess helhet, ogiltigförklara resolutionen delvis, det vill säga i den del som motsvarar bokstav Y i resolutionen, med följande lydelse: ”En fundamentalistisk organisation, Ordo Iuris, som är nära knuten till regeringskoalitionen, har varit en drivande kraft bakom de kampanjer som undergräver de mänskliga rättigheterna och jämställdheten mellan kvinnor och män i Polen, inklusive försöken att förbjuda abort, kraven på att Polen ska dra sig ur Istanbulkonventionen och kraven på att skapa så kallade hbtq-fria zoner, varför kulturella och religiösa värderingar i Polen missbrukas som skäl för att hindra det fullständiga förverkligandet av kvinnors rättigheter, jämställdhet för kvinnor och deras rätt att fatta beslut om sin egen kropp, och”

| — | förplikta Europaparlamentet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europaparlamentet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder.

| 1. | Första grunden: Europaparlamentet saknar behörighet att anta den omtvistade resolutionen på grund av att ämnet för resolutionen inte omfattas av de befogenheter som medlemsstaterna har tilldelat Europeiska unionen i fördragen, eller på grund av maktmissbruk genom att resolutionens rättsliga form används instrumentellt för att kringgå kravet på att ändra fördragen för att tilldela Europeiska unionen befogenheter som enligt fördragen inte tillkommer Europeiska unionen. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Europaparlamentet saknar behörighet att anta den omtvistade resolutionen på grund av att ämnet för resolutionen inte omfattas av de befogenheter som medlemsstaterna har tilldelat Europeiska unionen i fördragen, eller på grund av maktmissbruk genom att resolutionens rättsliga form används instrumentellt för att kringgå kravet på att ändra fördragen för att tilldela Europeiska unionen befogenheter som enligt fördragen inte tillkommer Europeiska unionen.

| 2. | Andra grunden: antagandet av resolutionen innebär ett åsidosättande av fördragen eller av de rättsliga bestämmelserna om deras tillämpning, nämligen åsidosättande av artiklarna 2, 4.2, 6.3 och 10 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, genom att resolutionen:






  — | kränker sökandens personliga rättigheter, |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: antagandet av resolutionen innebär ett åsidosättande av fördragen eller av de rättsliga bestämmelserna om deras tillämpning, nämligen åsidosättande av artiklarna 2, 4.2, 6.3 och 10 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, genom att resolutionen:

—

kränker sökandens personliga rättigheter,

| — | bygger på obekräftade och osanna uppgifter om den faktiska och rättsliga situationen i Polen, |
| --- | --- |

—

bygger på obekräftade och osanna uppgifter om den faktiska och rättsliga situationen i Polen,

| — | innehåller otillförlitliga analyser och tolkningar av internationell rätt i abortfrågan, |
| --- | --- |

—

innehåller otillförlitliga analyser och tolkningar av internationell rätt i abortfrågan,

| — | på ett omotiverat sätt tillskriver förbudet mot avbrytande av graviditet och skyddet av mänskligt liv i fosterstadiet en påstådd motsättning i förhållande till de värderingar som anges i artikel 2 FEU, utan att beakta att frågan om huruvida abort är tillåten inte ingår i medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner, vilket i sin tur |
| --- | --- |

—

på ett omotiverat sätt tillskriver förbudet mot avbrytande av graviditet och skyddet av mänskligt liv i fosterstadiet en påstådd motsättning i förhållande till de värderingar som anges i artikel 2 FEU, utan att beakta att frågan om huruvida abort är tillåten inte ingår i medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner, vilket i sin tur

| — | leder till diskriminering av personer som stöder förbudet mot avbrytande av graviditet och skyddet av mänskligt liv i fosterstadiet i Europeiska unionens sociala, politiska och rättsliga liv, |
| --- | --- |

—

leder till diskriminering av personer som stöder förbudet mot avbrytande av graviditet och skyddet av mänskligt liv i fosterstadiet i Europeiska unionens sociala, politiska och rättsliga liv,

| — | åsidosätter principen om respekt för medlemsstaternas nationella och konstitutionella identitet. |
| --- | --- |

—

åsidosätter principen om respekt för medlemsstaternas nationella och konstitutionella identitet.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/31 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/31

---

Talan väckt den 31 januari 2022 – Conserve Italia e Conserves France mot kommissionen

(Mål T-59/22)

(2022/C 148/42)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Conserve Italia – Consorzio Italiano fra cooperative agricole Soc. coop. agr. (San Lazzaro di Savena, Italien), Conserves France (Tarascon, Frankrike) (ombud: advokaterna L. Di Via, M. Petite, L. Tresoldi och E. Belli)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | förklara att talan kan tas upp till prövning, |
| --- | --- |

—

förklara att talan kan tas upp till prövning,

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut K(2021) 8259 av den 19 november 2021 (ärende AT.40127 – Konserverade grönsaker) om ett förfarande enligt artikel 101 FEUF och artikel 53 i EES-avtalet vad gäller beräkningen av böterna, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut K(2021) 8259 av den 19 november 2021 (ärende AT.40127 – Konserverade grönsaker) om ett förfarande enligt artikel 101 FEUF och artikel 53 i EES-avtalet vad gäller beräkningen av böterna,

| — | sätta ned bötesbeloppet och vidta varje åtgärd som tribunalen anser vara lämplig, och |
| --- | --- |

—

sätta ned bötesbeloppet och vidta varje åtgärd som tribunalen anser vara lämplig, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena två grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av artikel 101.1 FEUF, artikel 23.3 tredje stycket i förordning nr 1/2003 (1) och punkt 33 i riktlinjerna för beräkning av böter som påförts i enlighet med artikel 23.2 a i förordning nr 1/2003, på grund av felaktig rättstillämpning och felaktig rättstillämpning genom att Conserve Italia har klassificerats som ett företag och inte som en företagssammanslutning, samt på grund av att det rättsliga taket för påföljden har fastställts på ett felaktigt sätt.






  — | Sökandena gör i detta avseende gällande att de ifrågasätter den felaktiga klassificeringen av Conserve Italia som ett ”företag” snarare än en ”företagssammanslutning” vid tillämpningen av artikel 101.1 FEUF och artikel 53 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). I det angripna beslutet har Conserve Italia inte erkänts som en ”företagssammanslutning” – enligt det egentliga och självständiga begrepp som utvecklats i EU:s konkurrenslagstiftning – vilket har lett till ett allvarligt fel i beräkningen av det lagstadgade sanktionstaket. |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av artikel 101.1 FEUF, artikel 23.3 tredje stycket i förordning nr 1/2003 (1) och punkt 33 i riktlinjerna för beräkning av böter som påförts i enlighet med artikel 23.2 a i förordning nr 1/2003, på grund av felaktig rättstillämpning och felaktig rättstillämpning genom att Conserve Italia har klassificerats som ett företag och inte som en företagssammanslutning, samt på grund av att det rättsliga taket för påföljden har fastställts på ett felaktigt sätt.

—

Sökandena gör i detta avseende gällande att de ifrågasätter den felaktiga klassificeringen av Conserve Italia som ett ”företag” snarare än en ”företagssammanslutning” vid tillämpningen av artikel 101.1 FEUF och artikel 53 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). I det angripna beslutet har Conserve Italia inte erkänts som en ”företagssammanslutning” – enligt det egentliga och självständiga begrepp som utvecklats i EU:s konkurrenslagstiftning – vilket har lett till ett allvarligt fel i beräkningen av det lagstadgade sanktionstaket.

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av artikel 101.1 FEUF, artikel 23 i förordning nr 1/2003 och punkterna 14, 19, 20, 22, 24 och 25 i riktlinjerna, på grund av ett fel i kvantifieringen av grundbeloppet.






  — | Sökandena gör i detta avseende för det första gällande att kommissionen gjorde fel när den fastställde referensvärdet av försäljningen för att beräkna grundbeloppet av sanktionsavgiften genom att beakta värdet av försäljningen inom hela EES. För det andra anser sökandena att kommissionens tillämpning av en andel på 18 procent av försäljningsvärdet för att fastställa grundbeloppet för påföljden inte är motiverad. Europeiska kommissionen anklagar dessutom Conserve Italia för att ha deltagit i överträdelsen under en period som motsvarar överträdelsens totala varaktighet, utan att ta hänsyn till att dess deltagande i varje avtal var mycket mer begränsat och inte alls kontinuerligt, eftersom genomförandet av avtalen avbröts vid flera tillfällen. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av artikel 101.1 FEUF, artikel 23 i förordning nr 1/2003 och punkterna 14, 19, 20, 22, 24 och 25 i riktlinjerna, på grund av ett fel i kvantifieringen av grundbeloppet.

—

Sökandena gör i detta avseende för det första gällande att kommissionen gjorde fel när den fastställde referensvärdet av försäljningen för att beräkna grundbeloppet av sanktionsavgiften genom att beakta värdet av försäljningen inom hela EES. För det andra anser sökandena att kommissionens tillämpning av en andel på 18 procent av försäljningsvärdet för att fastställa grundbeloppet för påföljden inte är motiverad. Europeiska kommissionen anklagar dessutom Conserve Italia för att ha deltagit i överträdelsen under en period som motsvarar överträdelsens totala varaktighet, utan att ta hänsyn till att dess deltagande i varje avtal var mycket mer begränsat och inte alls kontinuerligt, eftersom genomförandet av avtalen avbröts vid flera tillfällen.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, 2003, s. 1).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/32 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/32

---

Talan väckt den 28 januari 2022 – Estland mot kommissionen

(Mål T-62/22)

(2022/C 148/43)

Rättegångsspråk: estniska

Parter

Sökande: Republiken Estland (ombud: advokaten M. Kriisa)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens genomförandebeslut av den 17 november 2021 i den del det avser Republiken Estland beträffande ett belopp på 634 057,30 euro, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens genomförandebeslut av den 17 november 2021 i den del det avser Republiken Estland beträffande ett belopp på 634 057,30 euro,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden tre grunder.

| 1. | Första grunden: Sökanden hävdar att Europeiska kommissionen har misstolkat och gjort en felaktig tillämpning av artikel 21 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 809/2014 (1), jämförd med artikel 30 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 640/2014 (2), och därmed kom till den felaktiga slutsatsen att systemet för inlämnande av stödansökningar i Estland inte är förenligt med dessa bestämmelser. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Sökanden hävdar att Europeiska kommissionen har misstolkat och gjort en felaktig tillämpning av artikel 21 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 809/2014 (1), jämförd med artikel 30 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 640/2014 (2), och därmed kom till den felaktiga slutsatsen att systemet för inlämnande av stödansökningar i Estland inte är förenligt med dessa bestämmelser.

| 2. | Andra grunden: Sökanden anser att Europeiska kommissionen tolkat artikel 30.2 i förordning nr 640/2014 godtyckligt och följaktligen tillämpat den felaktigt. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Sökanden anser att Europeiska kommissionen tolkat artikel 30.2 i förordning nr 640/2014 godtyckligt och följaktligen tillämpat den felaktigt.

| 3. | Tredje grunden: Sökanden har gjort gällande att Europeiska kommissionen har åsidosatt motiveringsskyldigheten och principen om god förvaltningssed, eftersom den inte kunde ange tillräckligt tydliga skäl för varför utbytet av djur på det sätt som är tillåtet i Estland inte är förenligt med unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Sökanden har gjort gällande att Europeiska kommissionen har åsidosatt motiveringsskyldigheten och principen om god förvaltningssed, eftersom den inte kunde ange tillräckligt tydliga skäl för varför utbytet av djur på det sätt som är tillåtet i Estland inte är förenligt med unionslagstiftningen.

---

(1)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 809/2014 av den 17 juli 2014 om regler för tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 vad gäller det integrerade administrations- och kontrollsystemet, landsbygdsutvecklingsåtgärder och tvärvillkor (EUT L 227, 2014, s. 69).

(2)  Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 640/2014 av den 11 mars 2014 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 vad gäller det integrerade administrations- och kontrollsystemet och villkor för avslag på eller indragning av betalningar samt administrativa sanktioner som gäller för direktstöd, landsbygdsutvecklingsstöd och tvärvillkor (EUT L 181, 2014, s. 48).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/33 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/33

---

Överklagande ingett den 1 februari 2022 – Brooks England mot EUIPO – Brooks Sports (BROOKS ENGLAND)

(Mål T-63/22)

(2022/C 148/44)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Brooks England Ltd (Smethwick, Förenade kungariket) (ombud: advokaten S. Feltrinelli)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Brooks Sports, Inc. (Seattle, Washington, Förenta Staterna)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: EU-figurmärke innehållande ordelementet ”BROOKS ENGLAND”– Registreringsansökan nr 3 298 321

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s fjärde överklagandenämnd den 22 november 2021 i ärende R 2432/2020-4

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | bifalla överklagandet, |
| --- | --- |

—

bifalla överklagandet,

| — | ogiltigförklara det angripna beslutet i dess helhet och fastställa att det omtvistade figurmärket ska registreras för samtliga varor som omfattas av ansökan, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det angripna beslutet i dess helhet och fastställa att det omtvistade figurmärket ska registreras för samtliga varor som omfattas av ansökan,

| — | i andra hand, delvis ogiltigförklara det angripna beslutet och fastställa att det omtvistade figurmärket åtminstone ska omfatta varor i klass 18, och |
| --- | --- |

—

i andra hand, delvis ogiltigförklara det angripna beslutet och fastställa att det omtvistade figurmärket åtminstone ska omfatta varor i klass 18, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta samtliga kostnader för detta förfarande och för förfarandet vid EUIPO. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta samtliga kostnader för detta förfarande och för förfarandet vid EUIPO.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001, såvitt som det gjort en felaktig bedömning av risken för förväxling mellan det omtvistade figurmärket och det äldre varumärket. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001, såvitt som det gjort en felaktig bedömning av risken för förväxling mellan det omtvistade figurmärket och det äldre varumärket.

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001, såvitt som det gjorts en felaktig bedömning av bevisningen för användande av det äldre varumärket. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001, såvitt som det gjorts en felaktig bedömning av bevisningen för användande av det äldre varumärket.

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001, såvitt som det gjorts en felaktig bedömning av huruvida varorna är jämförbara. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001, såvitt som det gjorts en felaktig bedömning av huruvida varorna är jämförbara.

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001, såvitt som det gjorts en felaktig bedömning av huruvida kännetecknen är jämförbara och det föreligger en risk för association. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001, såvitt som det gjorts en felaktig bedömning av huruvida kännetecknen är jämförbara och det föreligger en risk för association.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/34 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/34

---

Talan väckt den 4 februari 2022 – Eurecna mot kommissionen

(Mål T-69/22)

(2022/C 148/45)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Eurecna SpA (Venedig, Italien) (ombud: advokaten R. Sciaudone)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det angripna beslutet om kvittning av fordringar, som återfinns i kommissionens skrivelse av den 25 november 2021, genom vilken kommissionen framställde ett återkrav avseende ett belopp på 22 139,05 euro, som är en del av det belopp på 417 234,68 euro som betalats ut inom ramen för ett projekt som finansierats av Europeiska unionen och som bedömts ska återbetalas med anledning av oegentligheter som ska ha begåtts i samband med den finansiella rapporteringen, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det angripna beslutet om kvittning av fordringar, som återfinns i kommissionens skrivelse av den 25 november 2021, genom vilken kommissionen framställde ett återkrav avseende ett belopp på 22 139,05 euro, som är en del av det belopp på 417 234,68 euro som betalats ut inom ramen för ett projekt som finansierats av Europeiska unionen och som bedömts ska återbetalas med anledning av oegentligheter som ska ha begåtts i samband med den finansiella rapporteringen, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i förevarande mål. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i förevarande mål.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden en enda grund som kan delas upp i fyra delar.

Enda grunden: Den omtvistade fordringen existerar inte

| — | Sökanden gör gällande att principen om god förvaltning och om förvaltningens omsorgsplikt har åsidosatts i samband med den kontroll av räkenskaperna som gjorts av Ernst & Young (EY), att sökandens rätt till försvar har åsidosatts i samband med den nämnda kontrollen, att principen om god förvaltning har åsidosatts genom att myndigheterna inte iakttagit sin skyldighet att agera på ett opartiskt sätt, och att EY gjort en felaktig tolkning av avtalet. |
| --- | --- |

—

Sökanden gör gällande att principen om god förvaltning och om förvaltningens omsorgsplikt har åsidosatts i samband med den kontroll av räkenskaperna som gjorts av Ernst & Young (EY), att sökandens rätt till försvar har åsidosatts i samband med den nämnda kontrollen, att principen om god förvaltning har åsidosatts genom att myndigheterna inte iakttagit sin skyldighet att agera på ett opartiskt sätt, och att EY gjort en felaktig tolkning av avtalet.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/34 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/34

---

Överklagande ingett den 8 februari 2022 – Walsall Conduits mot EUIPO – EUIPO – Liberty Engineering (Willenhall) (WALSALL CONDUITS)

(Mål T-73/22)

(2022/C 148/46)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Walsall Conduits Ltd (Liverpool, Förenade kungariket) (ombud: advokaten C. Bey)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Motpart vid överklagandenämnden: Liberty Engineering (Willenhall) Ltd (London, Förenade kungariket)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: EU-figurmärke innehållande ordelementen ”WALSALL CONDUITS”– Registreringsansökan nr 16 369 944

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s förstaöverklagandenämnd den 22 november 2021 i ärende R 575/2021-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | bifalla yrkandena, |
| --- | --- |

—

bifalla yrkandena,

| — | ogiltigförklara det angripna beslutet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det angripna beslutet,

| — | fastställa att invändningen är motiverad och att ansökan om registrering av det ontvistade varumärkert ska avslås helt eller delvis eller, i andra hand, ska återförvisas till invändningsavdelningen vid EUIPO, och |
| --- | --- |

—

fastställa att invändningen är motiverad och att ansökan om registrering av det ontvistade varumärkert ska avslås helt eller delvis eller, i andra hand, ska återförvisas till invändningsavdelningen vid EUIPO, och

| — | förplikta EUIPO och Shifter (Willenhall) Limited att ersätta rättegångskostnaderna, inbegripet kostnaderna för förfarander vid första överklagandenämnden vid EUIPO. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO och Shifter (Willenhall) Limited att ersätta rättegångskostnaderna, inbegripet kostnaderna för förfarander vid första överklagandenämnden vid EUIPO.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 i förordning 2017/1001 och artikel 8.1 förordning 2009/207. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 i förordning 2017/1001 och artikel 8.1 förordning 2009/207.

| — | Åsidosättande av artikel 11.1 och 11.2 i förordning 2017/1001 och artikel 9.3, i förordning 2009/207. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 11.1 och 11.2 i förordning 2017/1001 och artikel 9.3, i förordning 2009/207.

| — | Åsidosättande av artikel 41.1 och artikel 47.1 och 47.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 41.1 och artikel 47.1 och 47.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning 2017/1001 och artikel 8.1 b i förordning 2009/207. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning 2017/1001 och artikel 8.1 b i förordning 2009/207.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/35 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/35

---

Talan väckt den 11 februari 2022 – Prigozhin mot rådet

(Mål T-75/22)

(2022/C 148/47)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Yevgeniy Viktorovich Prigozhin (Sankt Petersburg, Ryssland) (ombud: advokaten M. Cessieux)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | fastställa att Yevgeniy Viktorovich Prigozhins talan kan tas upp till sakprövning samt, i den mån de avser sökanden, |
| --- | --- |

—

fastställa att Yevgeniy Viktorovich Prigozhins talan kan tas upp till sakprövning samt, i den mån de avser sökanden,

| — | ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2021/2197 av den 13 december 2021, om ändring av beslut (Gusp) 2020/1999 om restriktiva åtgärder mot allvarliga kränkningar av och brott mot de mänskliga rättigheterna, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2021/2197 av den 13 december 2021, om ändring av beslut (Gusp) 2020/1999 om restriktiva åtgärder mot allvarliga kränkningar av och brott mot de mänskliga rättigheterna, och

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2195 av den 13 december 2021 om genomförande av förordning (EU) 2020/1998 om restriktiva åtgärder mot allvarliga kränkningar av och brott mot de mänskliga rättigheterna, i den del hans namn uttryckligen anges i dessa rättsakter som finansiär av Wagnergruppen, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2195 av den 13 december 2021 om genomförande av förordning (EU) 2020/1998 om restriktiva åtgärder mot allvarliga kränkningar av och brott mot de mänskliga rättigheterna, i den del hans namn uttryckligen anges i dessa rättsakter som finansiär av Wagnergruppen,

| — | fastställa att Yevgeniy Viktorovich Prigozhins namn under alla omständigheter utan dröjsmål ska tas bort från de omtvistade rättsakterna, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Yevgeniy Viktorovich Prigozhins namn under alla omständigheter utan dröjsmål ska tas bort från de omtvistade rättsakterna, och

| — | förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna med tillämpning av artiklarna 87 och 91 i tribunalens rättegångsregler. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna med tillämpning av artiklarna 87 och 91 i tribunalens rättegångsregler.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten. Sökanden anför att rådet har åsidosatt sin skyldighet att motivera de omtvistade rättsakterna genom att underlåta att åberopa någon specifik omständighet för att motivera att sökandens namn ingår i de omtvistade rättsakterna. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten. Sökanden anför att rådet har åsidosatt sin skyldighet att motivera de omtvistade rättsakterna genom att underlåta att åberopa någon specifik omständighet för att motivera att sökandens namn ingår i de omtvistade rättsakterna.

| 2. | Andra grunden: Maktmissbruk. Sökanden gör i detta avseende gällande att i avsaknad av omständigheter som stödjer beskrivningen av honom som ”finansiär av Wagnergruppen” kunde rådet endast ange honom indirekt i motiveringen av upptagandet av Wagnergruppen på förteckningen och således kringgå det syfte som ursprungligen eftersträvades genom åtgärden. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Maktmissbruk. Sökanden gör i detta avseende gällande att i avsaknad av omständigheter som stödjer beskrivningen av honom som ”finansiär av Wagnergruppen” kunde rådet endast ange honom indirekt i motiveringen av upptagandet av Wagnergruppen på förteckningen och således kringgå det syfte som ursprungligen eftersträvades genom åtgärden.

| 3. | Tredje grunden: Uppenbart felaktig bedömning. Sökanden anför att han inte finansierar Wagnergruppen och att det inte föreligger någon anknytning mellan honom och denna grupp. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Uppenbart felaktig bedömning. Sökanden anför att han inte finansierar Wagnergruppen och att det inte föreligger någon anknytning mellan honom och denna grupp.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av grundläggande rättigheter. Sökanden hävdar att rådet har åsidosatt artiklarna 6, 10 och 13 i Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna genom att ange hans namn i motiveringen till upptagandet av Wagnergruppen i förteckningen. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av grundläggande rättigheter. Sökanden hävdar att rådet har åsidosatt artiklarna 6, 10 och 13 i Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna genom att ange hans namn i motiveringen till upptagandet av Wagnergruppen i förteckningen.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/36 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/36

---

Överklagande ingett den 9 februari 2022 – Schwa-Medico mot EUIPO – Med-El Elektromedizinische Geräte (STIWELL)

(Mål T-76/22)

(2022/C 148/48)

Överklagandet är avfattat på franska

Parter

Klagande: Schwa-Medico, Medizinische Apparate, Vertriebsgesellschaft mbH (Ehringshausen, Tyskland) (ombud: advokaterna E. Fortunet och P. Marchiset)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Med-El Elektromedizinische Geräte GesmbH (Innsbruck, Österrike)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av det omtvistade varumärket: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: EU-ordmärket STIWELL – EU-varumärke nr 4 072 542

Förfarande vid EUIPO: Upphävandeförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s första överklagandenämnd den 24 november 2021 i ärende R 1383/2020-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, i den mån ansökan om upphävande av EU-varumärket STIWLL nr 4 072 542 för varorna ”apparater för nevromuskelstimulering” i klass 10 avslogs, och att utgångspunkten för fristen för upphävande för samtliga varor inte fastställs till fem år efter offentliggörande av varumärkets registrering i tidningen om EU-varumärken (den 21 februari 2011), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, i den mån ansökan om upphävande av EU-varumärket STIWLL nr 4 072 542 för varorna ”apparater för nevromuskelstimulering” i klass 10 avslogs, och att utgångspunkten för fristen för upphävande för samtliga varor inte fastställs till fem år efter offentliggörande av varumärkets registrering i tidningen om EU-varumärken (den 21 februari 2011),

| — | förplikta EUIPO och Med-El att ersätta rättegångskostnaderna i förevarande mål. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO och Med-El att ersätta rättegångskostnaderna i förevarande mål.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 58.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001 och bristfällig motivering av överklagandenämndens beslut då den gjorde en felaktig analys av begreppet verkligt bruk av märket genom att inte göra en helhetsbedömning med hänsyn till samtliga faktorer och mot bakgrund av samtliga omständigheter. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 58.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001 och bristfällig motivering av överklagandenämndens beslut då den gjorde en felaktig analys av begreppet verkligt bruk av märket genom att inte göra en helhetsbedömning med hänsyn till samtliga faktorer och mot bakgrund av samtliga omständigheter.

| — | Åsidosättande av artikel 58.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001 och bristfällig motivering av överklagandenämndens beslut då den gjorde en felaktig analys av begreppet verkligt bruk av märket genom att bedöma varornas särdrag mot bakgrund av innehavarens verksamhet och inte beskrivningen av varorna. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 58.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001 och bristfällig motivering av överklagandenämndens beslut då den gjorde en felaktig analys av begreppet verkligt bruk av märket genom att bedöma varornas särdrag mot bakgrund av innehavarens verksamhet och inte beskrivningen av varorna.

| — | Åsidosättande av artikel 58.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001 och bristfällig motivering av överklagandenämndens beslut då den gjorde en felaktig analys av begreppet verkligt bruk av märket genom att anta motstridiga skäl för att styrka de berörda varornas särdrag. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 58.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2017/1001 och bristfällig motivering av överklagandenämndens beslut då den gjorde en felaktig analys av begreppet verkligt bruk av märket genom att anta motstridiga skäl för att styrka de berörda varornas särdrag.

| — | Överklagandenämnden gjorde fel vid bestämmandet av datum för upphävande, genom att kräva berättigade skäl och felaktig tolkning av dessa skäl. |
| --- | --- |

—

Överklagandenämnden gjorde fel vid bestämmandet av datum för upphävande, genom att kräva berättigade skäl och felaktig tolkning av dessa skäl.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/37 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/37

---

Talan väckt den 11 februari 2022 – Euranimi mot kommissionen

(Mål T-81/22)

(2022/C 148/49)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: European Association of Non-Integrated Metal Importers & distributors (Euranimi) (Bryssel, Belgien) (ombud: M. Campa, D. Rovetta, P. Gjørtler och V. Villante, lawyers)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/2012 av den 17 november 2021 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den provisoriska tull som införts på import av kallvalsade platta produkter av rostfritt stål med ursprung i Indien och Indonesien (1) och som offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning den 18 november 2021, angående de åtgärder som införts som ett led i antidumpningsförfarande AD670, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/2012 av den 17 november 2021 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den provisoriska tull som införts på import av kallvalsade platta produkter av rostfritt stål med ursprung i Indien och Indonesien (1) och som offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning den 18 november 2021, angående de åtgärder som införts som ett led i antidumpningsförfarande AD670, och

| — | förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden tre grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av artikel 3.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 (2) avseende den samlade bedömningen av verkningarna av importen från de berörda länderna, åsidosättande av sökandens rätt till försvar och uppenbart felaktig bedömning. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av artikel 3.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 (2) avseende den samlade bedömningen av verkningarna av importen från de berörda länderna, åsidosättande av sökandens rätt till försvar och uppenbart felaktig bedömning.

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av artikel 3.2 i förordning (EU) 2016/1036 med avseende på skade- och kausalbedömningen för produkter med ursprung i såväl Indien som Indonesien och uppenbart felaktig bedömning. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av artikel 3.2 i förordning (EU) 2016/1036 med avseende på skade- och kausalbedömningen för produkter med ursprung i såväl Indien som Indonesien och uppenbart felaktig bedömning.

| 3. | Tredje grunden: Felaktig bedömning av unionsintressen som kan motivera införandet av antidumpningstullar. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Felaktig bedömning av unionsintressen som kan motivera införandet av antidumpningstullar.

---

(1)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/2012 av den 17 november 2021 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den provisoriska tull som införts på import av kallvalsade platta produkter av rostfritt stål med ursprung i Indien och Indonesien (EUT L 410, 2021, s. 153).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 av den 8 juni 2016 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (EUT L 176, 2016, s. 21).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/38 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/38

---

Överklagande ingett den 15 februari 2022 – Bambu Sales mot EUIPO (BAMBU)

(Mål T-82/22)

(2022/C 148/50)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Bambu Sales, Inc. (Secaucus, New Jersey, Förenta staterna) (ombud: advokaten T. Stein)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket ”BAMBU” – Registreringsansökan nr 18 105 815

Överklagat beslut: Beslut meddelat av första överklagandenämnden vid EUIPO den 16 december 2021 i ärende R 1702/2020-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet i dess helhet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet i dess helhet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta klagandens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta klagandens rättegångskostnader.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/38 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/38

---

Överklagande ingett den 14 februari 2022 – Selimfiber mot EUIPO – Qureshi (SPETRA)

(Mål T-83/22)

(2022/C 148/51)

Överklagandet är avfattat på engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Selimfiber Co. Ltd (Gimpo-si, Republiken Korea) (ombud: advokaterna J. Kalus och M. Odink)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Mohammad Sohail Qureshi (Bradford, Förenade kungariket)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering av EU-ordmärket SPETRA – Registreringsansökan nr 18 271 624

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s första överklagandenämnd den 22 november 2021 i ärende R 684/2021-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna och övriga kostnader som uppkommit; alternativt, om motparten vid överklagandenämnden intervenerar i målet, förplikta EUIPO och intervenienten att solidariskt svara för kostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna och övriga kostnader som uppkommit; alternativt, om motparten vid överklagandenämnden intervenerar i målet, förplikta EUIPO och intervenienten att solidariskt svara för kostnaderna.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 8.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/39 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/39

---

Talan väckt den 15 februari 2022 – Credit Suisse Group m.fl. mot kommissionen

(Mål T-84/22)

(2022/C 148/52)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Credit Suisse Group AG (Zurich, Schweiz), Credit Suisse AG (Zurich), Credit Suisse Securities (Europe) Ltd (London, Förenade kungariket) (ombud: advokaterna R. Wesseling och F. Brouwer)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut C(2021) 8612 final av den 2 december 2021 i ärende AT.40135 – FOREX (Sterling Lads) (nedan kallat beslutet) med stöd av artikel 263 FEUF, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut C(2021) 8612 final av den 2 december 2021 i ärende AT.40135 – FOREX (Sterling Lads) (nedan kallat beslutet) med stöd av artikel 263 FEUF,

| — | i andra hand, delvis ogiltigförklara artikel 1 i beslutet med stöd av artikel 263 FEUF och minska de böter som åläggs i artikel 2 i beslutet med stöd av artikel 261 FEUF, |
| --- | --- |

—

i andra hand, delvis ogiltigförklara artikel 1 i beslutet med stöd av artikel 263 FEUF och minska de böter som åläggs i artikel 2 i beslutet med stöd av artikel 261 FEUF,

| — | i vart fall minska de böter som åläggs i artikel 2 i beslutet med stöd av artikel 261 FEUF, |
| --- | --- |

—

i vart fall minska de böter som åläggs i artikel 2 i beslutet med stöd av artikel 261 FEUF,

| — | förordna, såsom en åtgärd för processledning eller bevisupptagning i enlighet med artikel 88.1 och artikel 89.3 d eller 91 b i tribunalens rättegångsregler, att kommissionen ska förete förlikningsbeslutet, |
| --- | --- |

—

förordna, såsom en åtgärd för processledning eller bevisupptagning i enlighet med artikel 88.1 och artikel 89.3 d eller 91 b i tribunalens rättegångsregler, att kommissionen ska förete förlikningsbeslutet,

| — | förplikta kommissionen att ersätta sökandenas rättegångskostnader, eller i andra hand en lämplig del av deras kostnader med stöd av artikel 134 i rättegångsreglerna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta sökandenas rättegångskostnader, eller i andra hand en lämplig del av deras kostnader med stöd av artikel 134 i rättegångsreglerna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena fem grunder.

| 1. | Första grunden: Kommissionen har åsidosatt artikel 101 FEUF och lämnat en bristfällig motivering i och med att den fann att chattarna med informationsutbyte utgjorde avtal och/eller samordnade förfaranden. Sökandena gör särskilt gällande






  — | att kommissionen inte lagt fram nödvändiga bevis för att det fanns en underliggande överenskommelse och därmed för att chattarna med informationsutbyte utgör ett avtal eller ett samordnat förfarande i den mening som avses i artikel 101 FEUF, |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: Kommissionen har åsidosatt artikel 101 FEUF och lämnat en bristfällig motivering i och med att den fann att chattarna med informationsutbyte utgjorde avtal och/eller samordnade förfaranden. Sökandena gör särskilt gällande

—

att kommissionen inte lagt fram nödvändiga bevis för att det fanns en underliggande överenskommelse och därmed för att chattarna med informationsutbyte utgör ett avtal eller ett samordnat förfarande i den mening som avses i artikel 101 FEUF,

| — | i andra hand, att den bevisning kommissionen baserade sig på rättsligt sett inte i tillräcklig grad styrker att chattarna med informationsutbyte utgör ett avtal eller ett samordnat förfarande i den mening som avses i artikel 101 FEUF. |
| --- | --- |

—

i andra hand, att den bevisning kommissionen baserade sig på rättsligt sett inte i tillräcklig grad styrker att chattarna med informationsutbyte utgör ett avtal eller ett samordnat förfarande i den mening som avses i artikel 101 FEUF.

| 2. | Andra grunden: Kommissionen har åsidosatt artikel 101 FEUF och lämnat en bristfällig motivering i och med att den fann att chattarna med informationsutbyte, sedda för sig eller som en del i en enda påstådd fortlöpande överträdelse omfattande även andra påstådda ageranden som CS inte hålls ansvarig för, hade till föremål att begränsa och/eller snedvrida konkurrensen. Sökandena gör särskilt gällande






  — | att kommissionen inte uppfyllde sin bevisbörda enligt artikel 101 FEUF att visa att chattarna med informationsutbyte har ett konkurrensbegränsande syfte, |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Kommissionen har åsidosatt artikel 101 FEUF och lämnat en bristfällig motivering i och med att den fann att chattarna med informationsutbyte, sedda för sig eller som en del i en enda påstådd fortlöpande överträdelse omfattande även andra påstådda ageranden som CS inte hålls ansvarig för, hade till föremål att begränsa och/eller snedvrida konkurrensen. Sökandena gör särskilt gällande

—

att kommissionen inte uppfyllde sin bevisbörda enligt artikel 101 FEUF att visa att chattarna med informationsutbyte har ett konkurrensbegränsande syfte,

| — | att kommissionen gjorde en felaktig rättstillämpning när den fann att en rimlig förklaring till agerande och konkurrensfrämjande effekter inte är relevanta vid en tillämpning av artikel 101.1 FEUF. |
| --- | --- |

—

att kommissionen gjorde en felaktig rättstillämpning när den fann att en rimlig förklaring till agerande och konkurrensfrämjande effekter inte är relevanta vid en tillämpning av artikel 101.1 FEUF.

| 3. | Tredje grunden: Kommissionen har åsidosatt artikel 101 FEUF och lämnat en bristfällig motivering i och med att den fann att det förelåg en enda fortlöpande överträdelse. Sökandena gör särskilt gällande






  — | att kommissionen inte visade att det fanns en övergripande plan med ett gemensamt ändamål som CS avsåg att bidra till eller som CS var medveten om eller kunde förutse och att kommissionen lämnade en bristfällig motivering i detta hänseende, |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje grunden: Kommissionen har åsidosatt artikel 101 FEUF och lämnat en bristfällig motivering i och med att den fann att det förelåg en enda fortlöpande överträdelse. Sökandena gör särskilt gällande

—

att kommissionen inte visade att det fanns en övergripande plan med ett gemensamt ändamål som CS avsåg att bidra till eller som CS var medveten om eller kunde förutse och att kommissionen lämnade en bristfällig motivering i detta hänseende,

| — | kommissionen gjorde en felaktig rättstillämpning när den fann att den underliggande överenskommelsen är en del av en enda fortlöpande överträdelse. |
| --- | --- |

—

kommissionen gjorde en felaktig rättstillämpning när den fann att den underliggande överenskommelsen är en del av en enda fortlöpande överträdelse.

| 4. | Fjärde grunden: Kommissionen har åsidosatt artikel 23 i förordning 1/2003, riktlinjerna för beräkning av böter, principerna om proportionalitet och likabehandling samt motiveringsskyldigheten. Sökandena gör särskilt gällande






  — | att kommissionen tillämpade ett riktmärke avseende värdet för försäljningen som väsentligt och godtyckligt överdriver CS:s försäljningsvärde och därför den ekonomiska betydelsen av den påstådda överträdelsen, och som avviker från begreppet ”försäljningsvärde” i riktlinjerna för beräkning av böter, |
| --- | --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Kommissionen har åsidosatt artikel 23 i förordning 1/2003, riktlinjerna för beräkning av böter, principerna om proportionalitet och likabehandling samt motiveringsskyldigheten. Sökandena gör särskilt gällande

—

att kommissionen tillämpade ett riktmärke avseende värdet för försäljningen som väsentligt och godtyckligt överdriver CS:s försäljningsvärde och därför den ekonomiska betydelsen av den påstådda överträdelsen, och som avviker från begreppet ”försäljningsvärde” i riktlinjerna för beräkning av böter,

| — | att den nedsättning CS fick för förmildrande omständigheter är oproportionerligt låg och inte tar hänsyn till andra förmildrande omständigheter, |
| --- | --- |

—

att den nedsättning CS fick för förmildrande omständigheter är oproportionerligt låg och inte tar hänsyn till andra förmildrande omständigheter,

| — | att de böter CS ålades medför en väsentlig övervärdering av den påstådda överträdelsens allvar, |
| --- | --- |

—

att de böter CS ålades medför en väsentlig övervärdering av den påstådda överträdelsens allvar,

| — | att de böter CS ålades strider mot principen om likabehandling, |
| --- | --- |

—

att de böter CS ålades strider mot principen om likabehandling,

| — | att kommissionen inte lämnade en tillräcklig motivering för att tribunalen ska kunna bedöma proportionaliteten av beräkningen av CS:s böter i förhållande till beräkningen av böterna för de parter som ingått förlikning. |
| --- | --- |

—

att kommissionen inte lämnade en tillräcklig motivering för att tribunalen ska kunna bedöma proportionaliteten av beräkningen av CS:s böter i förhållande till beräkningen av böterna för de parter som ingått förlikning.

| 5. | Den femte grunden: Kommissionen har åsidosatt principen om god förvaltningssed och CS:s rätt till försvar, i och med att den inte utförde en noggrann och opartisk undersökning. |
| --- | --- |

5.

Den femte grunden: Kommissionen har åsidosatt principen om god förvaltningssed och CS:s rätt till försvar, i och med att den inte utförde en noggrann och opartisk undersökning.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/40 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/40

---

Överklagande ingett den 18 februari 2022 – Homy Casa mot EUIPO — Albatros International (Stolar)

(Mål T-89/22)

(2022/C 148/53)

Överklagandet är avfattat på tyska

Parter

Klagande: Homy Casa (Guangzhou, Kina) (ombud: advokaten J. Vogtmeier)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Albatros International GmbH (Nerdlen, Tyskland)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av den omtvistade formgivningen: Klaganden

Omtvistad formgivning: Gemenskapsformgivningen (Stolar) – Gemenskapsformgivning nr 2745 554-0002

Förfarande vid EUIPO: Ogiltighetsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av tredje överklagandenämnden vid EUIPO den 30 november 2021 i ärende R 837/2020-3.

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna, inbegripet kostnaderna för förfarandet vid överklagandenämnden. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna, inbegripet kostnaderna för förfarandet vid överklagandenämnden.

Grund

| — | Felaktig tolkning och tillämpning av artikel 25.1 b i rådets förordning (EG) nr 6/2002, jämförd med artiklarna 4, 5, 6 och 7 i samma förordning. |
| --- | --- |

—

Felaktig tolkning och tillämpning av artikel 25.1 b i rådets förordning (EG) nr 6/2002, jämförd med artiklarna 4, 5, 6 och 7 i samma förordning.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/41 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/41

---

Talan väckt den 18 februari 2022 – Kande Mupompa mot rådet

(Mål T-90/22)

(2022/C 148/54)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande:: Alex Kande Mupompa (Kinshasa, Demokratiska republiken Kongo) (ombud: advokaterna T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme och T. Payan)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 7 i bilagan till detta beslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 7 i bilagan till detta beslut,

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 7 i bilaga I till denna förordning, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 7 i bilaga I till denna förordning, och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder.

| 1. | Första grunden avser kränkning av rätten till försvar. Sökanden anför i detta hänseende flera anmärkningar om kränkning av hans rättigheter i samband med de förfaranden som föranledde rådets att anta och förlänga de restriktiva åtgärder som vidtagits mot honom och i synnerhet hans rätt att bli hörd under acceptabla förhållanden. |
| --- | --- |

1.

Första grunden avser kränkning av rätten till försvar. Sökanden anför i detta hänseende flera anmärkningar om kränkning av hans rättigheter i samband med de förfaranden som föranledde rådets att anta och förlänga de restriktiva åtgärder som vidtagits mot honom och i synnerhet hans rätt att bli hörd under acceptabla förhållanden.

| 2. | Andra grunden avser en uppenbart felaktig bedömning från rådets sida såvitt avser sökandens inblandning i handlingar som innebär allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter i Demokratiska republiken Kongo. Sökanden kritiserar omständigheterna kring översynen, som föregick det angripna beslutet att förlänga de restriktiva åtgärderna och bestrider all aktuell inblandning i de faktiska omständigheter som ligger till grund för beslutet att föra upp honom på förteckningen av de personer som avses i beslut 2010/788/Gusp. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden avser en uppenbart felaktig bedömning från rådets sida såvitt avser sökandens inblandning i handlingar som innebär allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter i Demokratiska republiken Kongo. Sökanden kritiserar omständigheterna kring översynen, som föregick det angripna beslutet att förlänga de restriktiva åtgärderna och bestrider all aktuell inblandning i de faktiska omständigheter som ligger till grund för beslutet att föra upp honom på förteckningen av de personer som avses i beslut 2010/788/Gusp.

---

(1)  Rådets beslut (Gusp) 2021/2181 av den 9 december 2021 om ändring av beslut 2010/788/Gusp om restriktiva åtgärder mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 75).

(2)  Rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 av den 9 december 2021 om genomförande av artikel 9 i förordning (EG) nr 1183/2005 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot personer som bryter vapenembargot mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 3).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/42 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/42

---

Talan väckt den 21 februari 2022 – Ruhorimbere mot rådet

(Mål T-91/22)

(2022/C 148/55)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Demokratiska republiken Kongo (ombud: advokaterna T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme och T. Payan)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 8 i bilagan till detta beslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 8 i bilagan till detta beslut,

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 8 i bilaga I till denna förordning, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 8 i bilaga I till denna förordning, och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder som i huvudsak är identiska med eller liknar dem som åberopas i mål T-90/22, Kande Mupompa/rådet.

---

(1)  Rådets beslut (Gusp) 2021/2181 av den 9 december 2021 om ändring av beslut 2010/788/Gusp om restriktiva åtgärder mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 75).

(2)  Rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 av den 9 december 2021 om genomförande av artikel 9 i förordning (EG) nr 1183/2005 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot personer som bryter vapenembargot mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 3).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/42 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/42

---

Talan väckt den 21 februari 2022 – Amisi Kumba mot rådet

(Mål T-92/22)

(2022/C 148/56)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasa, Demokratiska republiken Kongo) (ombud: advokaterna T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme och T. Payan)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 2 i bilagan till detta beslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 2 i bilagan till detta beslut,

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 2 i bilaga I till denna förordning, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 2 i bilaga I till denna förordning, och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder som i huvudsak är identiska med eller liknar dem som åberopas i mål T-90/22, Kande Mupompa/rådet.

---

(1)  Rådets beslut (Gusp) 2021/2181 av den 9 december 2021 om ändring av beslut 2010/788/Gusp om restriktiva åtgärder mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 75).

(2)  Rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 av den 9 december 2021 om genomförande av artikel 9 i förordning (EG) nr 1183/2005 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot personer som bryter vapenembargot mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 3).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/43 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/43

---

Talan väckt den 18 februari 2022 – Ramazani Shadary mot rådet

(Mål T-93/22)

(2022/C 148/57)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Demokratiska republiken Kongo) (ombud: advokaterna T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme och T. Payan)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 9 i bilagan till detta beslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 9 i bilagan till detta beslut,

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 9 i bilaga I till denna förordning, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 9 i bilaga I till denna förordning, och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder som i huvudsak är identiska med eller liknar dem som åberopas i mål T-90/22, Kande Mupompa/rådet.

---

(1)  Rådets beslut (Gusp) 2021/2181 av den 9 december 2021 om ändring av beslut 2010/788/Gusp om restriktiva åtgärder mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 75).

(2)  Rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 av den 9 december 2021 om genomförande av artikel 9 i förordning (EG) nr 1183/2005 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot personer som bryter vapenembargot mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 3).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/44 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/44

---

Talan väckt den 21 februari 2022 – Mutondo mot rådet

(Mål T-94/22)

(2022/C 148/58)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Kalev Mutondo (Kinshasa, Demokratiska republiken Kongo) (ombud: advokaterna T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme och T. Payan)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 10 i bilagan till detta beslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 10 i bilagan till detta beslut,

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 10 i bilaga I till denna förordning, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 10 i bilaga I till denna förordning, och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder som i huvudsak är identiska med eller liknar dem som åberopas i mål T-90/22, Kande Mupompa/rådet.

---

(1)  Rådets beslut (Gusp) 2021/2181 av den 9 december 2021 om ändring av beslut 2010/788/Gusp om restriktiva åtgärder mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 75).

(2)  Rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 av den 9 december 2021 om genomförande av artikel 9 i förordning (EG) nr 1183/2005 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot personer som bryter vapenembargot mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 3).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/44 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/44

---

Talan väckt den 21 februari 2022 – Kanyama mot rådet

(Mål T-95/22)

(2022/C 148/59)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Célestin Kanyama (Kinshasa, Demokratiska republiken Kongo) (ombud: advokaterna T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme och T. Payan)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 4 i bilagan till detta beslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 4 i bilagan till detta beslut,

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 4 i bilaga I till denna förordning, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 4 i bilaga I till denna förordning, och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder som i huvudsak är identiska med eller liknar dem som åberopas i mål T-90/22, Kande Mupompa/rådet.

---

(1)  Rådets beslut (Gusp) 2021/2181 av den 9 december 2021 om ändring av beslut 2010/788/Gusp om restriktiva åtgärder mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 75).

(2)  Rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 av den 9 december 2021 om genomförande av artikel 9 i förordning (EG) nr 1183/2005 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot personer som bryter vapenembargot mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 3).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/45 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/45

---

Talan väckt den 21 februari 2022 – Kampete mot rådet

(Mål T-96/22)

(2022/C 148/60)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Ilunga Kampete (Kinshasa, Demokratiska republiken Kongo) (ombud: advokaterna T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme och T. Payan)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 1 i bilagan till detta beslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 1 i bilagan till detta beslut,

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 1 i bilaga I till denna förordning, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 1 i bilaga I till denna förordning, och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder som i huvudsak är identiska med eller liknar dem som åberopas i mål T-90/22, Kande Mupompa/rådet.

---

(1)  Rådets beslut (Gusp) 2021/2181 av den 9 december 2021 om ändring av beslut 2010/788/Gusp om restriktiva åtgärder mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 75).

(2)  Rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 av den 9 december 2021 om genomförande av artikel 9 i förordning (EG) nr 1183/2005 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot personer som bryter vapenembargot mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 3).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/45 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/45

---

Talan väckt den 21 februari 2022 – Ilunga Luyoyo mot rådet

(Mål T-97/22)

(2022/C 148/61)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinshasa, Demokratiska republiken Kongo) (ombud: advokaterna T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme och T. Payan)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 3 i bilagan till detta beslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 3 i bilagan till detta beslut,

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 3 i bilaga I till denna förordning, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 3 i bilaga I till denna förordning, och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder som i huvudsak är identiska med eller liknar dem som åberopas i mål T-90/22, Kande Mupompa/rådet.

---

(1)  Rådets beslut (Gusp) 2021/2181 av den 9 december 2021 om ändring av beslut 2010/788/Gusp om restriktiva åtgärder mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 75).

(2)  Rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 av den 9 december 2021 om genomförande av artikel 9 i förordning (EG) nr 1183/2005 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot personer som bryter vapenembargot mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 3).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/46 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/46

---

Talan väckt den 21 februari 2022 – Boshab mot rådet

(Mål T-98/22)

(2022/C 148/62)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Évariste Boshab (Kinshasa, Demokratiska republiken Kongo) (ombud: advokaterna T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme och T. Payan)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 6 i bilagan till detta beslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2019/2110 (1) av den 9 december 2019 i den del sökanden bibehålls under nr 6 i bilagan till detta beslut,

| — | ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 6 i bilaga I till denna förordning, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 (2) av den 9 december 2021 i den del sökanden bibehålls under nr 6 i bilaga I till denna förordning, och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder som i huvudsak är identiska med eller liknar dem som åberopas i mål T-90/22, Kande Mupompa/rådet.

---

(1)  Rådets beslut (Gusp) 2021/2181 av den 9 december 2021 om ändring av beslut 2010/788/Gusp om restriktiva åtgärder mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 75).

(2)  Rådets genomförandeförordning (EU) 2021/2177 av den 9 december 2021 om genomförande av artikel 9 i förordning (EG) nr 1183/2005 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot personer som bryter vapenembargot mot Demokratiska republiken Kongo (EUT L 443, 2021, s. 3).

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/47 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/47

---

Överklagande ingett den 18 februari 2022 – Ciar/EUIPO – Motion (Rörelseanordning)

(Mål T-100/22)

(2022/C 148/63)

Överklagandet är avfattat på italienska

Parter

Klagande: Ciar SpA (Pesaro, Italien) (ombud: advokaterna L. Goglia, S. Lavagnini, B. Villa)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Motion SpA (Forlì, Italien)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av den omtvistade formgivningen: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistad formgivning: Gemenskapsformgivning (Rörelseanordning) – Gemenskapsformgivning nr 002 237 495-0009

Förfarande vid EUIPO: Ogiltighetsförklaring

Överklagat beslut: Beslut meddelat av tredje överklagandenämnden vid EUIPO den 9 december 2021 i ärende R 50/2017-3

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet och således fastställa annulleringsenhetens beslut och under alla omständigheter förklara den omstridda gemenskapsformgivningen ogiltig, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet och således fastställa annulleringsenhetens beslut och under alla omständigheter förklara den omstridda gemenskapsformgivningen ogiltig, och

| — | förplikta motparterna att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta motparterna att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder

| — | Åsidosättande och felaktig tillämpning av artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 6/2002, |
| --- | --- |

—

Åsidosättande och felaktig tillämpning av artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 6/2002,

| — | Åsidosättande och felaktig tillämpning av artikel 8 i rådets förordning (EG) nr 6/2002, |
| --- | --- |

—

Åsidosättande och felaktig tillämpning av artikel 8 i rådets förordning (EG) nr 6/2002,

| — | Åsidosättande av artikel 63.1 och 63.2 i rådets förordning (EG) nr 6/2002, |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 63.1 och 63.2 i rådets förordning (EG) nr 6/2002,

| — | Åsidosättande av artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 6/2002. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 6/2002.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/47 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/47

---

Talan väckt den 8 mars 2022 – RT France mot rådet

(Mål T-125/22)

(2022/C 148/64)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: RT France (Boulogne-Billancourt, Frankrike) (ombud: advokaten E. Piwnica)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2022/351 av den 1 mars 2022 om ändring av beslut 2014/512/Gusp om restriktiva åtgärder med hänsyn till Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2022/351 av den 1 mars 2022 om ändring av beslut 2014/512/Gusp om restriktiva åtgärder med hänsyn till Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina,

| — | ogiltigförklara rådets förordning (EU) 2022/350 av den 1 mars 2022 om ändring av förordning (EU) nr 833/2014 om restriktiva åtgärder mot bakgrund av Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets förordning (EU) 2022/350 av den 1 mars 2022 om ändring av förordning (EU) nr 833/2014 om restriktiva åtgärder mot bakgrund av Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina,

| — | förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna, |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna,

med samtliga rättsverkningar som följer härav.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Den första grunden avser att svaranden har åsidosatt sökandens rätt till försvar samt principen om ett kontradiktoriskt förfarande, vilka garanteras i artiklarna 41 och 48 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

1.

Den första grunden avser att svaranden har åsidosatt sökandens rätt till försvar samt principen om ett kontradiktoriskt förfarande, vilka garanteras i artiklarna 41 och 48 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| 2. | Den andra grunden avser att svaranden har åsidosatt sökandens yttrandefrihet och informationsfrihet, vilka garanteras i artikel 11 i stadgan om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

2.

Den andra grunden avser att svaranden har åsidosatt sökandens yttrandefrihet och informationsfrihet, vilka garanteras i artikel 11 i stadgan om de grundläggande rättigheterna.

| 3. | Den tredje grunden avser att svaranden har åsidosatt näringsfriheten, som skyddas genom artikel 16 i stadgan om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

3.

Den tredje grunden avser att svaranden har åsidosatt näringsfriheten, som skyddas genom artikel 16 i stadgan om de grundläggande rättigheterna.

| 4. | Den fjärde grunden avser att svaranden har åsidosatt principen om icke- diskriminering, som följer av artikel 21 i stadgan om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

4.

Den fjärde grunden avser att svaranden har åsidosatt principen om icke- diskriminering, som följer av artikel 21 i stadgan om de grundläggande rättigheterna.

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/48 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/48

---

Tribunalens beslut av den 8 februari 2022 – El Corte Inglés mot EUIPO – Ou (-Vpro)

(Mål T-491/20) (1)

(2022/C 148/65)

Rättegångsspråk: spanska

Ordföranden på nionde avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 313, 21.9.2020.)

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/48 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/48

---

Tribunalens beslut av den 15 februari 2022 – Civitta Eesti mot kommissionen

(Mål T-665/21) (1)

(2022/C 148/66)

Rättegångsspråk: engelska

Ordföranden på sjätte avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 490, 6.12.2021.)

---

| 4.4.2022 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/48 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2022

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/48

---

Tribunalens beslut av den 8 februari 2022 – Hoteles Olivencia mot EUIPO – Corporacion H10 Hotels (HOTELES HO)

(Mål T-707/21) (1)

(2022/C 148/67)

Rättegångsspråk: spanska

Ordföranden på andra avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 24, 17.1.22)

---