# Den Europæiske Unions C 132/24.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 132 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 65. årgang24. marts 2022 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 132

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

65. årgang24. marts 2022

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | |
| | EUROPA-PARLAMENTET
  SESSIONEN 2021-2022Mødeperioden fra den 4. til den 7. oktober 2021VEDTAGNE TEKSTER | 1 |

Indhold

Side

EUROPA-PARLAMENTET
  SESSIONEN 2021-2022Mødeperioden fra den 4. til den 7. oktober 2021VEDTAGNE TEKSTER

EUROPA-PARLAMENTET

1

---

| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| --- | --- |
| | BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER |
| | Europa-Parlamentet |
| | Onsdag den 6. oktober 2021 |
| 2022/C 132/01 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om udviklingspolitikkens rolle som reaktion på tab af biodiversitet i udviklingslandene i forbindelse med gennemførelsen af 2030-dagsordenen (2020/2274(INI)) | 2 |
| 2022/C 132/02 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om kunstig intelligens inden for strafferet og politiets og de retlige myndigheders anvendelse heraf i strafferetlige sager (2020/2016(INI)) | 17 |
| 2022/C 132/03 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om konsekvenserne for kvinder og børn af partnervold og forældremyndighedsrettigheder (2019/2166(INI)) | 27 |
| 2022/C 132/04 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om EU's trafiksikkerhedspolitiske rammer 2021-2030 — Henstillinger om de næste skridt hen imod nul-visionen (2021/2014(INI)) | 45 |
| 2022/C 132/05 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om genopbygning af fiskebestandene i Middelhavet: evaluering og næste skridt (2019/2178(INI)) | 56 |
| 2022/C 132/06 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1449 af 3. september 2021 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne 2-phenylphenol (også salte heraf, f.eks. natriumsalt), 8-hydroxyquinolin, amidosulfuron, bifenox, chlormequat, chlorotoluron, clofentezin, clomazon, cypermethrin, daminozid, deltamethrin, dicamba, difenoconazol, diflufenican, dimethachlor, etofenprox, fenoxaprop-P, fenpropidin, fludioxonil, flufenacet, fosthiazat, indoxacarb, lenacil, MCPA, MCPB, nicosulfuron, paraffinolier, paraffinolie, penconazol, picloram, propaquizafop, prosulfocarb, quizalofop-P-ethyl, quizalofop-P-tefuryl, svovl, tetraconazol, tri-allat, triflusulfuron og tritosulfuron (2021/2869(RSP)) | 65 |
| 2022/C 132/07 | Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om de fremtidige forbindelser mellem EU og USA (2021/2038(INI)) | 70 |
| | Torsdag den 7. oktober 2021 |
| 2022/C 132/08 | Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om gennemførelsesbetænkning om EU's trustfonde og faciliteten for flygtninge i Tyrkiet (2020/2045(INI)) | 88 |
| 2022/C 132/09 | Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om status for EU's cyberforsvarskapaciteter (2020/2256(INI)) | 102 |
| 2022/C 132/10 | Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om Arktis: muligheder, bekymringer og sikkerhedsmæssige udfordringer (2020/2112(INI)) | 113 |
| 2022/C 132/11 | Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om beskyttelse af personer med handicap gennem andragender: erfaringer (andragende nr. 2582/2013, 2551/2014, 0074/2015, 0098/2015, 1140/2015, 1305/2015, 1394/2015, 0172/2016, 0857/2016, 1056/2016, 1147/2016, 0535/2017, 1077/2017, 0356/2018, 0367/2018, 0371/2018, 0530/2018, 0724/2018, 0808/2018, 0959/2018, 0756/2019, 0758/2019, 0954/2019, 1124/2019, 1170/2019, 1262/2019, 0294/2020, 0470/2020, 0527/2020, 0608/2020, 0768/2020, 0988/2020, 1052/2020, 1139/2020, 1205/2020, 1299/2020, 0103/2021 m.fl.) (2020/2209(INI)) | 129 |
| 2022/C 132/12 | Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om Bankunionen — Årsberetning 2020 2020/2122(INI) | 151 |
| 2022/C 132/13 | Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om reform af EU's politik om skadelige skattepraksisser (herunder reform af Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen) (2020/2258(INI)) | 167 |
| 2022/C 132/14 | Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om menneskerettighedssituationen i Myanmar, herunder situationen for religiøse og etniske grupper (2021/2905(RSP)) | 179 |
| 2022/C 132/15 | Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om sagen om Paul Rusesabagina i Rwanda (2021/2906(RSP)) | 186 |
| 2022/C 132/16 | Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om delstatslovgivningen vedrørende abort i Texas, USA (2021/2910(RSP)) | 189 |
| 2022/C 132/17 | Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om situationen i Belarus efter et år med protester, der er blevet slået brutalt ned (2021/2881(RSP)) | 196 |
| 2022/C 132/18 | Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om den humanitære situation i Tigray (2021/2902(RSP)) | 205 |

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Europa-Parlamentet

Onsdag den 6. oktober 2021

2022/C 132/01

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om udviklingspolitikkens rolle som reaktion på tab af biodiversitet i udviklingslandene i forbindelse med gennemførelsen af 2030-dagsordenen (2020/2274(INI))

2

2022/C 132/02

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om kunstig intelligens inden for strafferet og politiets og de retlige myndigheders anvendelse heraf i strafferetlige sager (2020/2016(INI))

17

2022/C 132/03

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om konsekvenserne for kvinder og børn af partnervold og forældremyndighedsrettigheder (2019/2166(INI))

27

2022/C 132/04

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om EU's trafiksikkerhedspolitiske rammer 2021-2030 — Henstillinger om de næste skridt hen imod nul-visionen (2021/2014(INI))

45

2022/C 132/05

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om genopbygning af fiskebestandene i Middelhavet: evaluering og næste skridt (2019/2178(INI))

56

2022/C 132/06

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1449 af 3. september 2021 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne 2-phenylphenol (også salte heraf, f.eks. natriumsalt), 8-hydroxyquinolin, amidosulfuron, bifenox, chlormequat, chlorotoluron, clofentezin, clomazon, cypermethrin, daminozid, deltamethrin, dicamba, difenoconazol, diflufenican, dimethachlor, etofenprox, fenoxaprop-P, fenpropidin, fludioxonil, flufenacet, fosthiazat, indoxacarb, lenacil, MCPA, MCPB, nicosulfuron, paraffinolier, paraffinolie, penconazol, picloram, propaquizafop, prosulfocarb, quizalofop-P-ethyl, quizalofop-P-tefuryl, svovl, tetraconazol, tri-allat, triflusulfuron og tritosulfuron (2021/2869(RSP))

65

2022/C 132/07

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om de fremtidige forbindelser mellem EU og USA (2021/2038(INI))

70

Torsdag den 7. oktober 2021

2022/C 132/08

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om gennemførelsesbetænkning om EU's trustfonde og faciliteten for flygtninge i Tyrkiet (2020/2045(INI))

88

2022/C 132/09

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om status for EU's cyberforsvarskapaciteter (2020/2256(INI))

102

2022/C 132/10

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om Arktis: muligheder, bekymringer og sikkerhedsmæssige udfordringer (2020/2112(INI))

113

2022/C 132/11

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om beskyttelse af personer med handicap gennem andragender: erfaringer (andragende nr. 2582/2013, 2551/2014, 0074/2015, 0098/2015, 1140/2015, 1305/2015, 1394/2015, 0172/2016, 0857/2016, 1056/2016, 1147/2016, 0535/2017, 1077/2017, 0356/2018, 0367/2018, 0371/2018, 0530/2018, 0724/2018, 0808/2018, 0959/2018, 0756/2019, 0758/2019, 0954/2019, 1124/2019, 1170/2019, 1262/2019, 0294/2020, 0470/2020, 0527/2020, 0608/2020, 0768/2020, 0988/2020, 1052/2020, 1139/2020, 1205/2020, 1299/2020, 0103/2021 m.fl.) (2020/2209(INI))

129

2022/C 132/12

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om Bankunionen — Årsberetning 2020 2020/2122(INI)

151

2022/C 132/13

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om reform af EU's politik om skadelige skattepraksisser (herunder reform af Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen) (2020/2258(INI))

167

2022/C 132/14

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om menneskerettighedssituationen i Myanmar, herunder situationen for religiøse og etniske grupper (2021/2905(RSP))

179

2022/C 132/15

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om sagen om Paul Rusesabagina i Rwanda (2021/2906(RSP))

186

2022/C 132/16

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om delstatslovgivningen vedrørende abort i Texas, USA (2021/2910(RSP))

189

2022/C 132/17

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om situationen i Belarus efter et år med protester, der er blevet slået brutalt ned (2021/2881(RSP))

196

2022/C 132/18

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om den humanitære situation i Tigray (2021/2902(RSP))

205

---

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | Europa-Parlamentet |
| | Tirsdag den 5. oktober 2021 |
| 2022/C 132/19 | P9_TA(2021)0397Miljø: Århusforordningen ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 af 6. september 2006 om anvendelse af Århuskonventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer (COM(2020)0642 — C9-0321/2020 — 2020/0289(COD))P9_TC1-COD(2020)0289Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 5. oktober 2021 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/... om ændring af forordning (EF) nr. 1367/2006 om anvendelse af Århuskonventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer | 212 |
| 2022/C 132/20 | Europa-Parlamentets afgørelse af 5. oktober 2021 om nedsættelse af en delegation til Den Parlamentariske Partnerskabsforsamling EU-Det Forenede Kongerige og fastsættelse af dens medlemstal (2021/2917(RSO)) | 215 |
| 2022/C 132/21 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Unionens vegne af partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union på den ene side og Naalakkersuisut og Danmarks regering på den anden side og gennemførelsesprotokollen dertil (06566/2021 — C9-0154/2021 — 2021/0037(NLE)) | 216 |
| 2022/C 132/22 | Europa-Parlamentets ikke-lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Unionens vegne af partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union på den ene side og Naalakkersuisut og Danmarks regering på den anden side og gennemførelsesprotokollen dertil (06566/2021 — C9-0154/2021 — 2021/0037M(NLE)) | 217 |
| 2022/C 132/23 | Europa-Parlamentets afgørelse af 5. oktober 2021 om indstilling af Julia Laffranque til medlem af det udvalg, der er omhandlet i artikel 255 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (2021/2171(INS)) | 221 |
| 2022/C 132/24 | Europa-Parlamentets afgørelse af 5. oktober 2021 om forslaget om udnævnelse af formanden for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) (N9-0058/2021 — C9-0369/2021 — 2021/0902(NLE)) | 222 |
| 2022/C 132/25 | Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 om forslag til Rådets forordning om midlertidig suspension af de autonome satser i den fælles toldtarif ved indførsel af visse industrivarer til De Kanariske Øer (COM(2021)0392 — C9-0351/2021 — 2021/0209(CNS)) | 223 |

III   Forberedende retsakter

Europa-Parlamentet

Tirsdag den 5. oktober 2021

2022/C 132/19

P9_TA(2021)0397Miljø: Århusforordningen ***IEuropa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 af 6. september 2006 om anvendelse af Århuskonventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer (COM(2020)0642 — C9-0321/2020 — 2020/0289(COD))P9_TC1-COD(2020)0289Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 5. oktober 2021 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/... om ændring af forordning (EF) nr. 1367/2006 om anvendelse af Århuskonventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer

212

2022/C 132/20

Europa-Parlamentets afgørelse af 5. oktober 2021 om nedsættelse af en delegation til Den Parlamentariske Partnerskabsforsamling EU-Det Forenede Kongerige og fastsættelse af dens medlemstal (2021/2917(RSO))

215

2022/C 132/21

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Unionens vegne af partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union på den ene side og Naalakkersuisut og Danmarks regering på den anden side og gennemførelsesprotokollen dertil (06566/2021 — C9-0154/2021 — 2021/0037(NLE))

216

2022/C 132/22

Europa-Parlamentets ikke-lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Unionens vegne af partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union på den ene side og Naalakkersuisut og Danmarks regering på den anden side og gennemførelsesprotokollen dertil (06566/2021 — C9-0154/2021 — 2021/0037M(NLE))

217

2022/C 132/23

Europa-Parlamentets afgørelse af 5. oktober 2021 om indstilling af Julia Laffranque til medlem af det udvalg, der er omhandlet i artikel 255 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (2021/2171(INS))

221

2022/C 132/24

Europa-Parlamentets afgørelse af 5. oktober 2021 om forslaget om udnævnelse af formanden for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) (N9-0058/2021 — C9-0369/2021 — 2021/0902(NLE))

222

2022/C 132/25

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 om forslag til Rådets forordning om midlertidig suspension af de autonome satser i den fælles toldtarif ved indførsel af visse industrivarer til De Kanariske Øer (COM(2021)0392 — C9-0351/2021 — 2021/0209(CNS))

223

---

| Tegnforklaring






  - | høringsprocedure |
| --- | --- |
| *** | godkendelsesprocedure |
| ***I | almindelig lovgivningsprocedure (førstebehandling) |
| ***II | almindelig lovgivningsprocedure (andenbehandling) |
| ***III | almindelig lovgivningsprocedure (tredjebehandling) |

Tegnforklaring

*

høringsprocedure

***

godkendelsesprocedure

***I

almindelig lovgivningsprocedure (førstebehandling)

***II

almindelig lovgivningsprocedure (andenbehandling)

***III

almindelig lovgivningsprocedure (tredjebehandling)

(Den angivne procedure beror på retsgrundlaget i den foreslåede retsakt)

Parlamentets ændringer:

Ny tekst markeres med
  fede typer og kursiv
  . Udeladelser markeres med symbolet ▌eller ved udstregning. Erstatning af tekst angives ved markering af den nye tekst i 
  fede typer og kursiv
  og ved udeladelse eller udstregning af den tekst, der er erstattet af en ny.

fede typer og kursiv

fede typer og kursiv

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

24.3.2022

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/1 |
| --- | --- | --- | --- |

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/1

---

EUROPA-PARLAMENTET

SESSIONEN 2021-2022

Mødeperioden fra den 4. til den 7. oktober 2021

VEDTAGNE TEKSTER

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Europa-Parlamentet

Onsdag den 6. oktober 2021

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/2 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/2

---

P9_TA(2021)0404

Udviklingspolitikkens rolle som reaktion på tab af biodiversitet i udviklingslandene i forbindelse med gennemførelsen af 2030-dagsordenen

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om udviklingspolitikkens rolle som reaktion på tab af biodiversitet i udviklingslandene i forbindelse med gennemførelsen af 2030-dagsordenen (2020/2274(INI))

(2022/C 132/01)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Den Internationale Union for Naturbevarelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Internationale Union for Naturbevarelse,

| — | der henviser til FN's konvention om den biologiske mangfoldighed (CBD) fra 1992 og det hertil svarende kommende 15. møde i partskonferencen (COP15), |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's konvention om den biologiske mangfoldighed (CBD) fra 1992 og det hertil svarende kommende 15. møde i partskonferencen (COP15),

| — | der henviser til den internationale traktat om plantegenetiske ressourcer på fødevare- og landbrugsområdet, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale traktat om plantegenetiske ressourcer på fødevare- og landbrugsområdet,

| — | der henviser til FN's erklæring om oprindelige folks rettigheder fra 2007, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's erklæring om oprindelige folks rettigheder fra 2007,

| — | der henviser til FN's erklæring fra 2018 om rettigheder for landbrugere og andre personer, der arbejder i landdistrikter, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's erklæring fra 2018 om rettigheder for landbrugere og andre personer, der arbejder i landdistrikter,

| — | der henviser til særrapporten om klimaændringer og landarealer fra FN's Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) fra 2019, |
| --- | --- |

—

der henviser til særrapporten om klimaændringer og landarealer fra FN's Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) fra 2019,

| — | der henviser til IPCC's særrapport om havet og kryosfæren i et klima under forandring fra 2019, |
| --- | --- |

—

der henviser til IPCC's særrapport om havet og kryosfæren i et klima under forandring fra 2019,

| — | der henviser til den globale rapport om vurdering af biodiversitet og økosystemydelser fra 2019 fra Den Mellemstatslige Videnspolitikplatform vedrørende Biodiversitet og Økosystemydelser, |
| --- | --- |

—

der henviser til den globale rapport om vurdering af biodiversitet og økosystemydelser fra 2019 fra Den Mellemstatslige Videnspolitikplatform vedrørende Biodiversitet og Økosystemydelser,

| — | der henviser til IPBES-workshoprapporten om biodiversitet og pandemier af 29. oktober 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til IPBES-workshoprapporten om biodiversitet og pandemier af 29. oktober 2020,

| — | der henviser til rapporten fra FN's særlige rapportør om oprindelige folks rettigheder, der blev forelagt FN's Generalforsamling i 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra FN's særlige rapportør om oprindelige folks rettigheder, der blev forelagt FN's Generalforsamling i 2016,

| — | der henviser til Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) konvention nr. 169 fra 1989 vedrørende oprindelige folk og stammefolk i selvstændige stater, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) konvention nr. 169 fra 1989 vedrørende oprindelige folk og stammefolk i selvstændige stater,

| — | der henviser til rapporten Global Biodiversity Outlook 5 af 15. september 2020 fra sekretariatet for konventionen om den biologiske mangfoldighed, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten Global Biodiversity Outlook 5 af 15. september 2020 fra sekretariatet for konventionen om den biologiske mangfoldighed,

| — | der henviser til FN's topmøde om biodiversitet den 30. september 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's topmøde om biodiversitet den 30. september 2020,

| — | der henviser til FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling og til verdensmålene for bæredygtig udvikling (SDG'erne), |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling og til verdensmålene for bæredygtig udvikling (SDG'erne),

| — | der henviser til De Forenede Nationers havretskonvention, |
| --- | --- |

—

der henviser til De Forenede Nationers havretskonvention,

| — | der henviser til Cancún-erklæringen om fremme af bæredygtig pastoralisme og husdyrproduktion med henblik på bevarelse af biodiversiteten i græs- eller græsningsarealer fra det 13. møde i partskonferencen under konventionen om den biologiske mangfoldighed (CBD COP13) af 14. december 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til Cancún-erklæringen om fremme af bæredygtig pastoralisme og husdyrproduktion med henblik på bevarelse af biodiversiteten i græs- eller græsningsarealer fra det 13. møde i partskonferencen under konventionen om den biologiske mangfoldighed (CBD COP13) af 14. december 2016,

| — | der henviser til rapport fra ekspertpanelet på højt plan vedrørende fødevaresikkerhed og ernæring under Komitéen for Verdens Fødevaresikkerhed (CFS) fra juli 2019 med titlen »Agroecological and other innovative approaches for sustainable agriculture and food systems that enhance food security and nutrition« (Agroøkologiske og andre innovative tilgange til bæredygtigt landbrug og bæredygtige fødevaresystemer, der fremmer fødevaresikkerhed og ernæring), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapport fra ekspertpanelet på højt plan vedrørende fødevaresikkerhed og ernæring under Komitéen for Verdens Fødevaresikkerhed (CFS) fra juli 2019 med titlen »Agroecological and other innovative approaches for sustainable agriculture and food systems that enhance food security and nutrition« (Agroøkologiske og andre innovative tilgange til bæredygtigt landbrug og bæredygtige fødevaresystemer, der fremmer fødevaresikkerhed og ernæring),

| — | der henviser til FAO's rapport »State of knowledge of soil diversity — Status, challenges and potentialities« (Aktuel viden om jordbundens biodiversitet — status, udfordringer og potentiale), der blev offentliggjort i 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til FAO's rapport »State of knowledge of soil diversity — Status, challenges and potentialities« (Aktuel viden om jordbundens biodiversitet — status, udfordringer og potentiale), der blev offentliggjort i 2020,

| — | der henviser til konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) og konventionen om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr (CMS), |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) og konventionen om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr (CMS),

| — | der henviser til Front Line Defenders' globale analyse fra 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til Front Line Defenders' globale analyse fra 2020,

| — | der henviser til rapporten »Streamlining European Biodiversity Indicators (SEBI) 2020« (Strømlining af EU's indikatorer for biodiversitet 2020) fra Det Europæiske Miljøagentur, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten »Streamlining European Biodiversity Indicators (SEBI) 2020« (Strømlining af EU's indikatorer for biodiversitet 2020) fra Det Europæiske Miljøagentur,

| — | der henviser til den fælles meddelelse fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 9. marts 2020 med titlen »Frem mod en omfattende strategi for samarbejdet med Afrika« (JOIN(2020)0004), |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles meddelelse fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 9. marts 2020 med titlen »Frem mod en omfattende strategi for samarbejdet med Afrika« (JOIN(2020)0004),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 24. februar 2021 med titlen »Opbygning af et klimarobust Europa — den nye EU-strategi for tilpasning til klimaændringer« (COM(2021)0082), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 24. februar 2021 med titlen »Opbygning af et klimarobust Europa — den nye EU-strategi for tilpasning til klimaændringer« (COM(2021)0082),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. maj 2020 med titlen »En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem« (COM(2020)0381), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. maj 2020 med titlen »En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem« (COM(2020)0381),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 25. maj 2020 med titlen »EU's biodiversitetsstrategi for 2030 — Naturen skal bringes tilbage i vores liv« (COM(2020)0380), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 25. maj 2020 med titlen »EU's biodiversitetsstrategi for 2030 — Naturen skal bringes tilbage i vores liv« (COM(2020)0380),

| — | der henviser til Kommissionens henstilling 2013/396/EU af 11. juni 2013 om fælles principper for kollektive retsmidler i medlemsstaterne til opnåelse af pålæg, forbud eller erstatning i forbindelse med tilsidesættelse af rettigheder i henhold til EU-retten (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens henstilling 2013/396/EU af 11. juni 2013 om fælles principper for kollektive retsmidler i medlemsstaterne til opnåelse af pålæg, forbud eller erstatning i forbindelse med tilsidesættelse af rettigheder i henhold til EU-retten (1),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 23. juli 2019 om intensivering af EU's indsats for at beskytte og genoprette verdens skove (COM(2019)0352) og til Rådets efterfølgende konklusioner, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 23. juli 2019 om intensivering af EU's indsats for at beskytte og genoprette verdens skove (COM(2019)0352) og til Rådets efterfølgende konklusioner,

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 15. maj 2017 om oprindelige folk, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 15. maj 2017 om oprindelige folk,

| — | der henviser til den nye europæiske konsensus om udvikling fra 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til den nye europæiske konsensus om udvikling fra 2017,

| — | der henviser til EU-handlingsplanen om retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet, der blev vedtaget i november 2003, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU-handlingsplanen om retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet, der blev vedtaget i november 2003,

| — | der henviser til den tilbundsgående analyse af handel og biodiversitet, der blev offentliggjort af Generaldirektoratet for Eksterne Politikker i juni 2020 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til den tilbundsgående analyse af handel og biodiversitet, der blev offentliggjort af Generaldirektoratet for Eksterne Politikker i juni 2020 (2),

| — | der henviser til midtvejsrevisionen af EU's biodiversitetsstrategi (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til midtvejsrevisionen af EU's biodiversitetsstrategi (3),

| — | der henviser til den tilbundsgående analyse med titlen »The link between biodiversity loss and the increasing spread of zoonotic diseases« (Forbindelsen mellem tabet af biodiversitet og den stigende spredning af zoonotiske sygdomme), der blev offentliggjort af Generaldirektoratet for Eksterne Politikker i december 2020 (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til den tilbundsgående analyse med titlen »The link between biodiversity loss and the increasing spread of zoonotic diseases« (Forbindelsen mellem tabet af biodiversitet og den stigende spredning af zoonotiske sygdomme), der blev offentliggjort af Generaldirektoratet for Eksterne Politikker i december 2020 (4),

| — | der henviser til sin beslutning af 3. juli 2018 om krænkelser af oprindelige folks rettigheder rundt om i verden, herunder land grabbing (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 3. juli 2018 om krænkelser af oprindelige folks rettigheder rundt om i verden, herunder land grabbing (5),

| — | der henviser til undersøgelsen med titlen »Indigenous peoples, extractive industries and human rights« (Oprindelige folk, udvindingsindustrien og menneskerettigheder), der blev offentliggjort af Generaldirektoratet for Eksterne Politikker i september 2014 (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til undersøgelsen med titlen »Indigenous peoples, extractive industries and human rights« (Oprindelige folk, udvindingsindustrien og menneskerettigheder), der blev offentliggjort af Generaldirektoratet for Eksterne Politikker i september 2014 (6),

| — | der henviser til den tilbundsgående analyse med titlen »Challenges for environmental and indigenous peoples' rights in the Amazon region« (Trusler mod miljørettigheder og oprindelige folks rettigheder i Amazonas), der blev offentliggjort af Generaldirektoratet for Eksterne Politikker i juni 2020 (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til den tilbundsgående analyse med titlen »Challenges for environmental and indigenous peoples' rights in the Amazon region« (Trusler mod miljørettigheder og oprindelige folks rettigheder i Amazonas), der blev offentliggjort af Generaldirektoratet for Eksterne Politikker i juni 2020 (7),

| — | der henviser til sin beslutning af 22. oktober 2020 med henstillinger til Kommissionen om en EU-retlig ramme for at standse og vende den EU-anførte globale skovrydning (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 22. oktober 2020 med henstillinger til Kommissionen om en EU-retlig ramme for at standse og vende den EU-anførte globale skovrydning (8),

| — | der henviser til den europæiske grønne pagt, |
| --- | --- |

—

der henviser til den europæiske grønne pagt,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 54, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 54,

| — | der henviser til betænkning fra Udviklingsudvalget (A9-0258/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udviklingsudvalget (A9-0258/2021),

| A. | der henviser til, at omkring 70 % af verdens fattige er direkte afhængige af den biologiske mangfoldighed, der er grundlaget for deres levebrød; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at omkring 70 % af verdens fattige er direkte afhængige af den biologiske mangfoldighed, der er grundlaget for deres levebrød;

| B. | der henviser til, at størstedelen af tabet af biodiversitet finder sted i udviklingslandene; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at størstedelen af tabet af biodiversitet finder sted i udviklingslandene;

| C. | der henviser til, at biodiversitet fortsat er en afgørende kilde til udvikling af lægemidler; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at biodiversitet fortsat er en afgørende kilde til udvikling af lægemidler;

| D. | der henviser til, at det mest omfattende globale skøn peger på, at økosystemydelser skaber fordele på 125-140 billioner USD om året, dvs. mere end halvanden gang så meget som det globale BNP (9); |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at det mest omfattende globale skøn peger på, at økosystemydelser skaber fordele på 125-140 billioner USD om året, dvs. mere end halvanden gang så meget som det globale BNP (9);

| E. | der henviser til, at biodiversitet både påvirkes af klimaændringer og yder et vigtigt bidrag til modvirkning af og tilpasning til klimaændringer gennem de økosystemydelser, den støtter; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at biodiversitet både påvirkes af klimaændringer og yder et vigtigt bidrag til modvirkning af og tilpasning til klimaændringer gennem de økosystemydelser, den støtter;

| F. | der henviser til, at biodiversitet og økosystemydelser forventes at aftage i løbet af de kommende årtier, mens udbuddet af og efterspørgslen efter materialer fra naturressourcer med den nuværende markedsværdi (fødevarer, foder, tømmer og bioenergi) forventes at stige; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at biodiversitet og økosystemydelser forventes at aftage i løbet af de kommende årtier, mens udbuddet af og efterspørgslen efter materialer fra naturressourcer med den nuværende markedsværdi (fødevarer, foder, tømmer og bioenergi) forventes at stige;

| G. | der henviser til, at de største belastninger af biodiversitet på land og i havet og anden akvatisk biodiversitet omfatter tab og fragmentering af levesteder (navnlig som følge af landbrugsudvidelse og -intensivering), overudnyttelse af naturressourcer (f.eks. fisk), forurening, invasive fremmede arter og klimaændringer; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at de største belastninger af biodiversitet på land og i havet og anden akvatisk biodiversitet omfatter tab og fragmentering af levesteder (navnlig som følge af landbrugsudvidelse og -intensivering), overudnyttelse af naturressourcer (f.eks. fisk), forurening, invasive fremmede arter og klimaændringer;

| H. | der henviser til, at de fleste Aichibiodiversitetsmål for 2020 ifølge IPBES' globale vurderingsrapport fra 2019 om biodiversitet og økosystemydelser ikke er blevet nået; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at de fleste Aichibiodiversitetsmål for 2020 ifølge IPBES' globale vurderingsrapport fra 2019 om biodiversitet og økosystemydelser ikke er blevet nået;

| I. | der henviser til, at Det Verdensøkonomiske Forums »Global Risks Report 2020« identificerede miljømæssige risici som de største systemiske risici for vores globale økonomi; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Det Verdensøkonomiske Forums »Global Risks Report 2020« identificerede miljømæssige risici som de største systemiske risici for vores globale økonomi;

| J. | der henviser til, at OECD anslår de finansielle strømme, der kan være skadelige for biodiversiteten (baseret på fossile brændstoffer og landbrugsstøtte), til 500 mia. USD om året, hvilket er en størrelsesorden, der er ti gange større end de globale finansieringsstrømme til bevarelse og bæredygtig udnyttelse af biodiversitet, og der henviser til, at omkostningerne ved ikke at gøre noget ved tabet af biodiversitet er høje og forventes at stige (10); |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at OECD anslår de finansielle strømme, der kan være skadelige for biodiversiteten (baseret på fossile brændstoffer og landbrugsstøtte), til 500 mia. USD om året, hvilket er en størrelsesorden, der er ti gange større end de globale finansieringsstrømme til bevarelse og bæredygtig udnyttelse af biodiversitet, og der henviser til, at omkostningerne ved ikke at gøre noget ved tabet af biodiversitet er høje og forventes at stige (10);

| K. | der henviser til, at IPBES rapporterer, at ændringer i arealanvendelse, landbrugsudvidelse og urbanisering er ansvarlige for mere end 30 % af alle nye sygdomstilfælde; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at IPBES rapporterer, at ændringer i arealanvendelse, landbrugsudvidelse og urbanisering er ansvarlige for mere end 30 % af alle nye sygdomstilfælde;

| L. | der henviser til, at nylige undersøgelser viser, at mellem 1,65 og 1,87 milliarder oprindelige folk, lokale samfund og afrikanske efterkommere lever i verdens vigtige bevaringsområder for biodiversitet; der henviser til, at det også er blevet konstateret, at 56 % af de mennesker, der bor i vigtige bevaringsområder for biodiversitet, lever i lavindkomst- og lavmellemindkomstlande; der henviser til, at kun 9 % bor i højindkomstlande; der henviser til, at dette ifølge initiativet til rettigheder og ressourcer understreger den uforholdsmæssigt store indvirkning, som bevarelsesforanstaltninger har på det globale syd; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at nylige undersøgelser viser, at mellem 1,65 og 1,87 milliarder oprindelige folk, lokale samfund og afrikanske efterkommere lever i verdens vigtige bevaringsområder for biodiversitet; der henviser til, at det også er blevet konstateret, at 56 % af de mennesker, der bor i vigtige bevaringsområder for biodiversitet, lever i lavindkomst- og lavmellemindkomstlande; der henviser til, at kun 9 % bor i højindkomstlande; der henviser til, at dette ifølge initiativet til rettigheder og ressourcer understreger den uforholdsmæssigt store indvirkning, som bevarelsesforanstaltninger har på det globale syd;

| M. | der henviser til, at der er videnskabelig dokumentation for en kompleks forbindelse mellem tabet af biodiversitet og den stigende risiko for zoonotiske sygdomme såsom covid-19; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at der er videnskabelig dokumentation for en kompleks forbindelse mellem tabet af biodiversitet og den stigende risiko for zoonotiske sygdomme såsom covid-19;

| N. | der henviser til, at oprindelige folk og lokale samfund er stærkt afhængige af jord, naturressourcer og økosystemer for deres grundlæggende behov og eksistensgrundlag, idet der tages hensyn til, at deres lave levestandard og udelukkelse fra det politiske og økonomiske liv kan indebære afgørende konflikter vedrørende brugen af naturressourcer og jordrettigheder; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at oprindelige folk og lokale samfund er stærkt afhængige af jord, naturressourcer og økosystemer for deres grundlæggende behov og eksistensgrundlag, idet der tages hensyn til, at deres lave levestandard og udelukkelse fra det politiske og økonomiske liv kan indebære afgørende konflikter vedrørende brugen af naturressourcer og jordrettigheder;

| O. | der henviser til, at oprindelige folks traditionelle områder omfatter ca. 22 % af jordens landområder og falder sammen med områder, der rummer 80 % af verdens biodiversitet; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at oprindelige folks traditionelle områder omfatter ca. 22 % af jordens landområder og falder sammen med områder, der rummer 80 % af verdens biodiversitet;

| P. | der henviser til, at beskyttede områder har potentiale til at beskytte biodiversiteten til gavn for hele menneskeheden, men er også i nogle tilfælde blevet associeret med omfattende menneskerettighedskrænkelser mod oprindelige folk og lokale samfund; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at beskyttede områder har potentiale til at beskytte biodiversiteten til gavn for hele menneskeheden, men er også i nogle tilfælde blevet associeret med omfattende menneskerettighedskrænkelser mod oprindelige folk og lokale samfund;

| Q. | der henviser til, at oprindelige folk fortsat er blandt de fattigste af de fattige, og til, at en af de største vanskeligheder, som oprindelige folk står over for på verdensplan, er at opnå juridisk anerkendelse af kollektivt ejerskab over de landområder, som har tilhørt deres forfædre, navnlig da disse blev erklæret beskyttede områder; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at oprindelige folk fortsat er blandt de fattigste af de fattige, og til, at en af de største vanskeligheder, som oprindelige folk står over for på verdensplan, er at opnå juridisk anerkendelse af kollektivt ejerskab over de landområder, som har tilhørt deres forfædre, navnlig da disse blev erklæret beskyttede områder;

| R. | der henviser til, at det anslås, at 50 % af de beskyttede områder verden over er blevet etableret på landområder, der traditionelt er beboet og anvendt af oprindelige folk, og at denne andel er størst i Nord-, Syd- og Mellemamerika, hvor den kan overstige 90 % i Mellemamerika; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at det anslås, at 50 % af de beskyttede områder verden over er blevet etableret på landområder, der traditionelt er beboet og anvendt af oprindelige folk, og at denne andel er størst i Nord-, Syd- og Mellemamerika, hvor den kan overstige 90 % i Mellemamerika;

| S. | der henviser til, at den manglende anerkendelse af oprindelige folks og samfunds sædvanemæssige rettigheder til jord gør dem sårbare over for land grabbing og dermed truer deres livsgrundlag og evne til at reagere på klimaændringer eller tab af biodiversitet; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at den manglende anerkendelse af oprindelige folks og samfunds sædvanemæssige rettigheder til jord gør dem sårbare over for land grabbing og dermed truer deres livsgrundlag og evne til at reagere på klimaændringer eller tab af biodiversitet;

| T. | der henviser til, at FN's særlige rapportør om oprindelige folks rettigheder har udpeget udvindingsindustrien som den vigtigste kilde til konflikter og vold på oprindelige folks territorier; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at FN's særlige rapportør om oprindelige folks rettigheder har udpeget udvindingsindustrien som den vigtigste kilde til konflikter og vold på oprindelige folks territorier;

| U. | der henviser til, at der ifølge Front Line Defenders' globale analyse fra 2020 blev myrdet mindst 331 menneskerettighedsforkæmpere i 2020, hvoraf 69 % var miljøforkæmpere, og 26 % arbejdede specifikt med oprindelige folks rettigheder; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at der ifølge Front Line Defenders' globale analyse fra 2020 blev myrdet mindst 331 menneskerettighedsforkæmpere i 2020, hvoraf 69 % var miljøforkæmpere, og 26 % arbejdede specifikt med oprindelige folks rettigheder;

| V. | der henviser til, at EU sigter mod at presse på for at indføre et mål om mindst 30 % beskyttelse af biodiversiteten inden for rammerne af CBD; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at EU sigter mod at presse på for at indføre et mål om mindst 30 % beskyttelse af biodiversiteten inden for rammerne af CBD;

| W. | der henviser til, at en voksende mængde forskning viser, at oprindelige folk og lokale samfund besidder afgørende viden og spiller en afgørende rolle med hensyn til den bæredygtige forvaltning af naturressourcer og bevaring af biodiversiteten samt med hensyn til at forbedre levevilkårene i landdistrikterne og styrke de lokale befolkningers og samfunds resiliens; der henviser til, at de globale biodiversitetsmål ikke kan nås uden anerkendelse af og respekt for oprindelige folks og lokale samfunds rettigheder; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at en voksende mængde forskning viser, at oprindelige folk og lokale samfund besidder afgørende viden og spiller en afgørende rolle med hensyn til den bæredygtige forvaltning af naturressourcer og bevaring af biodiversiteten samt med hensyn til at forbedre levevilkårene i landdistrikterne og styrke de lokale befolkningers og samfunds resiliens; der henviser til, at de globale biodiversitetsmål ikke kan nås uden anerkendelse af og respekt for oprindelige folks og lokale samfunds rettigheder;

| X. | der henviser til, at EU har fremsat stærke miljømæssige tilsagn og mål med den europæiske grønne pagt, men at EU's samlede økologiske fodaftryk fortsat er højt, hvilket har negative konsekvenser for miljøet i udviklingslandene; der henviser til, at EU's biodiversitetsstrategi sigter mod at opnå en situation, hvor alle verdens økosystemer er blevet genoprettet, gjort modstandsdygtige og blevet tilstrækkeligt beskyttet senest i 2050, i overensstemmelse med 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling, og giver tilsagn om at nå målet om at sætte en stopper for menneskeskabt udryddelse af arter senest i 2050 på grundlag af ansvaret mellem generationerne og princippet om lighed, herunder respekt for rettighederne, og fuld og effektiv deltagelse af oprindelige folk og lokale samfund; der henviser til, at EU's og medlemsstaternes strategi til støtte for udviklingslandene bør udformes med tanke på at foregribe virkningerne af klimaændringer og tab af biodiversitet; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at EU har fremsat stærke miljømæssige tilsagn og mål med den europæiske grønne pagt, men at EU's samlede økologiske fodaftryk fortsat er højt, hvilket har negative konsekvenser for miljøet i udviklingslandene; der henviser til, at EU's biodiversitetsstrategi sigter mod at opnå en situation, hvor alle verdens økosystemer er blevet genoprettet, gjort modstandsdygtige og blevet tilstrækkeligt beskyttet senest i 2050, i overensstemmelse med 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling, og giver tilsagn om at nå målet om at sætte en stopper for menneskeskabt udryddelse af arter senest i 2050 på grundlag af ansvaret mellem generationerne og princippet om lighed, herunder respekt for rettighederne, og fuld og effektiv deltagelse af oprindelige folk og lokale samfund; der henviser til, at EU's og medlemsstaternes strategi til støtte for udviklingslandene bør udformes med tanke på at foregribe virkningerne af klimaændringer og tab af biodiversitet;

| Y. | der henviser til, at biodiversitet er afgørende for den globale fødevaresikkerhed, menneskers trivsel og udvikling; der henviser til, at de fordele, som mennesker har af økosystemerne, bl.a. omfatter rensning af vand og luft, bekæmpelse af skadedyr og sygdomme, bestøvning af afgrøder, jordfrugtbarhed, genetisk diversitet, tilførsel af ferskvand, beskyttelse mod oversvømmelse, kulstofbinding og modstandsdygtighed over for klimaændringer; der henviser til, at skovene rummer mere end 75 % af verdens biodiversitet på land, og at mere end 25 % af verdens befolkning er afhængige af skovressourcer til opretholdelse af deres livsgrundlag; der henviser til, at covid-19-pandemien har fremhævet ulighederne på tværs af landbrugsfødevaresystemer og nødvendigheden af at tilpasse og forbedre små landbrugeres produktion på en bæredygtig måde i udviklingslandene, ændre landbrugsfødevaresystemerne og omlægge landbruget i retning af bæredygtighed på klimaområdet; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at biodiversitet er afgørende for den globale fødevaresikkerhed, menneskers trivsel og udvikling; der henviser til, at de fordele, som mennesker har af økosystemerne, bl.a. omfatter rensning af vand og luft, bekæmpelse af skadedyr og sygdomme, bestøvning af afgrøder, jordfrugtbarhed, genetisk diversitet, tilførsel af ferskvand, beskyttelse mod oversvømmelse, kulstofbinding og modstandsdygtighed over for klimaændringer; der henviser til, at skovene rummer mere end 75 % af verdens biodiversitet på land, og at mere end 25 % af verdens befolkning er afhængige af skovressourcer til opretholdelse af deres livsgrundlag; der henviser til, at covid-19-pandemien har fremhævet ulighederne på tværs af landbrugsfødevaresystemer og nødvendigheden af at tilpasse og forbedre små landbrugeres produktion på en bæredygtig måde i udviklingslandene, ændre landbrugsfødevaresystemerne og omlægge landbruget i retning af bæredygtighed på klimaområdet;

| Z. | der henviser til, at det af IPCC's særrapport af 8. august 2019 om klimaændringer og landarealer fremgår, at oprindelige folk har en lang tradition for at tilpasse sig klimaændringer og udnytte deres traditionelle viden, hvilket øger deres resiliens; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at det af IPCC's særrapport af 8. august 2019 om klimaændringer og landarealer fremgår, at oprindelige folk har en lang tradition for at tilpasse sig klimaændringer og udnytte deres traditionelle viden, hvilket øger deres resiliens;

| AA. | der henviser til, at IPCC's særrapport af 24. september 2019 om oceanet og kryosfæren i et klima i forandring ligeledes viser fordelene ved at kombinere videnskabelig viden med lokal viden og de oprindelige folks viden for at sikre resiliensen; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at IPCC's særrapport af 24. september 2019 om oceanet og kryosfæren i et klima i forandring ligeledes viser fordelene ved at kombinere videnskabelig viden med lokal viden og de oprindelige folks viden for at sikre resiliensen;

| AB. | der henviser til, at artikel 8, litra j), i CBD forpligter deltagerstaterne til at respektere og opretholde den viden, innovation og praksis i indfødte og lokale samfund, som er relevant for bevarelse og bæredygtig udnyttelse af den biologiske mangfoldighed; der henviser til, at CBD imidlertid ikke indeholder en udtrykkelig anerkendelse af oprindelige folks menneskerettigheder; |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at artikel 8, litra j), i CBD forpligter deltagerstaterne til at respektere og opretholde den viden, innovation og praksis i indfødte og lokale samfund, som er relevant for bevarelse og bæredygtig udnyttelse af den biologiske mangfoldighed; der henviser til, at CBD imidlertid ikke indeholder en udtrykkelig anerkendelse af oprindelige folks menneskerettigheder;

| AC. | der henviser til, at FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) anslår, at omkring 75 % af den genetiske diversitet i planter er gået tabt på verdensplan, mens 75 % af verdens fødevarer nu fås fra kun 12 planter og fem dyrearter, hvilket udgør en alvorlig risiko for den globale fødevaresikkerhed; |
| --- | --- |

AC.

der henviser til, at FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) anslår, at omkring 75 % af den genetiske diversitet i planter er gået tabt på verdensplan, mens 75 % af verdens fødevarer nu fås fra kun 12 planter og fem dyrearter, hvilket udgør en alvorlig risiko for den globale fødevaresikkerhed;

| AD. | der henviser til, at tabet af genetisk diversitet, navnlig erstatningen af lokale, veltilpassede racer, øger sårbarheden over for skadedyr, sygdomme og miljøændringer, herunder klimaændringer; der henviser til, at markedets globalisering af landbruget har været en forstærkende drivkraft bag en sådan erosion af biodiversiteten i landbruget, hvilket betyder, at der er mindre kapacitet til at innovere og tilpasse sig klimaændringerne; |
| --- | --- |

AD.

der henviser til, at tabet af genetisk diversitet, navnlig erstatningen af lokale, veltilpassede racer, øger sårbarheden over for skadedyr, sygdomme og miljøændringer, herunder klimaændringer; der henviser til, at markedets globalisering af landbruget har været en forstærkende drivkraft bag en sådan erosion af biodiversiteten i landbruget, hvilket betyder, at der er mindre kapacitet til at innovere og tilpasse sig klimaændringerne;

| AE. | der henviser til, at det anslås, at 30 % af truslerne mod arter på verdensplan skyldes international handel; |
| --- | --- |

AE.

der henviser til, at det anslås, at 30 % af truslerne mod arter på verdensplan skyldes international handel;

| AF. | der henviser til, at ulovlig handel med vilde dyr og planter og ulovlig handel med træ og råstoffer kan fremskynde nedbrydningen og ødelæggelsen af biodiversiteten i lande med svage institutioner og svag miljølovgivning; |
| --- | --- |

AF.

der henviser til, at ulovlig handel med vilde dyr og planter og ulovlig handel med træ og råstoffer kan fremskynde nedbrydningen og ødelæggelsen af biodiversiteten i lande med svage institutioner og svag miljølovgivning;

| AG. | der henviser til, at havene udgør enorme reserver af biodiversitet og er den primære globale klimaregulator; der henviser til, at bevarelsen heraf er afgørende for bæredygtig udvikling og fattigdomsudryddelse, idet den tilvejebringer bæredygtige eksistensgrundlag og fødevaresikkerhed for milliarder af mennesker; der henviser til, at forureningen af havøkosystemer med plast både er et globalt og et lokalt problem med potentielt alvorlige konsekvenser for vilde dyr og planter, økonomiske aktiviteter og menneskers sundhed i udviklingslandene; der henviser til, at omfanget af denne forurening er blevet stærkt undervurderet, og at der fortsat er videnskløfter, navnlig med hensyn til indvirkningen på kystområder og -samfund; der henviser til, at sådant affald og sådan forurening ifølge den seneste rapport fra FN's miljøprogram »Neglected: Environmental Justice Impacts of Marine Litter and Plastic Pollution« har en uforholdsmæssig stor indvirkning på sårbare mennesker, truer den fulde og effektive udøvelse af menneskerettighederne og udgør væsentlige hindringer for opfyldelsen af verdensmålene for bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

AG.

der henviser til, at havene udgør enorme reserver af biodiversitet og er den primære globale klimaregulator; der henviser til, at bevarelsen heraf er afgørende for bæredygtig udvikling og fattigdomsudryddelse, idet den tilvejebringer bæredygtige eksistensgrundlag og fødevaresikkerhed for milliarder af mennesker; der henviser til, at forureningen af havøkosystemer med plast både er et globalt og et lokalt problem med potentielt alvorlige konsekvenser for vilde dyr og planter, økonomiske aktiviteter og menneskers sundhed i udviklingslandene; der henviser til, at omfanget af denne forurening er blevet stærkt undervurderet, og at der fortsat er videnskløfter, navnlig med hensyn til indvirkningen på kystområder og -samfund; der henviser til, at sådant affald og sådan forurening ifølge den seneste rapport fra FN's miljøprogram »Neglected: Environmental Justice Impacts of Marine Litter and Plastic Pollution« har en uforholdsmæssig stor indvirkning på sårbare mennesker, truer den fulde og effektive udøvelse af menneskerettighederne og udgør væsentlige hindringer for opfyldelsen af verdensmålene for bæredygtig udvikling;

| AH. | der henviser til, at EU's biodiversitetsstrategi indeholder tilsagn om en retfærdig og rimelig deling af fordelene ved brug af genetiske ressourcer, der er knyttet til biodiversitet, og om at fremme en befordrende ramme ved at gøre brug af forsknings-, innovations- og teknologiværktøjer; |
| --- | --- |

AH.

der henviser til, at EU's biodiversitetsstrategi indeholder tilsagn om en retfærdig og rimelig deling af fordelene ved brug af genetiske ressourcer, der er knyttet til biodiversitet, og om at fremme en befordrende ramme ved at gøre brug af forsknings-, innovations- og teknologiværktøjer;

| AI. | der henviser til, at miljøkriminalitet, hvis værdi ifølge FN's miljøprogram og Interpol er blevet anslået til at være op mod det dobbelte af det globale bistandsbudget, fremskynder tab af biodiversitet og klimaændringer, navnlig gennem skovkriminalitet; |
| --- | --- |

AI.

der henviser til, at miljøkriminalitet, hvis værdi ifølge FN's miljøprogram og Interpol er blevet anslået til at være op mod det dobbelte af det globale bistandsbudget, fremskynder tab af biodiversitet og klimaændringer, navnlig gennem skovkriminalitet;

| AJ. | der henviser til, at der er overlapninger mellem hotspotområder for biodiversitet og områder, der lider under fattigdom, idet de fleste hotspotområder for bevarelse findes i lande med udbredt fattigdom og fødevareusikkerhed; |
| --- | --- |

AJ.

der henviser til, at der er overlapninger mellem hotspotområder for biodiversitet og områder, der lider under fattigdom, idet de fleste hotspotområder for bevarelse findes i lande med udbredt fattigdom og fødevareusikkerhed;

| AK. | der henviser til, at Republikken Maldiverne i sin erklæring af 3. december 2019 opfordrede til en ændring af Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol med henblik på at få anerkendt kriminelle handlinger, der kan udgøre en miljøforbrydelse; |
| --- | --- |

AK.

der henviser til, at Republikken Maldiverne i sin erklæring af 3. december 2019 opfordrede til en ændring af Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol med henblik på at få anerkendt kriminelle handlinger, der kan udgøre en miljøforbrydelse;

| AL. | der henviser til, at IPBES oplyser, at den internationale lovlige handel med vilde dyr og planter er steget med 500 % i værdi siden 2005 og 2 000 % siden 1980'erne (11); |
| --- | --- |

AL.

der henviser til, at IPBES oplyser, at den internationale lovlige handel med vilde dyr og planter er steget med 500 % i værdi siden 2005 og 2 000 % siden 1980'erne (11);

| AM. | der henviser til, at EU er en af de største importører på verdensplan af vilde dyr og planter og produkter relateret til vilde dyr og planter; |
| --- | --- |

AM.

der henviser til, at EU er en af de største importører på verdensplan af vilde dyr og planter og produkter relateret til vilde dyr og planter;

| AN. | der henviser til, at den globale handel med vilde dyr og planter er en af de mest indbringende former for organiseret grænseoverskridende kriminalitet; |
| --- | --- |

AN.

der henviser til, at den globale handel med vilde dyr og planter er en af de mest indbringende former for organiseret grænseoverskridende kriminalitet;

| AO. | der henviser til, at klimaændringerne i et »business as usual«-scenarie forventes at reducere fiskebiomassen med 30-40 % i visse tropiske regioner senest i 2100 og har en stærk indvirkning på havets biodiversitet; der henviser til, at landene i disse områder er stærkt afhængige af fiskeri, men at de ikke har tilstrækkelige sociale og finansielle ressourcer til at tilpasse sig og forberede sig på fremtiden; |
| --- | --- |

AO.

der henviser til, at klimaændringerne i et »business as usual«-scenarie forventes at reducere fiskebiomassen med 30-40 % i visse tropiske regioner senest i 2100 og har en stærk indvirkning på havets biodiversitet; der henviser til, at landene i disse områder er stærkt afhængige af fiskeri, men at de ikke har tilstrækkelige sociale og finansielle ressourcer til at tilpasse sig og forberede sig på fremtiden;

| AP. | der henviser til, at Den Internationale Union for Natur- og Ressourcebevarelse går ind for, at mindst 30 % af alle havhabitater senest i 2020 omdannes til et netværk af stærkt beskyttede havområder; |
| --- | --- |

AP.

der henviser til, at Den Internationale Union for Natur- og Ressourcebevarelse går ind for, at mindst 30 % af alle havhabitater senest i 2020 omdannes til et netværk af stærkt beskyttede havområder;

| AQ. | der henviser til, at ulovligt, urapporteret og ureguleret (IUU) fiskeri truer de globale havressourcers bæredygtighed, eftersom det bidrager til overudnyttelse af disse; |
| --- | --- |

AQ.

der henviser til, at ulovligt, urapporteret og ureguleret (IUU) fiskeri truer de globale havressourcers bæredygtighed, eftersom det bidrager til overudnyttelse af disse;

| 1. | er foruroliget over, at tabet af biodiversitet og økosystemydelser undergraver fremskridtene inden for ca. 80 % af de vurderede verdensmål for bæredygtig udvikling; opfordrer EU til at fortsætte sine bestræbelser på at reducere sit biodiversitetsfodaftryk på verdensplan og bringe det i overensstemmelse med klodens begrænsninger; |
| --- | --- |

1.

| 2. | påpeger, at næsten halvdelen af den menneskelige befolkning er direkte afhængig af naturressourcer af hensyn til deres eksistensgrundlag, og at mange af de mest sårbare og fattigste mennesker er direkte afhængige af biodiversitet for at opfylde deres daglige forsørgelsesbehov; understreger derfor, at tabet af biodiversitet risikerer at forstærke uligheden og marginaliseringen af de mest sårbare mennesker ved at mindske deres adgang til et sundt liv og mindske deres valgfrihed og handlefrihed; minder om, at biodiversiteten er truet af klimaændringer, hvilket forværrer disse menneskers sårbarhed og underminerer deres grundlæggende rettigheder og værdighed; mener, at udviklingslandene skal støttes med henblik på at udvikle og gennemføre effektive politikker til modvirkning af og tilpasning til klimaændringer; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer EU til på omfattende vis at tage fat på de grundlæggende årsager til tab af biodiversitet og til at integrere forpligtelserne vedrørende bevarelse, bæredygtig anvendelse af ressourcer og genoprettelse af økosystemer i sin eksterne politik for og sine partnerskaber for udviklingssamarbejde i overensstemmelse med princippet om udviklingsvenlig politikkohærens med henblik på at mindske presset på biodiversiteten i hele verden; |
| --- | --- |

3.

| 4. | minder om, at bæredygtig udvikling kræver en god balance mellem de økonomiske, sociale og miljømæssige dimensioner; minder også om, at bevarelse, bæredygtig anvendelse og genopretning af biodiversitet er afgørende for at nå mange udviklingspolitiske mål, herunder vedrørende menneskers sundhed, modvirkning af og tilpasning til klimaændringer, tidlig varsling, reduktion af katastroferisici, vand-, fødevare- og ernæringssikkerhed, udvikling af landdistrikter og jobskabelse, bæredygtig anvendelse af skove, landbrugsøkosystemer og oprettelse eller bevarelse af modstandsdygtige fødevaresystemer; minder om, at de skadelige virkninger af forringelser af økosystemet i uforholdsmæssig grad belaster de fattige, navnlig kvinder og unge, samt oprindelige folk og andre samfund, der er afhængige af naturressourcer; |
| --- | --- |

4.

| 5. | fremhæver, at EU også er ansvarlig for bevarelse af den globale biodiversitet og bæredygtig udnyttelse af den biologiske mangfoldighed; understreger, at EU's biodiversitetsmålsætninger og -mål bør bygge på grundig videnskabelig forskning og bør integreres fuldt ud i EU's optræden udadtil, navnlig inden for rammerne af partnerskabsstrategier og -aftaler, herunder fiskeriaftaler med udviklingslande; insisterer på, at indsatsen for bevarelse og genopretning i sådanne lande, navnlig på regionalt plan, bør intensiveres; |
| --- | --- |

5.

| 6. | minder om EU's og udviklede tredjelandes ansvar for tab af biodiversitet på globalt plan; opfordrer EU til at øge den finansielle og tekniske støtte til udviklingslande i hele verden med henblik på at nå de nye globale mål, bekæmpe miljøkriminalitet og håndtere drivkræfterne bag tabet af biodiversitet; |
| --- | --- |

6.

| 7. | understreger, at det er staternes pligt at beskytte og på bæredygtig vis håndtere naturlige og biodiversitetsrige økosystemer og beskytte menneskerettighederne og jordrettighederne for oprindelige folk og lokale samfund samt afrikanske efterkommere, der er afhængige af disse økosystemer for at overleve; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer EU og dets medlemsstater til at føje anerkendelsen af retten til et sikkert, rent, sundt og bæredygtigt miljø til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, til at støtte den globale anerkendelse af denne ret som en menneskeret og til at støtte stadfæstelsen af omfattende beskyttelse og forsvar af natur, biodiversitet og økosystemer som grundlag for livet og anerkende alle menneskers indbyrdes afhængighed og ret til naturen, herunder fremtidige generationer, navnlig ved at håndhæve strenge standarder for gennemsigtighed, offentlig deltagelse og adgang til klage og domstolsprøvelse i overensstemmelse med Århuskonventionen og folkeretten; mener i denne forbindelse og i betragtning af, at de alvorligste skader på økosystemerne finder sted i udviklingslandene, at det er nødvendigt at bekæmpe alle former for miljøskader på økosystemer, herunder i alle tredjelande, som EU samarbejder med, og i miljøer, som verdens fattige er afhængige af, og, hvis det er relevant, at undersøge relevansen af og interessen i at tildele naturrettigheder; |
| --- | --- |

8.

| 9. | er dybt bekymret over den store mangel på data, indikatorer og finansiering, som der er behov for med henblik på at standse tabet af biodiversitet, og over uoverensstemmelser i rapporteringen og sporingen af biodiversitetsfinansiering; minder om, at det er afgørende at fastsætte specifikke, målbare og kvantitative mål og indikatorer for rammen for perioden efter 2020 for at forbedre evnen til at overvåge fremskridt; |
| --- | --- |

9.

| 10. | glæder sig over det afrikanske initiativ til »Great Green Wall« (Den store grønne mur) og opfordrer Kommissionen til at støtte dette projekt; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer EU og dets medlemsstater til at intensivere deres bestræbelser på bedre at vurdere og evaluere biodiversitet og økosystemydelser og til at integrere disse værdier i beslutningstagningen; |
| --- | --- |

11.

| 12. | glæder sig over, at instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde — et globalt Europa (NDICI — et globalt Europa) vil bidrage til det samlede biodiversitetsmål for den flerårige finansielle ramme (FFR); understreger, at planlægning, kontrol og overvågning af NDICI — et globalt Europa er afgørende for at nå EU's globale biodiversitetsmål; minder om, at NDICI — et globalt Europa bør bidrage til ambitionen om at afsætte 7,5 % af de årlige udgifter under FFR til biodiversitetsmål i 2024 og 10 % af de årlige udgifter under FFR til biodiversitetsmål fra 2026 og fremefter; opfordrer til en effektiv anvendelse af princippet om ikke at gøre væsentlig skade i EU's udgifter og programmer; opfordrer til styrkelse af rapporterings- og overvågningsrammen for EU's eksterne biodiversitetspolitik, bl.a. gennem detaljerede bestemmelser om biodiversitetsmål og -indikatorer; opfordrer mere generelt EU og dets medlemsstater til at fremme forskning og innovation inden for bevarelse og beskyttelse af biodiversitet og agroøkologiske løsninger til levering af vigtige udviklingsmæssige fordele og dermed bidrage til gennemførelsen af verdensmålene for bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

12.

| 13. | beklager, at EU's eksterne budget til støtte for biodiversitetspolitikken fortsat er betydeligt lavt sammenlignet med det budget, der er øremærket til klimapolitikker; opfordrer til en effektiv forhøjelse af midlerne til beskyttelse af biodiversitet i overensstemmelse med FFR-aftalen og til teknisk bistand til udvikling af yderligere redskaber til mobilisering af ressourcer med henblik på at opfylde de globale forpligtelser vedrørende biodiversitet; understreger behovet for at spore, rapportere og udfase miljøskadelige subsidier og for at kanalisere dem hen imod biodiversitetsvenlige aktiviteter i overensstemmelse med Agenda 2030 og de relevante internationale konventioner og forpligtelser; opfordrer til, at en betydelig del af EU's officielle udviklingsbistand, der er afsat til klimaindsatsen, målrettes mod at støtte sidegevinster i relation til bevarelse af biodiversitet i forbindelse med modvirkning af og tilpasning til klimaændringer; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer EU til at vedtage en obligatorisk due diligence-lov for at gøre virksomheder og deres finansfolk direkte ansvarlige for at sikre, at deres import ikke skæmmes af menneskerettighedskrænkelser såsom land grabbing og miljøforringelse (herunder skovrydning og biodiversitetstab); opfordrer mere generelt EU til at kræve, at erhvervslivet og finansielle institutioner øger deres engagement i biodiversitet, f.eks. gennem solide og obligatoriske bestemmelser om konsekvensanalyse, risikostyring, offentliggørelse og eksterne rapporteringskrav; opfordrer OECD til at udvikle en række praktiske foranstaltninger om due diligence og biodiversitet for at støtte virksomhedernes bestræbelser; |
| --- | --- |

14.

| 15. | påskønner Kommissionens tilsagn om at udarbejde et lovgivningsforslag om obligatorisk menneskerettigheds- og miljørelateret due diligence for virksomheder i hele deres forsyningskæde; mener, at dette lovgivningsforslag bør støtte og lette udviklingen af fælles metoder til måling af virkningerne på miljøet og klimaændringerne; understreger betydningen af en effektiv, meningsfuld og informeret høring af alle berørte eller potentielt berørte interessenter såsom menneskerettighedsforkæmpere og miljøforkæmpere, civilsamfundet, fagforeninger og oprindelige folk og lokale samfund; beklager de alvorlige mangler i forbindelse med gennemførelsen af FN's ramme »Protect, Respect, Remedy« og i de vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder med hensyn til både oprindelige folks rettigheder og deres jordrettigheder; opfordrer endnu en gang EU til at engagere sig konstruktivt i FN's Menneskerettighedsråds arbejde med et internationalt juridisk bindende instrument til regulering af transnationale selskabers og andre erhvervsvirksomheders aktiviteter inden for international menneskerettighedslovgivning, som bør omfatte specifikke standarder for beskyttelse af oprindelige folk; |
| --- | --- |

15.

| 16. | gentager sin anmodning om, at Kommissionen hurtigst muligt fremlægger et forslag til en EU-retlig ramme for at standse og vende den EU-anførte globale skovrydning og skovforringelse, som pålægger virksomhederne et krav om at udvise rettidig omhu for at sikre, at de produkter, der bringes i omsætning på EU-markedet, ikke er forbundet med skovrydning, omlægning af naturlige økosystemer og krænkelser af oprindelige folks og lokale samfunds rettigheder; |
| --- | --- |

16.

Sammenhæng i udviklingspolitikken

| 17. | minder om, at effektiviteten af EU's eksterne biodiversitetspolitik afhænger af politikkohærens mellem biodiversitetspolitikken og andre centrale EU-politikker udadtil såsom handels- og investeringsaftaler; |
| --- | --- |

17.

| 18. | bemærker, at IPBES' globale vurderingsrapport fra 2019 om biodiversitet og økosystemydelser viser begrænsningerne i tilgangen til beskyttelse af biodiversitet gennem den geografiske udstrækning af beskyttede land- og havområder, som udgør nogle af de få Aichibiodiversitetsmål, der delvist er nået; |
| --- | --- |

18.

| 19. | fremhæver, at biodiversitet er kernen i mange økonomiske aktiviteter, navnlig dem, der vedrører afgrøder og husdyravl, skovbrug, fiskeri og mange former for turisme, der er direkte baseret på naturen og sunde økosystemer; opfordrer indtrængende EU til at integrere biodiversitet og økosystemydelser i alle relaterede politikområder, navnlig landbrug, fiskeri, skovbrug, energi, minedrift, handel, turisme og klimaændringer samt i udviklings- og fattigdomsbekæmpelsespolitikker og -tiltag, og til at fremme innovative og gennemførlige løsninger til at tackle tab af biodiversitet og samtidig sikre sunde, sikre, tilgængelige og økonomisk overkommelige fødevarer til alle; |
| --- | --- |

19.

| 20. | noterer sig med dyb bekymring, at EU's forbrug tegner sig for omkring 10 % af den globale andel af skovrydning, navnlig på grund af dets afhængighed af importen af landbrugsråvarer såsom palmeolie, kød, soja, kakao, kaffe, majs, tømmer og gummi; gentager sin opfordring til Kommissionen om i 2021 at forelægge et forslag til en retlig EU-ramme for at standse og vende EU-anført global skovrydning ved at sikre, at EU's markeder og forbrugsmønstre ikke påvirker skovene og biodiversiteten negativt i udviklingslandene, idet der tages hensyn til afsmittende virkninger heraf på deres befolkninger; opfordrer EU til at støtte sådanne lande i gennemførelsen af fødevaresystemernes bæredygtighed gennem oprettelse af korte forsyningskæder, udvikling af agroøkologi, støtte til små landbrugere og samtidig sikring af jordrettigheder og lokale samfunds rettigheder; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer EU til at fremme bæredygtige landbrugspraksisser med henblik på at beskytte og genoprette verdens skove i sin internationale udviklingsindsats med særlig vægt på bæredygtig forvaltning af vandressourcer, genopretning af forringede arealer samt beskyttelse og genopretning af områder med biodiversitet og høje økosystemydelser og potentiale til at modvirke klimaændringer; opfordrer EU til at fremskynde gennemførelsen af sin handlingsplan for retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet (FLEGT), og navnlig de frivillige partnerskabsaftaler, for at mindske efterspørgslen efter ulovligt træ og den dermed forbundne handel og til at styrke rettighederne for oprindelige folk og lokale samfund, der er berørt af skovhugst; |
| --- | --- |

21.

| 22. | minder om, at EU's voksende efterspørgsel efter træ til anvendelse i materialer, energi og bioøkonomi overskrider grænserne for udbuddet, hvilket øger risikoen for importrelateret skovrydning, land grabbing, tvangsfordrivelse og krænkelser af oprindelige folks og lokale samfunds rettigheder; gentager, at EU's bioenergipolitik bør opfylde strenge miljømæssige og sociale kriterier; |
| --- | --- |

22.

| 23. | understreger, at EU-støttede investeringer i landbrug, skovbrug eller fiskeri eller i virksomheder, der påvirker jord, græsarealer, skove, vand eller hav, skal være i overensstemmelse med bl.a. FAO's/Komitéen for Verdens Fødevaresikkerheds (CFS's) frivillige retningslinjer for ansvarlig forvaltning af jordbesiddelser, fiskeri og skove i forbindelse med den nationale fødevaresikkerhed og FAO/CFS-principperne for ansvarlig investering i landbrug og fødevaresystemer med henblik på at beskytte økosystemer og forebygge tab af biodiversitet; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opfordrer til, at beskyttelse og genopretning af skove og beskyttelse af biodiversitet prioriteres i det kommende NDICI; understreger, at skovene kun kan udvikle deres fulde funktioner for klimaet og miljøet, hvis de forvaltes bæredygtigt; |
| --- | --- |

24.

| 25. | understreger, at beskyttelse af biodiversiteten og afbødning af klimaforandringerne ikke pr. automatik understøtter hinanden gensidigt; opfordrer til, at direktivet om vedvarende energi (RED) revideres for at bringe det i overensstemmelse med EU's internationale forpligtelser i henhold til 2030-dagsordenen, Parisaftalen og konventionen om den biologiske mangfoldighed, hvilket bl.a. indebærer indførelse af sociale bæredygtighedskriterier og hensyntagen til risikoen for land grabbing; understreger i denne forbindelse, at RED II bør overholde internationale standarder for jordbesiddelsesrettigheder, dvs. ILO-konvention nr. 169 og FAO/CFS' frivillige retningslinjer om ejendomsret til jord og principper for ansvarlig investering i landbrugs- og fødevaresystemer; |
| --- | --- |

25.

Landbrug og fiskeri

| 26. | minder om, at landbrugsfødevaresystemer og små landbrugere både er afhængige af og har væsentlig indvirkning på biodiversiteten; fremhæver, at effektiv integration af biodiversitet i landbruget kræver, at der sikres finansielle incitamenter og frivillige og lovgivningsmæssige tiltag, der fremmer landbrugernes indførelse og levering af biodiversitets- og miljømæssige fordele gennem uddannelse, teknologianvendelse og innovation samt god bæredygtig landbrugspraksis, hvilket bl.a. indebærer genopretning af begrænsede vandressourcer og håndtering af jordforringelse og ørkendannelse; fremhæver, at i overensstemmelse med princippet om udviklingsvenlig politikkohærens bør miljøskadelige subsidier identificeres og udfases i tråd med de beslutninger, der træffes på EU-plan; opfordrer til, at der gennemføres obligatoriske forudgående og efterfølgende miljøkonsekvensvurderinger af relaterede EU-støttede investeringer; opfordrer med henblik herpå EU til at øge sin finansielle og tekniske støtte til udviklingslandene; |
| --- | --- |

26.

| 27. | minder om, at agroøkologiens unikke evne til at forene de økonomiske, miljømæssige og sociale dimensioner af bæredygtighed er blevet anerkendt i vigtige rapporter fra IPCC og IPBES og i den globale landbrugsvurdering (IAASTD), der er udarbejdet under ledelse af Verdensbanken og FAO; insisterer på, at EU's eksterne finansiering af landbruget bør være i overensstemmelse med 2030-dagsordenens transformerende karakter, Parisaftalen om klimaændringer og FN's konvention om den biologiske mangfoldighed; mener, at investeringer i lokalt tilpassede og ressourceeffektive afgrøder, agroøkologi, skovlandbrug og afgrødediversificering bør prioriteres i overensstemmelse hermed; |
| --- | --- |

27.

| 28. | minder om, at anvendelsen af genetisk modificerede frø er omfattet af patenter, der underminerer små landbrugeres og oprindelige folks ret til at gemme, anvende, udveksle og sælge deres såsæd, hvilket er nedfældet i internationale aftaler som f.eks. den internationale traktat om plantegenetiske ressourcer for fødevarer og jordbrug (ITPGRFA), FN's erklæring om oprindelige folks rettigheder (UNDRIP) og FN's erklæring om rettigheder for landbrugere og andre personer, der arbejder i landdistrikter (UNDROP); minder om, at genetisk modificerede afgrøder ofte forbindes med omfattende brug af herbicider; opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at tage højde for Unionens forpligtelser i henhold til internationale aftaler og til at sikre, at udviklingsbistand ikke anvendes til at fremme teknologier til genetisk modifikation (GM) i udviklingslandene; |
| --- | --- |

28.

| 29. | minder om, at det er afgørende at fremme diversiteten i såsæd og afgrøder ved at skifte til resistente sorter for at opbygge landbrugets modstandsdygtighed, tilpasse sig skiftende forhold såsom klimaændringer, tab af biodiversitet, nye zoonotiske sygdomme, skadedyr, tørke eller oversvømmelser, idet der tages hensyn til fødevareefterspørgslen og fødevaresikkerheden i udviklingslandene; opfordrer Kommissionen til inden for rammerne af sin udviklingsbistandspolitik og handels- og investeringspolitik at støtte landbrug, som er i overensstemmelse med bestemmelserne i ITPGRFA, der beskytter små landbrugeres ret til at bevare, kontrollere, beskytte og udvikle deres egen såsæd og traditionelle viden (bl.a. i økonomisk og teknisk henseende, i forbindelse med etablering af såsædsbanker med henblik på at bevare og udveksle traditionelle såsædssorter samt inden for rammerne af frihandelsaftaler); understreger, at Unionen til Beskyttelse af Plantenyheder (UPOV-systemet) ikke tjener udviklingslandenes interesser, hvor såsædssystemer, der forvaltes af landbrugere (den uformelle såsædssektor), og praksis med at gemme, anvende, udveksle og sælge såsæd er udbredt; opfordrer indtrængende EU til at fremme det uformelle såsædssystem og reformere UPOV-systemet på en sådan måde, at mindre landbrugere får mulighed for at anvende egen såsæd, og ved at indføre en mekanisme til fair deling af fordele; minder om Kommissionens tilsagn om at prioritere en effektiv gennemførelse af CBD i handels- og investeringsaftaler og opfordrer indtrængende EU til at støtte udviklingen af lokalt tilpassede frøsorter og landbrugeres egen såsæd, som sikrer landbrugernes ret til at bevare genetiske ressourcer med henblik på fødevaresikkerhed og tilpasning til klimaændringer; |
| --- | --- |

29.

| 30. | opfordrer EU til at støtte ordninger for intellektuel ejendomsret, som styrker udviklingen af lokalt tilpassede frøsorter og brugen af landbrugernes egen såsæd; |
| --- | --- |

30.

| 31. | minder om, at ikkebæredygtige praksisser inden for landbrug og skovbrug, såsom en alt for stor vandindvinding og forurening fra farlige kemikalier, forårsager betydelig miljøforringelse og tab af biodiversitet; opfordrer EU til at støtte udviklingslandene i deres bestræbelser på at styrke lovgivningen om pesticidrisici, til at vurdere deres registreringer af pesticider og tilpasse dem til FAO's/WHO's internationale adfærdskodeks om forvaltning af pesticider, herunder gennem Syd-Syd-samarbejde, til at styrke forskning og uddannelse i alternativer til pesticider og til at øge deres investeringer i agroøkologisk og økologisk praksis og produktion, herunder i bæredygtig kunstvandings- og vandforvaltningspraksis; opfordrer desuden EU til at standse al eksport af plantebeskyttelsesmidler, der er forbudt i EU, i overensstemmelse med EU's forpligtelser om udviklingsvenlig politikkohærens, den grønne pagt, princippet om ikke at gøre skade og Rotterdam-konventionen fra 1998; opfordrer Kommissionen til at træffe foranstaltninger til at forbyde eksport fra EU af farlige stoffer, der er forbudt i EU; opfordrer Kommissionen til at sikre, at eksporterede produkter opfylder de samme standarder som dem, europæiske producenter er underlagt, således at farlige stoffer, der ikke er tilladt i EU, undgås, og der skabes lige vilkår på verdensplan; |
| --- | --- |

31.

| 32. | bemærker, at gene drive-teknologier, som det er tilfældet med genmodificerede myg til bekæmpelse af vektorbårne sygdomme, udgør alvorlige og nye trusler mod miljøet og naturen, herunder uoprettelige ændringer af fødekæder og økosystemer, og tab af biodiversitet, som verdens fattigste er afhængige af for deres levebrød; gentager sin bekymring over de nye juridiske, miljømæssige, biosikkerheds- og forvaltningsmæssige udfordringer, der kan opstå som følge af udsætning af genetisk modificerede gene drive-organismer i miljøet, herunder med henblik på naturbeskyttelse; gentager, at der skal ansøges om og opnås frit, forudgående og informeret samtykke fra IPLC, inden der frigives nogen teknologier, som kan påvirke deres traditionelle viden, innovation, praksis, levebrød og anvendelse af jord, ressourcer og vand; understreger, at dette skal ske på en inklusiv måde med inddragelse af alle potentielt berørte samfund forud for enhver udsættelse; mener — i betragtning af at gene drive-teknologier giver anledning til bekymring over vanskelighederne ved at forudsige deres adfærd, og at gene drive-organismer i sig selv kan blive invasive arter — at ingen udsætning af genetisk modificerede gene drive-organismer bør tillades, ej heller med henblik på naturbeskyttelse, i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet; |
| --- | --- |

32.

| 33. | minder om, at bevarelse, genopretning og bæredygtig forvaltning af havøkosystemer er afgørende for strategier til modvirkning af klimaændringer, samtidig med at det sikres, at småfiskere og kystsamfunds rettigheder og livsgrundlag respekteres; understreger, at IPCC's særrapport om havet og kryosfæren i et klima under forandring klart viser fordelene ved at kombinere videnskabelig viden med lokal viden og de oprindelige folks viden for at styrke modstandsdygtigheden; opfordrer indtrængende EU til at udvikle en menneskerettighedsbaseret tilgang til havforvaltning; |
| --- | --- |

33.

| 34. | fremhæver, at omkring 3 mia. mennesker rundt om i verden er afhængige af fiskevarer som en primær proteinkilde; understreger, at den uforholdsmæssigt store fiskerikapacitet inden for rammerne af den internationale handel med fisk, som det er tilfældet med gulfinnet tun i Seychellernes farvande, truer fødevaresikkerheden i kystsamfundene og havøkosystemerne i udviklingslandene; minder om EU's forpligtelse til at respektere princippet om udviklingsvenlig politikkohærens og god forvaltning; er af den opfattelse, at partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri bør styrkes, så de reelt kan blive bæredygtige, komme i overensstemmelse med den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning og tage hensyn til de kumulative virkninger af de forskellige gældende fiskeriaftaler; opfordrer EU til at støtte bæredygtige fiskeriaktiviteter i udviklingslandene med henblik på at genoprette og beskytte hav- og kystøkosystemer; understreger betydningen af at fortsætte og intensivere kampen mod ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri) ved at øge sanktionerne for de dermed forbundne kriminelle aktiviteter og ved at afsætte finansielle ressourcer til dette formål; |
| --- | --- |

34.

| 35. | opfordrer Kommissionen til at støtte oprettelsen af et globalt kapacitetsopbygningsprogram for anvendelse og forvaltning af jordbundens biodiversitet og oprettelsen af et globalt observatorium for jordbundens biodiversitet; opfordrer Kommissionen til at støtte de igangværende bestræbelser i FAO's Kommission for Genetiske Ressourcer for Fødevarer og Jordbrug på at udarbejde en global handlingsplan for at imødegå nedgangen i biodiversiteten for fødevarer og landbrug og fremme bæredygtig forvaltning heraf; |
| --- | --- |

35.

| 36. | fremhæver, at småfiskere er direkte afhængige af biodiversitet i kyst- og havmiljøet for deres levebrød; understreger, at verdens have og kyster er stærkt truet af f.eks. ikkebæredygtige fiskerimetoder, hurtige klimaændringer, landbaseret forurening, der når ud i have og oceaner, havforurening, havforringelse, eutrofiering og forsuring; opfordrer indtrængende EU og dets medlemsstater til at træffe alle nødvendige foranstaltninger til på holistisk vis at tackle de grundlæggende årsager til havforurening og udtømning af fisk ved hjælp af en omfattende og integreret tilgang, der tager hensyn til de eksterne virkninger af alle EU's sektorpolitikker, herunder havforurening som følge af EU's landbrugspolitik, med henblik på at reagere effektivt på EU's internationale forpligtelser vedrørende biodiversitet og klimaændringer; |
| --- | --- |

36.

| 37. | henleder opmærksomheden på havressourcernes betydning for opfyldelsen af basale menneskelige behov i udviklingslandene; opfordrer til, at havet anerkendes som en global fælles ressource med henblik på at bidrage til opfyldelsen af verdensmålene for bæredygtig udvikling i udviklingslandene og sikre en effektiv beskyttelse heraf; opfordrer derfor Kommissionen til i internationale multilaterale fora, såsom de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, at kæmpe for en ambitiøs forvaltningsmodel for havets biodiversitet og marine genetiske ressourcer uden for nationale jurisdiktioner; understreger desuden behovet for at anlægge en integreret og økosystembaseret tilgang til alle sektorer i den blå økonomi baseret på videnskab; understreger derfor staternes pligt til at afholde sig fra at træffe foranstaltninger, herunder storstilede udviklingsprojekter, som kan have en negativ indvirkning på eksistensgrundlaget, territorierne eller adgangsrettighederne for småfiskere i indlands- og havområder, medmindre deres frie, forudgående og informerede samtykke er indhentet, og sikre, at domstolene beskytter sådanne rettigheder; understreger, at der bør foretages forudgående vurderinger af udvindingsindustriprojekter, navnlig med henblik på at vurdere de mulige negative indvirkninger på lokale fiskersamfunds menneskerettigheder; |
| --- | --- |

37.

Handel

| 38. | fremhæver EU's ansvar for at reducere de indirekte årsager til tab af biodiversitet ved systematisk at inddrage biodiversitet og beskyttelsesforanstaltninger mod land grabbing i handelsforhandlinger og dialoger med udviklingslande; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer Kommissionen til nøje at vurdere handelsaftalers indvirkning på skovrydning, tab af biodiversitet og menneskerettigheder i bæredygtighedsvurderingerne på grundlag af omfattende, solide videnskabelige data og evalueringsmetoder; |
| --- | --- |

39.

| 40. | påpeger, at omkring en tredjedel af verdens fødevarer ifølge FAO går tabt eller går til spilde, og at omkring en tredjedel af de høstede fødevarer går tabt enten under fødevaretransporten eller i bearbejdningskæden; opfordrer indtrængende EU og dets medlemsstater til at fremme praksisser, der reducerer fødevaretab og madspild globalt, og til at beskytte udviklingslandenes ret til fødevaresuverænitet som et middel til at opnå ernæringssikkerhed, nedbringelse af fattigdom og inklusive, bæredygtige og retfærdige globale forsyningskæder og lokale og regionale markeder, idet der lægges særlig vægt på familielandbrug, med henblik på at sikre forsyningen af økonomisk overkommelige og tilgængelige fødevarer; opfordrer i overensstemmelse hermed til en prioritering af lokal produktion og lokalt forbrug, der støtter mindre landbrug, navnlig til gavn for kvinder og unge, sikrer lokal jobskabelse, sikrer rimelige priser til producenter og forbrugere og mindsker landenes afhængighed af import og navnlig udviklingslandenes sårbarhed over for internationale prisudsving; |
| --- | --- |

40.

| 41. | bemærker, at kapitlerne om handel og bæredygtig udvikling i EU's frihandelsaftaler ikke kan håndhæves effektivt; anmoder Kommissionen om at styrke kapitlerne om handel og bæredygtig udvikling i forbindelse med EU's frihandelsaftaler, navnlig for så vidt angår biodiversitetsrelaterede bestemmelser; understreger, at biodiversitetsrelaterede bestemmelser og miljømål i EU's frihandelsaftaler, hvis de skal kunne håndhæves effektivt, skal være klare og konkrete, og gennemførelsen af dem skal kunne verificeres; opfordrer Kommissionen til i forbindelse med den kommende revision af 15-punktshandlingsplanen at overveje yderligere tiltag og ressourceallokering for at muliggøre en effektiv gennemførelse af kapitlerne om handel og bæredygtig udvikling under anvendelse af princippet om udviklingsvenlig politikkohærens for bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

41.

| 42. | påpeger, at EU allerede medtager biodiversitetsrelaterede ikke-handelsmæssige bestemmelser i handelsaftaler, men bemærker samtidig, at gennemførlige, målelige og realistiske garantier kan overvejes; |
| --- | --- |

42.

| 43. | fremhæver, at biodiversiteten for dyrkede afgrøder og opdrættede dyr er faldet som følge af international handel; opfordrer til en fuldstændig vurdering af EU-frihandelsaftalernes direkte og indirekte indvirkning på biodiversiteten; |
| --- | --- |

43.

| 44. | opfordrer Kommissionen til nøje at revidere sin handelspolitik, navnlig sine økonomiske partnerskabsaftaler, for at sikre, at den ikke er i modstrid med principperne om udviklingsvenlig politikkohærens, Parisaftalen og den grønne pagt; anmoder Kommissionen og Rådet om ikke at indgå nye frihandelsaftaler, der kan bidrage til at øge verdens skovrydning og tab af biodiversitet; |
| --- | --- |

44.

Folkesundhed

| 45. | understreger, at forringelsen af biodiversiteten og økosystemerne har både direkte og indirekte indvirkning på folkesundheden; |
| --- | --- |

45.

| 46. | bemærker, at varierede kostvaner kombineret med et moderat kalorie- og kødforbrug overalt i verden vil forbedre sundheden og fødevaresikkerheden på mange områder og også i væsentlig grad mindske indvirkningen på biodiversiteten; |
| --- | --- |

46.

| 47. | understreger forbindelsen mellem tabet af biodiversitet og stigningen i zoonotiske patogener; minder om, at risikoen for pandemier øges af menneskeskabte ændringer, der bringer vilde dyr, husdyr og mennesker i tættere kontakt, såsom ændringer i arealanvendelse, skovrydning, landbrugsudvidelse og intensivering, lovlig og ulovlig handel med og forbrug af vilde dyr og planter samt befolkningspres; minder om, at økologisk genopretning er afgørende for gennemførelsen af One Health-tilgangen; understreger mere generelt, at covid-19-pandemien har vist betydningen af at anerkende den iboende forbindelse mellem menneskers sundhed, dyrs sundhed og biodiversitet; understreger derfor betydningen af One Health-tilgangen og det deraf følgende behov for at lægge større vægt på sundhedspleje, sygdomsforebyggelse og adgang til lægemidler i udviklingslandene ved at sikre sammenhæng mellem handels-, sundheds-, forsknings- og innovationspolitikkerne og udviklingspolitikkens mål; opfordrer Kommissionen til i samarbejde med Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme at styrke EU's indsats mod pandemier og andre sundhedstrusler, under hensyntagen til forbindelserne mellem zoonotiske pandemier og tab af biodiversitet, i overensstemmelse med Kommissionens nye forslag om alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler, samtidig med at der bygges videre på samarbejdet med EU's partnerlande for at mindske risikoen for fremtidige zoonotiske pandemier og støtte udviklingen af en international traktat om pandemier inden for rammerne af WHO; |
| --- | --- |

47.

| 48. | minder om, at størstedelen af de lægemidler, der anvendes til sundhedspleje og forebyggelse af sygdomme, er opnået gennem biodiversitet, navnlig planter i hele verden, mens mange vigtige behandlinger er opstået som følge af indenlandske kundskaber og traditionel medicin; |
| --- | --- |

48.

| 49. | fremhæver de udfordringer, som intellektuelle ejendomsrettigheder til genetiske ressourcer og traditionel viden skaber i udviklingslandene, hvad angår adgang til medicin, fremstilling af generiske lægemidler og landbrugernes adgang til såsæd; |
| --- | --- |

49.

| 50. | understreger behovet for at sikre, at fordelene ved naturens genetiske ressourcer deles rimeligt og retfærdigt og fremhæver behovet for sammenhæng mellem internationale aftaler i denne henseende; understreger, at de regler, der er vedtaget for at beskytte genetiske ressourcer og den tilknyttede traditionelle viden, skal overholde de internationale forpligtelser vedrørende fremme af og respekt for oprindelige folks rettigheder, der er fastsat i FN's erklæring af 2007 om oprindelige folks rettigheder og ILO-konvention nr. 169 om oprindelige folk og stammefolk fra 1989; understreger, at det er nødvendigt at oplyse om oprindelsen af genetiske ressourcer under patentprocedurer, når den er kendt, i overensstemmelse med direktiv 98/44/EF (12); opfordrer Kommissionen til at presse på for at bringe WTO-reglerne i overensstemmelse med Nagoyaprotokollen til FN's konvention om biologisk mangfoldighed med henblik på effektivt at forhindre biopirateri; |
| --- | --- |

50.

Oprindelige folk og lokale samfund

| 51. | understreger, at IPBES' globale vurdering har vist, hvor stor betydning IPLC har for den globale bevarelse af biodiversiteten og forvaltning af økosystemerne; beklager, at indenlandske kundskaber på trods af deres store potentiale ikke er blevet udnyttet effektivt, samtidig med at den udtrykkelige anerkendelse af oprindelige folk og stammefolk, og deres rettigheder, fortsat er fraværende i mange landes retlige, politiske og institutionelle rammer, og at gennemførelsen heraf fortsat er et stort problem; |
| --- | --- |

51.

| 52. | understreger, at kvægnomader og andre naturbaserede jordbrugere, som anvender græsningsarealer og naturlige græsarealer, bidrager til bevarelse og bæredygtig udnyttelse af den naturlige og indenlandske biodiversitet; |
| --- | --- |

52.

| 53. | fremhæver de talrige påstande om omfattende krænkelser af oprindelige folks rettigheder, som FN's særlige rapportør om oprindelige folks rettigheder har rapporteret om, hvilket f.eks. skyldes øget mineraludvinding, udvikling af vedvarende energiprojekter, agroindustriens udvidelse, udvikling af megainfrastruktur og bevaringsforanstaltninger; |
| --- | --- |

53.

| 54. | opfordrer EU og dets medlemsstater til at styrke kontrollen med EU-finansierede projekter og handelsaftaler med henblik på at forebygge og afsløre menneskerettighedskrænkelser og gøre det muligt at gribe ind over for sådanne krænkelser, samtidig med at der lægges særlig vægt på de projekter og aftaler, der kan påvirke oprindelige folks og lokale samfunds jorder, territorier eller naturaktiver, herunder når der er tale om oprettelse af et beskyttet område eller udvidelse af et sådant eksisterende område; understreger, at mekanismen for bæredygtig udvikling bør sigte mod at finansiere projekter, der er til gavn for dem, som er mest sårbare over for virkningerne af klimaændringer og tab af biodiversitet, og bør underkastes en menneskerettighedskonsekvensanalyse, således at kun projekter, der har en positiv indvirkning, kan registreres; insisterer på, at alle aktiviteter, der udføres af europæiske finansielle institutioner i udviklingslandene, navnlig Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling, skal være i overensstemmelse med EU's klimaforpligtelser og følge en menneskerettighedsbaseret tilgang; opfordrer til en styrkelse og uddybning af de respektive bankers klagemekanismer for enkeltpersoner eller grupper, hvis rettigheder kan være blevet krænket af sådanne aktiviteter, og som kan have krav på erstatninger; |
| --- | --- |

54.

| 55. | minder om, at staterne i henhold til folkeretten er forpligtet til at anerkende og beskytte oprindelige folks ret til at eje, udvikle, kontrollere og anvende deres kommunale jorder og til at deltage i forvaltningen og bevarelsen af deres naturressourcer; opfordrer indtrængende EU til at sikre, at der anlægges en rettighedsbaseret tilgang til alle projekter, der finansieres gennem officiel udviklingsbistand, navnlig med hensyn til kvægnomaders og oprindelige folks og lokale samfunds rettigheder, herunder fuld anerkendelse af deres ret til selvbestemmelse og adgang til jordrettigheder som nedfældet i menneskerettighedstraktaterne, navnlig UNDRIP; understreger nødvendigheden af at overholde princippet om frit, forudgående og informeret samtykke som fastsat i ILO-konvention nr. 169 om oprindelige folk og stammefolk fra 1989, herunder i forbindelse med al beslutningstagning vedrørende beskyttede områder, og nødvendigheden af at etablere ansvarligheds-, klage- og klagemekanismer for krænkelser af oprindelige folks rettigheder, ikke mindst i forbindelse med bevaringsaktiviteter; opfordrer de EU-medlemsstater, der endnu ikke har ratificeret ILO-konvention nr. 169, til at gøre det; understreger, at ILO-konvention nr. 169 forpligter alle ratificerende stater til at udvikle en koordineret indsats for at beskytte oprindelige folks rettigheder; |
| --- | --- |

55.

| 56. | fremhæver de talrige påstande om omfattende krænkelser af også miljøforkæmperes rettigheder ifølge rapporter fra FN's særlige rapportør om situationen for menneskerettighedsforkæmpere, som fordømte det stigende antal angreb, dødstrusler og mord, der begås mod dem; minder om staternes forpligtelse til at beskytte miljøforkæmpere og deres familier mod chikane, intimidering og vold, som nedfældet i den internationale menneskerettighedslovgivning, samt til at garantere deres grundlæggende frihedsrettigheder; opfordrer EU til at investere yderligere i og styrke specifikke beskyttelsesmekanismer og -programmer for menneskerettighedsforkæmpere på miljøområdet samt for oprindelige folk og lokale samfund, herunder sikring af videreførelsen af ProtectDefenders.eu-projekter; understreger behovet for at anerkende deres rettigheder, viden og erfaring i forbindelse med kampen mod tab af biodiversitet og miljøforringelse; |
| --- | --- |

56.

| 57. | opfordrer indtrængende EU til at sikre, at NaturAfrica-initiativet beskytter vilde dyr og planter og dets beslægtede økosystemer i overensstemmelse med en rettighedsbaseret tilgang til bevarelse, hvilket kræver frit, forudgående og informeret samtykke fra oprindelige folk og lokale samfund, sammen med de civilsamfundsgrupper, der støtter dem; anmoder EU om at yde teknisk og finansiel bistand med henblik herpå; |
| --- | --- |

57.

| 58. | opfordrer EU og dets medlemsstater til at støtte den afrikanske regeringsførelsesarkitektur, og navnlig Den Afrikanske Menneskerettighedsdomstol, med henblik på at gennemføre Den Afrikanske Unions politikramme for pastoralisme i Afrika og mere generelt anerkende kvægnomaders og oprindelige folks rettigheder; |
| --- | --- |

58.

| 59. | understreger, at sikring af ejendomsrettigheder er en forudsætning for en effektiv integration af biodiversiteten; bemærker imidlertid, at manglen på kollektive jordrettigheder for oprindelige folk er en primær hindring for at sikre, at rettighedsbaseret bevarelse bliver effektiv; |
| --- | --- |

59.

| 60. | minder om, at omstillingen til en grøn og digital økonomi har enorme konsekvenser for minesektoren, og at der er voksende bekymring for, at minedrift vil sprede sig til følsomme skovlandskaber og bidrage til skovrydning og skovforringelse; minder om, at 80 % af verdens skove ligger inden for oprindelige folks traditionelle landområder og territorier; opfordrer EU og dets medlemsstater til at intensivere deres bestræbelser på at fremme ansvarlig og bæredygtig minedriftspraksis og samtidig fremskynde deres omstilling til en cirkulær økonomi; opfordrer navnlig EU til at udvikle en regionsdækkende ramme for udvindingsindustrien, som kan straffe de virksomheder, der overtræder menneskerettighederne, og give oprindelige folk, hvis rettigheder er blevet krænket, adgang til domstolsprøvelse; understreger behovet for at forbyde efterforskning og udvinding af mineraler i alle beskyttede områder, herunder nationalparker og verdensarvssteder; |
| --- | --- |

60.

Miljøkriminalitet

| 61. | understreger, at miljøkriminalitet udgør en verdensomspændende trussel mod naturbeskyttelse, bæredygtig udvikling, stabilitet og sikkerhed; |
| --- | --- |

61.

| 62. | understreger, at ulovlig handel med vilde dyr og planter bør klassificeres som en alvorlig forbrydelse i overensstemmelse med FN's konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet med henblik på at fremme internationalt samarbejde, navnlig i en kontekst, hvor handel med og indtagelse af vilde dyr og planter udgør en væsentlig risiko for fremtidige pandemier; |
| --- | --- |

62.

| 63. | opfordrer Kommissionen til at revidere EU's handlingsplan mod ulovlig handel med vilde dyr og planter for at slå ned på den ulovlige handel med vilde dyr og planter; glæder sig over det udkast til foranstaltninger, som Kommissionen har offentliggjort med henblik på fuldstændigt at forbyde EU-handelen med elfenben; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen og medlemsstaterne til at sætte skub i den internationale indsats for at standse efterspørgslen efter elfenben og til at tackle de grundlæggende årsager til krisen med krybskytteri efter elefanter ved at intensivere deres samarbejde med de afrikanske lande og bistå dem bedre; opfordrer til en revision af direktivet om miljøkriminalitet (13) ved at udvide dets anvendelsesområde og indføre specifikke bestemmelser om sanktioner for at sikre, at miljøkriminalitet, herunder ulovligt fiskeri, kriminalitet i forbindelse med vilde dyr og planter og skovkriminalitet, anerkendes som alvorlige forbrydelser og straffes på passende vis, navnlig i forbindelse med organiseret kriminalitet, hvorved der skabes stærke afskrækkende foranstaltninger; |
| --- | --- |

63.

| 64. | opfordrer indtrængende forsynings-, transit- og efterspørgselslandene i den ulovlige handel med vilde dyr og planter til at uddybe deres samarbejde for at bekæmpe denne handel hele vejen gennem kæden; opfordrer indtrængende navnlig regeringerne i forsyningslandene til at: forbedre retsstatsforholdene og skabe effektive afskrækkende foranstaltninger ved at styrke den strafferetlige efterforskning, retsforfølgelsen og domfældelsen, ii) indføre strengere love, der betragter ulovlig handel med vilde dyr og planter som en »alvorlig forbrydelse«, der fortjener samme opmærksomhed som andre former for grænseoverskridende organiseret kriminalitet, iii) afsætte flere ressourcer til bekæmpelse af forbrydelser mod vilde dyr og planter, navnlig for at styrke retshåndhævelsen på området, handelskontroller, overvågningen samt afsløring og beslaglæggelse i tolden, og iv) forpligte sig til en nultolerancepolitik over for korruption; |
| --- | --- |

64.

| 65. | bemærker, at miljøkriminalitet truer den menneskelige sikkerhed ved at skade de ressourcer, der er afgørende for at kunne leve, og skaber vold og konflikter, giver næring til korruption og forvolder anden form for skade; opfordrer indtrængende EU til at gøre bekæmpelse af miljøkriminalitet til en overordnet strategisk politisk prioritet i det internationale retslige samarbejde og i multilaterale fora, navnlig ved at fremme overholdelsen af multilaterale miljøaftaler ved at indføre sanktioner og udveksle bedste praksis og fremme udvidelsen af Den Internationale Straffedomstols anvendelsesområde til at omfatte kriminelle handlinger, der udgør miljødrab; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at afsætte passende finansielle og menneskelige ressourcer til forebyggelse, efterforskning og retsforfølgelse af miljøforbrydelser; |
| --- | --- |

65.

| 66. | understreger, at folkeretten har udviklet sig til at omfatte nye forhold såsom menneskehedens fælles arv, bæredygtig udvikling og fremtidige generationer, men fremhæver, at der ikke findes nogen permanent international mekanisme til at overvåge og håndtere miljøskader og ødelæggelser, som ændrer de globale fællesgoder eller økosystemydelser; opfordrer EU og medlemsstaterne til i denne henseende at støtte et paradigmeskifte, således at også miljømord og fremtidige generationers rettigheder bliver omfattet af international miljøret; |
| --- | --- |

66.

o

o o

| 67. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

67.

---

(1)  EUT L 201 af 26.7.2013, s. 60.

(2)  https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/IDAN/2020/603494/EXPO_IDA(2020)603494_EN.pdf

(3)  https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/communication-annex-eu-biodiversity-strategy-2030_en.pdf og https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2016-0034_DA.html

(4)  https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/IDAN/2020/658217/IPOL_IDA(2020)658217_EN.pdf

(5)  EUT C 118 af 8.4.2020, s. 15.

(6)  https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2014/534980/EXPO_STU(2014)534980_EN.pdf

(7)  https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/IDAN/2020/603488/EXPO_IDA(2020)603488_EN.pdf

(8)  Vedtagne tekster, P9_TA(2020)0285.

(9)  Biodiversity: Finance and the Economic and Business Case for Action. Executive Summary and Synthesis, Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), maj 2019, s. 7.

(10)  Biodiversity: Finance and the Economic and Business Case for Action. Executive Summary and Synthesis, OECD, maj 2019.

(11)  IPBES Workshop on Biodiversity and Pandemics, Workshop Report, 2020, s. 23.

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser (EFT L 213 af 30.7.1998, s. 13).

(13)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/99/EF af 19. november 2008 om strafferetlig beskyttelse af miljøet (EUT L 328 af 6.12.2008, s. 28).

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/17 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/17

---

P9_TA(2021)0405

Kunstig intelligens inden for strafferet og politiets og de retlige myndigheders anvendelse heraf i strafferetlige sager

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om kunstig intelligens inden for strafferet og politiets og de retlige myndigheders anvendelse heraf i strafferetlige sager (2020/2016(INI))

(2022/C 132/02)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 2 og 6, og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 16, |
| --- | --- |

—

der henviser til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 2 og 6, og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 16,

| — | der henviser til EU's charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«), særlig artikel 6, 7, 8, 11, 12, 13, 20, 21, 24 og 47, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«), særlig artikel 6, 7, 8, 11, 12, 13, 20, 21, 24 og 47,

| — | der henviser til konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder,

| — | der henviser til Europarådets konvention om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger (ETS 108) og ændringsprotokollen til denne (konvention 108+), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europarådets konvention om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger (ETS 108) og ændringsprotokollen til denne (konvention 108+),

| — | der henviser til det europæiske etiske charter for anvendelse af kunstig intelligens inden for retsvæsenet og dertil knyttede områder, som er udarbejdet af Europarådets CEPEJ-kommission, |
| --- | --- |

—

der henviser til det europæiske etiske charter for anvendelse af kunstig intelligens inden for retsvæsenet og dertil knyttede områder, som er udarbejdet af Europarådets CEPEJ-kommission,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 8. april 2019 om opbygning af tillid til menneskecentreret kunstig intelligens (COM(2019)0168), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 8. april 2019 om opbygning af tillid til menneskecentreret kunstig intelligens (COM(2019)0168),

| — | der henviser til de »Etiske retningslinjer for pålidelig kunstig intelligens« fra Kommissionens Ekspertgruppe på Højt Niveau vedrørende Kunstig Intelligens af 8. april 2019, |
| --- | --- |

—

der henviser til de »Etiske retningslinjer for pålidelig kunstig intelligens« fra Kommissionens Ekspertgruppe på Højt Niveau vedrørende Kunstig Intelligens af 8. april 2019,

| — | der henviser til Kommissionens hvidbog af 19. februar 2020 om kunstig intelligens — en europæisk tilgang til ekspertise og tillid (COM(2020)0065), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens hvidbog af 19. februar 2020 om kunstig intelligens — en europæisk tilgang til ekspertise og tillid (COM(2020)0065),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 19. februar 2020 med titlen »En europæisk strategi for data« (COM(2020)0066), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 19. februar 2020 med titlen »En europæisk strategi for data« (COM(2020)0066),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (1),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (2),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 af 23. oktober 2018 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og afgørelse nr. 1247/2002/EF (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 af 23. oktober 2018 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og afgørelse nr. 1247/2002/EF (3),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktivet om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktivet om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) (4),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/794 af 11. maj 2016 om Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol) og om erstatning og ophævelse af Rådets afgørelse 2009/371/RIA, 2009/934/RIA, 2009/935/RIA, 2009/936/RIA og 2009/968/RIA (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/794 af 11. maj 2016 om Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europol) og om erstatning og ophævelse af Rådets afgørelse 2009/371/RIA, 2009/934/RIA, 2009/935/RIA, 2009/936/RIA og 2009/968/RIA (5),

| — | der henviser til sin beslutning af 19. juni 2020 om protesterne mod racisme efter George Floyds død (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 19. juni 2020 om protesterne mod racisme efter George Floyds død (6),

| — | der henviser til sin beslutning af 14. marts 2017 om big datas indvirkning på de grundlæggende rettigheder: privatlivets fred, databeskyttelse, ikke-forskelsbehandling, sikkerhed og retshåndhævelse (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 14. marts 2017 om big datas indvirkning på de grundlæggende rettigheder: privatlivets fred, databeskyttelse, ikke-forskelsbehandling, sikkerhed og retshåndhævelse (7),

| — | der henviser til høringen i Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (LIBE) den 20. februar 2020 om kunstig intelligens inden for strafferet og om politiets og retsvæsenets anvendelse heraf i kriminalsager, |
| --- | --- |

—

der henviser til høringen i Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (LIBE) den 20. februar 2020 om kunstig intelligens inden for strafferet og om politiets og retsvæsenets anvendelse heraf i kriminalsager,

| — | der henviser til rapporten fra LIBE-udvalgets rejse til USA i februar 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra LIBE-udvalgets rejse til USA i februar 2020,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 54, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 54,

| — | der henviser til udtalelserne fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og Retsudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelserne fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og Retsudvalget,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A9-0232/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A9-0232/2021),

| A. | der henviser til, at digitale teknologier i almindelighed og udbredelsen af databehandling og analyse, der muliggøres af kunstig intelligens (AI), i særdeleshed indebærer usædvanligt lovende perspektiver, men også tilsvarende farer; der henviser til, at der er gjort kvantespring i udviklingen af AI i de seneste år, hvormed AI er blevet til en af det 21. århundredes strategiske teknologier med potentiale til at frembringe betydelige fordele med hensyn til effektivitet, nøjagtighed og hensigtsmæssighed og dermed skabe positive forandringer for EU's økonomi og samfund, men også udgør enorme risici for undergravning af de grundlæggende rettigheder og demokratiet, der bygger på retsstatsprincippet; der henviser til, at kunstig intelligensikke bør ses som et mål i sig selv, men som et redskab til at tjene mennesker med det ultimative formål at højne menneskehedens velfærd og menneskets formåen og sikkerhed; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at digitale teknologier i almindelighed og udbredelsen af databehandling og analyse, der muliggøres af kunstig intelligens (AI), i særdeleshed indebærer usædvanligt lovende perspektiver, men også tilsvarende farer; der henviser til, at der er gjort kvantespring i udviklingen af AI i de seneste år, hvormed AI er blevet til en af det 21. århundredes strategiske teknologier med potentiale til at frembringe betydelige fordele med hensyn til effektivitet, nøjagtighed og hensigtsmæssighed og dermed skabe positive forandringer for EU's økonomi og samfund, men også udgør enorme risici for undergravning af de grundlæggende rettigheder og demokratiet, der bygger på retsstatsprincippet; der henviser til, at kunstig intelligensikke bør ses som et mål i sig selv, men som et redskab til at tjene mennesker med det ultimative formål at højne menneskehedens velfærd og menneskets formåen og sikkerhed;

| B. | der henviser til, at der trods de fortsatte fremskridt inden for databehandlingshastighed og hukommelseskapacitet endnu ikke findes programmer, som kan matche den menneskelige fleksibilitet inden for bredere domæner eller i opgaver, som kræver forståelse af kontekst eller kritisk analyse; der henviser til, at nogle AI-anvendelser har opnået samme præstationsniveauer som menneskelige eksperter og fagfolk i udførelsen af visse specifikke opgaver og kan levere resultater med en helt anden hastighed og i større skala; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at der trods de fortsatte fremskridt inden for databehandlingshastighed og hukommelseskapacitet endnu ikke findes programmer, som kan matche den menneskelige fleksibilitet inden for bredere domæner eller i opgaver, som kræver forståelse af kontekst eller kritisk analyse; der henviser til, at nogle AI-anvendelser har opnået samme præstationsniveauer som menneskelige eksperter og fagfolk i udførelsen af visse specifikke opgaver og kan levere resultater med en helt anden hastighed og i større skala;

| C. | der henviser til, at nogle lande gør mere brug af AI-applikationer inden for retshåndhævelse og retsvæsen end andre, hvilket delvis skyldes enten fravær af retlige forskrifter eller forskelle i de retlige forskrifter, der tillader eller forbyder anvendelse af kunstig intelligens til bestemte formål; der henviser til, at den voksende brug af kunstig intelligens på det strafferetlige område er baseret på forventninger om, at det vil bibringe et fald i visse former for kriminalitet og føre til mere objektive afgørelser; der henviser til, at disse forventninger imidlertid ikke altid indfries; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at nogle lande gør mere brug af AI-applikationer inden for retshåndhævelse og retsvæsen end andre, hvilket delvis skyldes enten fravær af retlige forskrifter eller forskelle i de retlige forskrifter, der tillader eller forbyder anvendelse af kunstig intelligens til bestemte formål; der henviser til, at den voksende brug af kunstig intelligens på det strafferetlige område er baseret på forventninger om, at det vil bibringe et fald i visse former for kriminalitet og føre til mere objektive afgørelser; der henviser til, at disse forventninger imidlertid ikke altid indfries;

| D. | der henviser til, at de grundlæggende rettigheder og friheder, der er nedfældet i chartret, bør garanteres for hele AI- og relaterede teknologiers livscyklus, navnlig under udformning, udvikling, opstilling og anvendelse, og bør gælde i forbindelse med håndhævelse af loven uanset omstændigheder; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at de grundlæggende rettigheder og friheder, der er nedfældet i chartret, bør garanteres for hele AI- og relaterede teknologiers livscyklus, navnlig under udformning, udvikling, opstilling og anvendelse, og bør gælde i forbindelse med håndhævelse af loven uanset omstændigheder;

| E. | der henviser til, at AI-teknologi bør udvikles på en sådan måde, at den sætter mennesket i centrum, fortjener offentlighedens tillid og altid tjener menneskets formål; der henviser til, at AI-systemer skal være udstyret med den ultimative sikkerhedsmekanisme, at de udformes således, at de altid kan afbrydes af en menneskelig operatør; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at AI-teknologi bør udvikles på en sådan måde, at den sætter mennesket i centrum, fortjener offentlighedens tillid og altid tjener menneskets formål; der henviser til, at AI-systemer skal være udstyret med den ultimative sikkerhedsmekanisme, at de udformes således, at de altid kan afbrydes af en menneskelig operatør;

| F. | der henviser til, at AI-systemer skal udformes til beskyttelse af og gavn for alle medlemmer af samfundet (herunder hensyntagen i udformningen til sårbare, marginaliserede befolkningsgrupper), være ikke-diskriminerende, ufarlige, deres beslutninger skal være forklarlige og gennemskuelige og skal respektere menneskers autonomi og grundlæggende rettigheder, således at de kan anses for pålidelige som beskrevet i de etiske retningslinjer fra Ekspertgruppen på Højt Niveau vedrørende Kunstig Intelligens; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at AI-systemer skal udformes til beskyttelse af og gavn for alle medlemmer af samfundet (herunder hensyntagen i udformningen til sårbare, marginaliserede befolkningsgrupper), være ikke-diskriminerende, ufarlige, deres beslutninger skal være forklarlige og gennemskuelige og skal respektere menneskers autonomi og grundlæggende rettigheder, således at de kan anses for pålidelige som beskrevet i de etiske retningslinjer fra Ekspertgruppen på Højt Niveau vedrørende Kunstig Intelligens;

| G. | der henviser til, at EU i fællesskab med medlemsstaterne bærer det afgørende ansvar for at sikre, at beslutninger vedrørende livscyklus og anvendelse af AI-applikationer inden for retsvæsen og retshåndhævelse træffes på en gennemskuelig måde, der til fulde værner om de grundlæggende rettigheder og navnlig ikke viderefører forskelsbehandling, fordomme eller andre tendentiøse indstillinger, hvor sådanne forekommer; der henviser til, at beslutninger om de relevante politikker at følge bør respektere principperne om nødvendighed og proportionalitet for at sikre forfatningsmæssig medholdelighed og et retfærdigt og humant retsvæsen; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at EU i fællesskab med medlemsstaterne bærer det afgørende ansvar for at sikre, at beslutninger vedrørende livscyklus og anvendelse af AI-applikationer inden for retsvæsen og retshåndhævelse træffes på en gennemskuelig måde, der til fulde værner om de grundlæggende rettigheder og navnlig ikke viderefører forskelsbehandling, fordomme eller andre tendentiøse indstillinger, hvor sådanne forekommer; der henviser til, at beslutninger om de relevante politikker at følge bør respektere principperne om nødvendighed og proportionalitet for at sikre forfatningsmæssig medholdelighed og et retfærdigt og humant retsvæsen;

| H. | der henviser til, at AI-applikationer kan skabe store muligheder inden for retshåndhævelse, navnlig med hensyn til at forbedre de retshåndhævende myndigheders og retsvæsenets arbejdsmetoder og til at forebygge og bekæmpe visse former for kriminalitet mere effektivt, navnlig økonomisk kriminalitet, hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme, seksuelle overgreb og udnyttelse af børn online samt visse former for cyberkriminalitet, og dermed bidrage til EU-borgernes sikkerhed, idet det dog samtidig kan medføre betydelig risiko for overtrædelse af de grundlæggende rettigheder; der henviser til, at enhver generel anvendelse af kunstig intelligens med henblik på masseovervågning vil være uforholdsmæssig; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at AI-applikationer kan skabe store muligheder inden for retshåndhævelse, navnlig med hensyn til at forbedre de retshåndhævende myndigheders og retsvæsenets arbejdsmetoder og til at forebygge og bekæmpe visse former for kriminalitet mere effektivt, navnlig økonomisk kriminalitet, hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme, seksuelle overgreb og udnyttelse af børn online samt visse former for cyberkriminalitet, og dermed bidrage til EU-borgernes sikkerhed, idet det dog samtidig kan medføre betydelig risiko for overtrædelse af de grundlæggende rettigheder; der henviser til, at enhver generel anvendelse af kunstig intelligens med henblik på masseovervågning vil være uforholdsmæssig;

| I. | der henviser til, at udvikling og drift af AI-systemer til politi og retsvæsen involverer bidrag fra mange enkeltpersoner, organisationer, maskinkomponenter, softwarealgoritmer og menneskelige brugere i ofte komplekse og udfordrende sammensætninger; der henviser til, at anvendelse af kunstig intelligens inden for retshåndhævelse og retsvæsen befinder sig på forskellige udviklingsstader, lige fra konceptudvikling over udvikling af prototyper eller evaluering til efterfølgende godkendelse; der henviser til, at der kan opstå nye anvendelsesmuligheder i fremtiden, efterhånden som teknologien modnes som følge af den løbende, intensive forskning på verdensplan; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at udvikling og drift af AI-systemer til politi og retsvæsen involverer bidrag fra mange enkeltpersoner, organisationer, maskinkomponenter, softwarealgoritmer og menneskelige brugere i ofte komplekse og udfordrende sammensætninger; der henviser til, at anvendelse af kunstig intelligens inden for retshåndhævelse og retsvæsen befinder sig på forskellige udviklingsstader, lige fra konceptudvikling over udvikling af prototyper eller evaluering til efterfølgende godkendelse; der henviser til, at der kan opstå nye anvendelsesmuligheder i fremtiden, efterhånden som teknologien modnes som følge af den løbende, intensive forskning på verdensplan;

| J. | der henviser til, at det er bydende nødvendigt med en klar model for fastlæggelse af det juridiske ansvar for de potentielle skadelige virkninger af AI-systemer på det strafferetlige område; der henviser til, at reguleringsmæssige bestemmelser på dette område altid bør fastholde det menneskelige ansvar og først og fremmest have til formål at undgå, at der overhovedet forvoldes skade; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at det er bydende nødvendigt med en klar model for fastlæggelse af det juridiske ansvar for de potentielle skadelige virkninger af AI-systemer på det strafferetlige område; der henviser til, at reguleringsmæssige bestemmelser på dette område altid bør fastholde det menneskelige ansvar og først og fremmest have til formål at undgå, at der overhovedet forvoldes skade;

| K. | der henviser til, at det i sidste ende er medlemsstaternes ansvar at sikre fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder, når AI-systemer benyttes inden for retshåndhævelse og af domstolene; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at det i sidste ende er medlemsstaternes ansvar at sikre fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder, når AI-systemer benyttes inden for retshåndhævelse og af domstolene;

| L. | der henviser til, at forholdet mellem beskyttelse af de grundlæggende rettigheder og effektivt politiarbejde altid skal være et centralt element i diskussionen om, hvorvidt og hvordan kunstig intelligensbør anvendes inden for retshåndhævelse, hvor beslutninger kan have langvarige konsekvenser for enkeltpersoners liv og frihed; der henviser til, at dette er særlig vigtigt, idet kunstig intelligenspotentielt set kan blive en permanent del af vores strafferetlige system, som det vil tilføre analyser og bistand; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at forholdet mellem beskyttelse af de grundlæggende rettigheder og effektivt politiarbejde altid skal være et centralt element i diskussionen om, hvorvidt og hvordan kunstig intelligensbør anvendes inden for retshåndhævelse, hvor beslutninger kan have langvarige konsekvenser for enkeltpersoners liv og frihed; der henviser til, at dette er særlig vigtigt, idet kunstig intelligenspotentielt set kan blive en permanent del af vores strafferetlige system, som det vil tilføre analyser og bistand;

| M. | der henviser til, at kunstig intelligens anvendes af retshåndhævende myndigheder til opgaver såsom ansigtsgenkendelse, f.eks. til at søge i databaser over mistænkte og identificere ofre for menneskehandel eller seksuel udnyttelse og overgreb på børn, automatiseret nummerpladegenkendelse, stemmeidentifikation, taleforståelse, mundaflæsning, lydovervågning (dvs. algoritmer til afdækning af våbenaffyring), autonom forskning og analyse af identificerede databaser, prognosticering (forudsigende politiindsats og kriminalitetsbrændpunkt-analyse), adfærdsafdækning, avancerede virtuelle obduktionsredskaber til at medvirke til at fastslå dødsårsag, autonome redskaber til indkredsning af finansielt svig og finansiering af terrorisme, overvågning af sociale medier (web- og data-harvesting til afdækning af forbindelser), automatiserede overvågningssystemer med forskellige detektionskapaciteter (f.eks. hjertelydsdetektion og varmfølsomme kameraer); der henviser til, at de ovennævnte anvendelsesmuligheder ligesom andre potentielle eller fremtidige anvendelser af AI-teknologi inden for retshåndhævelse kan have vidt forskellige grader af pålidelighed og nøjagtighed og vil kunne påvirke beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder og strafferetssystemernes funktionsmåder; der henviser til, at mange af disse redskaber anvendes i lande uden for EU, men ville være ulovlige i henhold til gældende EU-ret og retspraksis på databeskyttelsesområdet; der henviser til, at rutinemæssig anvendelse af algoritmer selv med en lav procentsats for falsk accept kan føre til langt flere falske end korrekte varslinger; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at kunstig intelligens anvendes af retshåndhævende myndigheder til opgaver såsom ansigtsgenkendelse, f.eks. til at søge i databaser over mistænkte og identificere ofre for menneskehandel eller seksuel udnyttelse og overgreb på børn, automatiseret nummerpladegenkendelse, stemmeidentifikation, taleforståelse, mundaflæsning, lydovervågning (dvs. algoritmer til afdækning af våbenaffyring), autonom forskning og analyse af identificerede databaser, prognosticering (forudsigende politiindsats og kriminalitetsbrændpunkt-analyse), adfærdsafdækning, avancerede virtuelle obduktionsredskaber til at medvirke til at fastslå dødsårsag, autonome redskaber til indkredsning af finansielt svig og finansiering af terrorisme, overvågning af sociale medier (web- og data-harvesting til afdækning af forbindelser), automatiserede overvågningssystemer med forskellige detektionskapaciteter (f.eks. hjertelydsdetektion og varmfølsomme kameraer); der henviser til, at de ovennævnte anvendelsesmuligheder ligesom andre potentielle eller fremtidige anvendelser af AI-teknologi inden for retshåndhævelse kan have vidt forskellige grader af pålidelighed og nøjagtighed og vil kunne påvirke beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder og strafferetssystemernes funktionsmåder; der henviser til, at mange af disse redskaber anvendes i lande uden for EU, men ville være ulovlige i henhold til gældende EU-ret og retspraksis på databeskyttelsesområdet; der henviser til, at rutinemæssig anvendelse af algoritmer selv med en lav procentsats for falsk accept kan føre til langt flere falske end korrekte varslinger;

| N. | der henviser til, at AI-redskaber og -applikationer også anvendes af retsvæsenet i en række lande rundt om i verden, blandt andet til at understøtte afgørelser om varetægtsfængsling, domfældelse, beregning af sandsynligheden for kriminelt recidiv, fastsættelse af prøveløsladelsestid, onlinetvistbilæggelse, forvaltning af retspraksis og lettere adgang til justits; der henviser til, at dette har ført til fordrejede og forringede chancer for farvede mennesker og andre minoriteter; der henviser til, at anvendelsen heraf i EU, fraset enkelte medlemsstater, for nuværende overvejende er begrænset til det civilretlige område; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at AI-redskaber og -applikationer også anvendes af retsvæsenet i en række lande rundt om i verden, blandt andet til at understøtte afgørelser om varetægtsfængsling, domfældelse, beregning af sandsynligheden for kriminelt recidiv, fastsættelse af prøveløsladelsestid, onlinetvistbilæggelse, forvaltning af retspraksis og lettere adgang til justits; der henviser til, at dette har ført til fordrejede og forringede chancer for farvede mennesker og andre minoriteter; der henviser til, at anvendelsen heraf i EU, fraset enkelte medlemsstater, for nuværende overvejende er begrænset til det civilretlige område;

| O. | der henviser til, at brugen af kunstig intelligens i retshåndhævelse indebærer en række potentielle, høje og i visse tilfælde uacceptable risici for krænkelse af individets grundlæggende rettigheder, f.eks. uigennemsigtig beslutningstagning, forskellige former for forskelsbehandling og fejl, som er en iboende del af de underliggende algoritmer og kan forstærkes gennem feedbacksløjfer, samt risici som truer beskyttelsen af privatlivets fred og personoplysninger, ytrings- og informationsfriheden, uskyldsformodning, adgang til effektive retsmidler, retten til retfærdig rettergang samt vedrører indskrænkninger af individets frihed og sikkerhed; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at brugen af kunstig intelligens i retshåndhævelse indebærer en række potentielle, høje og i visse tilfælde uacceptable risici for krænkelse af individets grundlæggende rettigheder, f.eks. uigennemsigtig beslutningstagning, forskellige former for forskelsbehandling og fejl, som er en iboende del af de underliggende algoritmer og kan forstærkes gennem feedbacksløjfer, samt risici som truer beskyttelsen af privatlivets fred og personoplysninger, ytrings- og informationsfriheden, uskyldsformodning, adgang til effektive retsmidler, retten til retfærdig rettergang samt vedrører indskrænkninger af individets frihed og sikkerhed;

| P. | der henviser til, at AI-systemer, der anvendes af retshåndhævende myndigheder og retsvæsenet, også er sårbare over for AI-drevne angreb eller dataforgiftning, hvor et forkert datasæt bevidst medtages med henblik på at fordreje resultaterne; der henviser til, at de forårsagede skader i sådanne situationer potentielt kan være endnu mere vidtrækkende og medføre eksponentielt større omfang af skade på både enkeltpersoner og grupper; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at AI-systemer, der anvendes af retshåndhævende myndigheder og retsvæsenet, også er sårbare over for AI-drevne angreb eller dataforgiftning, hvor et forkert datasæt bevidst medtages med henblik på at fordreje resultaterne; der henviser til, at de forårsagede skader i sådanne situationer potentielt kan være endnu mere vidtrækkende og medføre eksponentielt større omfang af skade på både enkeltpersoner og grupper;

| Q. | der henviser til, at udbredelsen af kunstig intelligens inden for retshåndhævelse og retsvæsenet ikke bør ses som blot en teknisk mulighed, men snarere som en politisk beslutning vedrørende udformningen af og målene for retshåndhævelse og strafferetssystemer; der henviser til, at moderne strafferet bygger på den tanke, at myndighederne reagerer på en forbrydelse, efter at den har fundet sted, uden at antage, at alle mennesker er farlige og man derfor er nødt til at overvåge dem konstant for at forebygge potentielle overtrædelser; der henviser til, at AI-baserede overvågningsteknikker på dybdegående vis bestrider denne tilgang og gør det presserende, at lovgivere verden over omhyggeligt vurderer konsekvenserne af at tillade indførelse af teknologier, der mindsker menneskers rolle inden for retshåndhævelse og dømmekraft; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at udbredelsen af kunstig intelligens inden for retshåndhævelse og retsvæsenet ikke bør ses som blot en teknisk mulighed, men snarere som en politisk beslutning vedrørende udformningen af og målene for retshåndhævelse og strafferetssystemer; der henviser til, at moderne strafferet bygger på den tanke, at myndighederne reagerer på en forbrydelse, efter at den har fundet sted, uden at antage, at alle mennesker er farlige og man derfor er nødt til at overvåge dem konstant for at forebygge potentielle overtrædelser; der henviser til, at AI-baserede overvågningsteknikker på dybdegående vis bestrider denne tilgang og gør det presserende, at lovgivere verden over omhyggeligt vurderer konsekvenserne af at tillade indførelse af teknologier, der mindsker menneskers rolle inden for retshåndhævelse og dømmekraft;

| 1. | gentager, at eftersom behandlingen af store mængder persondata er kernen i AI, gælder retten til beskyttelse af privatlivets fred og retten til beskyttelse af personoplysninger for alle områder af kunstig intelligens, og at EU's retlige rammer for databeskyttelse og privatlivets fred skal overholdes fuldt ud; minder derfor om, at EU allerede har indført databeskyttelsesstandarder for retshåndhævelse, som udgør grundlaget for enhver fremtidig regulering af kunstig intelligens til brug inden for retshåndhævelse og domstole; minder om, at behandling af personoplysninger bør ske under legale og rimelige forhold, at formålene med behandlingen bør angives klart og være udtrykkelige og legitime, at behandlingen bør være tilstrækkelig, relevant og ikke være af uforholdsmæssigt omfang i relation til sit formål, bør være nøjagtig og ajourført, at unøjagtige data ikke bør opbevares længere end nødvendigt, medmindre der gælder begrænsninger, at der bør fastsættes klare og passende tidsfrister for sletning eller regelmæssig vurdering af behovet for opbevaring af sådanne oplysninger, og at disse bør behandles på en sikker måde; fremhæver endvidere, at det børe forebygges, at personer, der tidligere er blevet anonymiseret, eventuelt identificeres ved hjælp af en AI-applikation, der anvender data; |
| --- | --- |

1.

| 2. | fastslår, at alle AI-løsninger til retshåndhævelse og retsvæsen også fuldt ud skal overholde principperne om ikke-forskelsbehandling, fri bevægelighed, uskyldsformodning og ret til forsvar, herunder retten til ikke at udtale sig, ytrings- og informationsfrihed, forsamlings- og foreningsfrihed, lighed for loven, princippet om ligestilling af parterne, adgang til effektive retsmidler og retten til en retfærdig rettergang, i overensstemmelse med den europæiske menneskerettighedskonvention; understreger, at anvendelsen af kunstig intelligensskal forbydes, hvis den er klart uforenelig med grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

2.

| 3. | erkender, at den hastighed, hvormed der udvikles AI-applikationer verden over, ikke giver mulighed for en udtømmende liste over anvendelsesformer, hvilket derfor fordrer en klar og sammenhængende forvaltningsmodel, der sikrer både individets grundlæggende rettigheder og juridisk klarhed for udviklere i betragtning af den fortsatte teknologiske udvikling; finder imidlertid, i betragtning af politiets og de retlige myndigheders funktioner og ansvar og virkningen af de afgørelser, de træffer i forbindelse med præventive skridt, efterforskning, afsløring eller retsforfølgning af straffelovsovertrædelser eller fuldbyrdelse af strafferetlige sanktioner, at anvendelsen af AI-applikationer skal kategoriseres som højrisikoanvendelser i tilfælde, hvor der er potentiale for i væsentlig grad at påvirke den enkeltes liv; |
| --- | --- |

3.

| 4. | mener i denne forbindelse, at ethvert AI-redskab, der enten udvikles eller anvendes af retshåndhævende myndigheder eller af retsvæsenet, som minimum bør være ufarligt, solidt, sikkert og egnet til formålet, skal respektere principperne om rimelighed, dataminimering, ansvarsplacering, gennemsigtighed, ikke-forskelsbehandling og forklarlighed, og at udviklingen, ibrugtagningen og anvendelsen heraf skal underkastes risikovurdering og nøje efterprøvelse af nødvendighed og proportionalitet, idet sikkerhedsmekanismerne skal stå i proportionelt forhold til de indkredsede risici; fremhæver, at borgernes tillid til brugen af AI, som udvikles, opstilles og anvendes i EU, afhænger af, at disse kriterier opfyldes til fulde; |
| --- | --- |

4.

| 5. | anerkender det positive bidrag, som visse typer AI-applikationer yder til de retshåndhævende myndigheders og retsvæsenets arbejde rundt om i Unionen; fremhæver som eksempel herpå den forbedrede forvaltning af retspraksis, som opnås med redskaber, der giver flere søgemuligheder; mener, at der er en række andre potentielle anvendelser af kunstig intelligens for retshåndhævelse og retsvæsenet, som kan udforskes under hensyntagen til de fem principper i CEPEJ-kommissionens etiske charter for anvendelse af kunstig intelligens inden for retsvæsenet og dertil knyttede områder, med særlig vægt på de af CEPEJ indkredsede »anvendelsesmuligheder at overveje med den allermest udtalte tilbageholdenhed«; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger, at teknologi kan anvendes til andre formål end det tiltænkte, og opfordrer til streng demokratisk kontrol og tilsyn med enhver AI-understøttet teknologi, som anvendes af offentlige myndigheder, og hvis anvendelse kan ændres til masseovervågning eller masseprofilering; bemærker derfor med stor bekymring potentialet i visse AI-teknologier, der anvendes i retshåndhævelsessektoren til masseovervågning; fremhæver det retlige krav om at forhindre AI-teknologiunderstøttet masseovervågning, som pr. definition udgør en overtrædelse af principperne om nødvendighed og proportionalitet, og om at forbyde anvendelsen af applikationer, der kan resultere heri; |
| --- | --- |

6.

| 7. | understreger, at den tilgang, som visse lande uden for EU har tillagt med hensyn til udvikling, udbredelse og anvendelse af masseovervågningsteknologier, i uforholdsmæssig grad træder de grundlæggende rettigheder for nær og derfor ikke skal følges af EU; understreger derfor, at mekanismer til at sikre mod retshåndhævende myndigheders og retsvæsenets misbrug af AI-teknologi også skal reguleres ensartet i hele Unionen; |
| --- | --- |

7.

| 8. | fremhæver den risiko for fordomme og diskrimination, der knytter sig til brugen af AI-applikationer såsom maskinlæring, herunder til de algoritmer som sådanne anvendelser er baseret på; bemærker, at fordomme kan være en iboende del af de underliggende datasæt, navnlig når der anvendes historiske data indføjet af udviklerne af algoritmerne eller som genereres, når systemerne implementeres under virkelige forhold; påpeger, at resultaterne af AI-applikationerne nødvendigvis influeres af kvaliteten af de anvendte data, og at sådanne iboende skævheder er tilbøjelige til gradvist at øges og derved videreføre og forstærke eksisterende forskelsbehandling, navnlig for personer, der tilhører bestemte etniske grupper eller racedefinerede befolkningsgrupper; |
| --- | --- |

8.

| 9. | understreger, at mange algoritmisk drevne identifikationsteknologier, der i øjeblikket anvendes uforholdsmæssigt meget, er tilbøjelige til at fejlidentificere og fejlklassificere og de skader dermed racedefinerede grupper, enkeltpersoner tilhørende bestemte etniske grupper, LGBTI-personer, børn og ældre samt kvinder; minder om, at enkeltpersoner ikke bare har ret til at blive korrekt identificeret, men også har ret til overhovedet ikke at blive identificeret, medmindre det er hjemlet ved lov af tvingende og legitime almene hensyn; understreger, at AI-forudsigelser baseret på en bestemt persongruppes karakteristika ender med at forstærke og gengive eksisterende former for forskelsbehandling; mener, at der bør gøres en ihærdig indsats for at undgå automatisk forskelsbehandling og fordomme; opfordrer til solide ekstra sikkerhedsforanstaltninger i tilfælde, hvor AI-systemer anvendes inden for retshåndhævelse eller retsvæsenet, eller i forbindelse med mindreårige; |
| --- | --- |

9.

| 10. | fremhæver det asymmetriske magtforhold mellem dem der benytter AI-teknologier, og dem der er underlagt dem; understreger, at det er bydende nødvendigt, at politiets og retslige myndigheders anvendelse af kunstig intelligens i straffesager ikke bliver en faktor for ulighed, social opsplitning eller udelukkelse; understreger den indvirkning, som brugen af AI-redskaber får på mistænktes ret til forsvar, vanskelighederne med at få forelagt meningsfulde oplysninger om, hvordan redskaberne fungerer, og de deraf følgende vanskeligheder ved at anfægte heraf fremskaffede resultater i retten, navnlig for enkeltpersoner der er genstand for efterforskning; |
| --- | --- |

10.

| 11. | bemærker risiciene i forbindelse med datalækage, brud på datasikkerheden og uautoriseret adgang til personoplysninger og anden information i forbindelse med for eksempel kriminalefterforskning eller retssager, som behandles af AI-systemer; understreger, at sikkerheds- og tryghedsaspekterne ved AI-systemer, der anvendes til retshåndhævelse og af domstolene, skal overvejes nøje og være tilstrækkeligt robuste og modstandsdygtige til, at de kan forhindre de potentielt katastrofale følger af ondsindede angreb på AI-systemer; understreger betydningen af indbygget sikkerhed og af specifikt menneskeligt tilsyn, inden visse kritiske applikationer tages i drift, og opfordrer derfor retshåndhævende myndigheder og retsvæsen til med henblik på at undgå funktionsskred kun at anvende AI-applikationer, der overholder princippet om beskyttelse af privatlivets fred og indbygget databeskyttelse; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger, at intet AI-system bør være sat i stand til at kunne skade menneskers fysiske integritet eller tildele enkeltpersoner rettigheder eller pålægge dem juridiske forpligtelser; |
| --- | --- |

12.

| 13. | anerkender udfordringerne ved at placere det juridiske ansvar og erstatningsansvar for potentielle skadelige virkninger korrekt, i betragtning af kompleksiteten i udviklingen og driften af AI-systemer; finder det nødvendigt at skabe en klar og retfærdig ordning for fordeling af det juridiske ansvar og erstatningsansvaret for de potentielle negative konsekvenser af disse avancerede digitale teknologier; understreger imidlertid, at det primære mål først og fremmest må være at forebygge, at der overhovedet opstår sådanne konsekvenser; opfordrer derfor til efterlevelse af forsigtighedsprincippet over en bred kam så vidt angår alle former for anvendelse af kunstig intelligens inden for retshåndhævelse; understreger, at juridisk ansvar og erstatningsansvar altid skal placeres hos en fysisk eller juridisk person, som altid skal identificeres for så vidt angår beslutninger, der træffes med støtte fra AI; understreger derfor behovet for at sørge for gennemsigtighed i de virksomhedsstrukturer, hvor AI-systemer fremstilles og forvaltes; |
| --- | --- |

13.

| 14. | anser det for afgørende både af hensyn til effektiv udøvelse af retten til forsvar og til gennemsigtigheden i de nationale strafferetlige systemer, at der opstilles specifikke, klare og præcise retlige rammer for regulering af betingelser og modaliteter for samt konsekvenserne af brugen af AI-redskaber inden for retshåndhævelse og retsvæsen såvel som rettighederne for personer i søgelyset og effektive, lettilgængelige klage- og afhjælpningsprocedurer, herunder adgang til retsmidler; fremhæver, at parterne i en straffesag har ret til adgang til dataindsamlingsprocessen og de hertil knyttede vurderinger foretaget eller opnået ved brug af AI-applikationer; fremhæver nødvendigheden af, at udøvende myndigheder, der indgår i retslige samarbejde i forbindelse med afgørelser på anmodninger om udlevering til retsforfølgelse i en anden medlemsstat eller tredjeland, vurderer, hvorvidt anvendelsen af AI-redskaber i det anmodende land vil kunne indebære en klar overtrædelse af den pågældende grundlæggende ret til en retfærdig rettergang; opfordrer Kommissionen til at udstede retningslinjer for foretagelse af en sådan vurdering i forbindelse med retligt samarbejde i straffesager; fastholder, at medlemsstaterne i overensstemmelse med gældende ret bør sikre, at enkeltpersoner underrettes, når de er genstand for retshåndhævende myndigheders eller retsvæsenets anvendelse af AI-applikationer; |
| --- | --- |

14.

| 15. | påpeger, at hvis mennesker udelukkende forlader sig på oplysninger, profiler og anbefalinger, som er genereret af maskiner, vil de ikke være i stand til at foretage en uafhængig vurdering; fremhæver i denne forbindelse de potentielt alvorlige negative konsekvenser, navnlig på retshåndhævelses- og retsområdet, når enkeltpersoner nærer for stor tillid til AI-redskabers tilsyneladende objektive og videnskabelige karakter og derfor forsømmer at overveje muligheden af, at sådanne resultater er ukorrekte, ufuldstændige, irrelevante eller diskriminerende; fremhæver, at nærved blind tillid til AI-systemgenererede resultater bør undgås, og betoner nødvendigheden af, at myndighederne opbygger selvtilliden og indsigten til at betvivle eller forkaste en algoritmisk anbefaling; mener, at det er vigtigt at have realistiske forventninger til sådanne teknologiske løsninger og ikke at stille i udsigt, at retshåndhævelsesløsninger bliver perfekte og alle lov overtrædelser opdaget; |
| --- | --- |

15.

| 16. | understreger, at afgørelser med retslig eller tilsvarende virkning, der træffes i retslige og retshåndhævende sammenhænge, altid skal træffes af et menneske, som kan drages til ansvar for de trufne afgørelser; mener, og personer, der er genstand for AI-systembehandling, skal have klageadgang; minder om, at i henhold til EU-retten har man ret til ikke at blive gjort til genstand for en afgørelse, der har retsvirkning eller i væsentlig grad påvirker én, hvis afgørelsen alene er baseret på elektronisk databehandling; understreger endvidere, at automatiseret, individuel beslutningstagning ikke må baseres på særlige kategorier af personoplysninger, medmindre der er indført egnede foranstaltninger til beskyttelse af den registreredes rettigheder og frihedsrettigheder samt legitime interesser; fremhæver, at EU-retten forbyder profiltegning i det omfang, det fører til diskrimination af fysiske personer på grundlag af særlige kategorier af personoplysninger; fremhæver, at beslutninger inden for retshåndhævelse i kraft af retshåndhævende myndigheders udøvende beføjelser og opgaver næsten altid er beslutninger, som har en retsvirkning for den berørte person; bemærker, at brugen af kunstig intelligenskan påvirke menneskelige afgørelser og indvirke på alle faser i den strafferetlige procedure; indtager derfor det synspunkt, at de myndigheder, der gør brug af AI-systemer, skal efterleve ekstremt høje retlige standarder og sikre menneskelig indgriben, navnlig i forbindelse med analyse af data afledt af sådanne systemer; kræver derfor, at dommerne fortsat udøver suveræne skønsmæssige beføjelser, og at afgørelser træffes på sagsindividuelt grundlag; opfordrer til at forbud mod anvendelse af kunstig intelligens og beslægtet teknologi til at træffe retsafgørelser; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer til algoritmisk forklarlighed, gennemskuelighed, sporbarhed og verifikation som en nødvendig del af tilsynet for dermed at sikre, at udvikling, indarbejdelse og brug af AI-systemer til retslige og retshåndhævende formål sker i nøje efterlevelse af de grundlæggende rettigheder og har borgernes tillid, samt for at sikre at de resultater, der genereres af AI-algoritmer, kan gøres forståelige for brugerne og personer, der er genstand for disse systemer, og at der er gennemsigtighed med hensyn til kildedataene og til, hvordan systemet er nået frem til en given konklusion; påpeger, at det for at sikre teknisk gennemsigtighed, soliditet og nøjagtighed kun bør være muligt for de retshåndhævende myndigheder og retsvæsenet at anskaffe sig sådanne redskaber og systemer, hvis algoritmer og logik kan revideres og er tilgængelige for i hvert fald politi og retsvæsen samt for uafhængige auditorer, således at de kan evalueres, revideres og frasorteres, og at det ikke bør være muligt for sælgerne at låse systemerne eller hævde nogen ejendomsret over dem; peger endvidere på, at der skal foreligge dokumentation på klart og forståeligt sprog om tjenesteydelsens indhold, de udviklede redskaber, de forventede resultater og de betingelser, som de kan forventes at fungere på, samt de risici de kan indebære; opfordrer derfor retsvæsenet og de retshåndhævende myndigheder til at sørge for proaktiv og fuldstændig gennemsigtighed vedrørende private virksomheder, der forsyner dem med AI-systemer til arbejdsopgaver inden for retshåndhævelse og justits; anbefaler derfor, at der så vidt muligt anvendes open source-software; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer de retshåndhævende myndigheder og retsvæsenet til at indkredse og vurdere de områder, hvor visse skræddersyede AI-løsninger kan være gavnlige, og til at udveksle bedste praksis om ibrugtagning af kunstig intelligens; opfordrer medlemsstaterne og EU-agenturerne til at vedtage passende procedurer for offentlige indkøb af AI-systemer til retshåndhævende eller retslige formål, for at sikre, at de fungerer under overholdelse af de grundlæggende rettigheder og gældende ret, herunder sikring af at softwaredokumentation og algoritmer er tilgængelige for de kompetente myndigheder og tilsynsmyndigheder med henblik på gennemgang; opfordrer navnlig til bindende regler, der kræver offentliggørelse af offentlig-private partnerskaber, kontrakter og erhvervelser og det formål, hvortil de indkøbes; understreger, at det er nødvendigt at give myndighederne de nødvendige finansieringsmidler og at udstyre dem med den fornødne ekspertise til at kunne garantere fuld overholdelse af de etiske, juridiske og tekniske krav, som er knyttet til enhver anvendelsen af AI; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer til sporbarhed i AI-systemer og i de beslutningsprocesser, der danner rammerne om deres funktioner, afstikker deres evner og begrænsninger og holder styr på, hvor de underliggende attributter for en beslutning stammer fra, gennem obligatorisk dokumentation; understreger betydningen af, at programmører og udviklere af algoritmer bevarer fuld dokumentation for algoritmernes oplæringsdata, kontekst, formål, nøjagtighed og bivirkninger såvel som databehandlingen af dem samt overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder; understreger, at det altid skal være muligt at reducere et AI-systems beregninger til en form, der er forståelig for mennesker; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer til, at der gennemføres en obligatorisk konsekvensanalyse af de grundlæggende rettigheder forud for implementeringen eller indarbejdelse af AI-systemer for retshåndhævelse eller retsvæsen med henblik på at vurdere eventuelle risici, der truer de grundlæggende rettigheder; minder om, at en forudgående konsekvensanalyse vedrørende databeskyttelse for enhver type af behandling er obligatorisk, navnlig ved brug af ny teknologi som med føje kan forventes at indebære en høj risiko for at undergrave fysiske personers rettigheder og friheder, og er af den opfattelse, at dette gælder for de fleste typer AI-teknologi anvendt inden for retshåndhævelse og justits; understreger ekspertisen hos datatilsynsmyndigheder og agenturer for grundlæggende rettigheder i forbindelse med analysen af systemerne; understreger, at disse konsekvensanalyser for grundlæggende rettigheder bør gennemføres så åbent som muligt og med civilsamfundets aktive engagement; kræver, at konsekvensanalyserne også klart definerer de sikkerhedsforanstaltninger, der er nødvendige for at imødegå de identificerede risici, og at de i videst muligt omfang gøres offentligt tilgængelige inden ibrugtagningen af et AI-system; |
| --- | --- |

20.

| 21. | understreger, at kun solide EU-styrelsesrammer for kunstig intelligens med uafhængig evaluering vil muliggøre den fornødne operationalisering af principper om grundlæggende rettigheder; opfordrer til regelmæssig obligatorisk audit af alle AI-systemer, der anvendes af retshåndhævende myndigheder og retsvæsen, når der foreligger risiko for betydelig indvirkning på enkeltpersoner liv, udført af en uafhængig myndighed der skal teste og evaluere algoritmebaserede systemer, deres kontekst, formål, nøjagtighed, ydeevne og omfang samt, når systemerne først er taget i drift, afdække, undersøge, diagnosticere og afhjælpe uønskede og skadelige virkninger og sikre, at AI-systemer fungerer som tilsigtet; opfordrer derfor til en klar institutionel ramme til dette formål, herunder passende regulerings- og tilsynsmæssig kontrol, for at sikre fuld gennemførelse og for at sikre en velfunderet demokratisk debat om nødvendigheden og proportionaliteten af kunstig intelligens på det strafferetlige område; understreger, at resultaterne af disse auditter bør være tilgængelige i offentlige registre, så borgerne er bekendt med de AI-systemer, der står til rådighed, og hvilke foranstaltninger der træffes for at afhjælpe overtrædelser af grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

21.

| 22. | understreger, at de datasæt og algoritmiske systemer, som anvendes ved klassifikation, vurdering og forudsigelser på de forskellige trin af databehandlingen ved udviklingen af kunstig intelligens og beslægtet teknologi, også kan føre til differentieret behandling og både direkte og indirekte forskelsbehandling af grupper af mennesker, navnlig eftersom data brugt til at opøve forudsigende algoritmer til lov- og ordensopgaver afspejler løbende overvågningsprioriteringer og følgelig vil kunne føre til, at nuværende fordomme fornyes og forstærkes; understreger derfor, at AI-teknologier — især når de anvendes af retshåndhævende myndigheder og retsvæsenet — kræver tværfaglig forskning og ekspertisebidrag, herunder fra videnskabelige og teknologiske discipliner, kritiske racestudier, handicapstudier og andre discipliner, der undersøger sociale sammenhænge, herunder hvordan forskelle opstår, klassificeringsarbejde og konsekvenser heraf; understreger, at det derfor er nødvendigt at investere systematisk i at integrere disse discipliner i AI-studier og forskning på alle niveauer; understreger også nødvendigheden af at sikre, at de arbejdsgrupper, som udformer, udvikler, tester, vedligeholder, opstiller og indkøber disse systemer til brug i de retshåndhævende myndigheders og retsvæsenets arbejde, så vidt muligt afspejler samfundets generelle mangfoldighed som et ikke-teknisk middel til at mindske risikoen for diskrimination; |
| --- | --- |

22.

| 23. | fremhæver endvidere, at tilstrækkelig ansvarsplacering, ansvarsfølelse og hæftelse kræver betydelig specialuddannelse med hensyn til AI-teknologiens etiske bestemmelser, potentielle farer, begrænsninger og korrekte anvendelse, især for personale inden for politi og retsvæsen; fremhæver, at hensigtsmæssig faglig oplæring og kvalifikationer bør sikre, at beslutningstagere er trænet i at forstå risikoen for fordomme, idet datasæt kan være baseret på diskriminerende og tendentiøse data; støtter op om skabelsen af oplysnings- og uddannelsesinitiativer med henblik på at sikre, at enkeltpersoner, som arbejder inden for retshåndhævelse eller retsvæsen, er bevidste om og forstår, hvilke begrænsninger, muligheder og risici anvendelsen af AI-systemer indebærer, herunder risikoen for automatiserede fordomme; minder om, at indføjelsen i AI-oplæringsdata af tilfælde af racisme i forbindelse med politiets udførelsen af dets opgaver uundgåeligt vil føre til racistiske skævheder i AI-genererede resultater, pointtal og anbefalinger; gentager derfor sin opfordring til medlemsstaterne om at fremme ligebehandlingspolitikker på alle områder og formulere nationale handlingsplaner mod racisme inden for retshåndhævelse og justits; |
| --- | --- |

23.

| 24. | anerkender, at forudsigende politiindsats er blandt de AI-anvendelsesformer, der anvendes inden for politiarbejde, men advarer om, at skønt en sådan indsats kan analysere det givne datasæt til identifikation af mønstre og sammenhænge, kan det ikke besvare spørgsmål om årsagssammenhænge og ikke komme med pålidelige forudsigelser om individuel adfærd, og kan således ikke udgøre det eneste grundlag for en politiaktion; påpeger, at talrige byer i USA efter auditter har indstillet brugen af forudsigende politiindsats-systemer; minder om, at LIBE-udvalgets delegation til USA i februar 2020 blev oplyst om, at politikorpsene i New York City og Cambridge (Massachusetts) havde udfaset deres forudsigende politiindsats-programmer på grund af manglende effektivitet, diskriminerende virkninger og praktiske mangler, og i stedet var gået over til nærpolitipatruljering; bemærker, at dette fører til et fald i kriminaliteten; modsætter sig derfor retshåndhævende myndigheders brug af kunstig intelligens til at udarbejde adfærdsmæssige forudsigelser om enkeltpersoner eller grupper på grundlag af historiske data og tidligere adfærd, gruppetilhørsforhold, lokalitet eller andre, lignende karakteristika, der har som sigte at udpege personer, der sandsynligvis vil begå en forbrydelse; |
| --- | --- |

24.

| 25. | bemærker de forskellige former for brug af ansigtsgenkendelse, herunder, men ikke begrænset til verifikation/autentificering (dvs. sammenholde et ansigt i realtid med foto i et ID-dokument, f.eks. intelligente grænser), identifikation (dvs. sammenholde et foto med fotosæt i en database) og detektion (dvs. identificere ansigter i realtid fra kilder såsom overvågningskameraer og sammenholde dem med databaser, f.eks. realtidsovervågning), som hver især har forskellige konsekvenser for beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder; er overbevist om, at anvendelsen af ansigtsgenkendelsessystemer inden for retshåndhævelse bør begrænses til klart berettigede formål i fuld efterlevelse a principperne om proportionalitet og nødvendighed samt gældende ret; bekræfter, at teknologi til ansigtsgenkendelse som minimum skal opfylde kravene om dataminimering, datapræcision, grænser for opbevaring, datasikkerhed og ansvarsplacering, såvel som være lovlig, fair og gennemsigtig og ske til et specifikt, eksplicit og legitimt formål, som er klart defineret i medlemsstatens ret eller EU-retten; er af den opfattelse, at systemer til verifikation og autentificering af meninger kun kan opstilles og anvendes med succes, hvis deres negative virkninger kan afbødes, og ovenstående kriterier er opfyldt; |
| --- | --- |

25.

| 26. | opfordrer endvidere til et permanent forbud mod anvendelse i offentligt tilgængelige områder af automatiseret analyse og/eller genkendelse af andre menneskelige karakteristika såsom gangart, fingeraftryk, DNA, stemme eller øvrige biometriske og adfærdsmæssige signaler; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer til et moratorium for ibrugtagning af systemer til ansigtsgenkendelse til retshåndhævelsesmæssige formål vedrørende identifikation, medmindre de udelukkende anvendes til identifikation af ofre for forbrydelser, indtil de tekniske standarder kan anses for at være fuldt ud i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder, de afledte resultater er uden fordomsmæssige skævheder og ikke-diskriminerende, de retlige rammer indbefatter strenge forholdsregler mod misbrug og fastsætter streng demokratisk kontrol og tilsyn, og indtil der er empirisk evidens for, at det er nødvendigt og forholdsmæssigt berettiget at tage sådanne teknologier i brug; bemærker, at systemerne ikke bør anvendes eller opstilles, hvis ovennævnte kriterier ikke er opfyldt; |
| --- | --- |

27.

| 28. | udtrykker stor bekymring over, at retshåndhævende organer og efterretningstjenester gør brug af private databaser til ansigtsgenkendelse, f.eks. Clearview AI, der er en database med over tre milliarder billeder, som er blevet ulovligt indsamlet fra sociale medier og andre steder på internettet, herunder af EU-borgere; opfordrer medlemsstaterne til at forpligte retshåndhævende aktører til at oplyse, om de anvender Clearview AI-teknologi eller tilsvarende fra andre udbydere; minder om udtalelsen fra Det Europæiske Databeskyttelsesråd om, at retshåndhævende myndigheders anvendelse af en tjeneste som Clearview AI i EU »næppe er forenelig med EU's databeskyttelsesregler«; opfordrer til at forbyde brugen af private ansigtsgenkendelsesdatabaser til ordenhåndhævelsesarbejde; |
| --- | --- |

28.

| 29. | bemærker Kommissionens forhåndsvurdering vedrørende mulige ændringer af Prümafgørelsen (8), herunder vedrørende billeder af ansigter; bemærker, at tidligere forskning har vist, at ingen nye potentielle identifikatorer, f.eks. iris- eller ansigtsgenkendelse, vil være lige så pålidelige i en kriminalteknisk kontekst som DNA eller fingeraftryk; minder Kommissionen om, at eventuelle lovforslag skal være evidensbaserede og overholde proportionalitetsprincippet; opfordrer indtrængende Kommissionen til ikke at udvide rammerne for Prümafgørelsen, medmindre der foreligger solid videnskabelig evidens for pålideligheden af ansigtsgenkendelse i en kriminalteknisk kontekst sammenlignet med DNA eller fingeraftryk, efter at den har gennemført en fuld konsekvensanalyse, og efter at der er taget hensyn til anbefalingerne fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og Det Europæiske Databeskyttelsesråd; |
| --- | --- |

29.

| 30. | fremhæver, at anvendelsen af biometriske data mere bredt relaterer til princippet om retten til menneskelig værdighed, som udgør grundlaget for alle de grundlæggende rettigheder, der er sikret ved chartret; er af den opfattelse, at anvendelse og indsamling af enhver form for biometriske data til brug for identifikation på afstand, f.eks. ved at foretage ansigtsgenkendelse på offentlige steder og ved automatiske grænsekontrolposter til kontrol i lufthavne, kan udgøre særlige risici mod grundlæggende rettigheder, og at implikationerne heraf vil kunne variere alt efter formål, sammenhæng og omfanget af brug; fremhæver endvidere, at der er rejst tvivl om den videnskabelige validitet af følelsesgenkendelsesteknologi såsom kameraer, der registrerer øjenbevægelser og ændringer i pupilstørrelse, i en retshåndhævelsessammenhæng; er af den opfattelse, at anvendelsen af biometrisk identifikation i forbindelse med retshåndhævelse og retsvæsenet altid bør betragtes som »højrisiko-behæftet« og derfor være underlagt yderligere krav i overensstemmelse med anbefalingerne fra Kommissionens Ekspertgruppe på Højt Niveau vedrørende Kunstig Intelligens; |
| --- | --- |

30.

| 31. | udtrykker sin stærke bekymring over, at forskningsprojekter, som finansieres under Horisont 2020, som anvender kunstig intelligens ved de ydre grænser, f.eks. projektet iBorderCtrl, et »intelligent løgnedetektionssystem«, som profiltegner rejsende på grundlag af et computerautomatiseret interview, som optages med den rejsendes webcam forud for rejsen, og en analyse af 38 mikrobevægelser baseret på kunstig intelligens, som blev afprøvet i Ungarn, Letland og Grækenland; opfordrer derfor Kommissionen til ved hjælp af lovmæssige og ikke-lovmæssige midler og om nødvendigt ved hjælp af traktatbrudsprocedurer at gennemføre et forbud mod en hvilken som helst form for behandling af biometriske persondata i retshåndhævelsesøjemed, som fører til masseovervågning på offentligt tilgængelige steder; opfordrer endvidere Kommissionen til at indstille finansieringen af biometrisk forskning eller ibrugtagning af programmer, som med føje kan formodes at bidrage til masseovervågning på offentlige steder; fremhæver i denne forbindelse, at der bør vies særlig opmærksomhed til anvendelsen af droner til politioperationer og opstilles stringente retlige rammer herfor; |
| --- | --- |

31.

| 32. | støtter anbefalingerne fra Kommissionens Ekspertgruppe på Højt Niveau vedrørende Kunstig Intelligens om et forbud mod AI-støttet tildeling af en »score« til enkeltpersoner i stor skala; er af den opfattelse, at enhver form for normativ pointgivning til borgerne i stor skala fra offentlige myndigheders side, navnlig inden for retshåndhævelse og retsvæsen, vil medføre en indskrænkning af personers autonomi, vil overtræde princippet om ikke-forskelsbehandling og må anses for værende i strid med de grundlæggende rettigheder, navnlig menneskelig værdighed, som fastsat i EU-retten; |
| --- | --- |

32.

| 33. | opfordrer til større generel gennemsigtighed, således at der kan skabes en samlet forståelse af brugen af AI-applikationer i Unionen; anmoder medlemsstaterne om at forelægge omfattende information om de redskaber, som deres retshåndhævende myndigheder og retsvæsenet anvender, typer af redskaber, de formål de anvendes til, typer af forbrydelser som de anvendes på samt navnene på de virksomheder eller organisationer, som har udviklet redskaberne; opfordrer retshåndhævende myndigheder og retsvæsenet til også at informere offentligheden og sørge for tilstrækkelig gennemsigtighed med hensyn til deres brug af kunstig intelligens og beslægtede teknologier til varetagelsen af deres hverv, herunder offentliggørelse af falsk positive eller falsk negative resultater for den pågældende teknologi; anmoder Kommissionen om at indsamle og ajourføre disse oplysninger på ét bestemt sted; opfordrer Kommissionen til også at offentliggøre og ajourføre oplysninger om anvendelsen af kunstig intelligens i de EU-agenturer, der varetager retshåndhævelse og retlige opgaver; opfordrer Databeskyttelsesrådet til at vurdere lovligheden af AI-teknologier og -applikationer anvendt af de retshåndhævende myndigheder og retsvæsenet; |
| --- | --- |

33.

| 34. | minder om, at AI-applikationer, herunder dem som anvendes inden for retshåndhævelse og retsvæsenet, udvikles globalt i et hastigt tempo; opfordrer indtrængende alle europæiske interessenter, herunder medlemsstaterne og Kommissionen, til gennem internationalt samarbejde at sikre inddragelse af partnere uden for EU med henblik på at hæve standarderne på internationalt plan og finde en fælles og komplementær retlig og etisk ramme for brugen af kunstig intelligens, navnlig for retshåndhævelse og retsvæsenet, som fuldt ud respekterer chartret, den gældende EU-ret om databeskyttelse og menneskerettighederne i bredere forstand; |
| --- | --- |

34.

| 35. | opfordrer EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder til, i samarbejde med Det Europæiske Databeskyttelsesråd og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, at udarbejde omfattende retningslinjer, henstillinger og bedste praksis med henblik på yderligere at præcisere kriterier og betingelser for udvikling, anvendelse og opstilling af AI-applikationer og løsninger til brug for de retshåndhævende myndigheder og retsvæsenet; forpligter sig til at gennemføre en undersøgelse af gennemførelsen af retshåndhævelsesdirektivet (9) med henblik på at identificere, hvordan beskyttelsen af personoplysninger er blevet sikret i forbindelse med retshåndhævende myndigheders og retsvæsenet behandlingsaktiviteter, navnlig i forbindelse med udvikling eller ibrugtagning af nye teknologier; opfordrer endvidere Kommissionen til at overveje, om der er behov for specifikke lovgivningsmæssige foranstaltninger til yderligere præcisering af kriterier og betingelser for udvikling, opstilling og anvendelse af AI-applikationer og -løsninger fra retshåndhævende myndigheders og retsvæsenets side; |
| --- | --- |

35.

| 36. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

36.

---

(1)  EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1.

(2)  EUT L 119 af 4.5.2016, s. 89.

(3)  EUT L 295 af 21.11.2018, s. 39.

(4)  EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37.

(5)  EUT L 135 af 24.5.2016, s. 53.

(6)  EUT C 362 af 8.9.2021, s. 63.

(7)  EUT C 263 af 25.7.2018, s. 82.

(8)  Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1).

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 89).

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/27 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/27

---

P9_TA(2021)0406

Konsekvenserne for kvinder og børn af partnervold og forældremyndighedsrettigheder

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om konsekvenserne for kvinder og børn af partnervold og forældremyndighedsrettigheder (2019/2166(INI))

(2022/C 132/03)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 2 og 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 6, 8 og 67 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 2 og 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 6, 8 og 67 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/29/EU af 25. oktober 2012 om minimumsstandarder for ofre for kriminalitet med hensyn til rettigheder, støtte og beskyttelse (direktivet om ofres rettigheder) (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/29/EU af 25. oktober 2012 om minimumsstandarder for ofre for kriminalitet med hensyn til rettigheder, støtte og beskyttelse (direktivet om ofres rettigheder) (1),

| — | der henviser til artikel 21, 23, 24 og 47 i Den Europæiske Unions Charter om Grundlæggende Rettigheder (’chartret’), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 21, 23, 24 og 47 i Den Europæiske Unions Charter om Grundlæggende Rettigheder (’chartret’),

| — | der henviser til Europarådets konvention om forebyggelse og bekæmpelse af vold imod kvinder og vold i hjemmet (Istanbulkonventionen), der trådte i kraft den 1. august 2014, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europarådets konvention om forebyggelse og bekæmpelse af vold imod kvinder og vold i hjemmet (Istanbulkonventionen), der trådte i kraft den 1. august 2014,

| — | der henviser til FN's konvention om barnets rettigheder af 20. november 1989, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's konvention om barnets rettigheder af 20. november 1989,

| — | der henviser til generel bemærkning nr. 13 fra Komitéen for Barnets Rettigheder af 18. april 2011 om barnets ret til beskyttelse mod alle former for vold, |
| --- | --- |

—

der henviser til generel bemærkning nr. 13 fra Komitéen for Barnets Rettigheder af 18. april 2011 om barnets ret til beskyttelse mod alle former for vold,

| — | der henviser til Haagerkonventionen af 25. oktober 1980 om internationale barnebortførelser, |
| --- | --- |

—

der henviser til Haagerkonventionen af 25. oktober 1980 om internationale barnebortførelser,

| — | der henviser til Haagerkonventionen af 29. maj 1993 om beskyttelse af børn og om samarbejde med hensyn til internationale adoptioner, |
| --- | --- |

—

der henviser til Haagerkonventionen af 29. maj 1993 om beskyttelse af børn og om samarbejde med hensyn til internationale adoptioner,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/800 af 11. maj 2016 om retssikkerhedsgarantier for børn, der er mistænkte eller tiltalte i straffesager (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/800 af 11. maj 2016 om retssikkerhedsgarantier for børn, der er mistænkte eller tiltalte i straffesager (2),

| — | der henviser til den europæiske menneskerettighedskonvention, |
| --- | --- |

—

der henviser til den europæiske menneskerettighedskonvention,

| — | der henviser til FN-konventionen af 18. december 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder, og generelle anbefaling nr. 35 om kønsbaseret vold mod kvinder til ajourføring af generelle anbefaling nr. 19 om vold mod kvinder fra Komitéen for Afskaffelse af Diskrimination mod Kvinder, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN-konventionen af 18. december 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder, og generelle anbefaling nr. 35 om kønsbaseret vold mod kvinder til ajourføring af generelle anbefaling nr. 19 om vold mod kvinder fra Komitéen for Afskaffelse af Diskrimination mod Kvinder,

| — | der henviser til den europæiske søjle for sociale rettigheder, navnlig princip nr. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til den europæiske søjle for sociale rettigheder, navnlig princip nr. 2,

| — | der henviser til 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling, som trådte i kraft den 1. januar 2016, og navnlig verdensmål nr. 5 for bæredygtig udvikling om ligestilling mellem kønnene samt verdensmål nr. 16.2 om udryddelse af alle former for overgreb, udnyttelse, handel med og alle former for vold mod og tortur af børn, |
| --- | --- |

—

der henviser til 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling, som trådte i kraft den 1. januar 2016, og navnlig verdensmål nr. 5 for bæredygtig udvikling om ligestilling mellem kønnene samt verdensmål nr. 16.2 om udryddelse af alle former for overgreb, udnyttelse, handel med og alle former for vold mod og tortur af børn,

| — | der henviser til Kommissionens forslag af 4. marts 2016 til Rådets afgørelse om Den Europæiske Unions indgåelse af Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (COM(2016)0109), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag af 4. marts 2016 til Rådets afgørelse om Den Europæiske Unions indgåelse af Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (COM(2016)0109),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 5. marts 2020 med titlen »Et EU med ligestilling: strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder 2020-2025« (COM(2020)0152), navnlig dens første mål om at gøre kvinder og piger fri fra vold og stereotyper, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 5. marts 2020 med titlen »Et EU med ligestilling: strategi for ligestilling mellem mænd og kvinder 2020-2025« (COM(2020)0152), navnlig dens første mål om at gøre kvinder og piger fri fra vold og stereotyper,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 12. november 2020 med titlen »En Union med lige muligheder: Strategi for ligestilling af LGBTIQ-personer 2020-2025« (COM(2020)0698), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 12. november 2020 med titlen »En Union med lige muligheder: Strategi for ligestilling af LGBTIQ-personer 2020-2025« (COM(2020)0698),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 24. juni 2020 med titlen »EU-strategi for ofres rettigheder (2020-2025)« (COM(2020)0258), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 24. juni 2020 med titlen »EU-strategi for ofres rettigheder (2020-2025)« (COM(2020)0258),

| — | der henviser til arbejdsdokument af 6. marts 2019 fra Kommissionens tjenestegrene om 2019-rapporten om ligestilling i EU (SWD(2019)0101), |
| --- | --- |

—

der henviser til arbejdsdokument af 6. marts 2019 fra Kommissionens tjenestegrene om 2019-rapporten om ligestilling i EU (SWD(2019)0101),

| — | der henviser til sin beslutning af 12. september 2017 om forslag til Rådets afgørelse om Den Europæiske Unions indgåelse af Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 12. september 2017 om forslag til Rådets afgørelse om Den Europæiske Unions indgåelse af Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (3),

| — | der henviser til sin beslutning af 28. november 2019 om EU's tiltrædelse af Istanbulkonventionen og andre foranstaltninger til bekæmpelse af kønsbaseret vold (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 28. november 2019 om EU's tiltrædelse af Istanbulkonventionen og andre foranstaltninger til bekæmpelse af kønsbaseret vold (4),

| — | der henviser til sin beslutning af 17. december 2020 om behovet for en særlig rådssammensætning om ligestilling mellem kønnene (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 17. december 2020 om behovet for en særlig rådssammensætning om ligestilling mellem kønnene (5),

| — | der henviser til sin beslutning af 21. januar 2021 om kønsperspektivet i covid-19-krisen og perioden efter krisen (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 21. januar 2021 om kønsperspektivet i covid-19-krisen og perioden efter krisen (6),

| — | der henviser til sin beslutning af 21. januar 2021 om EU's strategi for ligestilling mellem kønnene (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 21. januar 2021 om EU's strategi for ligestilling mellem kønnene (7),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/99/EU af 13. december 2011 om den europæiske beskyttelsesordre (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/99/EU af 13. december 2011 om den europæiske beskyttelsesordre (8),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 606/2013 af 12. juni 2013 om gensidig anerkendelse af beskyttelsesforanstaltninger i civilretlige spørgsmål (9), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 606/2013 af 12. juni 2013 om gensidig anerkendelse af beskyttelsesforanstaltninger i civilretlige spørgsmål (9),

| — | der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar (Bruxelles IIa-forordningen) (10), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar (Bruxelles IIa-forordningen) (10),

| — | der henviser til kønsligestillingsindekset for 2020 fra Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder (EIGE), |
| --- | --- |

—

der henviser til kønsligestillingsindekset for 2020 fra Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder (EIGE),

| — | der henviser til EIGE-undersøgelsen af 12. juni 2019 om data om partnervold i EU (»Understanding intimate partner violence in the EU: the role of data«), |
| --- | --- |

—

der henviser til EIGE-undersøgelsen af 12. juni 2019 om data om partnervold i EU (»Understanding intimate partner violence in the EU: the role of data«),

| — | der henviser til EIGE-undersøgelsen af 18. november 2019 om vejledning for politi til risikoanalyse og -forvaltning vedrørende partnervold (»A guide to risk assessment and risk management of intime partners violence against women for police«), |
| --- | --- |

—

der henviser til EIGE-undersøgelsen af 18. november 2019 om vejledning for politi til risikoanalyse og -forvaltning vedrørende partnervold (»A guide to risk assessment and risk management of intime partners violence against women for police«),

| — | der henviser til rapporten fra Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (FRA) af 3. marts 2014 om EU-dækkende undersøgelse af vold mod kvinder (»Violence against women: an EU-wide survey«), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (FRA) af 3. marts 2014 om EU-dækkende undersøgelse af vold mod kvinder (»Violence against women: an EU-wide survey«),

| — | der henviser til platformen for uafhængige ekspertmekanismer vedrørende forskelsbehandling og vold mod kvinder (EDVAW-platformen) og dens erklæring af 31. maj 2019»Intimate partner violence against women is an essential factor in the determination of child custody«, |
| --- | --- |

—

der henviser til platformen for uafhængige ekspertmekanismer vedrørende forskelsbehandling og vold mod kvinder (EDVAW-platformen) og dens erklæring af 31. maj 2019»Intimate partner violence against women is an essential factor in the determination of child custody«,

| — | der henviser til erklæringen af 24. marts 2020 fra Marceline Naudi, formand for Europarådets ekspertgruppe for indsatsen mod vold mod kvinder og vold i hjemmet, »For many women and children, the home is not a safe place«, om behovet for at opretholde Istanbulkonventionens standarder under en pandemi, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen af 24. marts 2020 fra Marceline Naudi, formand for Europarådets ekspertgruppe for indsatsen mod vold mod kvinder og vold i hjemmet, »For many women and children, the home is not a safe place«, om behovet for at opretholde Istanbulkonventionens standarder under en pandemi,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 54, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 54,

| — | der henviser til de fælles drøftelser mellem Retsudvalget og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling, jf. forretningsordenens artikel 58, |
| --- | --- |

—

der henviser til de fælles drøftelser mellem Retsudvalget og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling, jf. forretningsordenens artikel 58,

| — | der henviser til betænkning fra Retsudvalget og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A9-0254/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Retsudvalget og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A9-0254/2021),

| A. | der henviser til, at ligestilling mellem kønnene er en grundlæggende værdi og et centralt mål for EU og bør indgå i alle Unionens politikker; der henviser til, at retten til ligebehandling og ikkeforskelsbehandling er en grundlæggende rettighed, der er nedfældet i traktaterne (11) og i chartret (12), og bør respekteres fuldt ud; der henviser til, at kønsbaseret vold i alle dens afskygninger udgør en ekstrem form for diskrimination og en krænkelse af menneskerettighederne, og er rodfæstet i ulighed mellem kønnene, som den bidrager til at fastholde og forstærke; der henviser til, at denne form for vold har oprindelse i og fastholder stereotyper forestillinger om kvinders og mænds roller og evner med udgangspunkt i ulige magtrelationer i samfundet; der henviser til, at denne vold fortsat er udbredt og påvirker kvinder på alle niveauer i samfundet, uanset alder, uddannelse, indkomst, social stilling, oprindelsesland eller bopæl, og der henviser til, at den er en af de alvorligste hindringer for at opnå ligestilling mellem kønnene; der henviser til, at kvinder og børn i EU som følge af forskellig politik og lovgivning i de enkelte medlemsstater ikke nyder samme grad af beskyttelse mod kønsbaseret vold; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at ligestilling mellem kønnene er en grundlæggende værdi og et centralt mål for EU og bør indgå i alle Unionens politikker; der henviser til, at retten til ligebehandling og ikkeforskelsbehandling er en grundlæggende rettighed, der er nedfældet i traktaterne (11) og i chartret (12), og bør respekteres fuldt ud; der henviser til, at kønsbaseret vold i alle dens afskygninger udgør en ekstrem form for diskrimination og en krænkelse af menneskerettighederne, og er rodfæstet i ulighed mellem kønnene, som den bidrager til at fastholde og forstærke; der henviser til, at denne form for vold har oprindelse i og fastholder stereotyper forestillinger om kvinders og mænds roller og evner med udgangspunkt i ulige magtrelationer i samfundet; der henviser til, at denne vold fortsat er udbredt og påvirker kvinder på alle niveauer i samfundet, uanset alder, uddannelse, indkomst, social stilling, oprindelsesland eller bopæl, og der henviser til, at den er en af de alvorligste hindringer for at opnå ligestilling mellem kønnene; der henviser til, at kvinder og børn i EU som følge af forskellig politik og lovgivning i de enkelte medlemsstater ikke nyder samme grad af beskyttelse mod kønsbaseret vold;

| B. | der henviser til, at kvinder, på trods af talrige tilfælde af formel anerkendelse og fremskridt inden for ligestillingen, stadig forskelsbehandles og stilles værre end mænd, og at der fortsat består sociale, økonomiske og kulturelle uligheder; der henviser til, at EIGE 2020-kønsligestillingsindekset viser, at der endnu ikke er noget EU-land, der har opnået fuld ligestilling; der henviser til, at EU's fremskridt inden for ligestilling stadig er langsomme, og at indekspointene i gennemsnit forbedres med ét point hvert andet år; der henviser til, at det i dette tempo vil tage nærved 70 år for EU at opnå ligestilling mellem kønnene; der henviser til, at Europa-Parlamentet allerede har opfordret til, at der oprettes en ny rådssammensætning af ministre og statssekretærer med portefølje om ligestilling; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at kvinder, på trods af talrige tilfælde af formel anerkendelse og fremskridt inden for ligestillingen, stadig forskelsbehandles og stilles værre end mænd, og at der fortsat består sociale, økonomiske og kulturelle uligheder; der henviser til, at EIGE 2020-kønsligestillingsindekset viser, at der endnu ikke er noget EU-land, der har opnået fuld ligestilling; der henviser til, at EU's fremskridt inden for ligestilling stadig er langsomme, og at indekspointene i gennemsnit forbedres med ét point hvert andet år; der henviser til, at det i dette tempo vil tage nærved 70 år for EU at opnå ligestilling mellem kønnene; der henviser til, at Europa-Parlamentet allerede har opfordret til, at der oprettes en ny rådssammensætning af ministre og statssekretærer med portefølje om ligestilling;

| C. | der henviser til, at de forskellige former for undertrykkelse ikke sker alene, men overlapper hinanden og udøves samtidig, hvilket udløser intersektionelle former for forskelsbehandling; der henviser til, at forskelsbehandling på grund af køn ofte sker i samspil med andre former for forskelsbehandling, herunder på grund af race, farve, etnisk eller social oprindelse, genetiske anlæg, sprog, religion eller tro, politiske eller andre anskuelser, tilhørsforhold til et nationalt mindretal, formueforhold, fødsel, handicap, alder og seksuel orientering; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at de forskellige former for undertrykkelse ikke sker alene, men overlapper hinanden og udøves samtidig, hvilket udløser intersektionelle former for forskelsbehandling; der henviser til, at forskelsbehandling på grund af køn ofte sker i samspil med andre former for forskelsbehandling, herunder på grund af race, farve, etnisk eller social oprindelse, genetiske anlæg, sprog, religion eller tro, politiske eller andre anskuelser, tilhørsforhold til et nationalt mindretal, formueforhold, fødsel, handicap, alder og seksuel orientering;

| D. | der henviser til, at der gennem det seneste årti på globalt og EU-plan har fundet et synligt og organiseret angreb på ligestillingen og kvinders rettigheder sted; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at der gennem det seneste årti på globalt og EU-plan har fundet et synligt og organiseret angreb på ligestillingen og kvinders rettigheder sted;

| E. | der henviser til, at ligestilling mellem kønnene er en nødvendig betingelse for en innovativ, konkurrencedygtig og velstående EU-økonomi, der kan skabe nye arbejdspladser og øget produktivitet, navnlig i relation til digitaliseringen og omstillingen til en grøn økonomi; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at ligestilling mellem kønnene er en nødvendig betingelse for en innovativ, konkurrencedygtig og velstående EU-økonomi, der kan skabe nye arbejdspladser og øget produktivitet, navnlig i relation til digitaliseringen og omstillingen til en grøn økonomi;

| F. | der henviser til, at partnervold omfatter enhver fysisk, seksuel, psykologisk eller økonomisk vold, der finder sted mellem tidligere eller nuværende ægtefæller eller partnere, uanset om gerningsmanden deler eller har delt bopæl med offeret; der henviser til, at partnervold er en af de mest udbredte former for kønsbaseret vold, idet det anslås, at 22 % af alle kvinder har været udsat for fysisk og/eller seksuel vold, og at 43 % har været udsat for psykisk vold fra deres partners side (13); der henviser til, at kvinder og børn er uforholdsmæssigt hårdt ramt af denne form for vold; der henviser til, at udtrykket »vold i hjemmet« forstås som »alle former for fysisk, seksuel, psykologisk eller økonomisk vold som forekommer inden for familien eller husstanden eller mellem tidligere eller nuværende ægtefæller eller partnere, hvad enten gerningsmanden er offerets nuværende eller forhenværende sambo« (14); der henviser til, at vold i hjemmet er et alvorligt og ofte længerevarende, skjult socialt problem, som kan påføre systemiske fysiske og psykiske traumer med alvorlige følger for ofrene og med tungtvejende indvirkning på hele familiens følelsesmæssige, økonomiske og sociale tilstand, idet gerningsmanden er en person, som offeret burde kunne have tillid til; der henviser til, at mellem 70 % og 85 % af børnene kender den person, der mishandler dem, og at langt størsteparten af dem er ofre for overgreb begået af personer, de har tillid til (15); der henviser til, at ofre ofte udsættes for tvang fra deres mishandlers side i form af intimidering, kontrol, isolation og overfusning; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at partnervold omfatter enhver fysisk, seksuel, psykologisk eller økonomisk vold, der finder sted mellem tidligere eller nuværende ægtefæller eller partnere, uanset om gerningsmanden deler eller har delt bopæl med offeret; der henviser til, at partnervold er en af de mest udbredte former for kønsbaseret vold, idet det anslås, at 22 % af alle kvinder har været udsat for fysisk og/eller seksuel vold, og at 43 % har været udsat for psykisk vold fra deres partners side (13); der henviser til, at kvinder og børn er uforholdsmæssigt hårdt ramt af denne form for vold; der henviser til, at udtrykket »vold i hjemmet« forstås som »alle former for fysisk, seksuel, psykologisk eller økonomisk vold som forekommer inden for familien eller husstanden eller mellem tidligere eller nuværende ægtefæller eller partnere, hvad enten gerningsmanden er offerets nuværende eller forhenværende sambo« (14); der henviser til, at vold i hjemmet er et alvorligt og ofte længerevarende, skjult socialt problem, som kan påføre systemiske fysiske og psykiske traumer med alvorlige følger for ofrene og med tungtvejende indvirkning på hele familiens følelsesmæssige, økonomiske og sociale tilstand, idet gerningsmanden er en person, som offeret burde kunne have tillid til; der henviser til, at mellem 70 % og 85 % af børnene kender den person, der mishandler dem, og at langt størsteparten af dem er ofre for overgreb begået af personer, de har tillid til (15); der henviser til, at ofre ofte udsættes for tvang fra deres mishandlers side i form af intimidering, kontrol, isolation og overfusning;

| G. | der henviser til, at omfanget af partnervold er endnu større i landdistrikter og afsidesliggende lokalsamfund end i byområder; der henviser til, at kvinder i landdistrikter og afsidesliggende egne i højere grad udsættes for partnervold samt en større hyppighed og alvorligere grad af fysisk, psykisk og økonomisk mishandling, som forstærkes af den omstændighed, at de bor længere væk fra de tilgængelige ressourcer og tjenester, hvor de ville kunne søge hjælp; der henviser til, at ringe indsigt i fænomenet vold i hjemmet hos sundhedsvæsen, sociale myndigheder og juridiske apparater i landdistrikter og afsidesliggende egne er et stort problem for overlevende efter partnervold; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at omfanget af partnervold er endnu større i landdistrikter og afsidesliggende lokalsamfund end i byområder; der henviser til, at kvinder i landdistrikter og afsidesliggende egne i højere grad udsættes for partnervold samt en større hyppighed og alvorligere grad af fysisk, psykisk og økonomisk mishandling, som forstærkes af den omstændighed, at de bor længere væk fra de tilgængelige ressourcer og tjenester, hvor de ville kunne søge hjælp; der henviser til, at ringe indsigt i fænomenet vold i hjemmet hos sundhedsvæsen, sociale myndigheder og juridiske apparater i landdistrikter og afsidesliggende egne er et stort problem for overlevende efter partnervold;

| H. | der henviser til, at størstedelen af husstande med enlige forsørgere på EU-plan omfatter enlige mødre, som er særligt økonomisk sårbare, navnlig dem i lavtlønssektoren, og mere tilbøjelige til at forlade arbejdsmarkedet tidligt, fordi de får børn, hvilket stiller dem ringere, når de siden forsøger at vende tilbage til arbejdsmarkedet; der henviser til, at 40,3 % af husstandene med enlige forsørgere i EU var truet af fattigdom eller social udstødelse i 2019 (16); |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at størstedelen af husstande med enlige forsørgere på EU-plan omfatter enlige mødre, som er særligt økonomisk sårbare, navnlig dem i lavtlønssektoren, og mere tilbøjelige til at forlade arbejdsmarkedet tidligt, fordi de får børn, hvilket stiller dem ringere, når de siden forsøger at vende tilbage til arbejdsmarkedet; der henviser til, at 40,3 % af husstandene med enlige forsørgere i EU var truet af fattigdom eller social udstødelse i 2019 (16);

| I. | der henviser til, at 30 % af kvinder, der har oplevet seksuelle overgreb fra nuværende eller tidligere partneres side, også oplevede seksuel vold i barndommen, og til, at 73 % af mødre, der har været ofre for fysisk og/eller seksuel vold udøvet af en partner, angiver, at mindst et af deres børn er bekendt med, at denne vold har fundet sted (17); |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at 30 % af kvinder, der har oplevet seksuelle overgreb fra nuværende eller tidligere partneres side, også oplevede seksuel vold i barndommen, og til, at 73 % af mødre, der har været ofre for fysisk og/eller seksuel vold udøvet af en partner, angiver, at mindst et af deres børn er bekendt med, at denne vold har fundet sted (17);

| J. | der henviser til, at nedlukningsforanstaltninger og social distancering under coronapandemien i mange medlemsstater er blevet sat i forbindelse med en eksponentiel stigning i forekomsten og intensiteten af tilfælde af vold i hjemmet, psykisk vold, tvang og cybervold og med en stigning på 60 % i antallet af nødopkald fra ofre for vold i hjemmet (18); der henviser til, at pålæg om at blive hjemme og den alarmerende stigning i »skyggepandemien« gjorde det vanskeligt for kvinder og børn at få adgang til effektiv beskyttelse, støttetjenester og retspleje og afslørede, at støtteressourcer og -strukturer var utilstrækkelige, og at ofrene havde begrænset adgang til støttetjenester, således at mange af dem stod uden tilstrækkelig og rettidig beskyttelse; der henviser til, at bedste praksis inden for specifikke foranstaltninger til at yde ofre rettidig og tilgængelig hjælp, herunder oprettelse af SMS-nødlinjer eller af hjælpeskranker i apoteker og supermarkeder bør udbredes blandt medlemsstaterne; der henviser til, at partnervold mod kvinder, til trods for fænomenets udbredelse, stadig er underrapporteret i EU pga. tilbageholdenhed af forskellige grunde hos ofre, pårørende, venner, bekendte og naboer, navnlig under coronapandemien, og henviser til, at der er en fremtrædende mangel på samlende, sammenlignelige og kønsopdelte data, hvilket gør det vanskeligt til fulde at måle indvirkningen af krisen; der henviser til, at FRA's undersøgelse om vold mod kvinder viser, at ofrene indberetter de mest alvorlige tilfælde af partnervold til politiet i blot 14 % af tilfældene, og at to tredjedele af kvindelige ofre systematisk undlader af henvende sig til myndighederne, på grund af enten frygt, manglende information om ofres rettigheder eller som følge af en grundlæggende opfattelse af, at partnervold er et privat anliggende, som ikke bør komme andre til kendskab (19); |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at nedlukningsforanstaltninger og social distancering under coronapandemien i mange medlemsstater er blevet sat i forbindelse med en eksponentiel stigning i forekomsten og intensiteten af tilfælde af vold i hjemmet, psykisk vold, tvang og cybervold og med en stigning på 60 % i antallet af nødopkald fra ofre for vold i hjemmet (18); der henviser til, at pålæg om at blive hjemme og den alarmerende stigning i »skyggepandemien« gjorde det vanskeligt for kvinder og børn at få adgang til effektiv beskyttelse, støttetjenester og retspleje og afslørede, at støtteressourcer og -strukturer var utilstrækkelige, og at ofrene havde begrænset adgang til støttetjenester, således at mange af dem stod uden tilstrækkelig og rettidig beskyttelse; der henviser til, at bedste praksis inden for specifikke foranstaltninger til at yde ofre rettidig og tilgængelig hjælp, herunder oprettelse af SMS-nødlinjer eller af hjælpeskranker i apoteker og supermarkeder bør udbredes blandt medlemsstaterne; der henviser til, at partnervold mod kvinder, til trods for fænomenets udbredelse, stadig er underrapporteret i EU pga. tilbageholdenhed af forskellige grunde hos ofre, pårørende, venner, bekendte og naboer, navnlig under coronapandemien, og henviser til, at der er en fremtrædende mangel på samlende, sammenlignelige og kønsopdelte data, hvilket gør det vanskeligt til fulde at måle indvirkningen af krisen; der henviser til, at FRA's undersøgelse om vold mod kvinder viser, at ofrene indberetter de mest alvorlige tilfælde af partnervold til politiet i blot 14 % af tilfældene, og at to tredjedele af kvindelige ofre systematisk undlader af henvende sig til myndighederne, på grund af enten frygt, manglende information om ofres rettigheder eller som følge af en grundlæggende opfattelse af, at partnervold er et privat anliggende, som ikke bør komme andre til kendskab (19);

| K. | der henviser til, at vold i hjemmet og kønsbaseret vold er steget som følge af de nedlukningsforanstaltninger, der er blevet iværksat under coronapandemien, og ifølge den seneste rapport fra Europol er seksuelt misbrug af børn online i EU steget voldsomt (20); |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at vold i hjemmet og kønsbaseret vold er steget som følge af de nedlukningsforanstaltninger, der er blevet iværksat under coronapandemien, og ifølge den seneste rapport fra Europol er seksuelt misbrug af børn online i EU steget voldsomt (20);

| L. | der henviser til, at der under nedlukningen er rapporteret om en betydelig stigning i vold i hjemmet mod LGBTI-personer, især unge; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at der under nedlukningen er rapporteret om en betydelig stigning i vold i hjemmet mod LGBTI-personer, især unge;

| M. | der henviser til, at der også skal tages behørigt hånd om økonomisk vold mod kvinder, der har form af skade på ejendom eller begrænsning af adgang til økonomiske midler, uddannelse eller arbejdsmarkedet eller misligholdelse af økonomiske forpligtelser såsom underholdsbidrag, idet manglende økonomisk uafhængighed og penge i familien går hånd i hånd med de andre former for vold og skaber endnu en fælde for ofrene; der henviser til, at ofre, der ikke er økonomisk uafhængige, ofte tvinges til at blive boende med mishandleren på samme bopæl for at undgå økonomisk usikkerhed, hjemløshed eller fattigdom, og til, at denne tendens på det seneste er blevet forstærket af coronapandemien; der henviser til, at rimelig løn og økonomisk uafhængighed er en afgørende forudsætning for kvinders mulighed for at komme ud af et krænkende og voldeligt forhold; der henviser til, at håndhævelsen af retsafgørelser om erstatning i nogle medlemsstater kan indebære, at offeret tvinges til at opretholde kontakt med mishandleren, hvilket bringer hende i risiko for yderligere fysisk og følelsesmæssig overlast; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at der også skal tages behørigt hånd om økonomisk vold mod kvinder, der har form af skade på ejendom eller begrænsning af adgang til økonomiske midler, uddannelse eller arbejdsmarkedet eller misligholdelse af økonomiske forpligtelser såsom underholdsbidrag, idet manglende økonomisk uafhængighed og penge i familien går hånd i hånd med de andre former for vold og skaber endnu en fælde for ofrene; der henviser til, at ofre, der ikke er økonomisk uafhængige, ofte tvinges til at blive boende med mishandleren på samme bopæl for at undgå økonomisk usikkerhed, hjemløshed eller fattigdom, og til, at denne tendens på det seneste er blevet forstærket af coronapandemien; der henviser til, at rimelig løn og økonomisk uafhængighed er en afgørende forudsætning for kvinders mulighed for at komme ud af et krænkende og voldeligt forhold; der henviser til, at håndhævelsen af retsafgørelser om erstatning i nogle medlemsstater kan indebære, at offeret tvinges til at opretholde kontakt med mishandleren, hvilket bringer hende i risiko for yderligere fysisk og følelsesmæssig overlast;

| N. | der henviser til, at børn også kan lide af »overværet vold« (21) i hjemmet og familiekredse, idet de kan være vidner til forskellige slags mishandling i form af fysisk, verbal, psykologisk, seksuel og økonomisk vold mod personer, som de tilskriver en særlig status, eller på anden vis har knyttet følelsesmæssig bånd til; der henviser til, at en sådan vold har meget alvorlige konsekvenser for barnets psykologiske og følelsesmæssige udvikling, og at det derfor er vigtigt at være tilstrækkelig opmærksom på denne form for vold i forbindelse med separationssager og forældremyndighedsafgørelser og sikre, at hensynet til barnets tarv vejer tungest, navnlig med henblik på at fastlægge forældremyndigheden og samværsretten i separationssager; der henviser til, at »overværet vold« ikke altid er let genkendelig, og at kvinder, der er ofre for vold i hjemmet, lever under konstant pres og følelsesmæssige vanskeligheder; der henviser til, at domstolene i sager, der involverer vold i hjemmet og spørgsmål om beskyttelse af børn, bør tage eksperter med viden og redskaber med på råd for at undgå, at der træffes afgørelser mod moderen, uden at alle sagens forhold tages behørigt i betragtning; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at børn også kan lide af »overværet vold« (21) i hjemmet og familiekredse, idet de kan være vidner til forskellige slags mishandling i form af fysisk, verbal, psykologisk, seksuel og økonomisk vold mod personer, som de tilskriver en særlig status, eller på anden vis har knyttet følelsesmæssig bånd til; der henviser til, at en sådan vold har meget alvorlige konsekvenser for barnets psykologiske og følelsesmæssige udvikling, og at det derfor er vigtigt at være tilstrækkelig opmærksom på denne form for vold i forbindelse med separationssager og forældremyndighedsafgørelser og sikre, at hensynet til barnets tarv vejer tungest, navnlig med henblik på at fastlægge forældremyndigheden og samværsretten i separationssager; der henviser til, at »overværet vold« ikke altid er let genkendelig, og at kvinder, der er ofre for vold i hjemmet, lever under konstant pres og følelsesmæssige vanskeligheder; der henviser til, at domstolene i sager, der involverer vold i hjemmet og spørgsmål om beskyttelse af børn, bør tage eksperter med viden og redskaber med på råd for at undgå, at der træffes afgørelser mod moderen, uden at alle sagens forhold tages behørigt i betragtning;

| O. | der henviser til, at undervisning spiller en grundlæggende rolle i opbygningen af børns og unges evner til at danne sunde relationer, især ved at undervise dem i kønsnormer, ligestilling, magtdynamik i parforhold, samtykke og i at respektere andres grænser, og at dette er med til at bekæmpe kønsbaseret vold; der henviser til, at ifølge UNESCO's internationale tekniske vejledning om seksualundervisning giver læseplansbaseret programmer for omfattende seksualundervisning af børn og unge mulighed for at udvikle viden, positive holdninger og færdigheder på dette område, herunder respekt for menneskerettighederne, ligestilling, samtykke og mangfoldighed, og henviser til, at det styrker børns og unges stilling; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at undervisning spiller en grundlæggende rolle i opbygningen af børns og unges evner til at danne sunde relationer, især ved at undervise dem i kønsnormer, ligestilling, magtdynamik i parforhold, samtykke og i at respektere andres grænser, og at dette er med til at bekæmpe kønsbaseret vold; der henviser til, at ifølge UNESCO's internationale tekniske vejledning om seksualundervisning giver læseplansbaseret programmer for omfattende seksualundervisning af børn og unge mulighed for at udvikle viden, positive holdninger og færdigheder på dette område, herunder respekt for menneskerettighederne, ligestilling, samtykke og mangfoldighed, og henviser til, at det styrker børns og unges stilling;

| P. | der henviser til, at det for at løse problemet med kønsbaseret vold er nødvendigt at råde over konsekvente og sammenlignelige administrative data baseret på solide og koordinerede rammer for dataindsamling; der henviser til, at de nuværende foreliggende data, der er indsamlet af medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder og retsvæsen, ikke afspejler det fulde omfang af partnervold eller dens indvirkning og langsigtede effekt på både kvinder og børn, da nogle medlemsstater f.eks. hverken indsamler kønsopdelte, sammenlignelige data om kønsbaseret vold eller opererer med partnervold som en specifik lovovertrædelse, hvilket medfører en gråzone, der afspejler, at det faktiske omfang og hyppighed af partnervold i vid udstrækning hverken er kvantificeret eller kortlagt; der henviser til, at der også mangler data om den forhøjede risiko for og forekomst af vold i hjemmet og partnervold for specifikke grupper såsom grupper af kvinder, der er ringere stillede eller som forskelsbehandles; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at det for at løse problemet med kønsbaseret vold er nødvendigt at råde over konsekvente og sammenlignelige administrative data baseret på solide og koordinerede rammer for dataindsamling; der henviser til, at de nuværende foreliggende data, der er indsamlet af medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder og retsvæsen, ikke afspejler det fulde omfang af partnervold eller dens indvirkning og langsigtede effekt på både kvinder og børn, da nogle medlemsstater f.eks. hverken indsamler kønsopdelte, sammenlignelige data om kønsbaseret vold eller opererer med partnervold som en specifik lovovertrædelse, hvilket medfører en gråzone, der afspejler, at det faktiske omfang og hyppighed af partnervold i vid udstrækning hverken er kvantificeret eller kortlagt; der henviser til, at der også mangler data om den forhøjede risiko for og forekomst af vold i hjemmet og partnervold for specifikke grupper såsom grupper af kvinder, der er ringere stillede eller som forskelsbehandles;

| Q. | der henviser til, at man i nogle medlemsstater ofte forsømmer at tage hånd om partnervold mod kvinder, og at man i sager om forældremyndighed, samværsret, kontakt- og besøgsordninger og -afgørelser tilsyneladende opererer med en regel om fælles forældremyndighed som udgangspunkt; der henviser til, at forsømmelse af denne type vold får alvorlige konsekvenser for kvinder og børn, da overgrebene kan eskalere til kvindedrab og/eller barnemord; der henviser til, at ofre for partnervold har brug for særlige beskyttelsesforanstaltninger; der henviser til, at ofrenes situation forværres markant, hvis de er økonomisk eller socialt afhængige af gerningsmanden; der henviser til, at det derfor er vigtigt fuldt ud at tage hensyn til denne form for vold, når der træffes afgørelse om separations- og forældremyndighedsordninger, og at afklare påstande om vold før behandling af spørgsmålet om forældremyndighed og samværsret; der henviser til, at medlemsstaternes domstole bør drage omsorg for, at der foretages en omfattende vurdering i henhold til princippet om barnets tarv med henblik på at fastlægge forældremyndighed og samværsret, herunder med høring af barnet selv og med inddragelse af alle relevante forvaltninger, og at der ydes psykologisk støtte og tages hensyn til alle involverede fagfolks ekspertise; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at man i nogle medlemsstater ofte forsømmer at tage hånd om partnervold mod kvinder, og at man i sager om forældremyndighed, samværsret, kontakt- og besøgsordninger og -afgørelser tilsyneladende opererer med en regel om fælles forældremyndighed som udgangspunkt; der henviser til, at forsømmelse af denne type vold får alvorlige konsekvenser for kvinder og børn, da overgrebene kan eskalere til kvindedrab og/eller barnemord; der henviser til, at ofre for partnervold har brug for særlige beskyttelsesforanstaltninger; der henviser til, at ofrenes situation forværres markant, hvis de er økonomisk eller socialt afhængige af gerningsmanden; der henviser til, at det derfor er vigtigt fuldt ud at tage hensyn til denne form for vold, når der træffes afgørelse om separations- og forældremyndighedsordninger, og at afklare påstande om vold før behandling af spørgsmålet om forældremyndighed og samværsret; der henviser til, at medlemsstaternes domstole bør drage omsorg for, at der foretages en omfattende vurdering i henhold til princippet om barnets tarv med henblik på at fastlægge forældremyndighed og samværsret, herunder med høring af barnet selv og med inddragelse af alle relevante forvaltninger, og at der ydes psykologisk støtte og tages hensyn til alle involverede fagfolks ekspertise;

| R. | der henviser til, at de retshåndhævende myndigheders risikovurderinger i de fleste medlemsstater ikke systematisk omfatter oplysninger fra børn om deres erfaringer med partnervold; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at de retshåndhævende myndigheders risikovurderinger i de fleste medlemsstater ikke systematisk omfatter oplysninger fra børn om deres erfaringer med partnervold;

| S. | der henviser til, at barnets tarv altid bør være det primære hensyn i alle afgørelser vedrørende børn, herunder familietvister, og henviser til, at ethvert barns ret til at have kontakt med begge forældre som omhandlet i artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention og artikel 9 i FN's konvention om barnets rettigheder bør indskrænkes, hvis det er nødvendigt af hensyn til barnets tarv; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at barnets tarv altid bør være det primære hensyn i alle afgørelser vedrørende børn, herunder familietvister, og henviser til, at ethvert barns ret til at have kontakt med begge forældre som omhandlet i artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention og artikel 9 i FN's konvention om barnets rettigheder bør indskrænkes, hvis det er nødvendigt af hensyn til barnets tarv;

| T. | der henviser til, at i henhold til artikel 12 i FN-konventionen om barnets rettigheder og artikel 4 og 16 i direktiv (EU) 2016/800 har børn ret til at udtrykke deres synspunkter i alle forhold, der vedrører dem, herunder i retslige og administrative sagsforløb, og henviser til, at deres synspunkter altid skal tillægges primær vægt i overensstemmelse med deres alder og modenhed; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at i henhold til artikel 12 i FN-konventionen om barnets rettigheder og artikel 4 og 16 i direktiv (EU) 2016/800 har børn ret til at udtrykke deres synspunkter i alle forhold, der vedrører dem, herunder i retslige og administrative sagsforløb, og henviser til, at deres synspunkter altid skal tillægges primær vægt i overensstemmelse med deres alder og modenhed;

| U. | der henviser til, at to af de mest prestigefyldte institutioner for mental sundhed, Verdenssundhedsorganisationen og American Psychological Association, afviser brugen af det såkaldte forældrefremmedgørelsessyndrom og lignende begreber og udtryk, eftersom de kan anvendes som en strategi mod voldsofre ved at sætte spørgsmålstegn ved ofrenes habilitet som forældre og affærdige deres udtalelser og den vold, som børn udsættes for; der henviser til, at ifølge EDVAW-platformens anbefaling bør beskyldninger om forældrefremmedgørelse fremsat af fædre, der begår overgreb mod moderen, betragtes som en videreførelse af statslige myndigheders og aktørers magt og kontrol, herunder dem der træffer afgørelse om forældremyndighed (22); |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at to af de mest prestigefyldte institutioner for mental sundhed, Verdenssundhedsorganisationen og American Psychological Association, afviser brugen af det såkaldte forældrefremmedgørelsessyndrom og lignende begreber og udtryk, eftersom de kan anvendes som en strategi mod voldsofre ved at sætte spørgsmålstegn ved ofrenes habilitet som forældre og affærdige deres udtalelser og den vold, som børn udsættes for; der henviser til, at ifølge EDVAW-platformens anbefaling bør beskyldninger om forældrefremmedgørelse fremsat af fædre, der begår overgreb mod moderen, betragtes som en videreførelse af statslige myndigheders og aktørers magt og kontrol, herunder dem der træffer afgørelse om forældremyndighed (22);

| V. | der henviser til, at anonyme klager og klager, som ofrene efterfølgende trækker tilbage, kan hæmme myndighedernes yderligere efterforskning og udgøre en hindring for forebyggelse af yderligere vold; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at anonyme klager og klager, som ofrene efterfølgende trækker tilbage, kan hæmme myndighedernes yderligere efterforskning og udgøre en hindring for forebyggelse af yderligere vold;

| W. | der henviser til, at straffesager, der udspringer af en klage over vold i hjemmet, ofte behandles helt adskilt fra separationssager og sager om forældremyndighed; der henviser til, at dette kan betyde, at der beordres fælles forældremyndighed over børnene, og/eller at der tilkendes samværsret, som bringer offerets og børnenes rettigheder og sikkerhed i fare; der henviser til, at dette kan få uoprettelige konsekvenser for børns mentale og følelsesmæssige udvikling, hvilket klart strider mod deres tarv; der henviser til, at medlemsstater derfor er nødt til at sørge for, at ofre, så vidt som de har brug for det, har gratis adgang til fortrolige offerstøttetjenester, der handler i ofrenes interesse før, under og i et passende tidsrum efter straffesagen, herunder gennem et system med psykosocial støtte — navnlig under og efter afhøringer — som tager hensyn til de følelsesmæssige spændinger, der er forbundet med omstændighederne; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at straffesager, der udspringer af en klage over vold i hjemmet, ofte behandles helt adskilt fra separationssager og sager om forældremyndighed; der henviser til, at dette kan betyde, at der beordres fælles forældremyndighed over børnene, og/eller at der tilkendes samværsret, som bringer offerets og børnenes rettigheder og sikkerhed i fare; der henviser til, at dette kan få uoprettelige konsekvenser for børns mentale og følelsesmæssige udvikling, hvilket klart strider mod deres tarv; der henviser til, at medlemsstater derfor er nødt til at sørge for, at ofre, så vidt som de har brug for det, har gratis adgang til fortrolige offerstøttetjenester, der handler i ofrenes interesse før, under og i et passende tidsrum efter straffesagen, herunder gennem et system med psykosocial støtte — navnlig under og efter afhøringer — som tager hensyn til de følelsesmæssige spændinger, der er forbundet med omstændighederne;

| X. | der henviser til, at i henhold til artikel 67 i TEUF bør Unionen udgøre et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor de grundlæggende rettigheder respekteres, og i den forbindelse er ikkediskriminerende adgang til klage og domstolsprøvelse for alle af afgørende betydning; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at i henhold til artikel 67 i TEUF bør Unionen udgøre et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor de grundlæggende rettigheder respekteres, og i den forbindelse er ikkediskriminerende adgang til klage og domstolsprøvelse for alle af afgørende betydning;

| Y. | der henviser til, at det er nødvendigt at sikre, at ofrenes sikkerhed og beskyttelse af dem i familieretlige sager er det primære hensyn, at der ikke anvendes alternative tvistbilæggelsesmekanismer såsom mægling i sager, hvor kvinder og børn har været udsat for vold, hverken før eller under retssagen, således at ofrene skånes for yderligere overlast; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at det er nødvendigt at sikre, at ofrenes sikkerhed og beskyttelse af dem i familieretlige sager er det primære hensyn, at der ikke anvendes alternative tvistbilæggelsesmekanismer såsom mægling i sager, hvor kvinder og børn har været udsat for vold, hverken før eller under retssagen, således at ofrene skånes for yderligere overlast;

| Z. | der henviser til, at Istanbulkonventionen kræver, at parterne vedtager lovgivningsmæssige eller andre nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der tages hensyn til tilfælde af vold i hjemmet, når der træffes afgørelse om forældremyndighed og samværsret i forbindelse med børn, og at udøvelsen af enhver form for samværsret eller forældremyndighed hverken bringer offerets eller børnenes rettigheder og sikkerhed i fare (23); der henviser til, at Istanbulkonventionen otte år efter dens ikrafttrædelse endnu ikke er ratificeret af alle medlemsstater eller af EU; der henviser til, at Istanbulkonventionen er den vigtigste eksisterende internationale ramme til forebyggelse og bekæmpelse af kønsbaseret vold; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at Istanbulkonventionen kræver, at parterne vedtager lovgivningsmæssige eller andre nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der tages hensyn til tilfælde af vold i hjemmet, når der træffes afgørelse om forældremyndighed og samværsret i forbindelse med børn, og at udøvelsen af enhver form for samværsret eller forældremyndighed hverken bringer offerets eller børnenes rettigheder og sikkerhed i fare (23); der henviser til, at Istanbulkonventionen otte år efter dens ikrafttrædelse endnu ikke er ratificeret af alle medlemsstater eller af EU; der henviser til, at Istanbulkonventionen er den vigtigste eksisterende internationale ramme til forebyggelse og bekæmpelse af kønsbaseret vold;

| AA. | der henviser til, at fælles forældremyndighed i situationer med partnervold udsætter kvinder for eskalerende voldelige overgreb, der ellers kunne have været forebygget, idet de tvinges til at bo i geografisk nærhed af deres mishandlere og udsættes for yderligere fysisk og psykisk vold samt følelsesmæssig mishandling, hvilket kan have en direkte eller indirekte indvirkning på børn; der henviser til, at i tilfælde af partnervold bør kvinders og børns ret til at blive beskyttet og leve et liv uden fysisk og psykisk vold have forrang frem for præferencen for fælles forældremyndighed; der henviser til, at børnemishandling begået af gerningsmænd, der udøver partnervold, kan fungere som en taktik til at udøve kontrol over og begå vold mod moderen, hvilket er en form for indirekte kønsbaseret vold, der i nogle medlemsstater betegnes som »stedfortrædervold«; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at fælles forældremyndighed i situationer med partnervold udsætter kvinder for eskalerende voldelige overgreb, der ellers kunne have været forebygget, idet de tvinges til at bo i geografisk nærhed af deres mishandlere og udsættes for yderligere fysisk og psykisk vold samt følelsesmæssig mishandling, hvilket kan have en direkte eller indirekte indvirkning på børn; der henviser til, at i tilfælde af partnervold bør kvinders og børns ret til at blive beskyttet og leve et liv uden fysisk og psykisk vold have forrang frem for præferencen for fælles forældremyndighed; der henviser til, at børnemishandling begået af gerningsmænd, der udøver partnervold, kan fungere som en taktik til at udøve kontrol over og begå vold mod moderen, hvilket er en form for indirekte kønsbaseret vold, der i nogle medlemsstater betegnes som »stedfortrædervold«;

| AB. | der henviser til, at telefonhjælpelinjer er en afgørende kanal til at få støtte, men at kun 13 medlemsstater har oprettet EU's 116 006-hjælpelinje for alle ofre for forbrydelser, og kun få medlemsstater har specialiserede hjælpelinjer for partnervold; |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at telefonhjælpelinjer er en afgørende kanal til at få støtte, men at kun 13 medlemsstater har oprettet EU's 116 006-hjælpelinje for alle ofre for forbrydelser, og kun få medlemsstater har specialiserede hjælpelinjer for partnervold;

| AC. | der henviser til, at partnervold hænger uløseligt sammen med vold mod børn og børnemishandling; der henviser til, at det at udsætte børn for at overvære vold i hjemmet skal betragtes som vold mod børn; der henviser til, at børn, der er udsætte for vold i hjemmet, vil pådrage sig skader på deres mentale og/eller fysiske helbred, som kan være akutte og kroniske; der henviser til, at overlast mod børn i situationer med vold mod kvinder kan fortsætte og eskalere i forbindelse med forældretvister om forældremyndighed og omsorg; der henviser til, at børns mentale sundhed og trivsel er blevet forværret på grund af karantæneforanstaltningerne som følge af coronapandemien; der henviser til, at antallet af mentale sundhedstjenester for børn varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat, og at det i mange ikke er tilstrækkeligt; |
| --- | --- |

AC.

der henviser til, at partnervold hænger uløseligt sammen med vold mod børn og børnemishandling; der henviser til, at det at udsætte børn for at overvære vold i hjemmet skal betragtes som vold mod børn; der henviser til, at børn, der er udsætte for vold i hjemmet, vil pådrage sig skader på deres mentale og/eller fysiske helbred, som kan være akutte og kroniske; der henviser til, at overlast mod børn i situationer med vold mod kvinder kan fortsætte og eskalere i forbindelse med forældretvister om forældremyndighed og omsorg; der henviser til, at børns mentale sundhed og trivsel er blevet forværret på grund af karantæneforanstaltningerne som følge af coronapandemien; der henviser til, at antallet af mentale sundhedstjenester for børn varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat, og at det i mange ikke er tilstrækkeligt;

| AD. | der henviser til, at opvækst i et voldeligt hjem har meget negative konsekvenser for barnets fysiske, følelsesmæssige og sociale udvikling og dets efterfølgende adfærd som voksen; der henviser til, at hvis man som barn udsættes for vold, enten ved at opleve mishandling og/eller overvære partnervold, udgør dette en risikofaktor for, om man som voksen kan være særlig udsat for voldsovergreb eller selv vil begå vold, eller for at opleve adfærdsmæssige, fysiske elle psykiske helbredsproblemer; |
| --- | --- |

AD.

der henviser til, at opvækst i et voldeligt hjem har meget negative konsekvenser for barnets fysiske, følelsesmæssige og sociale udvikling og dets efterfølgende adfærd som voksen; der henviser til, at hvis man som barn udsættes for vold, enten ved at opleve mishandling og/eller overvære partnervold, udgør dette en risikofaktor for, om man som voksen kan være særlig udsat for voldsovergreb eller selv vil begå vold, eller for at opleve adfærdsmæssige, fysiske elle psykiske helbredsproblemer;

| AE. | der henviser til, at det til trods for fremskridt fremgår af de senest foreliggende rapporter, at ofre for forbrydelser stadig ikke er i stand til fuldt ud at udøve deres rettigheder i EU; der henviser til, at adgang til støttetjenester er afgørende for kvinder, der udsættes for partnervold; der henviser til, at antallet af både alment dækkende og specialiserede støttetjenester til ofre for partnervold fortsat er utilstrækkeligt, og at ofrene ofte har vanskeligt ved at opnå rettens hjælp på grund af manglende information og utilstrækkelig støtte og beskyttelse; der henviser til, at ofre ofte udsættes for sekundær viktimisering i straffesager og i forbindelse med erstatningskrav; der henviser til, at der er talrige tilfælde, hvor retshåndhævende myndigheder og retsvæsenet ikke er i stand til at yde tilstrækkelig støtte til kvinder og børn, der er ofre for vold i hjemmet, og til, at ofre for kønsbaseret vold endda har været udsat for forsømmelig adfærd eller uhensigtsmæssige kommentarer, når de anmeldte volden; der henviser til, at civilsamfundsorganisationer og offentlige organer, navnlig dem der arbejder med og for børn og ofre for vold i hjemmet og kønsbaseret vold, er vigtige aktører i forebyggelsen og håndteringen af vold i hjemmet og partnervold; der henviser til, at sådanne organisationer også kan yde værdifulde bidrag til politikker og lovgivning som følge af deres erfaringer med græsrodsniveauet; der henviser til, at EU-finansieringsprogrammer såsom programmet for retlige anliggender og programmet for borgere, ligestilling, rettigheder og værdier kan anvendes til beskyttelses- og støtteaktiviteter til ofre for vold i hjemmet og kønsbaseret vold, herunder for at sikre adgang til domstolsprøvelse og finansiering af civilsamfundsorganisationer, der arbejder med ofre; |
| --- | --- |

AE.

der henviser til, at det til trods for fremskridt fremgår af de senest foreliggende rapporter, at ofre for forbrydelser stadig ikke er i stand til fuldt ud at udøve deres rettigheder i EU; der henviser til, at adgang til støttetjenester er afgørende for kvinder, der udsættes for partnervold; der henviser til, at antallet af både alment dækkende og specialiserede støttetjenester til ofre for partnervold fortsat er utilstrækkeligt, og at ofrene ofte har vanskeligt ved at opnå rettens hjælp på grund af manglende information og utilstrækkelig støtte og beskyttelse; der henviser til, at ofre ofte udsættes for sekundær viktimisering i straffesager og i forbindelse med erstatningskrav; der henviser til, at der er talrige tilfælde, hvor retshåndhævende myndigheder og retsvæsenet ikke er i stand til at yde tilstrækkelig støtte til kvinder og børn, der er ofre for vold i hjemmet, og til, at ofre for kønsbaseret vold endda har været udsat for forsømmelig adfærd eller uhensigtsmæssige kommentarer, når de anmeldte volden; der henviser til, at civilsamfundsorganisationer og offentlige organer, navnlig dem der arbejder med og for børn og ofre for vold i hjemmet og kønsbaseret vold, er vigtige aktører i forebyggelsen og håndteringen af vold i hjemmet og partnervold; der henviser til, at sådanne organisationer også kan yde værdifulde bidrag til politikker og lovgivning som følge af deres erfaringer med græsrodsniveauet; der henviser til, at EU-finansieringsprogrammer såsom programmet for retlige anliggender og programmet for borgere, ligestilling, rettigheder og værdier kan anvendes til beskyttelses- og støtteaktiviteter til ofre for vold i hjemmet og kønsbaseret vold, herunder for at sikre adgang til domstolsprøvelse og finansiering af civilsamfundsorganisationer, der arbejder med ofre;

| AF. | der henviser til, at tværnationale separations- og skilsmisseprocedurer samt sager om forældremyndighed varer længere; der henviser til, at øget mobilitet inden for EU har ført til et stigende antal tværnationale tvister om forældreansvar og forældremyndighed; der henviser til, at automatisk anerkendelse af afgørelser om sager om forældremyndighed, hvor der er tale om kønsbaseret vold, er problematisk, da lovgivningen om kønsbaseret vold varierer mellem medlemsstaterne, og ikke alle medlemsstater anerkender partnervold som en strafbar handling og en form for kønsbaseret vold; der henviser til, at Kommissionen skal intensivere sine bestræbelser på i alle medlemsstater at fremme en konsekvent og konkret gennemførelse af principperne og målene i FN's konvention om barnets rettigheder, der er blevet ratificeret af alle EU's medlemsstater; der henviser til, at medlemsstaterne, som parter til FN's konvention om barnets rettigheder, skal prioritere hensynet til barnets tarv højest i alle offentlige tiltag, herunder i forbindelse med tværnationale familietvister; der henviser til, at artikel 83, stk. 1, i TEUF giver mulighed for at »fastsætte minimumsregler for, hvad der skal anses for strafbare handlinger, samt for straffene herfor på områder med kriminalitet af særlig grov karakter, der har en grænseoverskridende dimension som følge af overtrædelsernes karakter eller konsekvenser eller af et særligt behov for at bekæmpe dem på fælles grundlag«; der henviser til, at artikel 83, stk. 2, i TEUF giver mulighed for at fastsætte »minimumsregler for, hvad der skal anses for strafbare handlinger, samt for straffene herfor« med det sigte at »sikre effektiv gennemførelse af en EU-politik på et område, der er omfattet af harmoniseringsforanstaltninger«; |
| --- | --- |

AF.

der henviser til, at tværnationale separations- og skilsmisseprocedurer samt sager om forældremyndighed varer længere; der henviser til, at øget mobilitet inden for EU har ført til et stigende antal tværnationale tvister om forældreansvar og forældremyndighed; der henviser til, at automatisk anerkendelse af afgørelser om sager om forældremyndighed, hvor der er tale om kønsbaseret vold, er problematisk, da lovgivningen om kønsbaseret vold varierer mellem medlemsstaterne, og ikke alle medlemsstater anerkender partnervold som en strafbar handling og en form for kønsbaseret vold; der henviser til, at Kommissionen skal intensivere sine bestræbelser på i alle medlemsstater at fremme en konsekvent og konkret gennemførelse af principperne og målene i FN's konvention om barnets rettigheder, der er blevet ratificeret af alle EU's medlemsstater; der henviser til, at medlemsstaterne, som parter til FN's konvention om barnets rettigheder, skal prioritere hensynet til barnets tarv højest i alle offentlige tiltag, herunder i forbindelse med tværnationale familietvister; der henviser til, at artikel 83, stk. 1, i TEUF giver mulighed for at »fastsætte minimumsregler for, hvad der skal anses for strafbare handlinger, samt for straffene herfor på områder med kriminalitet af særlig grov karakter, der har en grænseoverskridende dimension som følge af overtrædelsernes karakter eller konsekvenser eller af et særligt behov for at bekæmpe dem på fælles grundlag«; der henviser til, at artikel 83, stk. 2, i TEUF giver mulighed for at fastsætte »minimumsregler for, hvad der skal anses for strafbare handlinger, samt for straffene herfor« med det sigte at »sikre effektiv gennemførelse af en EU-politik på et område, der er omfattet af harmoniseringsforanstaltninger«;

| AG. | der henviser til, at artikel 82, stk. 2, i TEUF giver mulighed for at fastsætte minimumsregler gældende i medlemsstaterne »for at lette den gensidige anerkendelse af domme og retsafgørelser samt det politimæssige og retlige samarbejde i straffesager med en grænseoverskridende dimension«, navnlig for så vidt angår kriminalitetsofres rettigheder; |
| --- | --- |

AG.

der henviser til, at artikel 82, stk. 2, i TEUF giver mulighed for at fastsætte minimumsregler gældende i medlemsstaterne »for at lette den gensidige anerkendelse af domme og retsafgørelser samt det politimæssige og retlige samarbejde i straffesager med en grænseoverskridende dimension«, navnlig for så vidt angår kriminalitetsofres rettigheder;

Generelle bemærkninger

| 1. | fordømmer på det kraftigste alle former for kønsbaseret vold, vold i hjemmet og vold mod kvinder, og finder det dybt beskæmmende, at navnlig kvinder og piger, i al deres mangfoldighed, fortsat er udsatte for partnervold, hvilket udgør en alvorlig overtrædelse af deres menneskerettigheder og værdighed, og som desuden indvirker på kvindernes økonomiske stilling, et fænomen som endvidere er blevet forværret under coronakrisen; |
| --- | --- |

1.

| 2. | minder om, at FN's særlige rapportør om vold mod kvinder har bemærket, at coronakrisen har illustreret, hvor mangelfuld en gennemførelsen af centrale konventioner til beskyttelse og forebyggelse af kønsrelateret vold reelt har været; opfordrer medlemsstaterne til hurtigst muligt at tackle stigningen i vold i parforhold under coronapandemien, og opfordrer dem til at udveksle sådanne nationale innovationer, retningslinjer, bedste praksis og protokoller, som har vist sig at være effektive med hensyn til at bekæmpe vold i parforhold og støtte ofre, navnlig i nødsituationer; opfordrer Kommissionen til at fremme disse fremgangsmåder; opfordrer medlemsstaterne og lokale myndigheder til at måle omfanget af kønsbaseret vold og til at støtte ofre for kønsbaseret vold og vold i hjemmet ved at garantere ofrene tryghed og økonomisk uafhængighed gennem adgang til kvindehjem og basale offentlige tjenesteydelser såsom sundhed og transport samt professionel psykologhjælp; opfordrer Kommissionen til at udarbejde en EU-protokol om vold mod kvinder i krise- og nødsituationer for at forebygge vold mod kvinder og støtte ofre i krisesituationer såsom coronapandemien, til at oprette et sikkert og fleksibelt varslingssystem og til at betragte beskyttelsestjenester for ofre såsom hjælpetjenester, trygge krisecentre og kvindehjem samt sundhedsydelser som »essentielle tjenesteydelser« i medlemsstaterne; understreger i denne forbindelse behovet for specifikke foranstaltninger til at rette op på de eksisterende forskelle i love, politikker og tjenesteydelser medlemsstaterne imellem samt stigningen i vold i hjemmet og kønsbaseret vold under coronapandemien; |
| --- | --- |

2.

| 3. | fremhæver, at gerningsmændene ofte gør brug af retslige skridt til at udvide deres magt og kontrol og til fortsat at intimidere og skabe frygt hos ofrene; understreger i denne henseende, at barnet og anmodningen om fælles forældremyndighed ofte manipuleres af den voldelige af forældrene som middel til fortsat at komme i kontakt med moderen efter separationen; fremhæver, at mishandleren ofte forulemper, truer med overgreb eller tager børnene med det formål at skade sin partner eller ekspartner, hvad der i alvorlig grad hindrer en harmonisk udvikling hos barnet; gentager, at dette også er en form for kønsbaseret vold; bemærker, at mishandlere kan bruge tilbageholdelse af underholdsbidrag som en trussel og en form for overgreb mod deres ofre; gør opmærksom på, at denne praksis kan indebære et alvorligt psykologisk overgreb for ofrene og skabe eller forværre økonomiske problemer; opfordrer medlemsstaterne til at tage skridt til at sikre, at underholdsbidrag udbetales direkte til ofrene fra dedikerede fonde for at undgå økonomisk udnyttelse og risikoen for at påføre offeret yderligere overlast; |
| --- | --- |

3.

| 4. | glæder sig over Kommissionens tilsagn i strategien for ligestilling mellem kønnene 2020-2025 om at bekæmpe kønsbaseret vold og understreger betydningen af en fuldstændig og hurtig gennemførelse af dens centrale mål i denne henseende; peger på de alarmerende tal for kønsbaseret vold, som klart peger på, at patriarkalske adfærdsmønstre skal omformes så hurtigt som muligt; minder om, at fælles indsats er afgørende for at skabe opadgående konvergens og for at harmonisere kvinders rettigheder i Europa; opfordrer derfor til, at der inden for Det Europæiske Råd oprettes en rådssammensætning om ligestilling mellem kønnene, hvor medlemsstaternes repræsentanter jævnligt kan mødes, lovgive og udveksle bedste praksis; understreger, at foranstaltninger til bekæmpelse af kønsbaseret vold og vold i hjemmet skal omfatte en intersektionel tilgang med det formål at være så inklusiv som mulig og at forebygge enhver form for diskrimination; |
| --- | --- |

4.

| 5. | påpeger, at Istanbulkonventionen er et centralt instrument i at modarbejde kønsbaseret vold mod kvinder og vold i hjemmet; beklager, at konventionen endnu ikke er blevet ratificeret af Den Europæiske Union, og at kun 21 EU-medlemsstater til dato har ratificeret den; opfordrer til øjeblikkelig ratifikation og gennemførelse heraf på nationalt plan og EU-plan; opfordrer indtrængende Bulgarien, Tjekkiet, Ungarn, Letland, Litauen og Slovakiet til at ratificere Istanbulkonventionen; genfremsætter sin kraftige fordømmelse af den polske justitsministers nylige beslutning om officielt at indlede Polens tilbagetrækning fra Istanbulkonventionen, hvilket vil være et alvorligt tilbageslag for ligestillingens sag, kvinders rettigheder og bekæmpelse af kønsbaseret vold; opfordrer Kommissionen til fortsat at udvikle samlende rammer for politikker, programmer og øvrige initiativer til at træde op imod vold mod kvinder og vold i hjemmet, og til at afsætte tilstrækkelige og hensigtsmæssig ressourcer til tiltag vedrørende implementeringen af Istanbulkonventionen gennem dens finansieringsprogrammer, der er sikret i bestemmelserne i den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 og gennem Daphne-delen; udtrykker sin ros af alle kampagner, der støtter ratificeringen og gennemførelsen af Istanbulkonventionen; tilslutter sig Kommissionens plan om fortsat at arbejde for ratificering i hele EU af konventionen; fordømmer på det kraftigste alle forsøg på at miskreditere Istanbulkonventionen og fordømmer forsøgene på at annullere de fremskridt, der er gjort i kampen mod kønsbaseret vold, herunder vold i hjemmet, som finder sted i nogle medlemsstater; bemærker med stor bekymring, at reel implementering af konventionen stadig er mangelfuld over hele Europa; opfordrer de medlemsstater, der har ratificeret konventionen, til at sikre fuldstændig, effektiv og praktisk implementering, idet der lægges særlig vægt på artikel 31 i Istanbulkonventionen, og til at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der tages hensyn til tilfælde af vold i parforhold, når der træffes afgørelse om forældremyndighed og samværsret for børn, og at udøvelsen af enhver form for samværsret eller forældremyndighed ikke sker på bekostning af offerets eller børns rettigheder; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer Kommissionen og Rådet til at tilføje kønsbaseret vold til listen over EU-kriminalitetsområder i henhold til artikel 83, stk. 1, i TEUF under hensyntagen til det særlige behov for at bekæmpe denne forbrydelse på et fælles grundlag; opfordrer Kommissionen til at bruge dette som retsgrundlag til at foreslå bindende foranstaltninger og et holistisk EU-rammedirektiv til at forebygge og bekæmpe alle former for kønsbaseret vold, herunder konsekvenserne af partnervold for kvinder og børn, og som skal indeholde ensartede standarder og pligt til under udvisning af rettidig omhu at indsamle data, forebygge og undersøge voldstilfælde, beskytte ofrene og vidnerne og retsforfølge og straffe gerningsmændene; minder om, at sådanne nye lovgivningsmæssige foranstaltninger under alle omstændigheder bør stemme overens med Istanbulkonventionens rettigheder og forpligtelser og bør supplere ratificeringen af denne; anbefaler, at Istanbulkonventionen betragtes som en minimumsstandard, og at det tilstræbes at gøre yderligere fremskridt med hensyn til at bekæmpe kønsbaseret vold og vold i hjemmet; |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at vedtage specifikke foranstaltninger til udryddelse af cybervold, herunder onlinechikane, cybermobning og kvindefjendsk hadefuld tale, som rammer børn og navnlig piger i uforholdsmæssig høj grad, og til specifikt at tage hånd om stigningen i disse former for kønsbaseret vold under coronapandemien; opfordrer Kommissionen til at fremsætte forslag om relevante forordninger og øvrige, mulige skridt til at udrydde hadefuld tale og chikane på internettet; |
| --- | --- |

7.

| 8. | beklager Kommissionens og medlemsstaternes utilstrækkelige finansielle støtte til kampen mod vold i hjemmet i betragtning af fænomenets omfang; bemærker, at de medlemsstater, der har øget denne støtte væsentligt, har opnået gode resultater, navnlig med hensyn til at mindske antallet af kvindedrab; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at øge støttemidler øremærket til kampen mod vold i hjemmet; er bekymret over fragmenteringen af støttemidler, kortsigtet støtte og den administrative byrde, der kan hæmme sammenslutningers adgang til midler og dermed forringe den støtte, der ydes til ofre for vold i hjemmet og deres børn; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tilgodese stabil og langsigtet finansiering; |
| --- | --- |

8.

Beskyttelse, sikkerhed og støtte til ofre for kønsbaseret vold — Håndtering af partnervold i forbindelse med forældremyndighed og samværsbeslutninger

| 9. | minder om, at hensynet til barnets tarv har højeste prioritet i forbindelse med enhver foranstaltning, der vedrører et barn; minder, at staterne skal respektere retten for et barn, der er adskilt fra en eller begge forældre, til regelmæssigt at opretholde personlige forbindelser og direkte kontakt med forældrene, medmindre det er i modstrid med barnets tarv; bemærker, at fælles forældremyndighed og samvær uden opsyn i princippet er ønskelige for at sikre, at forældre har lige rettigheder og pligter, medmindre det strider mod barnets tarv; fremhæver, at det er i strid med disse hensyn, hvis loven automatisk giver forældreansvar til den ene eller begge forældre; minder om, at i henhold til FN's konvention om barnets rettigheder er vurderingen af, hvad der tjener barnets tarv, en særskilt aktivitet, der bør gennemføres i hvert enkelt sag under hensyntagen til de specifikke forhold, der gør sig gældende for det pågældende barn; understreger, at partnervold klart er uforenelig med barnets tarv og med fælles forældremyndighed og forsorg som følge af de alvorlige konsekvenser for kvinder og børn, herunder risikoen for vold efter separation og ekstreme gerninger som kvindedrab og barnemord; fremhæver, at beskyttelsen af kvinder og børn mod vold og barnets tarv skal være altafgørende og have forrang frem for andre kriterier, når der fastlægges ordninger for tildeling af forældremyndighed, adgangs- og samværsret; understreger derfor, at gerningsmænds eller formodede rettigheder eller fordringer under og efter retssager, bl.a. med hensyn til ejendom, beskyttelse af privatlivets fred, forældremyndighed, adgang, kontakt og samvær, bør fastlægges i lyset af kvinders og børns menneskerettigheder og ret til liv og fysisk, seksuel og psykologisk integritet og under hensyntagen til princippet om barnets tarv (24); understreger derfor, at fratagelse af den voldelige partners forældremyndighed og samværsret og tildeling af eksklusiv forældremyndighed til moderen, hvis hun er offer for vold, kan være den eneste måde at forhindre yderligere vold og sekundær viktimisering af ofrene; understreger, at tildeling af hele forældreansvaret til den ene af forældrene skal ledsages af relevant en form for godtgørelsesordning, f.eks. social bistand og fortrinsret til kollektive og individuelle omsorgsordninger; |
| --- | --- |

9.

| 10. | understreger, at undladelse af at tage partnervold i betragtning ved afgørelser om forældremyndighed og samværsret er en tilsidesættelse gennem forsømmelig adfærd af menneskers ret til liv, et liv uden vold og af kvinders og børns ret til en sund udvikling; opfordrer indtrængende til, at enhver form for vold, herunder at være vidne til vold, mod en forælder eller nærtstående person i lovgivning og retspraksis betragtes som en krænkelse af menneskerettighederne og som en handling, der ikke tjener barnets tarv; er dybt bekymret over det alarmerende antal kvindedrab i Europa, som er den mest ekstreme form for vold mod kvinder; advarer om den utilstrækkelige foranstaltninger til beskyttelse af kvinder, som det fremgår af sager om kvindedrab og barnemord begået, efter at kvinden har anmeldt vold i hjemmet; understreger, at hvor den ene af forældrene er tiltalt for kvindedrab, bør vedkommendes forældremyndighed af hensyn til barnets tarv systematisk suspenderes, så længe sagen verserer; fremhæver desuden, at efterkommere bør fritages fra underholdspligter over for en forælder, som er dømt for kvindedrab; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at sikre, at alle kvinder i al deres mangfoldighed og uanset status, og som er ofre for partnervold, har tilstrækkelig og gratis adgang til domstolsprøvelse, og til at sikre dem tolketjenester, hvor det er nødvendigt; opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at forvaltningstilbud tager højde for de intersektionelle former for forskelsbehandling, som kvinder og børn udsættes for; opfordrer medlemsstaterne til at styrke omsorgen for, tilsynet med og beskyttelsen af kvinder, som anmelder vold i hjemmet; opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at støttetjenesterne anlægger en koordineret tilgang til indkredsningen af udsatte kvinder for at sikre, at sådanne foranstaltninger er tilgængelige og til gavn for samtlige kvinder og piger inden for deres jurisdiktion; understreger, at når en gerningsmand pågribes på fersk gerning, bør ofret bringes i sikkerhed og der bør obligatorisk tages skridt til at beskytte børnene fra voldsmanden, og fremhæver endvidere, at hvis der ikke er juridisk hjemmel for anholdelse, bør den formodede mishandler ikke desto mindre straks fjernes fra offerets hus og holdes væk fra offerets arbejdsplads for at forebygge risikoen for yderligere vold; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer medlemsstaterne til at udvikle systemer, der gør det muligt for tredjeparter og sammenslutninger at tage sig af voldelige ekspartneres børn, og at mindske eksponeringen for mødre, som er ofre for vold i hjemmet, hvis deres tidligere partner er tilkendt ret til besøg, indkvartering eller fælles forældremyndighed; mener, at disse mekanismer skal være tilgængelige for kvinder, så snart de anmelder vold i hjemmet; mener, at denne opgave kræver særlige kvalifikationer, og at det personale, der står for børneforsorgen, skal være behørigt oplært; mener, at disse mekanismer bør varetages af specialiserede sammenslutninger og institutioner; |
| --- | --- |

11.

| 12. | er bekymret over de betydelige forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til bekæmpelse af kønsbaseret vold; er bekymret over situationen for kvinder, der er ofre for kønsbaseret vold i hjemmet og bor i områder uden støttestrukturer og med vanskelig adgang til domstole og offentlige og private juridiske parter til at forsvare deres rettigheder; er bekymret over, at støttetilbud ikke forefindes i ensartet grad inden for de enkelte medlemsstater, og opfordrer dem til at sikre en tilstrækkelig geografisk fordeling af støttetilbud, både til nødsituationer og til kortvarig og længerevarende, specialiseret støtte til ofre, uanset kvindernes bopælsstatus eller deres evne eller villighed til at samarbejde i sager mod den påståede gerningsmand; opfordrer medlemsstaterne til at sikre universel adgang til juridiske tjenesteydelser og skræddersyede tilbud og reaktioner på specifikke situationer, hvor partnervold forekommer i landdistrikter; understreger behovet for at opbygge netværk mellem forskellige tjenester og programmer for at opnå succes med at bekæmpe vold i hjemmet mod kvinder i landdistrikter og afsidesliggende egne; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at undersøge muligheden for at afsætte EU-midler til dette spørgsmål, navnlig af midler afsat til regional udvikling; |
| --- | --- |

12.

| 13. | glæder sig over EU-strategien for ofres rettigheder (2020-2025), som vil tage fat på de specifikke behov hos ofre for kønsbaseret vold, navnlig en specifik tilgang til psykisk vold mod kvinder og indvirkningen heraf på deres mentale sundhed på lang sigt; opfordrer Kommissionen til i sin evaluering af direktivet om ofres rettigheder at afhjælpe de nuværende huller i EU-lovgivningen, at undersøge, om der tages behørigt og effektivt hensyn til kønsaspekterne ved at blive offer, navnlig med hensyn til internationale standarder for vold mod kvinder, f.eks. som dem fastsat i Istanbulkonventionen, og til i tilstrækkelig grad at forbedre lovgivningen om ofres rettigheder og beskyttelse af og erstatning til ofre; opfordrer til fortsatte bestræbelser på at fremme ofres rettigheder, herunder gennem eksisterende instrumenter såsom den europæiske beskyttelsesordre; opfordrer indtrængende Kommissionen til at drage omsorg for, at alle medlemsstater omsætter direktivet om ofres rettigheder i national ret og gennemfører det helt og nøje, således at ofre for partnervold får uindskrænket adgang til en vifte af støttetilbud, herunder både alment dækkende og specialiserede tjenester såsom 116 006-hjælpelinjen for ofre for forbrydelser; |
| --- | --- |

13.

| 14. | anbefaler, at medlemsstaterne opstiller alternative mekanismer til brug for ofre, som ikke indgiver en klage, så de kan udøve deres anerkendte rettigheder som ofre for partnervold, herunder sociale rettigheder og arbejdstagerrettigheder, f.eks. i kraft af ekspertrapporter udarbejdet af specialiserede offentlige organer, som kan tildele status som ofre for kønsbaseret vold; |
| --- | --- |

14.

Beskyttelse og støtte — Adgang til retlig beskyttelse, nødindkvartering og offerunderstøttelse

| 15. | fremhæver den afgørende rolle, som økonomisk støtte til ofre spiller for, at de kan opnå økonomisk uafhængighed af de voldelige partnere; understreger, at flertallet af kvinder bliver fattigere under separations- og skilsmissesager, og at nogle kvinder giver afkald på, hvad der retmæssigt tilkommer dem, af frygt for at miste forældremyndigheden; opfordrer medlemsstaterne til at være særligt opmærksomme på risikoen for, at ofre for vold i hjemmet befinder sig i en endnu mere usikker situation under separations- og skilsmisseprocedurerne; understreger behovet for at fjerne alle økonomiske hindringer, der kan få en kvinde til ikke at anmelde den vold, hun har været udsat for; påpeger, at en rimelig indkomst og økonomisk uafhængighed er afgørende forudsætninger for kvinders mulighed for at komme ud af belastende og voldelige parforhold; opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af økonomisk vold, til at beskytte ofre for kønsbaseret volds kapital og indkomst og til at opstille rammer for hurtig og virkningsfuld beslutningstagning vedrørende børnebidrag med henblik på at styrke sådanne ofres stilling, finansielle sikkerhed og økonomiske uafhængighed, således at de får mulighed for at få hånd i hanke med tilværelsen, herunder gennem støtte til kvindelige iværksættere og arbejdstagere; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme og støtte slig uafhængighed; glæder sig over forslaget til et direktiv om passende mindstelønninger (25) og forslaget om bindende foranstaltninger vedrørende løngennemsigtighed (26); understreger betydningen af at gennemføre direktivet om balance mellem arbejdsliv og privatliv (27), der er særligt afgørende for enlige forældre, idet det bistår dem med at klare deres specifikke beskæftigelsessituation og deres omsorgsforpligtelser, f.eks. ved at sørge for, at der findes tilgængelige og tilstrækkelige pasningstilbud; opfordrer medlemsstaterne til at sikre passende økonomiske støtte- og erstatningsmekanismer for ofre og til at oprette en mekanisme til at koordinere, føre tilsyn med og regelmæssigt vurdere gennemførelsen og effektiviteten af foranstaltningerne til forebyggelse af økonomisk vold mod kvinder; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer medlemsstaterne til at fremme og garantere uindskrænket mulighed for fyldestgørende retsbeskyttelse, meningsfulde høringer, polititilhold, krisecentre og rådgivning samt offerbistandsfonde og programmer til styrkelse af den økonomiske stilling for kvinder, der er ofre for vold i parforhold; opfordrer medlemsstaterne til at garantere støtte til mødre og deres børn, når de bliver ofre for vold i hjemmet, via lokalsamfundsbaseret, uddannelsesmæssig og finansiel støtte såsom offerbistandsmidler til kvindelige ofre for vold i hjemmet, således at disse mødre sikres de fornødne ressourcer til at drage omsorg for deres børn og undgå at miste forældremyndigheden; opfordrer medlemsstaterne til at anvende særlige procedurer baseret på fælles minimumsstandarder og yde støtte til ofre for vold i hjemmet for at forhindre dem i at blive ofre igen som følge af delt forældremyndighed eller fuldstændigt at miste forældremyndigheden over deres børn; opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at sagsomkostningerne for ofre for vold i hjemmet dækkes, når offeret ikke selv råder over tilstrækkelige midler, og til at sikre dem kyndig repræsentation af sagførere med speciale i sager om vold i hjemmet; opfordrer Kommissionen til at vurdere mulighederne for at indføre minimumsstandarder for beskyttelsesordrer i hele EU; opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at ofre for partnervold har adgang til psykologhjælp og rådgivning på alle stadier af juridiske procedurer; |
| --- | --- |

16.

| 17. | beklager manglen på hensigtsmæssig nødindkvartering og midlertidige kvindehjem for ofre for partnervold og deres børn; opfordrer medlemsstaterne til at oprette indkvartering specielt til ofre for vold i parforhold og sørge for, at disse faciliteter til enhver til kan afbenyttes, således at der sikres øget, bedre og hensigtsmæssige modtagelses- og beskyttelsestilbud til kvinder, der er ofre for vold i hjemmet, og alle berørte børn; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at afsætte tilstrækkelige midler til relevante myndigheder, herunder gennem projekter, og opfordrer til finansiering til etablering og udvidelse af krisecentre samt andre hensigtsmæssige foranstaltninger, der gør det muligt for kvinder, der er ofre for vold, at opholde sig i al fortrolighed i et sikkert, lokalt miljø; |
| --- | --- |

17.

| 18. | beklager, at kvindelige ikke får den fornødne sociale, sundhedsmæssige og psykologiske hjælp; opfordrer medlemsstaterne til at sikre effektiv, tilgængelig og prismæssigt overkommelig lægelig og psykologisk kyndig støtte til ofre for kønsrelateret vold, herunder seksuelle og reproduktive sundhedsydelser, navnlig i krisetider, hvor en sådan støtte bør betragtes som essentiel, eksempelvis ved at investere i telemedicin til at garantere fortsat udbud af sundhedsydelser; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer medlemsstaterne til at sikre patientcentreret lægehjælp, der vil muliggøre tidlig afdækning af mishandling i hjemmet, at tilrettelægge professionel terapeutisk behandling og at etablere krisehjem-programmer og juridisk bistand til ofre, hvad der i væsentlig grad vil kunne medvirke til at reducere konsekvenserne af og forebygge partnervold; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer medlemsstaterne til at undersøge de virtuelle muligheder for at hjælpe voldsofre, herunder mulighederne inden for mental sundhed og rådgivning, med fokus rettet mod eksisterende uligheder i adgangen til IT-tjenesteydelser; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer til anvendelse af god praksis, som det allerede anvendes i nogle medlemsstater, til at forebygge yderligere vold, f.eks. registrering af ofrenes telefonnumre i særlige registre vedrørende overtrædelser som personforfølgelse og partnervold for at sikre, at der gives øverste prioritet til eventuelle fremtidige nødopkald fra disse numre, så ordensmagten kan gribe effektivt ind; |
| --- | --- |

21.

Beskyttelse og støtte til børn

| 22. | understreger betydningen af på EU-plan at fastlægge fælles juridiske definitioner og et vist minimum af harmonisering af reglerne for bekæmpelse af kønsbaseret vold og beskyttelse af børn til ofre for kønsbaseret vold, da partnervold, at være vidne til vold og stedfortrædervold i mange retssystemer ikke anerkendes; påpeger, at børn, der er vidne til vold i deres familiemiljø, ikke anerkendes som ofre for kønsbaseret vold, hvilket har en direkte indvirkning på dataindsamlingen hos politi og retsvæsenet og på det tværnationale samarbejde; understreger, at det er nødvendigt at tildele status som offer for kønsbaseret vold i straffesager og efterforskninger til børn, der er vidne til vold i parforhold eller udsat for stedfortrædervold, for at de kan være omfattet af bedre retsbeskyttelse og komme i betragtning til hensigtsmæssig hjælp; henstiller til medlemsstaterne, at de indfører procedurer for systematisk opsyn, herunder psykologisk overvågning, med børn, der er ofre for og vidne til vold i hjemmet, for dermed at kunne imødegå de deraf følgende forstyrrelser i deres opvækst og undgå, at de selv forfalder til vold i deres voksenliv; opfordrer endvidere medlemsstaterne til at indføre særlige foranstaltninger vedrørende »overværet vold«, inklusive bestemmelser om særligt skærpende omstændigheder; |
| --- | --- |

22.

| 23. | opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre en årlig kampagne til oplysning af børn og til at øge kendskabet til børns rettigheder; opfordrer medlemsstaterne til at oprette særlige centre til at drage omsorg for børn, som er ofre for vold, bemandet med børnelæger og terapeuter med speciale i kønsbaseret vold; opfordrer medlemsstaterne til at oprette børnekontaktpunkter, som er lettilgængelige via bl.a. telefon, e-mail, onlinechat, hvor børnene kan tale om, stille spørgsmål og anmelde vold begået mod dem selv, forældre eller søskende, og hvor de kan få information, råd eller henvisning til anden organisation for yderligere hjælp; |
| --- | --- |

23.

| 24. | fremhæver, at et barn navnlig skal have mulighed for at blive hørt, hvilket er afgørende for at fastslå, hvad der tjener barnets tarv i forbindelse med behandlingen af sager om forældremyndighed og anbringelse i plejefamilie, alt efter barnets alder og modenhed; påpeger ikke desto mindre, at sådanne høringer under alle omstændigheder, men helt afgørende i tilfælde, hvor der er mistanke om partnervold, bør gennemføres i et børnevenligt miljø, uden pres eller indflydelse fra forældre eller slægtninge, af uddannede fagfolk såsom læger eller psykologer, herunder personer kvalificeret i pediatrisk neuropsykiatri, med henblik på at analysere effekten af tillid til andre på en harmonisk udvikling af barnet, og for at undgå at forværre traumer og offerfølelse; opfordrer til, at der på EU-plan fastsættes minimumsstandarder for, hvordan disse høringer bør foretages; påpeger betydningen af at sikre gedigen, langsigtet, psykologisk og psykiatrisk behandling og social rådgivning for ofre og deres børn i hele restitutionsforløbet efter perioden med overgreb; |
| --- | --- |

24.

| 25. | understreger behovet for at rette særlig opmærksomhed mod sager, hvor det involverede offer eller barn har et handicap eller tilhører en særlig sårbar gruppe, og at anvende særlige procedurer og standarder i disse sager; |
| --- | --- |

25.

| 26. | glæder sig over Kommissionens fremlæggelse af en overordnet strategi for beskyttelse af udsatte børn og for at fremme børnevenlig retspleje; understreger behovet for at beskytte de mest sårbare børns rettigheder, idet der rettes særlig opmærksomhed mod børn med handicap, forebyggelse og bekæmpelse af vold og fremme af et børnevenligt retssystem; opfordrer til, at alle medlemsstaterne hurtigt gennemfører strategien fuldt ud; opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at træffe konkrete foranstaltninger til bekæmpelse af seksuelt misbrug og udnyttelse af børn ved at investere i forebyggende foranstaltninger og behandlingsprogrammer, der har til formål at forhindre gerningsmændene i at recidivere, med mere effektiv støtte til ofre og ved at styrke samarbejdet mellem retshåndhævende myndigheder og civilsamfundsorganisationer; understreger, at der i tilfælde af mistanke om børnemishandling skal træffes øjeblikkelige foranstaltninger for at sikre barnets sikkerhed og for at standse og forebygge yderligere eller potentiel vold, samtidig med at barnets ret til at blive hørt under hele processen sikres; mener, at sådanne foranstaltninger bør omfatte en umiddelbar risikovurdering og beskyttelse, der omfatter en bred vifte af effektive foranstaltninger såsom foreløbige foranstaltninger, beskyttelsesordrer eller polititilhold, mens de faktiske omstændigheder undersøges; minder om, at princippet om hurtighed skal anvendes i alle sager, der involverer børn, som er ofre for vold; understreger, at de domstole, der behandler sager om børnemishandling, også bør have speciale i kønsbaseret vold; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at træffe konkrete foranstaltninger til at sætte en stopper for seksuelt misbrug af børn ved at investere i forebyggende foranstaltninger, indkredse specifikke programmer for potentielle lovovertrædere og yde effektiv støtte til ofrene; opfordrer medlemsstaterne til at intensivere de retshåndhævende myndigheders og civilsamfundsorganisationernes samarbejde om at bekæmpe seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af børn; |
| --- | --- |

27.

| 28. | understreger, at vold mod børn også kan kædes sammen med kønsbaseret vold, enten fordi de er vidner til vold begået mod moderen, eller fordi de selv er ofre for misbehandling, når denne er et indirekte middel til at udøve magt over og psykisk vold mod moderen; bemærker, at programmer til støtte for børn, der er vidne til vold i hjemmet, er afgørende for at begrænse skaden på lang sigt; opfordrer medlemsstaterne til fortsat at drive innovative programmer til at imødekomme disse børns behov, f.eks. ved at uddanne det personale, der arbejder med børn, så de kan aflæse tidlige advarselssignaler, yde den fornødne reaktion og støtte og yde virkningsfuld psykologisk støtte til børn under straffe- og civilretlige sagsforløb, som de eventuelt indblandes i; henstiller indtrængende til medlemsstaterne at indføre procedurer for systematisk opsyn med børn, der er ofre for eller vidne til vold i hjemmet, herunder psykologisk hjælp, for at tage hånd om de forstyrrelser, som dette har på børnenes opvækst og undgå, at de selv forfalder til vold i voksenlivet; |
| --- | --- |

28.

Forebyggelse: Oplæring af personale

| 29. | opfordrer til gentagen, effektiv kapacitetsopbygning og obligatorisk målrettet oplæring af personale, der beskæftiger sig med tilfælde af kønsbaseret vold, børnemishandling og generelt alle former for vold i hjemmet og dynamikken heri, inklusive manipulation, psykisk vold og tvang; understreger, at denne målrettede oplæring derfor bør være beregnet til dommerstanden, retshåndhævelsespersonale, specialiserede jurister, retsmedicinere, sundhedspersonale, socialarbejdere, lærere og pædagoger samt offentligt ansatte, der arbejder inden for disse områder; opfordrer til, at denne oplæring også fremhæver, hvordan vold i parforhold indvirker på børns rettigheder, på deres trivsel og på beskyttelsen af dem; understreger, at denne oplæring bør øge det pågældende personales kendskab til og forståelse af nuværende beskyttelsesforanstaltninger såvel som sikkerhedsmæssige aspekter, forbrydelsens konsekvenser, ofrenes behov og imødekommelsen heraf samt udstyre dem med kompetencerne til bedre at kommunikere med og støtte ofre; opfordrer til, at denne oplæring også sætter dem i stand til at vurdere situationen ved hjælp af pålidelige risikovurderingsværktøjer og til at opdage tegn på mishandling; understreger behovet for at evaluere de mekanismer til at opfatte disse tegn, der benyttes af det involverede personale; opfordrer til, at oplæringen gennemføres ved at opprioritere fokusset på ofrenes behov og forhold og ved at anerkende, at vold mod kvinder og vold i hjemmet skal tackles gennem en specifik, kønssensitiv og menneskerettighedsbaseret tilgang, der opretholder nationale, regionale og internationale standarder og foranstaltninger; opfordrer medlemsstaterne til at udvikle og finansiere sådanne oplæringskurser; henviser til betydningen af Det Europæiske Netværk for Uddannelse af Dommere og Anklagere i denne henseende; understreger, at civilsamfundsorganisationer, der arbejder med og for børn og ofre for vold i hjemmet og kønsbaseret vold, bør anmodes om at udbyde eller i det mindste blive tilknyttet tilrettelæggelsen af disse kursusforløb for at dele den viden og ekspertise, som de har i kraft af deres praktiske erfaringer; opfordrer Kommissionen til at fremme og koordinere denne form for oplæring med særlig fokus på grænseoverskridende sager; |
| --- | --- |

29.

| 30. | opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at deres politi og retsvæsen er tilstrækkeligt finansieret, udstyret og uddannet til at behandle klager over vold i hjemmet og reagere herpå; beklager, at underfinansiering og budgetnedskæringer inden for disse etater kan føre til proceduremæssige fejl og mangler, manglende oplysning til klagere om sagens gang og uforholdsmæssigt lange forsinkelser, som ikke harmonerer med det altovervejende hensyn til beskyttelse og restitution af ofrene; understreger den vigtige rolle, som social- og psykologmedarbejdere placeret hos politiet kan udfylde i at lette konkret og human støtte til ofre for vold i hjemmet; opfordrer medlemsstaterne til at give alle foreninger de nødvendige midler til at hjælpe kvindelige ofre og deres børn; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke deres samarbejde om at indføre foranstaltninger til at forbedre indkredsningen af ofre for vold i hjemmet og partnervold såvel som til at styrke ofre og vidner i at tage mod til sig til at anmelde forbrydelser, da partnervold i mange tilfælde ikke indberettes; |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer Kommissionen og Det Europæiske Netværk for Uddannelse af Dommere og Anklagere til at etablere en EU-platform for gensidig læring og udveksling af bedste praksis blandt retsvæsenets aktører og politiske beslutningstagere i de forskellige medlemsstater, som arbejder inden for relevante områder; |
| --- | --- |

31.

| 32. | anbefaler på det kraftigste, at medlemsstaterne opretter specialiserede domstole eller retsinstanser og tillige vedtager hensigtsmæssige love, oplæring, procedurer og retningslinjer for alt personale, der er i kontakt med ofrene, herunder øget bevidsthed om kønsbaseret vold og kønsstereotyper, med henblik på at undgå uoverensstemmelser mellem retsafgørelser, forskelsbehandling eller sekundær viktimisering i forbindelse med sagsforløb af juridisk, lægelig, politimæssig, børnebeskyttelses- eller værgemålsrelateret art, idet det sikres, at børn og kvinder behørigt høres, og at man prioriterer beskyttelsen af dem; understreger behovet for at styrke særdomstole eller særlige retsinstanser og retspleje, der tager hensyn til børneofre og kvindelige ofre, at oprette enheder til at foretage samlende vurderinger i sager om kønsbaseret vold bestående af retsmedicinske eksperter, psykologer og socialarbejdere, som skal samarbejde med de offentlige forvaltninger med speciale i kønsbaseret vold, der har ansvaret for at hjælpe ofre; understreger, hvor vigtigt det er, at foranstaltninger til retslig beskyttelse anvendes i fuld udstrækning for at beskytte kvinder og børn mod vold, og at disse foranstaltninger ikke begrænses på grund af forældrerettigheder; opfordrer indtrængende til, at afgørelser om fælles forældremyndighed i sager, der involverer partnervold, udskydes, indtil sagen er blevet efterforsket og der er foretaget en risikovurdering; |
| --- | --- |

32.

| 33. | understreger behovet for at anerkende den indbyrdes sammenhæng mellem strafferetlige, civilretlige og andre procedurer med henblik på at koordinere de retlige og øvrige skridt at tage i forbindelse med partnervold og foreslår derfor, at medlemsstaterne vedtager foranstaltninger, som kæder den enkelte families strafferetlige og civile sager sammen, så uoverensstemmelser mellem retsafgørelser, der er skadelige for børn og ofre, med held kan undgås; beklager manglen på midlertidige foranstaltninger til beskyttelse af ofre og børn og manglen på midlertidige mekanismer til suspendering af den voldelige forælders forældremyndighed under sagers gang ved domstolene, som normalt varer flere år; opfordrer medlemsstaterne til at eksperimentere med og udvikle sådanne beskyttelsesforanstaltninger; opfordrer i denne henseende medlemsstaterne til at tilrettelægge uddannelse af alt personale og frivillige, der er involveret i sådanne sagsforløb, og til at inddrage civilsamfundsorganisationer, som arbejder med og for børn og ofre, i disse oplæringskurser; opfordrer de nationale kompetente myndigheder til at forbedre koordineringen domstolene mellem ved at fremme kontakt mellem anklagemyndighederne i den hensigt at gøre det muligt at finde en hurtig løsning på spørgsmål vedrørende forældreansvar og sikre, at familieretlige domstole kan behandle alle aspekter vedrørende kønsbaseret vold mod kvinder, når der træffes afgørelser i sager om forældremyndighed og samværsret; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer medlemsstaterne til at etablere en platform for regelmæssig udveksling af bedste praksis blandt civil- og strafferetlige domstole, jurister der behandler sager om vold i hjemmet og kønsbaseret vold, børnemishandling og separation og forældremyndighed såvel som med alle andre relevante parter; |
| --- | --- |

34.

| 35. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at inddrage relevante civilsamfundsorganisationer, navnlig dem der arbejder med og for børn og ofre for vold i hjemmet og kønsbaseret vold, i udformning, gennemførelse og evalueringen af politikker og lovgivning; efterlyser, at der på EU-, nationalt og lokalt plan ydes strukturel støtte, herunder økonomisk støtte, til disse civilsamfundsorganisationer for at øge deres kapacitet til at reagere og repræsentere ofre og til at sikre alle mennesker tilstrækkelig adgang til deres servicer, rådgivning og støtte; |
| --- | --- |

35.

| 36. | fastholder sin fulde opbakning til, at der på tværs af de involverede sektorer og organer (retsinstanser, retshåndhævelse, sundhedsvæsen og socialforvaltninger) sker en kapacitetsstyrkelse, så disse kan føre registre og ajourførte databaser; opfordrer medlemsstaterne til at fastlægge nationale retningslinjer og opregne god praksis og til at gennemføre oplysningskampagner om partnervold for personale på alle niveauer og i alle involverede sektorer, da det er essentielt at modtage kvinder, der søger beskyttelse, med en følsom tilgang; opfordrer medlemsstaterne til at overvåge tjenesterne i de enkelte sektorer og fastlægge de nødvendige budgetter i overensstemmelse med behovene; |
| --- | --- |

36.

| 37. | anbefaler de nationale myndigheder at tage skridt, navnlig ved at udforme og rundsende retningslinjer til personale, der arbejder med sager om partnervold og forældremyndighed, idet risikofaktorer (der relaterer til børn eller familiemedlemmer, socialt miljø eller sociale forhold eller eventuel gentagelse af voldsovergreb) skal tages i betragtning således, at partnervold kan vurderes til støtte for børns og kvinders rettigheder; |
| --- | --- |

37.

| 38. | bemærker, at sådan vejledning og retningslinjer bør bistå personale i sundhedssektoren med at højne bevidstheden i deres faglige miljø om den voldsomme indvirknings, som vold mod kvinder, herunder partnervold, kan have på kvindernes mentale sundhed; |
| --- | --- |

38.

| 39. | understreger betydningen i disse procedurer af den rolle, som alle relevante retsmedicinske eksperter og fagfolk, herunder læger, retsmedicinske kliniske psykologer og socialarbejdere, udfylder med hensyn til omsorg for både kvindelige ofre for mishandling eller vold i hjemmet og for berørte børn, navnlig når miljøet, de vokser op i, ikke er hensigtsmæssigt for deres helbred, værdighed, følelsesmæssige balance og livskvalitet; minder derfor om behovet for, at de involverede retsmedicinere og fagfolk kan drage fordel af bl.a. retningslinjer, der er udarbejdet på baggrund af datasæt, fremgangsmåder og bedste praksis på EU-plan; bemærker, at retsmedicinerens specifikke tekniske og medicinske viden i juridisk henseende gør denne faggruppe egnet til at bistå specialister (såsom børnelæger, gynækologer, psykologer) i deres arbejde, da de har de fornødne faglige kompetencer og tekniske ekspertise til at kunne genkende tegn på vold og, i begrundede tilfælde, at efterkomme indberetningskrav og tage kontakt til retslige myndigheder; |
| --- | --- |

39.

| 40. | henviser til bestemmelserne i direktivet om ofres rettigheder; fremhæver, at kvinder, der er ofre for kønsbaseret vold, og deres børn ofte har brug for særlig støtte og beskyttelse på grund af den store risiko for sekundær viktimisering og gentagne overgreb, for intimidering og for gengældelse forbundet med denne form for vold; opfordrer derfor til, at opmærksomheden rettes mod den holdning i samfundet, herunder også blandt aktører i det strafferetlige system, der skyder skylden på offeret; opfordrer til, at institutionel vold anerkendes og bekæmpes, hvilket omfatter alle sådanne handlinger og undladelser fra myndighedernes og offentligt ansattes side, der har til formål at forsinke, spænde ben for eller forhindre adgang til relevante offentlige ydelser eller udøvelse af ofres rettigheder, med passende sanktioner og foranstaltninger til at sikre, at ofrene beskyttes og kompenseres; understreger, hvor afgørende det er at fastlægge kursusprogrammer, procedurer og retningslinjer for alt personale, der beskæftiger sig med ofre, for at bistå dem med at opfatte tegn på partnervold, selv når offeret ikke udtrykkeligt anmelder noget; foreslår, at sådanne retningslinjer bør indbefatte foranstaltninger til at fremme trygge og respektfulde patientbehandlingsprogrammer, der ikke ansporer det kvindelige voldsoffer, herunder ofre for partnervold, til at skyde skylden på sig selv, og til at udbrede bedste praksis inden for behandlingstilbud til kvinderne og deres børn; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at behandle spørgsmålet om anonyme og tilbagetrukne klager ved at garantere effektive og hurtige procedurer til beskyttelse af ofre samt ved at sikre, at voldelige partnere drages til ansvar; opfordrer til, at de retshåndhævende myndigheder opretter databaser, der skal indeholde alle oplysninger opgivet af offeret eller tredjeparter i sager om partnervold, med det formål at overvåge og forebygge yderligere voldsovergreb; efterlyser mere læring og bevidstgørelse i lokalsamfundene og oplæring af politifolk og socialarbejdere i bekæmpelse af partnervold i landdistrikter og afsidesliggende områder, og understreger betydningen af læring for at kunne oplyse og støtte børn såvel som betydningen af programmer for konfliktløsning, positive rollemodeller og samarbejdsbaseret leg; |
| --- | --- |

40.

Forebyggelse: Indsats mod kønsstereotyper og fordomme — uddannelse og bevidstgørelse

| 41. | udtrykker bekymring over indvirkningen af kønsstereotyper og fordomme, der medfører utilstrækkelige modtræk mod kønsbaseret vold mod kvinder og manglende tillid til kvinder, navnlig hvad angår angiveligt falske beskydninger om børnemishandling og vold i hjemmet; udtrykker også bekymring over manglen på specifik oplæring til dommere, anklagere og jurister; understreger betydningen af foranstaltninger til at bekæmpe kønsstereotyper og patriarkalske fordomme gennem uddannelse og oplysningskampagner; opfordrer medlemsstaterne til at overvåge og træde op imod den kulturelle tendens til at ringeagte kvinders ytringer; fordømmer brug, hævdelse og accept af uvidenskabelige teorier og begreber i forældremyndighedssager, som rammer mødre, der forsøger at indberette sager om børnemishandling eller kønsbaseret vold ved at forhindre dem i at opnå forældremyndighed eller ved at begrænse deres forældrerettigheder; understreger, at det såkaldte forældrefremmedgørelsessyndrom og lignende begreber og termer, som overordnet set bygger på kønsstereotype forestillinger, kan virke til ugunst for kvindelige ofre for partnervold, idet mødre beskyldes for at forårsage »fremmedgørelse« over for faderen, hvorved der rejses tvivl om ofrenes evner som forældre og børnenes vidneudsagn og risikoen for vold mod dem lades ude af betragtning, hvad der undergraver mødrenes og børnenes rettigheder og sikkerhed; opfordrer medlemsstaterne til ikke at anerkende forældrefremmedgørelsessyndrom i deres retspraksis og love og retspleje, og til at afskrække fra eller endog forbyde henvisning hertil i retssager, navnlig i forbindelse med undersøgelser af, om voldsovergreb har fundet sted; |
| --- | --- |

41.

| 42. | påpeger, at dette understreger vigtigheden af at gennemføre oplysningskampagner, der sætter vidner (navnlig naboer og kolleger) i stand til at registrere tegn på partnervold (især ikkefysisk vold), og giver vejledning i, hvordan man kan støtte og hjælpe ofre; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme bevidstgørelses-, oplysnings- og støttekampagner til at træde op imod kønsmæssige fordomme og stereotyper såvel som vold i hjemmet og kønsrelateret vold i alle dets afskygninger, bl.a. fysisk vold, sexchikane, onlinevold, psykisk terror og seksuel udnyttelse, navnlig i forbindelse med nyligt trufne forebyggelsesforanstaltninger og fleksible nødvarslingssystemer, og til at tilskynde til rapportering i koordination og samarbejde med anerkendte og specialiserede kvindeorganisationer; understreger betydningen af aktivt at inddrage alle offentlige strukturer i gennemførelsen af oplysningskampagner; |
| --- | --- |

42.

| 43. | understreger, at visheden om, at gerningsmændene straffes, er afgørende for både at afskrække dem fra yderligere vold og styrke tilliden til myndighederne, navnlig blandt ofrene; påpeger dog, at fængselsstraf i sig selv ikke er nok til at forebygge fremtidig vold, og at der er behov for særlige rehabiliterings- og uddannelsesprogrammer; opfordrer medlemsstaterne til som fastsat i artikel 16 i Istanbulkonventionen at træffe de fornødne lovgivningsmæssige og andre foranstaltninger for at oprette eller støtte programmer, som har til formål at lære gerningsmænd bag vold i hjemmet at udvise en ikkevoldelig adfærd over for andre mennesker med henblik på at forebygge yderligere vold og ændre voldelige adfærdsmønstre; minder om, at medlemsstaterne i denne forbindelse skal sikre, at ofrenes sikkerhed, støtten til dem og deres menneskerettigheder har højeste prioritet, og at de pågældende programmer i hensigtsmæssigt omfang bør oprettes og gennemføres i tæt samarbejde med specialiserede støttetjenester for ofre; påpeger, at læring og oplysning er afgørende for at udrydde kønsbaseret vold, navnlig partnervold; opfordrer medlemsstaterne til at implementere forebyggende programmer, inklusive undervisningstiltag om emner såsom ligestilling mellem kvinder og mænd, gensidig respekt, fredelig konfliktløsning i personrelationer, kønsbaseret vold mod kvinder og retten til personlig integritet samt alderstilpasset seksualundervisning afstemt efter elevernes voksende indlæringsevne, på officielle pensa og på alle læsetrin i tråd med ligestillingsstrategien 2020-2025; understreger, at alderstilpasset undervisning i parforhold og seksualitet er afgørende for at beskytte børn mod vold og give dem de kompetencer, som de behøver for at skabe trygge relationer, hvor de undgår seksuel og kønsbaseret vold og partnervold; opfordrer Kommissionen til at støtte programmer, som har til formål at forebygge kønsbaseret vold, bl.a. gennem indsatsområdet Daphne under programmet for borgere, lighed, rettigheder og værdier, for at sikre effektive forebyggende foranstaltninger; |
| --- | --- |

43.

| 44. | opfordrer medlemsstaterne til at fremme tiltag, der kan fjerne de indgroede fordomme, som stadig danner grobund for kønsbestemte forskelle; |
| --- | --- |

44.

| 45. | påpeger, at strategier til forebyggelse af partnervold bør omfatte foranstaltninger til at sikre, at børn ikke udsættes for vold, idet der heri indgår undervisning i de færdigheder, der er nødvendige for at skabe trygge og sunde relationer, og man udfordrer sociale normer, som fremmer mænds dominans og autoritære adfærd over for kvinder og andre former for sexistisk adfærd; |
| --- | --- |

45.

| 46. | opfordrer Kommissionen til at fremme EU-dækkende offentlige oplysnings- og læringskampagner og udveksling af bedste praksis som en nødvendig foranstaltning til at forebygge vold i hjemmet og til at skabe en nultolerance-holdning over for vold og et tryggere miljø for ofre; fremhæver mediernes strategiske rolle i denne henseende; påpeger dog, at sager om kvindedrab og kønsbaseret vold i visse medlemsstater stadig fremlægges på en måde, der frikender den voldelige partner for skyld; fremhæver, at medier og reklamer ikke må udbrede kvindehadske og sexistiske budskaber, herunder ved at forsøge at undskylde, legitimere eller bagatellisere vold og voldelige partneres ansvar; mener, at vold i hjemmet også skyldes kønsstereotypiske holdninger til forældrerollen; opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til at bekæmpe kønsstereotyper og til at fremme ligestilling mellem kønnene i forbindelse med forældreansvar, hvor forældrebyrden fordeles retfærdigt, således at kvinder ikke forvises til en underordnet status; opfordrer Kommissionen til at lette udvekslingen af bedste praksis på EU-plan inden for forebyggelse, beskyttelse og retsforfølgelse såvel som tiltag til bekæmpelse af vold og praktisk gennemførelse heraf; opfordrer medlemsstaterne til at supplere denne EU-kampagne ved at udbrede information om, hvor ofre og vidner kan anmelde denne form for vold, herunder også efter endt kampagne, og til i betragtning af coronakrisens særlige karakter også at fokusere på indvirkningen på børn; opfordrer Kommissionen til at støtte aktiviteter i skoler og andre sammenhænge, der øger bevidstheden om kriminalitet og traumer, hvor man finder hjælp, hvordan man indberetter hændelser, og hvordan man opbygger modstandskraft blandt børn og personer, der arbejder med børn; |
| --- | --- |

46.

Samarbejde mellem medlemsstaterne, herunder i tværnationale sager

| 47. | understreger betydningen af udveksling af oplysninger mellem domstole, medlemsstaternes centrale myndigheder og politiorganer, navnlig i forbindelse med grænseoverskridende sager om forældremyndighed; håber, at de reviderede regler i Rådets forordning (EU) 2019/1111 af 25. juni 2019 om kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af afgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om internationale børnebortførelser (28) vil øge samarbejdet mellem retssystemerne med henblik på effektivt at kunne fastslå barnets tarv, uanset dets forældres civilstand eller familiens sammensætning, og de rettigheder, som ofrene for partnervold har; understreger, at det er vigtigt, at retsmedicinere eller øvrige, involverede embedsfolk giver den kompetente nationale myndighed oplysninger om vold i parforhold, når de pågældende finder, at denne vold udgør en umiddelbar fare for det voksne offers eller barnets liv, og at offeret ikke er i stand til at beskytte sig selv på grund af moralsk eller økonomisk tvang som følge af voldsudøverens greb om offerets situation, samt at de pågældende embedsfolk forsøger at opnå det voksne offers samtykke; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre håndhævelse og effektiv anvendelse af Bruxelles IIa-forordningen; beklager i denne henseende, at forordningens anvendelsesområde ved den seneste revision ikke blev udvidet, så det omfatter registrerede partnerskaber og ugifte par; er af den opfattelse, at dette medfører forskelsbehandling og potentielt farlige situationer for ofre blandt registrerede partnere og ugifte par og disses børn; minder om, at Bruxelles IIa-forordningens anvendelsesområde og formål er baseret på princippet om ikkeforskelsbehandling af unionsborgerne på grundlag af nationalitet og på princippet om medlemsstaternes gensidige tillid til hinandens retssystemer; anmoder Kommissionen om senest til august 2024 at rapportere tilbage til Europa-Parlamentet om gennemførelsen af disse forordninger og deres effekt, bl.a. i forbindelse med partnervold og forældremyndighedsrettigheder; |
| --- | --- |

47.

| 48. | påpeger, at selv om alle familietvister har en dybtgående følelsesmæssig virkning, er tværnationale sager særligt følsomme og juridisk komplekse; understreger behovet for en høj grad af offentlig bevidsthed om komplekse spørgsmål såsom grænseoverskridende forældremyndighedsordninger og underholdspligt, herunder behovet for at sikre klarhed om forældres og børns rettigheder og forpligtelser i hvert land; påpeger, at medlemsstaterne kan bidrage til en hurtigere løsning af sådanne tværnationale familieretlige sager ved at indføre et system af specialiserede afdelinger ved nationale domstole, herunder enheder med fokus på kønsbaseret vold bestående af retsmedicinsk personale, psykologer og andet relevant personale, og til at samarbejde med offentlige forvaltninger specialiseret i kønsbaseret vold og med ansvar for at bistå ofre; opfordrer til at rette særlig opmærksomhed mod enlige forsørgeres situation og mod opkrævning af underholdsbidrag på tværs af grænser, da der vedvarende er praktiske, håndhævelsesmæssige vanskeligheder forbundet med de nugældende bestemmelser, navnlig Rådets forordning (EF) nr. 4/2009 af 18. december 2008 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser og samarbejde vedrørende underholdspligt og FN's konvention om inddrivelse af underholdsbidrag i udlandet, hvori der er fastsat juridiske forpligtelser vedrørende grænseoverskridende opkrævning af underholdsbidrag; understreger, at de juridiske værktøjer til tværnational opkrævning af underholdsbidrag absolut skal håndhæves, ligesom der skal skabes offentligt kendskab til, at redskaberne findes og kan anvendes; opfordrer derfor Kommissionen til at arbejde tæt sammen med medlemsstaterne for at indkredse praktiske problemer i forbindelse med opkrævning af underholdsbidrag i tværnationale situationer og bistå dem med at udvikle effektive redskaber til håndhævelse af betalingsforpligtelser; understreger disse problemers vigtighed og deres konsekvenser for eneforsørgerfamilier og risikoen for fattigdom; |
| --- | --- |

48.

| 49. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til fortsat at analysere data om og tendenser i forekomsten af og rapporteringen om alle former for kønsrelateret vold og vold i hjemmet samt konsekvenserne for børn under corona-nedlukningen og i perioden umiddelbart derefter; |
| --- | --- |

49.

| 50. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke samarbejdet for at træffe foranstaltninger, der sætter ofre for partnervold i stand til at henvende sig til omverdenen og indberette forbrydelserne, da partnervold i mange tilfælde fortsat ikke indberettes; glæder sig over Kommissionens tilsagn om at gennemføre en ny EU-undersøgelse om kønsrelateret vold, hvis resultater skal foreligge i 2023; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at arbejde tæt sammen med henblik på at etablere en permanent mekanisme til regelmæssigt at tilvejebringe harmoniserede, nøjagtige, pålidelige, sammenlignelige og kønsopdelte, kvalitetssikrede data fra hele EU om prævalens, årsager og konsekvenser for kvinder og børn og håndtering af partnervold og forældremyndighedssager under fuld udnyttelse af EIGE's og Eurostats kapacitet og ekspertise; minder om, at tilvejebringelse af nationale statistikker om kønsbaseret vold er en foranstaltning, der er berettiget til finansiering under programmet for det indre marked for 2021-2027; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at dataene opdeles efter bl.a. alder, seksuel orientering, kønsidentitet, kønskarakteristika, race, etnicitet og handicap for at sikre, at erfaringer fra kvinder i al deres mangfoldighed afspejles; bemærker, at dette vil bidrage til en bedre forståelse af problemets omfang og årsager, primært de socioøkonomiske kategorier, hvor kønsbaseret vold er mere forekommende, og andre indflydelsesfaktorer samt af forskellige retlige rammer og landenes forskellige politikker på området, som kan undersøges nøje gennem detaljerede landesammenligninger for at indkredse de politikrammer, der måske vil kunne indvirke på forekomsten af vold; fastholder også betydningen af, at medlemsstaterne indsamler statistiske oplysninger om administrative og retslige procedurer vedrørende forældremyndighedssager, der involverer vold i parforhold, og navnlig om resultatet af dommene og de forhold, der lægges til grund for afgørelser om forældremyndighed og samværsret; |
| --- | --- |

50.

| 51. | opfordrer Kommissionen til at fremme EU-dækkende offentlige oplysningskampagner som en nødvendig foranstaltning til forebyggelse af vold i hjemmet og skabelsen af et klima med nultolerance over for vold; |
| --- | --- |

51.

o

o o

| 52. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

52.

---

(1)  EUT L 315 af 14.11.2012, s. 57.

(2)  EUT L 132 af 21.5.2016, s. 1.

(3)  EUT C 337 af 20.9.2018, s. 167.

(4)  EUT C 232 af 16.6.2021, s. 48.

(5)  Vedtagne tekster, P9_TA(2020)0379.

(6)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0024.

(7)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0025.

(8)  EUT L 338 af 21.12.2011, s. 2.

(9)  EUT L 181 af 29.6.2013, s. 4.

(10)  EUT L 338 af 23.12.2003, s. 1.

(11)  Artikel 2 og 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union og artikel 8, 10, 19 og 157 i TEUF.

(12)  Artikel 21 og 23 i chartret.

(13)  FRA's rapport af 3. marts 2014»Violence against women: an EU-wide survey«.

(14)  Istanbulkonventionen.

(15)  Europarådet, »Human Rights Channel: Stop Child Sexual Abuse in Sport«, tilgået 21. juli 2021.

(16)  Eurostat, »Children in risk of poverty or social exclusion«, data fra oktober 2020.

(17)  FRA-rapport af 3. marts 2014, »Violence against women: an EU-wide survey«.

(18)  Pressemeddelelse af Dr. Hans Henri P. Kluge, Verdenssundhedsorganisationens regionale direktør for Europa, af 7. maj 2020 under overskriften »During COVID-19 pandemic, violence remains preventable, not inevitable«.

(19)  FRA's rapport af 3. marts 2014»Violence against women: an EU-wide survey«.

(20)  Europol-rapport af 19. juni 2020, »Exploiting isolation: offenders and victims of online child sexual abuse during the COVID-19 pandemic«.

(21)  Europarådets redegørelse af 11. maj 2011 til Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet.

(22)  Udtalelse fra EDVAW-platformen af 31. maj 2019, »Intimate partner violence against women is an essential factor in the determination of child custody«.

(23)  Artikel 31 i Istanbulkonventionen.

(24)  Konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder, generel henstilling nr. 35 om kønsbaseret vold mod kvinder, ajourføring af generel henstilling nr. 19.

(25)  Kommissionens forslag af 28. oktober 2020 til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om passende mindstelønninger i Den Europæiske Union (COM(2020)0682).

(26)  Kommissionens forslag af 4. marts 2021 til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om styrkelse af anvendelsen af princippet om lige løn til mænd og kvinder for samme arbejde eller arbejde af samme værdi ved hjælp af løngennemsigtighed og håndhævelsesmekanismer (COM(2021)0093).

(27)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1158 af 20. juni 2019 om balance mellem arbejdsliv og privatliv for forældre og omsorgspersoner (EUT L 188 af 12.7.2019, s. 79).

(28)  EUT L 178 af 2.7.2019, s. 1.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/45 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/45

---

P9_TA(2021)0407

EU's trafiksikkerhedspolitiske rammer 2021-2030 — Henstillinger om de næste skridt hen imod »nul-visionen«

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om EU's trafiksikkerhedspolitiske rammer 2021-2030 — Henstillinger om de næste skridt hen imod »nul-visionen« (2021/2014(INI))

(2022/C 132/04)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til arbejdsdokumentet den 19. juni 2019 fra Kommissionens tjenestegrene: »EU's trafiksikkerhedspolitiske rammer 2021-2030 — Næste skridt hen imod »nul-visionen«« (SWD(2019)0283), |
| --- | --- |

—

der henviser til arbejdsdokumentet den 19. juni 2019 fra Kommissionens tjenestegrene: »EU's trafiksikkerhedspolitiske rammer 2021-2030 — Næste skridt hen imod »nul-visionen«« (SWD(2019)0283),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 9. december 2020 med titlen »Strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet — en europæisk transportsektor, der er klar til fremtiden« (COM(2020)0789), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 9. december 2020 med titlen »Strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet — en europæisk transportsektor, der er klar til fremtiden« (COM(2020)0789),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/413 af 11. marts 2015 om fremme af grænseoverskridende udveksling af oplysninger om trafiksikkerhedsrelaterede færdselslovsovertrædelser (1) (direktivet om grænseoverskridende retshåndhævelse), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/413 af 11. marts 2015 om fremme af grænseoverskridende udveksling af oplysninger om trafiksikkerhedsrelaterede færdselslovsovertrædelser (1) (direktivet om grænseoverskridende retshåndhævelse),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort (2) (kørekortdirektivet), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort (2) (kørekortdirektivet),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2144 af 27. november 2019 om krav til typegodkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer for så vidt angår deres generelle sikkerhed og beskyttelsen af køretøjspassagerer og bløde trafikanter (3) (forordningen om generel sikkerhed), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2144 af 27. november 2019 om krav til typegodkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer for så vidt angår deres generelle sikkerhed og beskyttelsen af køretøjspassagerer og bløde trafikanter (3) (forordningen om generel sikkerhed),

| — | der henviser til sin beslutning af 27. april 2021 om gennemførelsesrapporten om færdselssikkerhedsaspekterne af køretøjssikkerhedspakken (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 27. april 2021 om gennemførelsesrapporten om færdselssikkerhedsaspekterne af køretøjssikkerhedspakken (4),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 8. juni 2017 om »trafiksikkerhed — til støtte for Vallettaerklæringen fra marts 2017«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 8. juni 2017 om »trafiksikkerhed — til støtte for Vallettaerklæringen fra marts 2017«,

| — | der henviser til Stockholmerklæringen af 19.-20. februar 2020, der blev fremsat under den tredje globale ministerkonference om trafiksikkerhed, |
| --- | --- |

—

der henviser til Stockholmerklæringen af 19.-20. februar 2020, der blev fremsat under den tredje globale ministerkonference om trafiksikkerhed,

| — | der henviser til Rådets erklæring af 7. oktober 2015 om cykling som en klimavenlig transportform, som EU's transportministre underskrev på et uformelt møde i Luxembourg, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets erklæring af 7. oktober 2015 om cykling som en klimavenlig transportform, som EU's transportministre underskrev på et uformelt møde i Luxembourg,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 54, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 54,

| — | der henviser til betænkning fra Transport- og Turismeudvalget (A9-0211/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Transport- og Turismeudvalget (A9-0211/2021),

| A. | der henviser til, at der stadig årligt er omkring 22 700 mennesker, der mister livet på EU's veje, og omkring 120 000, der bliver alvorligt såret; der henviser til, at mere end 11 800 børn og unge i alderen op til 17 år er blevet dræbt ved trafikulykker i EU i de seneste ti år; der henviser til, at fremskridtene med at nedbringe antallet af trafikdræbte i EU er stagneret i de seneste år, og at målet om at halvere antallet af trafikdræbte mellem 2010 og 2020 som følge heraf ikke blev nået; der henviser til, at ovennævnte tal repræsenterer en uacceptabel menneskelig og social pris for EU-borgerne, og at de eksterne omkostninger i forbindelse med trafikulykker i EU udgør ca. 2 % af dets årlige BNP; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at der stadig årligt er omkring 22 700 mennesker, der mister livet på EU's veje, og omkring 120 000, der bliver alvorligt såret; der henviser til, at mere end 11 800 børn og unge i alderen op til 17 år er blevet dræbt ved trafikulykker i EU i de seneste ti år; der henviser til, at fremskridtene med at nedbringe antallet af trafikdræbte i EU er stagneret i de seneste år, og at målet om at halvere antallet af trafikdræbte mellem 2010 og 2020 som følge heraf ikke blev nået; der henviser til, at ovennævnte tal repræsenterer en uacceptabel menneskelig og social pris for EU-borgerne, og at de eksterne omkostninger i forbindelse med trafikulykker i EU udgør ca. 2 % af dets årlige BNP;

| B. | der henviser til, at EU står over for nye tendenser og udfordringer inden for automatisering, som kan have en enorm indvirkning på trafiksikkerheden; der henviser til, at der er behov for at gøre noget ved det voksende fænomen med distraktion fra mobile enheder; der henviser til, at tilstedeværelsen af både køretøjer med en lang række automatiserede/opkoblede funktioner og traditionelle køretøjer i blandet trafik i nær fremtid vil udgøre en ny risiko, navnlig for bløde trafikanter såsom motorcyklister, cyklister og fodgængere; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at EU står over for nye tendenser og udfordringer inden for automatisering, som kan have en enorm indvirkning på trafiksikkerheden; der henviser til, at der er behov for at gøre noget ved det voksende fænomen med distraktion fra mobile enheder; der henviser til, at tilstedeværelsen af både køretøjer med en lang række automatiserede/opkoblede funktioner og traditionelle køretøjer i blandet trafik i nær fremtid vil udgøre en ny risiko, navnlig for bløde trafikanter såsom motorcyklister, cyklister og fodgængere;

| C. | der henviser til, at teknologiske fremskridt, konnektivitet, automatisering og deleøkonomi giver nye muligheder for at øge trafiksikkerheden og for at afhjælpe trafiktætheden på vejene, navnlig i byområderne; der henviser til, at udvikling af synergier mellem sikkerheds- og bæredygtighedsforanstaltninger og en fortsættelse af skiftet til offentlige transportformer og aktiv mobilitet kan føre til lavere CO2-emissioner, forbedre luftkvaliteten og bidrage til at udvikle en mere aktiv og sund livsstil; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at teknologiske fremskridt, konnektivitet, automatisering og deleøkonomi giver nye muligheder for at øge trafiksikkerheden og for at afhjælpe trafiktætheden på vejene, navnlig i byområderne; der henviser til, at udvikling af synergier mellem sikkerheds- og bæredygtighedsforanstaltninger og en fortsættelse af skiftet til offentlige transportformer og aktiv mobilitet kan føre til lavere CO2-emissioner, forbedre luftkvaliteten og bidrage til at udvikle en mere aktiv og sund livsstil;

| D. | der henviser til, at passagerer i biler vurderet til fem stjerner i de seneste test under det europæiske program for vurdering af nye biler (Euro NCAP) havde 68 % mindre risiko for dødelige kvæstelser og 23 % mindre risiko for alvorlige kvæstelser end passagerer i biler vurderet til to stjerner; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at passagerer i biler vurderet til fem stjerner i de seneste test under det europæiske program for vurdering af nye biler (Euro NCAP) havde 68 % mindre risiko for dødelige kvæstelser og 23 % mindre risiko for alvorlige kvæstelser end passagerer i biler vurderet til to stjerner;

| E. | der henviser til, at de bløde trafikanter udgør en stigende andel af antallet af trafikdræbte, da det hovedsageligt har været bilister, der har nydt godt af forbedret køretøjssikkerhed og andre trafiksikkerhedsforanstaltninger; der henviser til, at de nye biler, som sælges i EU, har stadig større vægt, ydeevne og tophastighed, hvilket indebærer større risici for trafiksikkerheden; der henviser til, at det haster med at gøre noget ved motorcyklisters, cyklisters og fodgængeres sikkerhed; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at de bløde trafikanter udgør en stigende andel af antallet af trafikdræbte, da det hovedsageligt har været bilister, der har nydt godt af forbedret køretøjssikkerhed og andre trafiksikkerhedsforanstaltninger; der henviser til, at de nye biler, som sælges i EU, har stadig større vægt, ydeevne og tophastighed, hvilket indebærer større risici for trafiksikkerheden; der henviser til, at det haster med at gøre noget ved motorcyklisters, cyklisters og fodgængeres sikkerhed;

| F. | der henviser til, at tohjulede motorkøretøjer er ansvarlige for 17 % af det samlede antal dødsfald på vejene, selv om de kun repræsenterer 2 % af det samlede antal kørte kilometer; der henviser til, at der er stor forskel mellem landene; der henviser til, at EU bør prioritere en større indsats for at forbedre disse køretøjers sikkerhed i det kommende årti; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at tohjulede motorkøretøjer er ansvarlige for 17 % af det samlede antal dødsfald på vejene, selv om de kun repræsenterer 2 % af det samlede antal kørte kilometer; der henviser til, at der er stor forskel mellem landene; der henviser til, at EU bør prioritere en større indsats for at forbedre disse køretøjers sikkerhed i det kommende årti;

| G. | der henviser til, at en undersøgelse foretaget af Kommissionen viser, at kun 8 % af dødsfaldene sker på motorveje, mens 37 % sker i byområder og 54 % på landeveje; der henviser til, at nye investeringer og ordentlig vedligeholdelse af eksisterende infrastruktur gennem hele dens livscyklus er afgørende for trafiksikkerheden; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at en undersøgelse foretaget af Kommissionen viser, at kun 8 % af dødsfaldene sker på motorveje, mens 37 % sker i byområder og 54 % på landeveje; der henviser til, at nye investeringer og ordentlig vedligeholdelse af eksisterende infrastruktur gennem hele dens livscyklus er afgørende for trafiksikkerheden;

| H. | der henviser til, at det ikke er alle trafikofre, der bliver indberettet, hvilket forvrænger de tilgængelige statistikker; der henviser til, at det er nødvendigt at udvikle effektive testmetoder til at fastslå det reelle antal trafikofre; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at det ikke er alle trafikofre, der bliver indberettet, hvilket forvrænger de tilgængelige statistikker; der henviser til, at det er nødvendigt at udvikle effektive testmetoder til at fastslå det reelle antal trafikofre;

| I. | der henviser til, at sikring og håndhævelse af sikker adfærd blandt trafikanterne, f.eks. at køre med den rigtige hastighed, at bruge beskyttelsesudstyr såsom sikkerhedssele og styrthjelm, ikke at køre under påvirkning af alkohol eller narkotika og at køre og gå uden distraherende elementer, er afgørende for at forebygge og afbøde trafikulykker med dødelig udgang; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at sikring og håndhævelse af sikker adfærd blandt trafikanterne, f.eks. at køre med den rigtige hastighed, at bruge beskyttelsesudstyr såsom sikkerhedssele og styrthjelm, ikke at køre under påvirkning af alkohol eller narkotika og at køre og gå uden distraherende elementer, er afgørende for at forebygge og afbøde trafikulykker med dødelig udgang;

| J. | der henviser til, at der findes køns- og aldersbestemte og sociale uligheder inden for mobilitet og trafiksikkerhed; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at der findes køns- og aldersbestemte og sociale uligheder inden for mobilitet og trafiksikkerhed;

| K. | der henviser til, at opfyldelsen af EU's nye trafiksikkerhedsmål kræver en mere intensiv indsats og øget samarbejde for at udforme stærke europæiske politikker for trafiksikkerhed med støtte fra interessenter, forskere og innovationsaktører med henblik på at udarbejde politikbaserede løsninger på grundlag af solide data og konsekvensanalyser samt flere og mere målrettede nationale håndhævelsesforanstaltninger og et effektivt grænseoverskridende samarbejde om håndhævelse af sanktioner; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at opfyldelsen af EU's nye trafiksikkerhedsmål kræver en mere intensiv indsats og øget samarbejde for at udforme stærke europæiske politikker for trafiksikkerhed med støtte fra interessenter, forskere og innovationsaktører med henblik på at udarbejde politikbaserede løsninger på grundlag af solide data og konsekvensanalyser samt flere og mere målrettede nationale håndhævelsesforanstaltninger og et effektivt grænseoverskridende samarbejde om håndhævelse af sanktioner;

| L. | der henviser til, at 40-60 % af alle arbejdsrelaterede dødsfald er trafikulykker, der finder sted under arbejde eller under pendling til arbejde; der henviser til, at træthed hos førerne er almindelig på EU's veje; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at 40-60 % af alle arbejdsrelaterede dødsfald er trafikulykker, der finder sted under arbejde eller under pendling til arbejde; der henviser til, at træthed hos førerne er almindelig på EU's veje;

| M. | der henviser til, at gennemførelsen af de nationale trafiksikkerhedsplaner og EU's nye trafiksikkerhedspolitiske rammer kræver stabile og tilstrækkelige finansielle ressourcer fra både medlemsstaterne og EU-budgettet; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at gennemførelsen af de nationale trafiksikkerhedsplaner og EU's nye trafiksikkerhedspolitiske rammer kræver stabile og tilstrækkelige finansielle ressourcer fra både medlemsstaterne og EU-budgettet;

EU's trafiksikkerhedspolitiske rammer 2021-2030 — Næste skridt hen imod nul-visionen

| 1. | glæder sig over, at EU i sine trafiksikkerhedspolitiske rammer 2021-2030 har bekræftet sit langsigtede strategiske mål om at få tæt på nul dræbte og nul alvorligt kvæstede på Europas veje inden 2050 (nul-visionen) og sit mål på mellemlang sigt om at nedbringe antallet af dødsfald og alvorlige kvæstelser med 50 % inden 2030 i overensstemmelse med Valletta-erklæringen; understreger, at disse EU-målsætninger og -mål vedrørende trafiksikkerhed bør understøttes af en koordineret, velplanlagt, systematisk og velfinansieret trafiksikkerhedsstrategi på EU-plan, nationalt, regionalt og lokalt plan; |
| --- | --- |

1.

| 2. | glæder sig i denne forbindelse over vedtagelsen af »safe system«-tilgangen på EU-plan, baseret på en resultatramme og tidsbestemte mål for nedbringelse af antallet af dødsfald og alvorlige kvæstelser; glæder sig over, at der er opstillet nøgleresultatindikatorer (KPI'er) i samarbejde med medlemsstaterne for at muliggøre en mere fokuseret og målrettet analyse af medlemsstaternes resultater og for at identificere mangler; opfordrer Kommissionen til at fastsætte resultatmål senest i 2023; understreger betydningen af det igangværende samarbejde mellem EU og medlemsstaterne i denne henseende og opfordrer indtrængende alle medlemsstater til fuldt ud at forpligte sig til dette arbejde og nå til enighed om en harmoniseret metode for KPI'er, som vil gøre det muligt for medlemsstaterne at sammenligne data; efterlyser en detaljeret køreplan for EU's indsats, der kan fungere som målestok for resultaterne og gøre specifikke organer ansvarlige for gennemførelsen; |
| --- | --- |

2.

| 3. | mener imidlertid, at der er plads til forbedringer med hensyn til de ovennævnte KPI'er, og opfordrer indtrængende Kommissionen til at overveje at udvide disse indikatorer og ajourføre dem i EU's strategiske handlingsplan for trafiksikkerhed; mener, at KPI'en for beskyttelsesudstyr bør suppleres med en KPI, der samler eksponeringsdata ud fra rejseafstand og -tid for alle trafikanter, opdelt efter transportform og vejtype, for bedre at forstå de forskellige risikotal og farer; opfordrer Kommissionen til fortsat at arbejde tæt sammen med medlemsstaterne om at definere en KPI for vejinfrastruktur, der angiver sikkerhedskvaliteten for et vejnet uafhængigt af trafikanternes adfærd eller køretøjsteknologien, baseret på en aftalt fælles vurderingsmetode; beklager, at KPI'erne for køretøjssikkerhed ikke medtager sikkerheden for tohjulede motorkøretøjer; opfordrer Kommissionen til at udarbejde et sikkerhedsindeks for kategori L-køretøjer og understreger behovet for at medtage alle KPI'er for kategori L-køretøjer heri; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger, at EU-finansiering er afgørende for investeringerne i bæredygtige og intelligente trafiksikkerhedsløsninger og for at fremskynde opnåelsen af trafiksikkerhedsresultater i hele EU; opfordrer Kommissionen til at garantere og øge EU-investeringerne i trafiksikkerhed i alle relevante EU-finansieringsprogrammer, herunder inden for forskning og innovation; opfordrer endvidere alle medlemsstater til at øremærke en passende del af deres nationale budgetter, som sammen med EU-finansiering skal gøre det muligt at gennemføre deres nationale trafiksikkerhedsprogrammer og EU's nye trafiksikkerhedspolitiske rammer 2021-2030; opfordrer medlemsstaterne til at oprette nationale trafiksikkerhedsfonde som mekanismer til at opkræve bøder i henhold til deres færdselslove og omfordele de penge, der fremskaffes, til trafiksikkerheden; opfordrer Kommissionen til at udvide EU's udvekslingsprogram for trafiksikkerhed, som har til formål at forbedre trafiksikkerheden, men som i øjeblikket kun fokuserer på seks medlemsstater, til at omfatte alle medlemsstater; |
| --- | --- |

4.

| 5. | tilskynder medlemsstaterne til at oprette nationale centre for trafiksikkerhed, der skal indsamle og behandle data og opretholde nationale databaser vedrørende trafiksikkerhed; anmoder medlemsstaterne om at tilpasse deres nationale strategier for trafiksikkerhed til målene for EU's trafiksikkerhedspolitiske rammer for 2021-2030 og om at udbedre manglerne i denne forbindelse hurtigst muligt; |
| --- | --- |

5.

Sikker infrastruktur

| 6. | opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at prioritere investeringer, der giver de størst mulige fordele i form af trafiksikkerhed, med særlig fokus på områder med flest ulykker, herunder investeringer i vedligeholdelse af eksisterende infrastruktur som en prioritet og i opførelse af ny infrastruktur om nødvendigt; glæder sig over, at Connecting Europa-faciliteten for 2021-2027 omfatter finansiering i projekter, der vedrører sikker infrastruktur og mobilitet, herunder trafiksikkerhed; opfordrer Kommissionen til yderligere at fremme mulighederne for EU-finansiering gennem Connecting Europe-faciliteten, regional- og samhørighedsfondene, InvestEU og den platform for sikrere transport, som Den Europæiske Investeringsbank (EIB) har lanceret, navnlig i medlemsstater med relativt dårlige resultater på trafiksikkerhedsområdet; understreger betydningen af at gøre kriterierne for støtteberettigelse under de pågældende instrumenter klarere for trafiksikkerhedsforanstaltninger; opfordrer Kommissionen til at støtte og tilskynde medlemsstaterne til at investere i et sikrere, mere bæredygtigt, modstandsdygtigt og multimodalt transportnet gennem deres nationale genopretnings- og resiliensplaner; opfordrer Kommissionen til i revisionen af forordningen om det transeuropæiske transportnet (TEN-T) (5) at fastlægge grundlagene for fremtidige beslutninger om investeringer i trafiksikkerhed, herunder gennemførelsen af en plan for overvågning af vedligeholdelsen af hovednettet på EU-plan; |
| --- | --- |

6.

| 7. | fremhæver, at en proaktiv vurdering af EU's vejnet vil være et nyttigt redskab til at vurdere den indbyggede vejsikkerhed og målrette investeringerne; glæder sig i denne forbindelse over kortlægningen af risici og sikkerhedsvurderingen af motorveje og hovedveje, der blev indført i EU's nyligt reviderede regler for infrastruktursikkerhed (6), og opfordrer medlemsstaterne til at udpege så mange hovedveje som muligt på deres område for at øge det nye direktivs trafiksikkerhedsmæssige potentiale; opfordrer medlemsstaterne til i overensstemmelse med direktivet at indføre nationale ordninger for frivillig indberetning, som bør være tilgængelige online og til rådighed for alle trafikanter, for at lette indsamlingen af oplysninger om hændelser fra trafikanter og køretøjer og alle andre sikkerhedsrelaterede oplysninger, som af den indberettende opfattes som en faktisk eller potentiel fare for vejinfrastrukturens sikkerhed, med henblik på at sikre, at EU-borgerne yder et gennemsigtigt, umiddelbart og direkte bidrag til sikkerheden; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til snarest muligt at nå til enighed om en metode til gennemførelse af systematiske vejnetdækkende trafiksikkerhedsvurderinger, som medtager alle aspekter, der er vigtige for aktive trafikanters sikkerhed, som krævet i forbindelse med revisionen af ovennævnte retsakt; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremskynde arbejdet med EU-specifikationer for udførelse af færdselstavler og -afmærkninger med henblik på at bane vejen for en større grad af automatisering i køretøjer; minder om vigtigheden af udførelsen af færdselstavler og -afmærkninger, bl.a. med hensyn til deres placering, synlighed og retrorefleksion, navnlig for at sikre effektive førerstøttesystemer såsom systemer for intelligent hastighedstilpasning og vognbaneskiftalarmer; fremhæver vigtigheden af at bruge infrastrukturen til at bygge selvforklarende og »tilgivende« veje for at øge sikkerheden for alle trafikanter, navnlig i farlige områder eller områder med mange bløde trafikanter; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udarbejde kvalitetskrav til infrastrukturen for gående og cyklister for at for at rette op på det utilstrækkelige sikkerhedsniveau for aktive trafikanter; opfordrer Kommissionen til at udarbejde fælles EU-undervisningsplaner for revisorer og inspektører, der beskæftiger sig med vejinfrastruktur, herunder særlig uddannelse med fokus på behovene hos bløde trafikanter, som led i sit nye forum for europæiske trafiksikkerhedsrevisorer; |
| --- | --- |

9.

| 10. | bemærker, at trafikanter med nedsat mobilitet og andre handicap har særlige behov, der bør tages i betragtning ved planlægning og opførelse af ny vejinfrastruktur; opfordrer medlemsstaterne til at understøtte investeringer i projekter, der har til formål at gøre vejinfrastruktur inklusiv og tilgængelig for alle; |
| --- | --- |

10.

| 11. | bemærker, at Kommissionen i overensstemmelse med den seneste revision af EU's regler for infrastruktursikkerhed er forpligtet til at overveje at revidere direktiv 2004/54/EF om minimumssikkerhedskrav for tunneler (7) senest i 2021 og til at overveje at vedtage et nyt lovgivningsforslag om minimumssikkerhedskrav for broer; opfordrer Kommissionen til at forbedre den sikre brug af tunneler yderligere ved bl.a. at tilrettelægge oplysningskampagner og gennemføre relevante undersøgelser; |
| --- | --- |

11.

| 12. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at nedsætte en ekspertgruppe til udarbejdelse af en ramme for vejklassificering, hvor hastighedsgrænsen tilpasses bedre til vejføringen, i overensstemmelse med »safe system«-tilgangen; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer til, at der træffes foranstaltninger til yderligere at styrke trafiksikkerheden i byknudepunkter og forstadsområder og landdistrikter og til at forbedre driftssikkerheden gennem hele livscyklussen for kritisk infrastruktur såsom tunneler og broer, samtidig med at det også overvejes at anvende nye overvågningsteknologier til sårbar infrastruktur, og til at fastlægge specifikke sikkerhedsmål og kvalitetskrav i forbindelse med den kommende revision af TEN-T-forordningen; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer medlemsstaterne til at anerkende betydningen af at flytte trafikken i retning af aktive transportformer såsom gang og cykling og af bæredygtige offentlige transportformer som vigtige redskaber til at mindske faren på vejene, og til at afsætte tilstrækkelige investeringer til dette formål; glæder sig i denne forbindelse over lanceringen af initiativet om platformen »Safer Transport«, som udtrykkeligt efterlyser bedre faciliteter til bæredygtig transport, herunder til cyklister og fodgængere, og projekter til reduktion af antallet af ulykker; opfordrer Kommissionen og EIB til at søsætte bevidstgørelses- og oplysningskampagner for at sikre, at alle interesserede parter er velinformerede om betingelserne og overvejer at anvende den; |
| --- | --- |

14.

| 15. | efterlyser øget synergi mellem det europæiske cykelrutenet EuroVelo og TEN-T for at gøre cykelinfrastrukturen sikrere og bedre forbundet; understreger betydningen af at sikre gang- og cykelstier uden afbrydelser i TEN-T-projekter, hvor det er muligt; opfordrer Kommissionen til at fremme konvertering af nedlagte jernbanestrækninger og til aktivt at støtte cykeltogprojekter og intermodalitet; bemærker, at nye elementer i infrastrukturen såsom avancerede stoplinjer, cyklistfelter, cykelgader og supercykelstier rummer nye muligheder for sikker aktiv mobilitet; fremhæver behovet for at arbejde på at harmonisere og håndhæve reglerne om vejskilte og -signaler for at undgå forvirring og øge sikkerheden og brugervenligheden; |
| --- | --- |

15.

| 16. | mener, at Kommissionen bør gøre sit yderste for at sikre, at den infrastruktur for cyklister og gående, som medlemsstaterne har etableret som en reaktion på covid-19-pandemien, opretholdes og udvides for at fremme sikker aktiv mobilitet yderligere; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at arbejde tæt sammen med regioner og byer for at færdiggøre manglende infrastruktur til slutpunktsforbindelser og intermodale og grænseoverskridende forbindelser i hele TEN-T og dermed sikre en mere gnidningsfri og effektiv brug af infrastruktur og tjenester og forbedre trafiksikkerheden; |
| --- | --- |

17.

Sikre køretøjer

| 18. | glæder sig over den nylige revision af forordningen om generel sikkerhed, som vil gøre nye avancerede sikkerhedsfunktioner i køretøjer såsom intelligent hastighedstilpasning og vognbaneskiftalarmer obligatoriske i EU fra og med 2022 med potentiale til at redde omkring 7 300 liv og undgå 38 900 alvorlige kvæstelser inden 2030; opfordrer Kommissionen til at vedtage ambitiøs og rettidig afledt ret, som også bør kræve, at der installeres højeffektive systemer til intelligent hastighedstilpasning i alle nye køretøjer; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til at overveje den praktiske gennemførelse af at gøre det obligatorisk at udstyre motorcykler med disse systemer og gennemførligheden, acceptabiliteten og de mulige konsekvenser for trafiksikkerheden af næste generation af intelligent hastighedstilpasning for biler, varevogne, lastbiler og busser; |
| --- | --- |

18.

| 19. | minder om betydningen af innovation inden for køretøjsteknologi, som kan medvirke til at mindske både sandsynligheden for, at der opstår ulykker, og ulykkernes konsekvenser i kraft af aktive og passive sikkerhedsfunktioner; opfordrer Kommissionen til at revidere de fremtidige standarder for personbiler i lyset af den nye teknologiske udvikling og til at tage hensyn til de faktorer, der kan påvirke trafiksikkerheden, såsom masse, ydeevne, hastighed og frontpartiets størrelse; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer Kommissionen til at gøre det obligatorisk at udstyre motorcykler med blokeringsfri bremsesystemer i forbindelse med den kommende revision af typegodkendelsen af køretøjer i kategori L; opfordrer Kommissionen til at udvide kategorierne af køretøjer, for hvilke installationen af eCall er obligatorisk, med særlig tanke på tohjulede motorkøretøjer; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer Kommissionen til at videreudvikle kravene med hensyn til køretøjers kollisionssikkerhed i forbindelse med typegodkendelse og indarbejde dem i kommende revisioner af lovgivningen, hvorved man også bør medtage de seneste kriterier fra Euro NCAP-kollisionstest, hvor en kollisions indvirkning på andre køretøjer og bløde trafikanter kontrolleres, med det mål at opnå harmonisering af minimumsstandarderne og ligestille passagerernes sikkerhed; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at støtte byerne i deres bestræbelser på at oprette databaser med hastighedsgrænser med henblik på at fremme udrulningen teknologi til intelligent hastighedstilpasning som foreskrevet i henhold til forordningen om generel sikkerhed; |
| --- | --- |

22.

| 23. | understreger, at faren ved ulykker mellem lastbiler og bløde trafikanter og deres hyppighed kan mindskes væsentligt ved udbredt brug af drejeassistenter; påpeger, at drejeassistenter bliver lovpligtige i nye typer lastbiler fra og med 2022 og alle nye lastbiler fra og med 2024; opfordrer Kommissionen til at oprette et EU-handlingsprogram for drejeassistenter med henblik på at udbrede fordelene ved denne teknologi og tilskynde interesserede parter til frivilligt at udruste nye og eksisterende køretøjer med drejeassistenter hurtigst muligt; bifalder initiativer, der støtter frivillig indførelse af obligatoriske drejeassistenter; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at yde økonomisk støtte til monteringen af drejeassistenter i nye og eksisterende køretøjer; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger, at manipulation og svig i forbindelse med elektroniske sikkerhedsfunktioner såsom avancerede køreassistentsystemer indebærer betydelige sikkerhedsrisici og derfor bør forebygges gennem særlig uddannelse for inspektører i kontrol af softwarens integritet; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer Kommissionen til at udvikle standarder for crashtest-dukker, som i højere grad afspejler forskellene på trafikanterne både i og uden for køretøjet med hensyn til bl.a. alder, køn, størrelse og kropsbygning; |
| --- | --- |

25.

| 26. | opfordrer medlemsstaterne til at indføre skatteincitamenter og opfordrer private forsikringsselskaber til at tilbyde attraktive bilforsikringsordninger for køb og brug af køretøjer med de højeste sikkerhedsstandarder; opfordrer Kommissionen til at revidere lovgivningen om mærkning af biler, således at der på salgsstedet og i det digitale miljø angives supplerende oplysninger om sikkerhedsvurdering af nye køretøjer; |
| --- | --- |

26.

| 27. | glæder sig over kravet om at gøre selealarmer obligatoriske i henhold til den reviderede forordning om generel sikkerhed og opfordrer Kommissionen til at udforme standardkrav til information om sikkerhedsparametre for barnefastholdelsesanordninger; opfordrer medlemsstaterne til at iværksætte oplysningskampagner om børns sikkerhed i forbindelse med vejtransport rettet mod forældre og værger for fortsat at fremme bevidstheden om vigtigheden af at bruge sikkerhedsseler, herunder på bagsædet, i betragtning af sikkerhedsrisiciene for passagererne i mange af de køretøjer, der er i brug i dag — og vil forblive det i mange år fremover — og hvor disse selealarmer ikke er installeret; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer indtrængende Kommissionen til i overensstemmelse med Parlamentets beslutning af 27. april 2021 om gennemførelsesrapporten om færdselssikkerhedsaspekterne af køretøjssikkerhedspakken at tage behørigt hensyn til de tekniske fremskridt med hensyn til køretøjssikkerhedsforanstaltninger, der er fastsat i den nye forordning om generel sikkerhed, og til at medtage avancerede sikkerhedssystemer i forbindelse med den næste revision af køretøjssikkerhedspakken for at sikre, at de kontrolleres i forbindelse med periodiske tekniske kontroller; opfordrer i denne forbindelse de kompetente myndigheder til at sikre yderligere uddannelse, opkvalificering og omskoling af de inspektører, der udfører de periodiske tekniske kontroller; efterlyser strengere krav til diagnosticering om bord på køretøjet for at forhindre, at avancerede køreassistentsystemer, der er udformet med henblik på at forbedre sikkerheden, ender med at udgøre en fare; |
| --- | --- |

28.

| 29. | beklager, at bestemmelserne i køretøjssikkerhedspakken vedrørende kontrol af fastgørelsen af last ikke er obligatoriske; opfordrer Kommissionen til at foreslå, at disse bestemmelser strammes i forbindelse med den næste revision af pakken; |
| --- | --- |

29.

| 30. | understreger, at der er behov for en øget indsats for at forebygge svig med kilometerstanden og dermed sikre brugte køretøjers kvalitet og sikkerhed; opfordrer derfor medlemsstaterne til at gøre brug af det system til udveksling af kilometerstanden, der er udviklet af Kommissionens Generaldirektorat for Mobilitet og Transport (GD MOVE), EU MOVEHUB-platformen og ODOCAR-modulet som et resultat af det pilotprojekt, som Parlamentet har foreslået, om et europæisk system til begrænsning af svig med kilometerstanden (OREL); |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer Kommissionen til at foreslå en ny harmoniseret lovgivningsramme for automatiserede biler med henblik på ved hjælp af omfattende test, herunder under faktiske kørselsforhold, at sikre, at automatiserede biler fungerer på en fuldstændig sikker måde for deres førere og andre trafikanter, navnlig for så vidt angår deres interaktion med konventionelle køretøjer og bløde trafikanter; |
| --- | --- |

31.

| 32. | anmoder om, at Kommissionen i mellemtiden vurderer de risici, som de systemer til assisteret kørsel, der findes på markedet i dag, indebærer for trafiksikkerheden i form af f.eks. førerens overdrevne tillid til køretøjets systemer og distraktion; opfordrer Kommissionen til at overveje at indføre et krav om at udstyre førernes mobile og elektroniske enheder med en »sikker kørsel-tilstand« og standardinstallation af andre teknologiske værktøjer for at mindske distraktionerne under kørslen; |
| --- | --- |

32.

| 33. | gør opmærksom på, at offentlige udbud giver en interessant mulighed for at påvirke trafiksikkerheden i en positiv retning, hvilket Kommissionen også påpeger i EU's strategiske handlingsplan for trafiksikkerhed; opfordrer Kommissionen til udtrykkeligt at tage højde for, at det økonomisk mest fordelagtige tilbud i forbindelse med offentlige udbud for tjenesteydelser på området for offentlig personbefordring ad vej bør vurderes på grundlag af det bedste forhold mellem pris og kvalitet, som også bør omfatte køretøjers sikkerhed, innovation, kvalitet, bæredygtighed og sociale forhold; opfordrer indtrængende medlemsstaterne og de ordregivende myndigheder til at tage hensyn til sikkerhedsmæssige aspekter som et af de vigtigste kriterier, når de tildeler offentlige kontrakter om vejtransporttjenester; |
| --- | --- |

33.

| 34. | bemærker, at nye personlige mobilitetsanordninger også giver anledning til en række alvorlige bekymringer vedrørende ikke blot selve udstyrets sikkerhed, men også deres sikre anvendelse i trafikken; beklager, at kun få medlemsstater har indført lovgivning om dette spørgsmål, og at den manglende harmonisering i EU kan skabe forvirring og gøre det vanskeligt for besøgende at overholde lokale regler; opfordrer Kommissionen til at overveje en ramme for typegodkendelse af disse nye mobilitetsanordninger og til at udstede retningslinjer til medlemsstaterne om håndtering af sikkerhedsmæssige aspekter, herunder færdselsregler for sikker anvendelse af sådanne anordninger; minder Kommissionen og medlemsstaterne om behovet for på EU-plan og nationalt plan at gennemføre bevidstgørelses- og oplysningskampagner vedrørende sikker brug af mikromobilitetsudstyr, hvor der navnlig fokuseres på bløde trafikanter såsom børn, ældre og bevægelseshæmmede; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udveksle bedste praksis om, hvordan sikker brug af mikromobilitetsudstyr fremmes; |
| --- | --- |

34.

| 35. | opfordrer Kommissionen til at ajourføre kravene vedrørende EU's database for trafikulykkesstatistik (CARE) og medtage registrering af kollisioner ved brug af mikromobilitetsudstyr såsom e-scootere og eldrevne cykler; opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre konkrete forebyggende sikkerhedsforanstaltninger på nationalt, regionalt eller lokalt plan på grundlag af oplysningerne i CARE-databasen; |
| --- | --- |

35.

Sikker kørsel

| 36. | bemærker, at der ifølge en undersøgelse fra Kommissionen anslås at være alkohol involveret i omkring 25 % af alle dødsfald i trafikken, mens der er narkotika involveret i 15 % af dødsfaldene (8); bemærker, at EU's henstilling om tilladt alkoholkoncentration i blodet stammer fra 2001; opfordrer Kommissionen til at ajourføre de nævnte henstillinger og inkludere regler om en nultolerancegrænse for spirituskørsel i disse og til at indføre en EU-henstilling om nultolerance over for ulovlige psykoaktive stoffer og standarder for håndhævelse af kontrol med narkotika på vejene; påpeger, at KPI'erne ville kunne give et bedre sammenligningsgrundlag med hensyn til ædruelighed på vejene, hvis niveauerne for den tilladte mængde alkohol i blodet blev harmoniseret i EU for alle kategorier af køretøjer; opfordrer Kommissionen til at etablere retningslinjer for mærkning af lægemidler, som påvirker menneskers evne til at køre bil, og til at iværksætte oplysningskampagner med henblik på at højne opmærksomheden i sundhedsvæsenet, herunder blandt praktiserende læger, på dette område; opfordrer Kommissionen til også at lade de reviderede henstillinger omfatte retningslinjer for montering af alkolåse med særligt fokus på gentagne lovovertrædere, førstegangsovertrædere med højt niveau i blodet og alle erhvervschauffører; |
| --- | --- |

36.

| 37. | bemærker, at hastighedsoverskridelser er en central faktor i omkring 30 % af alle trafikulykker med dødelig udgang og en skærpende faktor i de fleste ulykker; opfordrer Kommissionen til at udarbejde en henstilling om at anvende sikre hastighedsgrænser i overensstemmelse med »safe system«-tilgangen for alle typer af veje såsom standardmaksimumshastigheder på 30 km/h i beboelsesområder og områder, hvor der er et stort antal cyklister og fodgængere, med mulighed for højere grænser på hovedtrafikårer med passende beskyttelse af bløde trafikanter; opfordrer medlemsstaterne til at prioritere investeringer i hastighedskontrolsystemer og kommunikation af høj kvalitet om vigtigheden af hastighed og hastighedsstyring; opfordrer medlemsstaterne til at anvende sanktioner for at afskrække folk fra at køre for stærkt, herunder systemer med strafpoint, og til at overveje at indføre kurser i stil med orienterende køreprøver med henblik på at få vanefartsyndere tilbage på rette vej; |
| --- | --- |

37.

| 38. | bemærker, at der ifølge Kommissionens skøn (9) hvert år opdages 10 mio. alvorlige færdselslovsovertrædelser i EU i forbindelse med hastighedsoverskridelser, kørsel for rødt lys og spirituskørsel begået af personer med uden bopæl uden for EU; anerkender de fremskridt, der er gjort med hensyn til at etablere en ramme for grænseoverskridende håndhævelse af færdselslovsovertrædelser siden 2015, men beklager, at den eksisterende ramme for grænseoverskridende retshåndhævelse af færdselslovsovertrædelser, der er fastsat i direktivet om grænseoverskridende retshåndhævelse, ikke i tilstrækkelig grad sikrer efterforskning med henblik på at håndhæve sanktioner eller anerkendelse af afgørelser om sanktioner; mener, at en bedre grænseoverskridende håndhævelse af færdselsreglerne vil øge overholdelsen af sådanne regler og virke afskrækkende og dermed mindske farlig adfærd og forbedre trafiksikkerheden; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til at tage fat på ovennævnte spørgsmål i forbindelse med den næste revision af direktivet, til at vurdere spørgsmålet om gensidig anerkendelse af frakendelse af førerretten og strafpoint og til at revidere direktivets anvendelsesområde, så det til også kommer til at omfatte opkrævning af vejafgift, med henblik på at forebygge farlig kørsel og opretholde infrastrukturens kvalitet; |
| --- | --- |

38.

| 39. | minder om, at der med kørekortdirektivet blev etableret en harmoniseret EU-kørekortmodel og indført minimumskrav for erhvervelse af kørekort; bemærker, at direktivet skal holdes ajour med hensyn til nye teknologiske udviklinger inden for køretøjs- og infrastrukturteknologi og automatisering af køretøjer og i uddannelsesprogrammer, navnlig for erhvervschauffører; opfordrer Kommissionen til at udarbejde minimumsstandarder for chaufføruddannelse og uddannelse i trafiksikkerhed og herved gradvist tilpasse køreskoleundervisningen i hele EU med hensyn til form, indhold og resultater, og til ved den kommende revision af direktivet at overveje at medtage oversigten over målene for uddannelse af chauffører, som omfatter tre kategorier, nemlig viden og færdigheder, aspekter, der øger risikoen, og selvevaluering; opfordrer herudover til, at der indføres et gradueret kørekortsystem, der tilskynder nye chauffører til at opnå mere erfaring på områder, der kræver bedre færdigheder, f.eks. med hensyn til opmærksomhed på trafik, selvevaluering og opfattelse af faresituationer, og at visse højrisikoaktiviteter som f.eks. kørsel om natten og med passagerer begrænses, under hensyntagen til mobilitetsbehovene hos mennesker, som bor i fjerntliggende områder, og begrænset adgang til offentlig transport; opfordrer desuden Kommissionen til yderligere at harmonisere minimumsstandarderne for køreskolelærere, herunder regelmæssig uddannelse og uddannelse i opfattelse af farer samt strengere minimumskrav til uddannelse og kommunikationsfærdigheder; bemærker med bekymring, at der blevet rapporteret om uregelmæssige udstedelser af kørekort i flere medlemsstater, og opfordrer Kommissionen til at overvåge dette problem; |
| --- | --- |

39.

| 40. | opfordrer Kommissionen til at overveje at gøre teoretisk og praktisk uddannelse og test til en forudsætning for at erhverve et kørekort til alle kategorier af tohjulede motordrevne køretøjer; |
| --- | --- |

40.

| 41. | opfordrer Kommissionen til at fastsætte KPI'er for levering af uddannelse i trafiksikkerhed og mobilitet i medlemsstaterne og til på EU-plan at udvikle værktøjer til udformning, gennemførelse og vurdering af uddannelse i trafiksikkerhed og mobilitet; opfordrer alle medlemsstaterne til at sikre levering af uddannelse i trafiksikkerhed af høj kvalitet, som bør begynde i skolen og indgå i en fortsat livslang læring; |
| --- | --- |

41.

| 42. | bemærker, at covid-19-pandemien har ført til en udvidelse af udbringningssektoren og navnlig til brugen af varevogne og tohjulede motordrevne køretøjer såsom knallerter, og cykler, hvilket har frembragt en lang række nye former for platformsarbejde og forretningsmodeller; opfordrer Kommissionen til at sikre, at professionelle varevognschauffører gennemgår passende uddannelse, og til at tage fat på problemet med varevognschaufførers træthed og hastighedsoverskridelser, navnlig som følge af den store stigning i antallet af udbringninger; opfordrer endvidere Kommissionen til at overveje at stramme ordningen for teknisk kontrol og indføre en pligt til yderligere kontrol af varevogne, der anvendes af pakkeleveringstjenester, når et bestemt kilometertal er nået, og til at overveje at udvide denne pligt til at omfatte andre køretøjer i disse kategorier, der anvendes til flere kommercielle formål, som led i revisionen af køretøjssikkerhedspakken; opfordrer Kommissionen til at komme med en henstilling om leveringspersonalets sikkerhed, der indeholder krav til arbejdsgivere og virksomheder om at sikre tilvejebringelse og anvendelse af sikkerhedsudstyr og sikre køretøjer samt levering af uddannelse i de digitale værktøjer, som de kan skulle anvende, såsom applikationer og interaktive platforme; |
| --- | --- |

42.

| 43. | udtrykker dyb bekymring over træthed hos førerne i forbindelse med erhvervsmæssig godstransport og personbefordring som en årsag til trafikulykker; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til at sikre, at Rådets direktiv 89/391/EØF om arbejdstagernes sikkerhed og sundhed (10) gennemføres korrekt med hensyn til trafiksikkerhedsaspekter; opfordrer Kommissionen til at indføre en KPI for træthed hos førere inden for erhvervsmæssig godstransport og personbefordring; anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at øge antallet af sikre parkeringsområder i TEN-T og sørge for, at de tilpasses chaufførernes behov, og om at informere om, at de findes, på et ajourført og brugervenligt websted; opfordrer Kommissionen til at vurdere, om installation af luftkonditioneringsanlæg eller tilsvarende klimaanlæg til førerhuse i tunge godskøretøjer kan have en positiv indvirkning på trætheden hos chauffører og trafiksikkerheden, da disse systemer kan køre uafhængigt af hovedmotoren; |
| --- | --- |

43.

| 44. | fremhæver, at et effektivt og fyldestgørende beredskab til støtte for trafikofre ud over lægehjælp og rehabilitering omfatter psykologhjælp og social bistand, anerkendelse af ofrene og en grundig undersøgelse med henblik på at identificere årsagerne til sammenstød og foranstaltninger til at forebygge, at de sker igen i fremtiden, samt straffesager og civile sager, hvor det er relevant; opfordrer medlemsstaterne til at etablere et tættere samarbejde mellem deres trafiksikkerhedsmyndigheder og sundhedssektoren for at sikre, at nødspor anvendes korrekt til at fremskynde redningsaktioner; opfordrer desuden Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre tilstrækkelig finansiering af en effektiv beredskabsinfrastruktur, herunder luftbåren lægehjælp, navnlig i fjerntliggende regioner og bjerg- og øregioner; opfordrer Kommissionen til at gøre uddannelse i førstehjælp obligatorisk i forbindelse med den fremtidige revision af kørekortdirektivet; opfordrer medlemsstaterne til at forankre konceptet med nødspor i deres nationale færdselslovgivninger og til at iværksætte yderligere bevidstgørelseskampagner; minder om vigtigheden af effektiv opfølgende støtte til ofre; |
| --- | --- |

44.

| 45. | opfordrer medlemsstaterne til at videreudvikle deres vigtigste traumenetværk og vedtage retningslinjer for gensidigt samarbejde, så beredskabstjenesterne kan bringe patienterne hurtigt frem, herunder på tværs af grænserne; |
| --- | --- |

45.

| 46. | understreger, at dårlig håndhævelse af færdselsreglerne undergraver bestræbelserne på at opnå nul-visionen; opfordrer medlemsstaterne til at fastsætte årlige mål for håndhævelse og overholdelse i deres trafiksikkerhedsplaner og til at sikre tilstrækkelig finansiering heraf samt til at foretage og offentliggøre en årlig opfølgning, hvor de analyserer de mål og resultater, der er nået; understreger, at kun velbegrundede, velpublicerede og konsekvente håndhævelsesaktiviteter og uddannelse i kraft af håndhævelse kan have en langvarig indvirkning på kørselsadfærden; bemærker, at effektiviteten øges yderligere, hvis håndteringen af bøder for registrerede overtrædelser automatiseres i vid udstrækning; |
| --- | --- |

46.

| 47. | bemærker, at brug af mobiltelefon eller andet elektronisk udstyr under færdsel i trafikken forringer evnen til at føre et køretøj væsentligt og spiller en rolle i 10-30 % af alle trafikulykker; opfordrer medlemsstaterne til at indføre virkningsfulde, forholdsmæssige og afskrækkende sanktioner for brug af mobiltelefon, herunder ikke-økonomiske sanktioner, øge bevidstheden om de hermed forbundne risici og styrke håndhævelsen; |
| --- | --- |

47.

Rammer, der er fremtidssikrede

| 48. | fremhæver, at eksterne faktorer og nye samfundsmæssige tendenser udgør hidtil usete udfordringer for trafiksikkerheden i forbindelse med EU-strategien frem til 2030 og derefter; bemærker, at EU bør bane vejen for, at opkoblede og automatiserede køretøjer kan udbredes i rette tid, og bør vurdere de mulige risici ved at kombinere sådanne køretøjer med traditionelle køretøjer i blandet trafik og med bløde trafikanter; opfordrer Kommissionen til at foretage en grundig vurdering af den indvirkning på trafikken i byområder og på miljøet, som det større antal automatiserede køretøjer vil få; påpeger, at der kan blive behov for at opgradere infrastrukturen for at sikre, at automatiserede og halvautomatiserede køretøjer kan operere på forsvarlig vis, og samtidig forbedre sikkerheden for konventionelle køretøjer til gavn for alle trafikanter; |
| --- | --- |

48.

| 49. | opfordrer medlemsstaterne til at fastsætte ordninger for skrotning af køretøjer ud fra grønne kriterier med henblik på at give incitament til køb og anvendelse af mere sikre, renere og mere energieffektive køretøjer samt til fornyelsen af offentlige og private vognparker; anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at arbejde sammen med EIB om at udforske nye finansieringsordninger, der skal fremme investeringer i sikre og bæredygtige transporttjenester og vognparker; |
| --- | --- |

49.

| 50. | påpeger, at data vil spille en central rolle med hensyn til at forbedre trafiksikkerheden; minder om, at køretøjsdata er yderst værdifulde for trafikstyring, teknisk kontrol og analyse af ulykker; opfordrer Kommissionen til at etablere en ramme for adgang til køretøjsdata uden for reparationsmarkedet i overensstemmelse med den generelle forordning om databeskyttelse (11), udelukkende med henblik på ulykkesforskning og teknisk kontrol; understreger i denne forbindelse, hvor vigtige de digitale data i hændelsesdataregistreringsudstyr er for at kunne foretage grundige analyser af ulykker med henblik på at øge trafiksikkerheden; opfordrer Kommissionen til at sikre, at alle dataelementer, der er relevante for dybdegående kollisionsanalyser og trafiksikkerhedsforskning (herunder placering, dato og klokkeslæt), skal registreres og lagres af hændelsesdataregistreringsudstyret; |
| --- | --- |

50.

| 51. | minder om, at selv om trafiksikkerhed er et fælles ansvar blandt alle relevante aktører og myndigheder på EU-plan, nationalt plan og lokalt plan, bør EU udvise et stærkt lederskab for at sikre, at trafiksikkerheden fortsat prioriteres inden for vejtransport, bidrage til at udbedre manglerne med hensyn til trafiksikkerhed blandt medlemsstaterne og sikre, at EU forbliver førende på verdensplan på dette område; påpeger EU's ansvar for at fremme samarbejde og udveksling af bedste praksis med tredjelande, såsom Det Forenede Kongerige, med henblik på at gennemføre Stockholmerklæringen om trafiksikkerhed; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at EU's trafiksikkerhedspolitiske mål gælder for al relevant ekstern programmering, og til at udvikle et effektivt system til udveksling af oplysninger om trafikforseelser med nabolande uden for EU for at forbedre håndhævelsen, samtidig med at det sikres, at enhver udveksling af oplysninger bør være underlagt strenge sikkerhedsgarantier og revisions- og tilsynsbetingelser i fuld overensstemmelse med de gældende EU-regler; |
| --- | --- |

51.

| 52. | opfordrer Kommissionen til i lyset af den kommende revision af bytrafikpakken at fremme synergier mellem sikkerheds- og bæredygtighedsforanstaltninger i byområder; opfordrer i denne forbindelse til en omprioritering af transportinfrastrukturen i byområder — herunder en omlægning af offentlige områder — fra individuel motoriseret transport til bæredygtige, sikrere og sundere transportformer såsom offentlig transport, gang og cykling under hensyntagen til de særlige behov hos bløde trafikanter, herunder børn, personer med handicap og ældre mennesker; efterlyser større investeringer og medfinansiering via EU's finansieringsinstrumenter på området for parkeringspladser og andre mobilitets- og konnektivitetszoner ved indfaldsveje til byområder, hvor der sikres let adgang til forskellige offentlige transportformer, i betragtning af behovet for at mindske trængslen og CO2-emissionerne i byerne; glæder sig over, at EIB har til hensigt at støtte ambitiøse investeringsprogrammer for at hjælpe offentlige myndigheder med at fremme bæredygtig mobilitet på lokalt og regionalt plan, bl.a. i kraft af planer for bæredygtig mobilitet i byområder og offentlige transportprojekter; opfordrer Kommissionen til at integrere EU's mål for trafiksikkerhed og foranstaltninger på området bedre i retningslinjerne for planerne for bæredygtig bytrafik ved at overvåge og fremme bedste praksis, herunder fastsætte en indikator for effektiv brug af EU-midler til forbedring af trafiksikkerheden i byerne; |
| --- | --- |

52.

| 53. | bemærker, at landdistrikterne dækker omkring 83 % af EU's territorium og er hjem for 30,6 % af dets befolkning; påpeger, at navnlig landdistrikterne og de tyndt befolkede områder mangler god transportinfrastruktur og regelmæssige kollektive offentlige transporttjenester, hvilket har en direkte indvirkning på trafiksikkerheden; bemærker endvidere, at 54 % af alle dødsfald i trafikken i EU sker på veje i landdistrikterne; påpeger, at forbedring af tilgængeligheden, konnektiviteten og trafiksikkerheden i landdistrikterne bør indgå i strategien for bæredygtig og intelligent mobilitet; opfordrer Kommissionen til at tage sidstnævnte i betragtning i dens kommende meddelelse om en langsigtet vision for landdistrikterne; |
| --- | --- |

53.

| 54. | fremhæver behovet for at fremme en integreret tilgang til opnåelse af målene i nul-visionen og fremme tværsektorielt samarbejde, bl.a. gennem inddragelse af NGO'er, civilsamfundet og virksomheder og industri på regionalt og nationalt plan og på EU-plan; opfordrer virksomheder, herunder SMV'er, til i overensstemmelse med Stockholmerklæringen at bestræbe sig på at øge trafiksikkerheden ved at anvende »safe system«-principperne hele vejen gennem deres værdikæder, herunder den interne praksis i forbindelse med indkøb, produktion og distribution, og til at medtage rapportering om sikkerhedsmæssige resultater i deres bæredygtighedsrapporter og på deres officielle websteder; opfordrer desuden virksomheder, herunder SMV'er, til, hvor det er relevant, at tilbyde deres chauffører særlige uddannelsesforløb med fokus på trafiksikkerhed og overveje at udpege en »mobilitetsleder«, der skal sikre koordinering og optimering med hensyn til virksomhedens mobilitetsbehov i forbindelse med transport af varer og arbejdstagere i hele logistikkæden; |
| --- | --- |

54.

| 55. | opfordrer Kommissionen til at samarbejde med medlemsstaterne, civilsamfundet og andre centrale aktører om at udvikle en trafiksikkerhedskultur i hele EU; glæder sig over lanceringen af EU's pris for trafiksikkerhed i byerne som led i den europæiske mobilitetsuge og moderniseringen af det europæiske charter om trafiksikkerhed, som er den største civilsamfundsplatform om trafiksikkerhed; opfordrer Kommissionen til at organisere et europæisk år for trafiksikkerhed i de kommende år som led i EU's trafiksikkerhedspolitiske rammer for 2021-2030; slår endvidere til lyd for, at EU i forbindelse med det europæiske år for grønnere byer i 2022 indfører, finansierer og fører tilsyn med en mærkningsordning for sikrere byer, der bør være baseret på de højeste standarder for trafiksikkerhed for alle brugere og mere beboelige offentlige rum, herunder bedre luftkvalitet og lavere CO2-emissioner; |
| --- | --- |

55.

| 56. | anerkender verdensdagen til minde om trafikofre den tredje søndag i november hvert år, hvor vi mindes de mange millioner, som er blevet dræbt eller alvorligt kvæstet på vejene i hele verden, takker beredskabstjenesterne for deres arbejde og tænker over den kolossale byrde og de kolossale omkostninger, som denne dagligt forekommende katastrofe indebærer for familier, lokalsamfund og lande; anerkender formelt denne dag og opfordrer Det Europæiske Råd og Kommissionen til at gøre det samme ved at afholde et årligt arrangement med støtte fra de tre institutioner; |
| --- | --- |

56.

| 57. | er af den opfattelse, at der for at gennemføre de næste skridt i EU's trafiksikkerhedspolitik under den overordnede strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet ordentligt er behov for visse nye kapaciteter inden for trafiksikkerhed, navnlig med hensyn til koordinerings-, overvågnings- og evalueringsfunktioner og teknisk støtte til den overordnede strategi; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til at overveje at oprette et europæisk agentur for vejtransport, der skal støtte bæredygtig, sikker og intelligent vejtransport, eller — hvis det ikke er muligt — at overdrage denne opgave til et eksisterende agentur; |
| --- | --- |

57.

o

o o

| 58. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

58.

---

(1)  EUT L 68 af 13.3.2015, s. 9.

(2)  EUT L 403 af 30.12.2006, s. 18.

(3)  EUT L 325 af 16.12.2019, s. 1.

(4)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0122.

(5)  EUT L 348 af 20.12.2013, s. 1.

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1936 af 23. oktober 2019 om ændring af direktiv 2008/96/EF om forvaltning af vejinfrastrukturens sikkerhed (EUT L 305 af 26.11.2019, s. 1).

(7)  EUT L 167 af 30.4.2004, s. 39.

(8)  Kommissionens undersøgelse af 18. februar 2014 om forebyggelse af spirituskørsel ved hjælp af alkolåse.

(9)  Kommissionens indledende konsekvensanalyse af 15. marts 2019 om revisionen af direktivet om grænseoverskridende retshåndhævelse.

(10)  EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.

(11)  EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/56 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/56

---

P9_TA(2021)0408

Genopbygning af fiskebestandene i Middelhavet

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om genopbygning af fiskebestandene i Middelhavet: evaluering og næste skridt (2019/2178(INI))

(2022/C 132/05)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 11. december 2019 med titlen »Den europæiske grønne pagt« (COM(2019)0640) og Europa-Parlamentets beslutning af 15. januar 2020 om den europæiske grønne pagt (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 11. december 2019 med titlen »Den europæiske grønne pagt« (COM(2019)0640) og Europa-Parlamentets beslutning af 15. januar 2020 om den europæiske grønne pagt (1),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. maj 2020 med titlen »En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem« (COM(2020)0381), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. maj 2020 med titlen »En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem« (COM(2020)0381),

| — | der henviser til EU's biodiversitetsstrategi for 2030 som beskrevet i Kommissionens meddelelse af 20. maj 2020 med titlen »EU's biodiversitetsstrategi for 2030 — Naturen skal bringes tilbage i vores liv« (COM(2020)0380), især punkt 2.2.6 om »Genopretning af de marine økosystemers gode miljøtilstand«, herunder gennem finansielle incitamenter i de kommende finansielle instrumenter for fiskeri- og havpolitikken for beskyttede havområder (herunder Natura 2000-områder og områder etableret på grundlag af internationale eller regionale aftaler), |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's biodiversitetsstrategi for 2030 som beskrevet i Kommissionens meddelelse af 20. maj 2020 med titlen »EU's biodiversitetsstrategi for 2030 — Naturen skal bringes tilbage i vores liv« (COM(2020)0380), især punkt 2.2.6 om »Genopretning af de marine økosystemers gode miljøtilstand«, herunder gennem finansielle incitamenter i de kommende finansielle instrumenter for fiskeri- og havpolitikken for beskyttede havområder (herunder Natura 2000-områder og områder etableret på grundlag af internationale eller regionale aftaler),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. juni 2020 med titlen »Mod et mere bæredygtigt fiskeri i EU: status og retningslinjer for 2021« (COM(2020)0248), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. juni 2020 med titlen »Mod et mere bæredygtigt fiskeri i EU: status og retningslinjer for 2021« (COM(2020)0248),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 17. september 2020 med titlen »Årlig strategi for bæredygtig vækst 2021« (COM(2020)0575), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 17. september 2020 med titlen »Årlig strategi for bæredygtig vækst 2021« (COM(2020)0575),

| — | der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 af 21. december 2006 om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 af 21. december 2006 om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet (2),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF af 17. juni 2008 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets havmiljøpolitiske foranstaltninger (havstrategirammedirektivet) (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF af 17. juni 2008 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets havmiljøpolitiske foranstaltninger (havstrategirammedirektivet) (3),

| — | der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (4),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik (5),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 af 15. maj 2014 om den Europæiske Hav- og Fiskerifond (6) og til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 (COM(2018)0390), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 af 15. maj 2014 om den Europæiske Hav- og Fiskerifond (6) og til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 (COM(2018)0390),

| — | der henviser til Rådets direktiv (EU) 2017/159 af 19. december 2016 om iværksættelse af den aftale vedrørende gennemførelsen af Den Internationale Arbejdsorganisations 2007-konvention om arbejdsforhold i fiskerisektoren, der blev indgået den 21. maj 2012 af Sammenslutningen af Landbrugsandelsorganisationer i EU (Cogeca), Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) og Sammenslutningen af Nationale Fiskeriorganisationer i Den Europæiske Union (Europêche) (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets direktiv (EU) 2017/159 af 19. december 2016 om iværksættelse af den aftale vedrørende gennemførelsen af Den Internationale Arbejdsorganisations 2007-konvention om arbejdsforhold i fiskerisektoren, der blev indgået den 21. maj 2012 af Sammenslutningen af Landbrugsandelsorganisationer i EU (Cogeca), Det Europæiske Transportarbejderforbund (ETF) og Sammenslutningen af Nationale Fiskeriorganisationer i Den Europæiske Union (Europêche) (7),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1004 af 17. maj 2017 om fastlæggelse af en EU-ramme for indsamling, forvaltning og anvendelse af data i fiskerisektoren samt støtte til videnskabelig rådgivning vedrørende den fælles fiskeripolitik (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1004 af 17. maj 2017 om fastlæggelse af en EU-ramme for indsamling, forvaltning og anvendelse af data i fiskerisektoren samt støtte til videnskabelig rådgivning vedrørende den fælles fiskeripolitik (8),

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2107 af 15. november 2017 om fastsættelse af de forvaltnings-, bevarelses- og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i konventionsområdet for Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) (9), |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2107 af 15. november 2017 om fastsættelse af de forvaltnings-, bevarelses- og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i konventionsområdet for Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) (9),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1022 af 20. juni 2019 om en flerårig plan for fiskeriet, der udnytter demersale bestande i det vestlige Middelhav (10), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1022 af 20. juni 2019 om en flerårig plan for fiskeriet, der udnytter demersale bestande i det vestlige Middelhav (10),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/982 om ændring af forordning (EU) nr. 1343/2011 om visse bestemmelser for fiskeri i aftaleområdet for GFCM (Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet) (11), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/982 om ændring af forordning (EU) nr. 1343/2011 om visse bestemmelser for fiskeri i aftaleområdet for GFCM (Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet) (11),

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/560 af 23. april 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 508/2014 og (EU) nr. 1379/2013 for så vidt angår særlige foranstaltninger til afbødning af covid-19-udbruddets følgevirkninger for fiskeri- og akvakultursektoren (12), |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/560 af 23. april 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 508/2014 og (EU) nr. 1379/2013 for så vidt angår særlige foranstaltninger til afbødning af covid-19-udbruddets følgevirkninger for fiskeri- og akvakultursektoren (12),

| — | der henviser til rapporten fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet af 25. juni 2020 om gennemførelsen af havstrategirammedirektivet (direktiv 2008/56/EF) (COM(2020)0259), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet af 25. juni 2020 om gennemførelsen af havstrategirammedirektivet (direktiv 2008/56/EF) (COM(2020)0259),

| — | der henviser til Den Europæiske Revisionsrets særberetning nr. 26/2020 af 26. november 2020 med titlen »Havmiljø: EU-beskyttelsen spænder vidt, men stikker ikke dybt«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Revisionsrets særberetning nr. 26/2020 af 26. november 2020 med titlen »Havmiljø: EU-beskyttelsen spænder vidt, men stikker ikke dybt«,

| — | der henviser til den fælles meddelelse af 9. februar 2021 til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget med titlen »Renewed partnership with the Southern Neighbourhood — A new agenda for the Mediterranean« (JOIN(2021)0002), |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles meddelelse af 9. februar 2021 til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget med titlen »Renewed partnership with the Southern Neighbourhood — A new agenda for the Mediterranean« (JOIN(2021)0002),

| — | der henviser til artikel 38 og 39 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 38 og 39 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

| — | der henviser til Den Europæiske Unions europæiske naboskabspolitik (ENP), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions europæiske naboskabspolitik (ENP),

| — | der henviser til De Forenede Nationers havretskonvention (UNCLOS), |
| --- | --- |

—

der henviser til De Forenede Nationers havretskonvention (UNCLOS),

| — | der henviser til GFCM's mellemlangsigtede strategi (2017-2020) hen imod bæredygtigt fiskeri i Middelhavet og Sortehavet, |
| --- | --- |

—

der henviser til GFCM's mellemlangsigtede strategi (2017-2020) hen imod bæredygtigt fiskeri i Middelhavet og Sortehavet,

| — | der henviser til GFCM's rapport fra 2018 om status for fiskeriet i Middelhavet og Sortehavet, |
| --- | --- |

—

der henviser til GFCM's rapport fra 2018 om status for fiskeriet i Middelhavet og Sortehavet,

| — | der henviser til verdensmål nr. 14 for bæredygtig udvikling om at »bevare og sikre bæredygtig brug af verdens have og deres ressourcer«, som blev vedtaget af FN's Generalforsamling den 25. september 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdensmål nr. 14 for bæredygtig udvikling om at »bevare og sikre bæredygtig brug af verdens have og deres ressourcer«, som blev vedtaget af FN's Generalforsamling den 25. september 2015,

| — | der henviser til 2020-rapporten fra Kommissionens Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) om overvågning af den fælles fiskeripolitiks resultater (STECF-Adhoc-20-01), |
| --- | --- |

—

der henviser til 2020-rapporten fra Kommissionens Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) om overvågning af den fælles fiskeripolitiks resultater (STECF-Adhoc-20-01),

| — | der henviser til Kommissionens retrospektive evalueringsstudie af Middelhavsforordningen fra maj 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens retrospektive evalueringsstudie af Middelhavsforordningen fra maj 2016,

| — | der henviser til Det Europæiske Miljøagenturs rapport nr. 17/2019 med titlen »Marine Messages II — Navigating the course towards clean, healthy and productive seas through implementation of an ecosystem-based approach«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Det Europæiske Miljøagenturs rapport nr. 17/2019 med titlen »Marine Messages II — Navigating the course towards clean, healthy and productive seas through implementation of an ecosystem-based approach«,

| — | der henviser til konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder (Barcelonakonventionen) og de hertil knyttede EU-protokoller og beslutninger, |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder (Barcelonakonventionen) og de hertil knyttede EU-protokoller og beslutninger,

| — | der henviser til MedFish4Ever-ministererklæringen fra Middelhavslandene, som blev vedtaget i Valletta, Malta, den 30. marts 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til MedFish4Ever-ministererklæringen fra Middelhavslandene, som blev vedtaget i Valletta, Malta, den 30. marts 2017,

| — | der henviser til Sofia-ministererklæringen af 7. juni 2018, |
| --- | --- |

—

der henviser til Sofia-ministererklæringen af 7. juni 2018,

| — | der henviser til ministererklæringen af 26. september 2018 om gennemførelse af en regional handlingsplan for ikkeindustrielt og bæredygtigt fiskeri i Middelhavet og Sortehavet, |
| --- | --- |

—

der henviser til ministererklæringen af 26. september 2018 om gennemførelse af en regional handlingsplan for ikkeindustrielt og bæredygtigt fiskeri i Middelhavet og Sortehavet,

| — | der henviser til den globale rapport om vurdering af biodiversitet og økosystemydelser fra 2019 fra Den Mellemstatslige Videnspolitikplatform vedrørende Biodiversitet og Økosystemydelser (IPBES), |
| --- | --- |

—

der henviser til den globale rapport om vurdering af biodiversitet og økosystemydelser fra 2019 fra Den Mellemstatslige Videnspolitikplatform vedrørende Biodiversitet og Økosystemydelser (IPBES),

| — | der henviser til særrapporten fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) fra 2019 om havet og kryosfæren i et klima under forandring, |
| --- | --- |

—

der henviser til særrapporten fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) fra 2019 om havet og kryosfæren i et klima under forandring,

| — | der henviser til del II, afsnit 2, i UNCLOS med titlen »Limits of the territorial sea« (søterritoriets grænser), |
| --- | --- |

—

der henviser til del II, afsnit 2, i UNCLOS med titlen »Limits of the territorial sea« (søterritoriets grænser),

| — | der henviser til den første vurderingsrapport om Middelhavet (MAR1) fra det uafhængige netværk af eksperter i klima og miljøforandringer i Middelhavet (MedECC), |
| --- | --- |

—

der henviser til den første vurderingsrapport om Middelhavet (MAR1) fra det uafhængige netværk af eksperter i klima og miljøforandringer i Middelhavet (MedECC),

| — | der henviser til rapporten fra De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) og GFCM med titlen »The State of Mediterranean and Black Sea Fisheries 2020«, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) og GFCM med titlen »The State of Mediterranean and Black Sea Fisheries 2020«,

| — | der henviser til Fiskeriudvalgets betænkning om konsekvenserne af stigningen i havvandstemperaturen for fiskebestande og fiskeri (2019/2163(INI)), |
| --- | --- |

—

der henviser til Fiskeriudvalgets betænkning om konsekvenserne af stigningen i havvandstemperaturen for fiskebestande og fiskeri (2019/2163(INI)),

| — | der henviser til udtalelse fra Fiskeriudvalget til Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om »En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem« (2020/2260(INI)) PECH_AD (2021)662054, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse fra Fiskeriudvalget til Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om »En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem« (2020/2260(INI)) PECH_AD (2021)662054,

| — | der henviser til sin lovgivningsmæssige beslutning om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning af den 17. april 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1379/2013 og (EU) nr. 508/2014 for så vidt angår særlige foranstaltninger til afbødning af covid-19-udbruddets følgevirkninger for fiskeri- og akvakultursektoren (COM(2020)0142 — C9-0093/2020 — 2020/0059(COD)) (13), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin lovgivningsmæssige beslutning om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning af den 17. april 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 1379/2013 og (EU) nr. 508/2014 for så vidt angår særlige foranstaltninger til afbødning af covid-19-udbruddets følgevirkninger for fiskeri- og akvakultursektoren (COM(2020)0142 — C9-0093/2020 — 2020/0059(COD)) (13),

| — | der henviser til sin beslutning af 21. januar 2021 med titlen »Flere fisk i havene? Foranstaltninger til at fremme genopretning af fiskebestande over det maksimalt bæredygtige udbytte (MSY), herunder områder til genopretning af fiskebestande og beskyttede havområder« (14), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 21. januar 2021 med titlen »Flere fisk i havene? Foranstaltninger til at fremme genopretning af fiskebestande over det maksimalt bæredygtige udbytte (MSY), herunder områder til genopretning af fiskebestande og beskyttede havområder« (14),

| — | der henviser til de nuværende og langsigtede negative socioøkonomiske virkninger af covid-19-pandemien på sektoren, herunder detailhandlere og handel med ferske fødevarer i lille målestok; |
| --- | --- |

—

der henviser til de nuværende og langsigtede negative socioøkonomiske virkninger af covid-19-pandemien på sektoren, herunder detailhandlere og handel med ferske fødevarer i lille målestok;

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 54, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 54,

| — | der henviser til betænkning fra Fiskeriudvalget (A9-0225/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Fiskeriudvalget (A9-0225/2021),

| A. | der henviser til, at Middelhavet er et af de områder i verden, der har den rigeste biodiversitet, og herudover er hjemsted for kystsamfund, som i vid udstrækning er afhængige af fiskeri og især ikkeindustrielt fiskeri; der henviser til, at Middelhavets nuværende bekymrende miljøtilstand, som delvis er et resultat af overfiskning, udgør en alvorlig trussel ikke blot for biodiversiteten, men også for overlevelsen af en sektor, hvis tab af rentabilitet kan få yderst negative socioøkonomiske konsekvenser for fiskersamfundene, branchen og tilknyttede sektorer; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Middelhavet er et af de områder i verden, der har den rigeste biodiversitet, og herudover er hjemsted for kystsamfund, som i vid udstrækning er afhængige af fiskeri og især ikkeindustrielt fiskeri; der henviser til, at Middelhavets nuværende bekymrende miljøtilstand, som delvis er et resultat af overfiskning, udgør en alvorlig trussel ikke blot for biodiversiteten, men også for overlevelsen af en sektor, hvis tab af rentabilitet kan få yderst negative socioøkonomiske konsekvenser for fiskersamfundene, branchen og tilknyttede sektorer;

| B. | der henviser til, at fiskebestandene ikke har en ubegrænset reproduktionsevne, og at efterspørgslen efter og forbruget af fisk konstant stiger; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at fiskebestandene ikke har en ubegrænset reproduktionsevne, og at efterspørgslen efter og forbruget af fisk konstant stiger;

| C. | der henviser til, at situationen i Middelhavet — hvor der, navnlig i den vestlige del, iværksættes nye foranstaltninger, som det endnu er for tidligt vurdere, da der er behov for flere initiativer — og Sortehavet i det store hele ikke har forandret sig, siden dataindsamlingen begyndte i 2003, dog muligvis med en mindre stigning i biomassen siden 2012; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at situationen i Middelhavet — hvor der, navnlig i den vestlige del, iværksættes nye foranstaltninger, som det endnu er for tidligt vurdere, da der er behov for flere initiativer — og Sortehavet i det store hele ikke har forandret sig, siden dataindsamlingen begyndte i 2003, dog muligvis med en mindre stigning i biomassen siden 2012;

| D. | der henviser til, at andelen af overfiskede fiskebestande ifølge GFCM's rapport fra 2020 om status for fiskeriet i Middelhavet og Sortehavet er gået ned fra 88 % i 2014 til 75 % i 2018, hvilket tydeligt viser, at der endnu er meget at gøre, men samtidig afspejler gradvise forbedringer takket være indsatsen blandt regionens fiskere; der henviser til, at situationen fortsat er kritisk for mange bestande, da mere end 80 % af de videnskabeligt vurderede bestande ifølge STECF udnyttes over det maksimale bæredygtige udbytte (MSY); |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at andelen af overfiskede fiskebestande ifølge GFCM's rapport fra 2020 om status for fiskeriet i Middelhavet og Sortehavet er gået ned fra 88 % i 2014 til 75 % i 2018, hvilket tydeligt viser, at der endnu er meget at gøre, men samtidig afspejler gradvise forbedringer takket være indsatsen blandt regionens fiskere; der henviser til, at situationen fortsat er kritisk for mange bestande, da mere end 80 % af de videnskabeligt vurderede bestande ifølge STECF udnyttes over det maksimale bæredygtige udbytte (MSY);

| E. | der henviser til, at forordningen om en flerårig forvaltningsplan for fangst af demersale arter i det vestlige Middelhav blev vedtaget i 2019, og at vi må afvente virkningerne af tiltagene deri; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at forordningen om en flerårig forvaltningsplan for fangst af demersale arter i det vestlige Middelhav blev vedtaget i 2019, og at vi må afvente virkningerne af tiltagene deri;

| F. | der henviser til de betydelige socioøkonomiske konsekvenser, som begrænsninger af fiskeriet har, idet tusinder af virksomheders rentabilitet herigennem undergraves i en sådan grad, at deres overlevelse er truet, hvilket har potentielt ødelæggende konsekvenser for beskæftigelsen og den social sammenhængskraft i kystområderne; |
| --- | --- |

F.

der henviser til de betydelige socioøkonomiske konsekvenser, som begrænsninger af fiskeriet har, idet tusinder af virksomheders rentabilitet herigennem undergraves i en sådan grad, at deres overlevelse er truet, hvilket har potentielt ødelæggende konsekvenser for beskæftigelsen og den social sammenhængskraft i kystområderne;

| G. | der henviser til, at nedfiskning af bestande og forringelse af den marine biodiversitet er en trussel mod fødevaresikkerheden i kystsamfund, beskæftigelse og indtægter i hele værdikæden for ikkeindustrielt fiskeri; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at nedfiskning af bestande og forringelse af den marine biodiversitet er en trussel mod fødevaresikkerheden i kystsamfund, beskæftigelse og indtægter i hele værdikæden for ikkeindustrielt fiskeri;

| H. | der henviser til den ujævne overholdelse af begrænsningerne i fiskeriet, som gør det umuligt at opnå de erklærede mål og er en klar ulempe for dem, der overholder begrænsningerne; |
| --- | --- |

H.

der henviser til den ujævne overholdelse af begrænsningerne i fiskeriet, som gør det umuligt at opnå de erklærede mål og er en klar ulempe for dem, der overholder begrænsningerne;

| I. | der henviser til, at Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfond både bør anvendes til at afbøde de negative socioøkonomiske virkninger og til at diversificere sektoren; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfond både bør anvendes til at afbøde de negative socioøkonomiske virkninger og til at diversificere sektoren;

| J. | der henviser til, at størstedelen af fiskerflåden i Middelhavet består af fartøjer til ikkeindustrielt fiskeri i lille målestok og tegner sig for ca. 84 % af fiskerflåden og 60 % af arbejdspladserne i Middelhavsområdet, og til, at selv om nogle flåder er blevet betydeligt mindre — om end i varierende grad i EU og i ikke-europæiske lande — med store konsekvenser for den lokale økonomi, er tendenserne for så vidt angår antallet af fartøjer forblevet forholdsvis stabile; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at størstedelen af fiskerflåden i Middelhavet består af fartøjer til ikkeindustrielt fiskeri i lille målestok og tegner sig for ca. 84 % af fiskerflåden og 60 % af arbejdspladserne i Middelhavsområdet, og til, at selv om nogle flåder er blevet betydeligt mindre — om end i varierende grad i EU og i ikke-europæiske lande — med store konsekvenser for den lokale økonomi, er tendenserne for så vidt angår antallet af fartøjer forblevet forholdsvis stabile;

| K. | der henviser til, at ikkeindustrielt fiskeri for de fleste kyst- og øområders vedkommende er en traditionel fiskeriform, som indgår i en livsstil og udgør et væsentligt livsgrundlag, og som kræver specifikke foranstaltninger og støtte for at vokse og udvikles; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at ikkeindustrielt fiskeri for de fleste kyst- og øområders vedkommende er en traditionel fiskeriform, som indgår i en livsstil og udgør et væsentligt livsgrundlag, og som kræver specifikke foranstaltninger og støtte for at vokse og udvikles;

| L. | der henviser til, at der skal opnås et sundt niveau for fiskebestande for at forhindre tab af arbejdspladser og opretholde vigtige økonomiske sektorer, der er afhængige af fiskeri; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at der skal opnås et sundt niveau for fiskebestande for at forhindre tab af arbejdspladser og opretholde vigtige økonomiske sektorer, der er afhængige af fiskeri;

| M. | der henviser til, at menneskeskabte problemer som plasticforurening, spild af brændstof, tab af levesteder, skibstrafik og klimaændringer samt tilvæksten af invasive fremmede arter er blandt de faktorer, som ud over fiskeri udøver pres på fiskebestandene og den marine biodiversitet i Middelhavet; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at menneskeskabte problemer som plasticforurening, spild af brændstof, tab af levesteder, skibstrafik og klimaændringer samt tilvæksten af invasive fremmede arter er blandt de faktorer, som ud over fiskeri udøver pres på fiskebestandene og den marine biodiversitet i Middelhavet;

| N. | der henviser til, at statistiske tal viser en konstant stigning i forbruget af fiskevarer og en tilsvarende stigning i importen; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at statistiske tal viser en konstant stigning i forbruget af fiskevarer og en tilsvarende stigning i importen;

| O. | der henviser til, at der er plads til forbedring af mærkningen af europæiske produkter med henblik på at øge værdien af fiskeriet i Middelhavet og forbedre sporbarheden, samtidig med at ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU) bekæmpes; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at der er plads til forbedring af mærkningen af europæiske produkter med henblik på at øge værdien af fiskeriet i Middelhavet og forbedre sporbarheden, samtidig med at ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU) bekæmpes;

| P. | der henviser til, at der har været et konstant fald i produktionen, og at der er behov for tiltag for at genoprette ressourcernes bæredygtighed; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at der har været et konstant fald i produktionen, og at der er behov for tiltag for at genoprette ressourcernes bæredygtighed;

| Q. | der henviser til, at fiskeri og akvakultur er blandt de sektorer, hvor covid-19-epidemien har ramt hårdest, idet efterspørgslen er faldet pludseligt; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at fiskeri og akvakultur er blandt de sektorer, hvor covid-19-epidemien har ramt hårdest, idet efterspørgslen er faldet pludseligt;

| R. | der henviser til, at Kommissionen har foreslået en række midlertidige og målrettede foranstaltninger for at tackle de udfordringer, som fiske- og skaldyrsbranchen står over på grund af covid-19; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at Kommissionen har foreslået en række midlertidige og målrettede foranstaltninger for at tackle de udfordringer, som fiske- og skaldyrsbranchen står over på grund af covid-19;

| S. | der henviser til, at den politiske ustabilitet og uro i Libyen udgør en konkret trussel for EU-fiskere, som fisker i det sydlige Middelhav, da den bringer deres personlige frihed og fiskeriaktiviteternes sikkerhed i fare; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at den politiske ustabilitet og uro i Libyen udgør en konkret trussel for EU-fiskere, som fisker i det sydlige Middelhav, da den bringer deres personlige frihed og fiskeriaktiviteternes sikkerhed i fare;

| T. | der henviser til, at mens EU-fiskere er forpligtet til at efterleve reglerne for bevarelse af fiskebestandene, kræves det ikke, at fiskere fra andre Middelhavslande efterlever de samme regler, og de undergraver dermed bestræbelserne for at genopbygge bestandene, samtidig med at de udøver illoyal konkurrence over for EU's fiskerisektor; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at mens EU-fiskere er forpligtet til at efterleve reglerne for bevarelse af fiskebestandene, kræves det ikke, at fiskere fra andre Middelhavslande efterlever de samme regler, og de undergraver dermed bestræbelserne for at genopbygge bestandene, samtidig med at de udøver illoyal konkurrence over for EU's fiskerisektor;

| U. | der henviser til, at opvarmningen i Middelhavet går op til 20 % hurtigere end i resten af verden; der henviser til, at klimaforandringer ifølge MedECC kan føre til lokal uddøen af op til 50 % af de arter af fisk og hvirvelløse havdyr, som udnyttes kommercielt, inden 2050; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at opvarmningen i Middelhavet går op til 20 % hurtigere end i resten af verden; der henviser til, at klimaforandringer ifølge MedECC kan føre til lokal uddøen af op til 50 % af de arter af fisk og hvirvelløse havdyr, som udnyttes kommercielt, inden 2050;

Forbedring af de lovgivningsmæssige aspekter

| 1. | anmoder Kommissionen om efter høring af Det Regionale Rådgivende Råd for Middelhavet (MED-AC) at afdække hindringerne for processen med at genopbygge fiskebestandene, herunder gennem en analyse af gennemførelsen af GFCM's strategi for 2017-2020 med henblik på at lade konklusionerne indgå i strategien for 2021-2030, så det sikres, at der bliver taget praktiske skridt til genopbygning af fiskebestandene, herunder — hvis det skønnes nødvendigt og passende — overvejelse af både lovgivningsmæssige og ikkelovgivningsmæssige tiltag; |
| --- | --- |

1.

| 2. | glæder sig over Kommissionens forslag i sin biodiversitetsstrategi for 2030 om at beskytte mindst 30 % af EU's havområder, herunder gennem etablering af områder til genopretning af fiskebestande som fastsat i den fælles fiskeripolitik; |
| --- | --- |

2.

| 3. | mener, at det er nødvendigt at sikre en effektiv konsolidering og udvikling af de eksisterende beskyttede havområder og at involvere fiskerne i forberedelses- og forvaltningsfasen; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger nødvendigheden af at medtage evaluering af udpegningen af sådanne områder og af deres succes i den kommende rapport om den fælles fiskeripolitiks funktionsmåde; opfordrer GFCM til at tage ved lære af Jabuka/Pomo Pit, et vellykket eksempel på et område til genopretning af fiskebestande; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer Kommissionen til at sikre lige vilkår for alle økonomiske sektorer i forbindelse med gennemførelsen af effektivt forvaltede og forbundne beskyttede havområder; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer indtrængende Kommissionen til at tage fat på Middelhavslandenes behov ved at yde videnskabelig og teknisk støtte til disse landes udnyttelse af regionale og internationale støttemekanismer og til udvikling af projekter for bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

6.

| 7. | anmoder Kommissionen om at vurdere, hvorvidt der er behov for nye planer for forvaltning af bestandene for at opfylde den fælles fiskeripolitiks principper om social, økonomisk og miljømæssig bæredygtighed; |
| --- | --- |

7.

| 8. | minder om den fælles fiskeripolitiks mål om at nå udnyttelsesgraden for det maksimale bæredygtige udbytte senest i 2020 for alle bestande; |
| --- | --- |

8.

| 9. | påpeger med bekymring, at der fortsat er mange bestande, hvis tilstand er ukendt; opfordrer til at styrke indsatsen for at forbedre indsamlingen af data med henblik på en bedre udformning af de nødvendige forvaltningsforanstaltninger; |
| --- | --- |

9.

| 10. | minder om målsætningen i havstrategirammedirektivet om at opnå eller opretholde en god miljøtilstand i havmiljøet senest i 2020; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer Kommissionen til at bygge på det succesrige eksempel med atlantisk tun ved at undersøge indførelsen af samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) på langt sigt for visse arter, herunder kulmule, og fremsætte et forslag i forbindelse med evalueringen af den flerårige plan i 2024; |
| --- | --- |

11.

| 12. | minder om, at beskyttede havområder og andre beskyttede områder for at blive en succes er afhængige af opbakning fra fiskere, kystsamfund og andre interessenter; opfordrer Kommissionen til at overveje behovet for at gøre det nemmere for fiskerisektoren, herunder dens ikkeindustrielle del, lokalsamfundene og alle relevante interessenter at deltage aktivt i udformningen, forvaltningen og overvågningen af beskyttede havområder; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer EU og dets medlemsstater til at gøre en indsats for at eliminere beskyttede havområder, der kun eksisterer på papiret, i Middelhavet og oprette beskyttede havområder som del af et sammenhængende netværk af effektivt forvaltede og forbundne områder, herunder offshore- og dybhavsområder; minder om kravet om at ophøre med at fiske med bundslæbende redskaber på under 400 meters dybde i områder, hvor der findes eller kan forventes at findes sårbare marine økosystemer; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer EU og medlemsstaterne til at udvide netværket af områder til genopretning af fiskebestande under den fælles fiskeripolitik og under GFCM, navnlig hvor der er klar dokumentation for kraftige koncentrationer af fisk, som er under den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse, eller for gydepladser; understreger nødvendigheden af at medtage evaluering af udpegningen af sådanne områder og af deres succes i den kommende rapport om den fælles fiskeripolitiks funktion; opfordrer GFCM til at tage ved lære af Jabuka/Pomo Pit, et vellykket eksempel på et område til genopretning af fiskebestande; |
| --- | --- |

14.

| 15. | opfordrer GFCM til at foreslå en ambitiøs og helhedsorienteret ny fælles strategi for fiskeri og akvakultur i Middelhavet og Sortehavet for 2021-2025, som skal omfatte effektive og bæredygtige forvaltningsforanstaltninger på regionalt og nationalt plan, og som følger MSY-tilgangen; opfordrer GFCM til at håndtere problemer såsom global opvarmning, IUU-fiskeri og rekreativt fiskeri og til at oprette nye områder til genopretning af fiskebestande; |
| --- | --- |

15.

| 16. | beklager manglen på videnskabelige data om rekreativt fiskeri; opfordrer EU's medlemsstater og GFCM til fuldt ud at vurdere indvirkningen af rekreativt fiskeri på og dets bidrag til forvaltningen af fiskeressourcer og at inkludere det i deres forvaltningsplaner; |
| --- | --- |

16.

| 17. | understreger betydningen af overvågning og kontrol og effektivt regionalt samarbejde om forvaltning af marine biologiske ressourcer; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer Kommissionen til at fremme målsætningerne i den europæiske grønne pagt på GFCM-niveau og støtte bæredygtig havforvaltning og forvaltning af fiskebestande ved hjælp af tilstrækkelig finansiering; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer Kommissionen til at sikre, at der forud for ethvert lovforslag, der har til formål at øge fiskebestandene, og som begrænser fiskeriet, foretages en vidtrækkende konsekvensanalyse for at kvantificere dets mulige socioøkonomiske og miljømæssige indvirkning på kystsamfundene og på produktiviteten og konkurrenceevnen i EU's fiskerivirksomheder og produktionskæden, og at det understøttes af de bedste tilgængelige videnskabelige data, der deles med interessenter med forbindelse til fiskerisektoren; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer desuden, i betragtning af udviklingen af den europæiske grønne pagt og de biodiversitets- og fra jord til bord-strategier, som understøtter dem, samt den vigtige indvirkning, den vil få på fiskeriet i almindelighed og i Middelhavet i særdeleshed, til en forudgående konsekvensvurdering af disse tiltag og af gennemførelsen af dem for fiskeri- og akvakultursektoren i betragtning af Middelhavets særlige status som et hav, der deles med ikke-EU-lande med anderledes love; |
| --- | --- |

20.

| 21. | understreger manglen på en præcis kvantificering af konsekvenserne for fiskebestandene af alle mulige påvirkninger ud over fiskeri, såsom forurening, global opvarmning, ikkehjemmehørende arter, udvinding af kulbrinter, opmudring eller søtransport; understreger, at denne mangel på oplysninger ikke gør det muligt at træffe tilstrækkeligt egnede og effektive beslutninger for at sikre bevarelsen af fiskebestandene og de marine økosystemer; |
| --- | --- |

21.

| 22. | anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at sikre, at alle lovgivningsmæssige og ikkelovgivningsmæssige forslag deles med fiskeriorganisationerne, herunder foreninger, inden for rammerne af en samforvaltningsmodel; |
| --- | --- |

22.

| 23. | understreger, at eventuelle fremtidige lovgivningsmæssige tiltag med det formål at genoprette fiskebestandene i Middelhavet, der har konsekvenser for den europæiske fiskerisektors fiskeriaktiviteter, bør iværksættes gradvist og stå i forhold til sektorens handlemuligheder; understreger endvidere vigtigheden af at sikre, at ingen fremtidige lovforslag medfører en uforholdsmæssigt stor administrativ og økonomisk byrde for den europæiske fiskerisektor og navnlig ikke for det ikkeindustrielle fiskeri af mindre omfang; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger, at ethvert lovgivningsmæssigt initiativ, der tager sigte på at beskytte og genopbygge bestandene i Middelhavet, ikke bør være begrænset alene til foranstaltninger, der begrænser fiskeriaktiviteterne, men bør anlægge et helhedsperspektiv på problemet og håndtere samtlige trusler, som truer bevarelsen af bestandene, under ét; |
| --- | --- |

24.

| 25. | understreger nødvendigheden af at lovgive på grundlag af en økosystemtilgang, som gør det muligt at identificere og analysere det samspil af faktorer, der har indflydelse på fiskebestandene, under hensyntagen ikke kun til fiskeriaktiviteterne, men også til andre faktorer, der forstyrrer ligevægten, og tilstedeværelsen af nye invasive arter; |
| --- | --- |

25.

| 26. | fremhæver den positive indvirkning, som fornyelsen af de meget alderstegne Middelhavsfiskerflåder ville have, både hvad angår fartøjer og motorer, idet det ville mindske deres indvirkning på miljøet, øge brændstofeffektiviteten og dekarboniseringen af fartøjerne og forbedre sikkerheden og arbejdsvilkårene om bord; minder om, at aftalen om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond virker for at letter støtte med henblik herpå; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer Kommissionen til at beskytte konkurrenceevnen og den bæredygtige udvikling i hele fiskerisektoren og den tilhørende produktionskæde ved at øge værdien af fiskevarer og forbedre mærkningen og sporbarheden og navnlig lægge vægt på foranstaltninger til sikring af, at importvarer lever op til europæiske standarder; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer Rådet og Kommissionen til at foretage en positiv vurdering af Parlamentets holdning i forbindelse med den igangværende revision af forordning (EF) nr. 1005/2008 (15) (IUU-forordningen) og navnlig i forbindelse med Parlamentets forslag om på visse betingelser at indføre beskyttelsesforanstaltninger, i henhold hvortil præferencetoldsatser for fiskevarer og akvakulturprodukter fra ikke-EU-lande, som ikke samarbejder ordentligt om at bekæmpe ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, midlertidigt suspenderes; |
| --- | --- |

28.

| 29. | anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at forbedre mærkningen og sporbarheden af alle fiskevarer med henblik på at give forbrugerne klarere oplysninger om produktets oprindelse, arter og oplysninger om andre aspekter såsom produktionsmetoder og de standarder, der anvendes i forbindelse med fangst og forarbejdning, herunder for produkter, som importeres fra lande uden for EU; |
| --- | --- |

29.

| 30. | opfordrer kommissæren med ansvar for fiskeri og maritime anliggender til at oprette et rådgivende organ med deltagelse af tredjelande fra Middelhavsområdet med henblik på at mindske illoyal konkurrence og sikre lige vilkår for europæiske fiskere og kvinder, der arbejder i sektoren; |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer medlemsstaterne til at bekæmpe IUU-fiskeri ved at øge gennemsigtigheden af fiskeriaktiviteterne og af overvågnings- og kontrolindsatsen; |
| --- | --- |

31.

| 32. | opfordrer medlemsstaterne til med støtte fra Det Europæiske Fiskerikontrolagentur (EFCA) at udvide kapaciteten til fiskerikontrol og lette udvekslingen af bedste praksis og mål mellem medlemsstaterne på et kortsigtet taktisk niveau; |
| --- | --- |

32.

| 33. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne ved Middelhavet til at oprette yderligere et antal GFCM-områder med fiskeribegrænsninger med øjeblikkelig virkning med henblik på at beskytte overudnyttede marine økosystemer og i den forbindelse anvende Jabuka/Pomo Pit-området til genopretning af fiskebestande som et eksempel på bedste praksis; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer Kommissionen til at overveje at integrere fiskeri i den europæiske naboskabspolitik som et redskab til at puste nyt liv i det regionale samarbejde; |
| --- | --- |

34.

| 35. | insisterer på, at der ved en korrekt og obligatorisk gennemførelse af den fælles fiskeripolitik bør stræbes efter at opnå den rette balance mellem miljømæssig, økonomisk og social bæredygtighed; |
| --- | --- |

35.

| 36. | opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at foretage en analyse af de socioøkonomiske data om lokalsamfundene og fiskerisektoren i Middelhavet for at vurdere covid-19-krisens indvirkning på såvel branchen som fiskebestandene og til at tage hensyn til denne vurdering ved fremtidig beslutningstagning; |
| --- | --- |

36.

| 37. | opfordrer Kommissionen til at anvende denne analyse i forbindelse med udarbejdelsen af politikker, lette forskningssamarbejde og samarbejde med alle aktører rundt om hele Middelhavet, herunder såvel EU-lande som tredjelande med Middelhavskyst, for at vurdere og undgå potentielle konflikter mellem flåder, der udnytter de samme marine biologiske ressourcer i følsomme områder i internationalt farvand; |
| --- | --- |

37.

| 38. | opfordrer Kommissionen til at analysere de sociale, økonomiske og miljømæssige virkninger af det rekreative fiskeri samt dets indvirkning på fiskebestandene og indarbejde denne analyse i de foranstaltninger, der måtte blive truffet; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer indtrængende EU's medlemsstater til på korrekt vis at anvende Den Europæiske Hav- og Fiskerifonds ressourcer til at kompensere fiskere i sektoren for ikkeindustrielt fiskeri, der midlertidigt må indstille fiskeriet som følge af bevarelsesforanstaltninger i henhold til Hav- og Fiskerifondens regler og bestemmelser; |
| --- | --- |

39.

| 40. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme de muligheder, som samforvaltning og økosystemisk, adaptiv og forebyggende forvaltning rummer, med det endelige mål at opnå en bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne ved at overvåge fiskeindsatsen og sikre selektivitet i fiskeriindsatsen i Middelhavet; |
| --- | --- |

40.

Håndtering af andre økonomiske aktiviteters indvirkning og pres på genopretningen af fiskebestandene

| 41. | glæder sig over det arbejde, der er udført på GFCM-plan siden 2017 med henblik på udvikling og vedtagelse af strategier til håndtering af klimaændringernes potentielle indvirkning på fiskeriet; |
| --- | --- |

41.

| 42. | opfordrer EU's medlemsstater til at vedtage regler, der forbyder opankring og fortøjning af store private fartøjer inden for 300 meter fra kysten og på beskyttede levesteder inden for denne 300-metersgrænse samt på reder, eftersom de har en kraftig indvirkning på følsomme økosystemer såsom bevoksninger af Posidonia oceanica; |
| --- | --- |

42.

| 43. | opfordrer Kommissionen til at offentliggøre en undersøgelse af den indvirkning, som forskellige menneskelige aktiviteter og forureningskilder, såvel på land som i havet, har på fiskebestande og marine økosystemer; |
| --- | --- |

43.

| 44. | fremhæver manglen på ressourcer, navnlig menneskelige, til at gennemføre videnskabelig forskning og vurdering af bestande i Middelhavet; |
| --- | --- |

44.

| 45. | opfordrer medlemsstaterne til at finansiere uddannelse af nye videnskabelige eksperter; |
| --- | --- |

45.

Styrket dataindsamling og forskning

| 46. | understreger behovet for at fremme kystfiskeri i mindre omfang og fisketeknikker med lav miljøpåvirkning i Middelhavet, herunder at gøre det obligatorisk for medlemsstaterne at tildele disse fiskeriformer en større andel af fiskemulighederne for de to slags fiskeri, for hvilke der er indført TAC'er, i overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EU) nr. 1380/2013; |
| --- | --- |

46.

Øget inddragelse af aktørerne i beslutningstagningen og dataindsamlingen

| 47. | anmoder Kommissionen om at foretage en økonomisk analyse af de sociale og beskæftigelsesmæssige konsekvenser af nedgangen i fiskeressourcerne i Middelhavet med henblik på at finde frem til passende støtteforanstaltninger til at sikre en retfærdig og rimelig omstilling til fiskeriformer med lav miljøpåvirkning; |
| --- | --- |

47.

| 48. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at der både til analysen af dataene og til de foranstaltninger, som måtte blive truffet på grundlag af dem, kan anvendes midler fra Den Europæiske Hav- og Fiskerifond med henblik på at støtte sektorens bæredygtighed, innovation og diversificering; |
| --- | --- |

48.

| 49. | opfordrer til større inddragelse af lokale og regionale myndigheder, videnskabelige institutioner og lokale aktører i indsamlingen af data om selektivt fiskeri i tæt samarbejde med Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF); |
| --- | --- |

49.

| 50. | opfordrer i erkendelse af fiskernes rolle som »havværger« til at fremme udveksling af god praksis og innovation for så vidt angår udvikling af mere selektive fiskeredskaber og metoder til indsamling af havaffald med det formål at bidrage til et sundere og renere havmiljø; |
| --- | --- |

50.

| 51. | understreger, at den fulde opfyldelse af ethvert mål med hensyn til genopretning af bestandene i Middelhavet og korrekt gennemførelse af de regler, som de europæiske lovgivere har vedtaget, afhænger af fiskerisektorens effektive deltagelse; |
| --- | --- |

51.

| 52. | opfordrer Kommissionen til at forbedre og styrke samarbejdet og dialogen med de rådgivende råd, fiskerne og repræsentanter for kystsamfundene, idet der tages behørigt hensyn til deres synspunkter, og i anerkendelse af vigtigheden af at inddrage fiskerne, de kvinder der arbejder i sektoren og relevante branche- og civilsamfundsorganisationer i udformningen af de regler, som skal anvendes, og i beslutningsprocesserne; |
| --- | --- |

52.

| 53. | anmoder medlemsstaterne om at tillade indførelse af modeller for samforvaltning af fiskeriet på lokalt plan baseret på deltagelse, samråd og beslutningstagning mellem relevante interessenter; bemærker, at sådanne forvaltningsplaner kræver omfattende fangstovervågning for at sikre en bæredygtig ressourceudnyttelse samt for at sikre en rimelig afvejning af socioøkonomiske betingelser inden for fiskerisektoren med henblik på at kompensere for forskellene mellem flådesegmenterne; |
| --- | --- |

53.

| 54. | understreger, at samforvaltningsmodeller er baseret på opretholdelsen af økosystemtjenester og på bevarelsen af de udnyttede økosystemer gennem beskyttelse af disse, hvilket indebærer anvendelse af en økosystemtilgang til fiskeriet og adaptiv forvaltning og etablering af et permanent system for information, analyse og handling med løbende læring, konstant feedback og smidig beslutningstagning; |
| --- | --- |

54.

| 55. | glæder sig over vedtagelsen af handlingsplanen for 2018 med henblik på at sikre en bæredygtig fremtid for ikkeindustrielt fiskeri og det marine miljø i regionen samt lanceringen af platformen »Friends of Small-Scale Fisheries«; |
| --- | --- |

55.

| 56. | understreger, at alle beskyttelsesmål bør baseres på den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning; |
| --- | --- |

56.

Sikring af retsstaten

| 57. | fordømmer de vedblivende krænkelser af havretten i Middelhavet, herunder bortførelser, beslaglæggelse af fartøjer, ulovlig fængsling, trusler, kontroller, chikane, aggressioner og uretfærdige processer mod EU-fiskere for at udøve deres erhverv, alt sammen i klar strid med de internationale forpligtelser på menneskerettighedsområdet; |
| --- | --- |

57.

| 58. | anmoder Kommissionen om at analysere situationen i Middelhavet og vurdere muligheden for at skabe en form for operativ ordning til beskyttelse af europæiske søfolk og fartøjer; |
| --- | --- |

58.

| 59. | opfordrer Kommissionen til at indgå i en dialog med de nordafrikanske lande, der ikke overholder UNCLOS og ikke efterlever GFCM's politikker og beslutninger, for at garantere sikkerheden og lige konkurrencevilkår for alle EU-fiskere; |
| --- | --- |

59.

| 60. | opfordrer Kommissionen til at tilskynde til fælles initiativer med nabolande for at lette overholdelse af aftaler, som er indgået af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, og deltagelse i god forvaltning og genopretning af fiskebestandene; |
| --- | --- |

60.

| 61. | opfordrer Kommissionen til gennem sine agenturer at styrke overvågningsindsatsen i EU's territoriale farvande for at identificere tredjelandsfartøjer, der driver ulovligt fiskeri i EU's territoriale farvande og beskyttede havområder, og for at forbedre de sikkerhedsmæssige vilkår, som EU-fiskere arbejder under; understreger, at det med henblik herpå er afgørende vigtigt at tilvejebringe tilstrækkelige midler og menneskelige ressourcer til disse agenturer; |
| --- | --- |

61.

| 62. | anmoder Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om at styrke Unionens indsats for at opretholde folkeretten, sikkerheden og retsstatsprincippet i det sydlige Middelhav; |
| --- | --- |

62.

o

o o

| 63. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

63.

---

(1)  Vedtagne tekster, P9_TA(2020)0005.

(2)  EUT L 409 af 30.12.2006, s. 11.

(3)  EUT L 164 af 25.6.2008, s. 19.

(4)  EUT L 286 af 29.10.2008, s. 1.

(5)  EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22.

(6)  EUT L 149 af 20.5.2014, s. 1.

(7)  EUT L 25 af 31.1.2017, s. 12.

(8)  EUT L 157 af 20.6.2017, s. 1.

(9)  EUT L 315 af 30.11.2017, s. 1.

(10)  EUT L 172 af 26.6.2019, s. 1.

(11)  EUT L 164 af 20.6.2019, s. 1.

(12)  EUT L 130 af 24.4.2020, s. 11.

(13)  EUT C 316 af 6.8.2021, s. 28.

(14)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0017.

(15)  Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1936/2001 og (EF) nr. 601/2004 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1093/94 og (EF) nr. 1447/1999 (EUT L 286 af 29.10.2008, s. 1).

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/65 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/65

---

P9_TA(2021)0409

Aktivstoffer, bl.a. chlorotoluron og difenoconazol

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1449 af 3. september 2021 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne 2-phenylphenol (også salte heraf, f.eks. natriumsalt), 8-hydroxyquinolin, amidosulfuron, bifenox, chlormequat, chlorotoluron, clofentezin, clomazon, cypermethrin, daminozid, deltamethrin, dicamba, difenoconazol, diflufenican, dimethachlor, etofenprox, fenoxaprop-P, fenpropidin, fludioxonil, flufenacet, fosthiazat, indoxacarb, lenacil, MCPA, MCPB, nicosulfuron, paraffinolier, paraffinolie, penconazol, picloram, propaquizafop, prosulfocarb, quizalofop-P-ethyl, quizalofop-P-tefuryl, svovl, tetraconazol, tri-allat, triflusulfuron og tritosulfuron (2021/2869(RSP))

(2022/C 132/06)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1449 af 3. september 2021 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne 2-phenylphenol (også salte heraf, f.eks. natriumsalt), 8-hydroxyquinolin, amidosulfuron, bifenox, chlormequat, chlorotoluron, clofentezin, clomazon, cypermethrin, daminozid, deltamethrin, dicamba, difenoconazol, diflufenican, dimethachlor, etofenprox, fenoxaprop-P, fenpropidin, fludioxonil, flufenacet, fosthiazat, indoxacarb, lenacil, MCPA, MCPB, nicosulfuron, paraffinolier, paraffinolie, penconazol, picloram, propaquizafop, prosulfocarb, quizalofop-P-ethyl, quizalofop-P-tefuryl, svovl, tetraconazol, tri-allat, triflusulfuron og tritosulfuron (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1449 af 3. september 2021 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne 2-phenylphenol (også salte heraf, f.eks. natriumsalt), 8-hydroxyquinolin, amidosulfuron, bifenox, chlormequat, chlorotoluron, clofentezin, clomazon, cypermethrin, daminozid, deltamethrin, dicamba, difenoconazol, diflufenican, dimethachlor, etofenprox, fenoxaprop-P, fenpropidin, fludioxonil, flufenacet, fosthiazat, indoxacarb, lenacil, MCPA, MCPB, nicosulfuron, paraffinolier, paraffinolie, penconazol, picloram, propaquizafop, prosulfocarb, quizalofop-P-ethyl, quizalofop-P-tefuryl, svovl, tetraconazol, tri-allat, triflusulfuron og tritosulfuron (1),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (2), særlig artikel 17, stk. 1, og artikel 21, |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (2), særlig artikel 17, stk. 1, og artikel 21,

| — | der henviser til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/408 af 11. marts 2015 om gennemførelse af artikel 80, stk. 7, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om oprettelse af en liste over stoffer, der er kandidater til substitution (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/408 af 11. marts 2015 om gennemførelse af artikel 80, stk. 7, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om oprettelse af en liste over stoffer, der er kandidater til substitution (3),

| — | der henviser til artikel 11 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 11 og 13 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (4),

| — | der henviser til sin beslutning af 13. september 2018 om gennemførelse af forordning (EF) nr. 1107/2009 om plantebeskyttelsesmidler (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 13. september 2018 om gennemførelse af forordning (EF) nr. 1107/2009 om plantebeskyttelsesmidler (5),

| — | der henviser til sin beslutning af 10. oktober 2019 og af 26. november 2020 om indsigelse mod de tidligere forlængelser af godkendelsesperioden for aktivstoffet chlorotoluron (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 10. oktober 2019 og af 26. november 2020 om indsigelse mod de tidligere forlængelser af godkendelsesperioden for aktivstoffet chlorotoluron (6),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 112, stk. 2 og 3, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 112, stk. 2 og 3,

| — | der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag til beslutning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed,

| A. | der henviser til, at chlorotoluron blev optaget i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF (7) den 1. marts 2006 ved Kommissionens direktiv 2005/53/EF (8) og anses for at være godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1107/2009; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at chlorotoluron blev optaget i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF (7) den 1. marts 2006 ved Kommissionens direktiv 2005/53/EF (8) og anses for at være godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1107/2009;

| B. | der henviser til, at der siden 2013 har været en procedure for fornyelse af godkendelsen af chlorotoluron i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 844/2012 (9); |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at der siden 2013 har været en procedure for fornyelse af godkendelsen af chlorotoluron i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 844/2012 (9);

| C. | der henviser til, at godkendelsesperioden for aktivstoffet chlorotoluron allerede er blevet forlænget med et år ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 533/2013 (10) og derefter med et år ad gangen siden 2017 ved Kommissionens gennemførelsesforordninger (EU) 2017/1511 (11), (EU) 2018/1262 (12), (EU) 2019/1589 (13), (EU) 2020/1511 (14) og nu igen med et år ved gennemførelsesforordning (EU) 2021/1449, som forlænger godkendelsesperioden indtil den 31. oktober 2022; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at godkendelsesperioden for aktivstoffet chlorotoluron allerede er blevet forlænget med et år ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 533/2013 (10) og derefter med et år ad gangen siden 2017 ved Kommissionens gennemførelsesforordninger (EU) 2017/1511 (11), (EU) 2018/1262 (12), (EU) 2019/1589 (13), (EU) 2020/1511 (14) og nu igen med et år ved gennemførelsesforordning (EU) 2021/1449, som forlænger godkendelsesperioden indtil den 31. oktober 2022;

| D. | der henviser til, at Kommissionen ikke begrunder forlængelsen med andet end følgende: »Da vurderingen af stofferne er blevet forsinket af årsager, som ansøgerne ikke har indflydelse på, kan godkendelserne af de pågældende aktivstoffer forventes at udløbe, inden der er truffet beslutning om at forny dem«; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Kommissionen ikke begrunder forlængelsen med andet end følgende: »Da vurderingen af stofferne er blevet forsinket af årsager, som ansøgerne ikke har indflydelse på, kan godkendelserne af de pågældende aktivstoffer forventes at udløbe, inden der er truffet beslutning om at forny dem«;

| E. | der henviser til, at forordning (EF) nr. 1107/2009 har til formål at sikre et højt niveau for beskyttelse af både menneskers og dyrs sundhed og miljøet og samtidig at sikre, at Unionens landbrug er konkurrencedygtigt; der henviser til, at der især bør sættes fokus på beskyttelsen af sårbare befolkningsgrupper, herunder gravide kvinder, spædbørn og børn; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at forordning (EF) nr. 1107/2009 har til formål at sikre et højt niveau for beskyttelse af både menneskers og dyrs sundhed og miljøet og samtidig at sikre, at Unionens landbrug er konkurrencedygtigt; der henviser til, at der især bør sættes fokus på beskyttelsen af sårbare befolkningsgrupper, herunder gravide kvinder, spædbørn og børn;

| F. | der henviser til, at forsigtighedsprincippet bør finde anvendelse, og at forordning (EF) nr. 1107/2009 fastsætter, at stoffer kun bør bruges i plantebeskyttelsesmidler, hvis de bevisligt indebærer klare fordele for planteproduktionen og ikke formodes at ville have skadelige virkninger for menneskers eller dyrs sundhed eller en uacceptabel indvirkning på miljøet; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at forsigtighedsprincippet bør finde anvendelse, og at forordning (EF) nr. 1107/2009 fastsætter, at stoffer kun bør bruges i plantebeskyttelsesmidler, hvis de bevisligt indebærer klare fordele for planteproduktionen og ikke formodes at ville have skadelige virkninger for menneskers eller dyrs sundhed eller en uacceptabel indvirkning på miljøet;

| G. | der henviser til, at forordning (EF) nr. 1107/2009 angiver, at godkendelsesperioden for aktivstoffer af sikkerhedshensyn bør være tidsbegrænset; der henviser til, at godkendelsesperioden bør stå i et rimeligt forhold til de eventuelle iboende risici ved anvendelsen af disse stoffer, men at det i det foreliggende tilfælde er klart, at et sådant rimeligt forhold er fraværende; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at forordning (EF) nr. 1107/2009 angiver, at godkendelsesperioden for aktivstoffer af sikkerhedshensyn bør være tidsbegrænset; der henviser til, at godkendelsesperioden bør stå i et rimeligt forhold til de eventuelle iboende risici ved anvendelsen af disse stoffer, men at det i det foreliggende tilfælde er klart, at et sådant rimeligt forhold er fraværende;

| H. | der henviser til, at chlorotoluron i de 15 år, der er gået siden dets godkendelse som aktivt stof, er blevet identificeret som et sandsynligt hormonforstyrrende stof, og alligevel er godkendelsen af det ikke blevet revideret eller trukket tilbage i denne periode; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at chlorotoluron i de 15 år, der er gået siden dets godkendelse som aktivt stof, er blevet identificeret som et sandsynligt hormonforstyrrende stof, og alligevel er godkendelsen af det ikke blevet revideret eller trukket tilbage i denne periode;

| I. | der henviser til, at Kommissionen og medlemsstaterne har mulighed for og ansvar for at handle i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet, når der er konstateret risiko for skadelige virkninger på sundheden, men der fortsat hersker videnskabelig usikkerhed, ved at vedtage midlertidige risikostyringsforanstaltninger, som er nødvendige for at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Kommissionen og medlemsstaterne har mulighed for og ansvar for at handle i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet, når der er konstateret risiko for skadelige virkninger på sundheden, men der fortsat hersker videnskabelig usikkerhed, ved at vedtage midlertidige risikostyringsforanstaltninger, som er nødvendige for at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau;

| J. | der henviser mere præcist til, at artikel 21 i forordning (EF) nr. 1107/2009 fastsætter, at Kommissionen til enhver tid kan foretage en fornyet vurdering af godkendelsen af et aktivstof, navnlig hvis den i lyset af ny videnskabelig og teknisk viden finder indikationer af, at stoffet ikke længere opfylder godkendelseskriterierne i ovennævnte forordnings artikel 4, og til, at denne revurdering kan føre til, at godkendelsen af stoffet tilbagekaldes eller ændres; |
| --- | --- |

J.

der henviser mere præcist til, at artikel 21 i forordning (EF) nr. 1107/2009 fastsætter, at Kommissionen til enhver tid kan foretage en fornyet vurdering af godkendelsen af et aktivstof, navnlig hvis den i lyset af ny videnskabelig og teknisk viden finder indikationer af, at stoffet ikke længere opfylder godkendelseskriterierne i ovennævnte forordnings artikel 4, og til, at denne revurdering kan føre til, at godkendelsen af stoffet tilbagekaldes eller ændres;

Hormonforstyrrende egenskaber

| K. | der henviser til, at chlorotoluron i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 (15) har en harmoniseret klassificering som meget giftig for vandlevende organismer og meget giftig for vandlevende organismer med langvarige virkninger, mistænkt for at forårsage kræft (Carc. 2) og mistænkt for at skade det ufødte barn (Repr. 2); |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at chlorotoluron i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 (15) har en harmoniseret klassificering som meget giftig for vandlevende organismer og meget giftig for vandlevende organismer med langvarige virkninger, mistænkt for at forårsage kræft (Carc. 2) og mistænkt for at skade det ufødte barn (Repr. 2);

| L. | der henviser til, at chlorotoluron er blevet forbundet med hormonforstyrrende egenskaber i videnskabelige publikationer (16); |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at chlorotoluron er blevet forbundet med hormonforstyrrende egenskaber i videnskabelige publikationer (16);

| M. | der henviser til, at chlorotoluron i 2015 blev opført på listen over stoffer, der er kandidater til substitution, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/408, fordi det anses for at have hormonforstyrrende egenskaber, der kan give negative virkninger hos mennesker, og fordi det opfylder kriterierne for at blive betragtet som et persistent og toksisk stof; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at chlorotoluron i 2015 blev opført på listen over stoffer, der er kandidater til substitution, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/408, fordi det anses for at have hormonforstyrrende egenskaber, der kan give negative virkninger hos mennesker, og fordi det opfylder kriterierne for at blive betragtet som et persistent og toksisk stof;

| N. | der henviser til, at et aktivstof i henhold til punkt 3.6.5 i bilag II til forordning (EF) nr. 1107/2009 ikke kan godkendes, når det anses for at have hormonforstyrrende egenskaber, der kan have negative virkninger for mennesker, medmindre eksponeringen af mennesker for det pågældende aktivstof i et plantebeskyttelsesmiddel på foreslåede realistiske anvendelsesbetingelser er ubetydelig, dvs. at produktet anvendes i lukkede systemer eller på andre betingelser, der udelukker kontakt med mennesker, og hvor restkoncentrationer af det pågældende aktivstof i fødevarer og foder ikke overskrider den standardværdi, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 (17); |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at et aktivstof i henhold til punkt 3.6.5 i bilag II til forordning (EF) nr. 1107/2009 ikke kan godkendes, når det anses for at have hormonforstyrrende egenskaber, der kan have negative virkninger for mennesker, medmindre eksponeringen af mennesker for det pågældende aktivstof i et plantebeskyttelsesmiddel på foreslåede realistiske anvendelsesbetingelser er ubetydelig, dvs. at produktet anvendes i lukkede systemer eller på andre betingelser, der udelukker kontakt med mennesker, og hvor restkoncentrationer af det pågældende aktivstof i fødevarer og foder ikke overskrider den standardværdi, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 (17);

| O. | der henviser til, at det er uacceptabelt, at et stof, der sandsynligvis opfylder udelukkelseskriterierne for aktivstoffer med hormonforstyrrende egenskaber, fortsat må anvendes i Unionen, hvorved folkesundheden og miljøet bringes i fare; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at det er uacceptabelt, at et stof, der sandsynligvis opfylder udelukkelseskriterierne for aktivstoffer med hormonforstyrrende egenskaber, fortsat må anvendes i Unionen, hvorved folkesundheden og miljøet bringes i fare;

| P. | der henviser til, at ansøgere kan udnytte det automatiske system, der er indbygget i Kommissionens arbejdsmetoder, og som indebærer, at godkendelsesperioderne for aktivstoffer straks forlænges, når den fornyede vurdering af risikoen ikke er afsluttet, ved med vilje at forlænge processen for fornyet vurdering ved at tilvejebringe ufuldstændige data og anmode om flere undtagelser og særlige betingelser, hvilket medfører uacceptable risici for menneskers sundhed og miljøet, da eksponeringen for det farlige stof fortsætter i denne periode; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at ansøgere kan udnytte det automatiske system, der er indbygget i Kommissionens arbejdsmetoder, og som indebærer, at godkendelsesperioderne for aktivstoffer straks forlænges, når den fornyede vurdering af risikoen ikke er afsluttet, ved med vilje at forlænge processen for fornyet vurdering ved at tilvejebringe ufuldstændige data og anmode om flere undtagelser og særlige betingelser, hvilket medfører uacceptable risici for menneskers sundhed og miljøet, da eksponeringen for det farlige stof fortsætter i denne periode;

| Q. | der henviser til, at Parlamentet i sin beslutning af 13. september 2018 opfordrede Kommissionen og medlemsstaterne til at »sikre, at den proceduremæssige forlængelse af godkendelsesperioden indtil procedurens afslutning, jf. artikel 17 i forordningen, ikke bliver anvendt på aktivstoffer, som er mutagene, kræftfremkaldende eller reproduktionstoksiske og derfor hører til i kategori 1A eller 1B, og heller ikke på aktivstoffer, der har hormonforstyrrende egenskaber og er skadelige for mennesker eller dyr, således som det i øjeblikket er tilfældet med stoffer såsom flumioxazin, thiacloprid, chlorotoluron og dimoxystrobin«; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at Parlamentet i sin beslutning af 13. september 2018 opfordrede Kommissionen og medlemsstaterne til at »sikre, at den proceduremæssige forlængelse af godkendelsesperioden indtil procedurens afslutning, jf. artikel 17 i forordningen, ikke bliver anvendt på aktivstoffer, som er mutagene, kræftfremkaldende eller reproduktionstoksiske og derfor hører til i kategori 1A eller 1B, og heller ikke på aktivstoffer, der har hormonforstyrrende egenskaber og er skadelige for mennesker eller dyr, således som det i øjeblikket er tilfældet med stoffer såsom flumioxazin, thiacloprid, chlorotoluron og dimoxystrobin«;

| R. | der henviser til, at Parlamentet allerede gjorde indsigelse mod de tidligere forlængelser af godkendelsesperioden for chlorotoluron i sine beslutninger af 10. oktober 2019 og 26. november 2020; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at Parlamentet allerede gjorde indsigelse mod de tidligere forlængelser af godkendelsesperioden for chlorotoluron i sine beslutninger af 10. oktober 2019 og 26. november 2020;

| S. | der henviser til, at Kommissionen i sine svar (18) på de tidligere indsigelser mod forlængelserne af godkendelsesperioden for chlorotoluron blot henviser til »den undersøgelse, der ligger til grund for konsekvensanalysen forud for vedtagelsen af Kommissionens forordning (EU) 2018/605« (19), hvori chlorotoluron ikke blev identificeret som et potentielt hormonforstyrrende stof, men ikke anerkender, at denne undersøgelse ikke førte til fjernelse af chlorotoluron fra listen over stoffer, der er kandidater til substitution; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at Kommissionen i sine svar (18) på de tidligere indsigelser mod forlængelserne af godkendelsesperioden for chlorotoluron blot henviser til »den undersøgelse, der ligger til grund for konsekvensanalysen forud for vedtagelsen af Kommissionens forordning (EU) 2018/605« (19), hvori chlorotoluron ikke blev identificeret som et potentielt hormonforstyrrende stof, men ikke anerkender, at denne undersøgelse ikke førte til fjernelse af chlorotoluron fra listen over stoffer, der er kandidater til substitution;

| T. | der henviser til, at Kommissionen efter vedtagelsen af Kommissionens delegerede forordning (EU) 2017/2100 (20) og forordning (EU) 2018/605 pålagde Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) at udvikle harmoniserede retningslinjer for at sikre, at de kriterier for hormonforstyrrende stoffer, som Unionen har vedtaget, anvendes konsekvent i forbindelse med vurderingen af biocider og pesticider i Unionen; der henviser til, at denne vejledning, der omfatter nye OECD-test, blev offentliggjort i juni 2018 (21), men ikke er blevet anvendt til at vurdere chlorotolurons hormonforstyrrende egenskaber; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at Kommissionen efter vedtagelsen af Kommissionens delegerede forordning (EU) 2017/2100 (20) og forordning (EU) 2018/605 pålagde Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) at udvikle harmoniserede retningslinjer for at sikre, at de kriterier for hormonforstyrrende stoffer, som Unionen har vedtaget, anvendes konsekvent i forbindelse med vurderingen af biocider og pesticider i Unionen; der henviser til, at denne vejledning, der omfatter nye OECD-test, blev offentliggjort i juni 2018 (21), men ikke er blevet anvendt til at vurdere chlorotolurons hormonforstyrrende egenskaber;

| U. | der henviser til, at der derfor ikke er blevet foretaget nogen korrekt vurdering af chlorotoluron, som kunne begrunde, at det ikke længere skulle betragtes som et hormonforstyrrende stof; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at der derfor ikke er blevet foretaget nogen korrekt vurdering af chlorotoluron, som kunne begrunde, at det ikke længere skulle betragtes som et hormonforstyrrende stof;

| V. | der henviser til, at udkastet til vurderingsrapport vedrørende fornyelse for chlorotolurons vedkommende endnu ikke er blevet vurderet af EFSA; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at udkastet til vurderingsrapport vedrørende fornyelse for chlorotolurons vedkommende endnu ikke er blevet vurderet af EFSA;

| W. | der henviser til, at efter den tidligere forlængelse i 2020 i henhold til gennemførelsesforordning (EU) 2020/1511 af en række aktivstoffer, herunder chlorotoluron, er kun ét af de 27 stoffer, der er omfattet af denne gennemførelsesforordning, ikke blevet forlænget, mens godkendelsesperioderne for hele 39 stoffer vil blive forlænget igen i henhold til gennemførelsesforordning (EU) (EU) 2021/1449, mange af dem for tredje eller fjerde gang; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at efter den tidligere forlængelse i 2020 i henhold til gennemførelsesforordning (EU) 2020/1511 af en række aktivstoffer, herunder chlorotoluron, er kun ét af de 27 stoffer, der er omfattet af denne gennemførelsesforordning, ikke blevet forlænget, mens godkendelsesperioderne for hele 39 stoffer vil blive forlænget igen i henhold til gennemførelsesforordning (EU) (EU) 2021/1449, mange af dem for tredje eller fjerde gang;

| X. | der henviser til, at difenoconazol brugt alene og i kombination med forskellige azoler, som f.eks. penconazol, mistænkes for at forårsage triazol-resistens i svampestammen Aspergillus fumigatus (22); |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at difenoconazol brugt alene og i kombination med forskellige azoler, som f.eks. penconazol, mistænkes for at forårsage triazol-resistens i svampestammen Aspergillus fumigatus (22);

| Y. | der henviser til, at triazol-resistens i Aspergillus fumigatus er et stigende folkesundhedsproblem (23); der henviser til, at data fra en række undersøgelser (24) tyder kraftigt på, at landbrugsazoler er skyld i, at medicinsk behandling i kliniske miljøer af patienter, der ikke tidligere har brugt azoler, mislykkes; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at triazol-resistens i Aspergillus fumigatus er et stigende folkesundhedsproblem (23); der henviser til, at data fra en række undersøgelser (24) tyder kraftigt på, at landbrugsazoler er skyld i, at medicinsk behandling i kliniske miljøer af patienter, der ikke tidligere har brugt azoler, mislykkes;

| Z. | der henviser til, at en ud af fire patienter, der er blevet indlagt til intensiv behandling som følge af covid-19-relaterede helbredsproblemer, har vist sig at være inficeret med Aspergillus fumigatus, hvoraf 15 % er diagnosticeret med en resistent variant af Aspergillus fumigatus; der henviser til, at disse patienter bliver næsten umulige at behandle, og deres overlevelsesrate anslås til kun 20 % (25); |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at en ud af fire patienter, der er blevet indlagt til intensiv behandling som følge af covid-19-relaterede helbredsproblemer, har vist sig at være inficeret med Aspergillus fumigatus, hvoraf 15 % er diagnosticeret med en resistent variant af Aspergillus fumigatus; der henviser til, at disse patienter bliver næsten umulige at behandle, og deres overlevelsesrate anslås til kun 20 % (25);

| AA. | der henviser til, at forlængelse af godkendelsesperioderne for stoffer, der medfører resistens over for svampebekæmpende lægemidler, er uacceptabelt ud fra et sundhedsmæssigt synspunkt; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at forlængelse af godkendelsesperioderne for stoffer, der medfører resistens over for svampebekæmpende lægemidler, er uacceptabelt ud fra et sundhedsmæssigt synspunkt;

| 1. | mener, at gennemførelsesforordning (EU) 2021/1449 indebærer en overskridelse af de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1107/2009; |
| --- | --- |

1.

| 2. | mener, at gennemførelsesforordning (EU) 2021/1449 ikke er i overensstemmelse med EU-retten, idet den ikke respekterer forsigtighedsprincippet; |
| --- | --- |

2.

| 3. | fordømmer på det kraftigste de alvorlige forsinkelser i processen for fornyet godkendelse og i udpegningen af hormonforstyrrende stoffer; |
| --- | --- |

3.

| 4. | er af den opfattelse, at beslutningen om at forlænge godkendelsesperioderne for chlorotoluron og difenoconazol ikke er i overensstemmelse med sikkerhedskriterierne i forordning (EF) nr. 1107/2009 og hverken er baseret på dokumentation for, at disse stoffer kan anvendes sikkert, eller et påvist akut behov for anvendelse af de pågældende stoffer til fødevareproduktion i Unionen; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer Kommissionen til at ophæve gennemførelsesforordning (EU) 2021/1449 og til at forelægge Udvalget et nyt udkast, der tager hensyn til de videnskabelige beviser for de skadelige egenskaber ved alle de pågældende stoffer, navnlig ved chlorotoluron og difenoconazol; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer Kommissionen til kun at forelægge udkast til gennemførelsesforordninger til forlængelse af godkendelsesperioder for stoffer, hvis den nyeste videnskabelige fagkundskab ikke forventes at give anledning til et forslag fra Kommissionen om ikke at forlænge godkendelsen af det pågældende aktivstof; |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer Kommissionen til at trække godkendelser af stoffer tilbage, hvis der foreligger dokumentation for eller er begrundet tvivl om, at de pågældende stoffer ikke opfylder sikkerhedskriterierne i forordning (EF) nr. 1107/2009; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer medlemsstaterne til at sikre en korrekt og rettidig fornyet vurdering af godkendelserne af de aktivstoffer, for hvilke de er rapporterende medlemsstater, og til at sikre, at de nuværende forsinkelser afhjælpes effektivt så hurtigt som muligt; |
| --- | --- |

8.

| 9. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

9.

---

(1)  EUT L 313 af 6.9.2021, s. 20.

(2)  EUT L 309 af 24.11.2009, s. 1.

(3)  EUT L 67 af 12.3.2015, s. 18.

(4)  EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

(5)  Vedtagne tekster, P8_TA(2018)0356.

(6)  Europa-Parlamentets beslutning af 10. oktober 2019 om udkast til Kommissionens gennemførelsesforordning om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 om forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne amidosulfuron, beta-cyfluthrin, bifenox, chlorotoluron, clofentezine, clomazone, cypermethrin, daminozide, deltamethrin, dicamba, difenoconazole, diflubenzuron, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin, fludioxonil, flufenacet, fosthiazate, indoxacarb, lenacil, MCPA, MCPB, nicosulfuron, picloram, prosulfocarb, pyriproxyfen, thiophanate-methyl, triflusulfuron og tritosulfuron (EUT C 202 af 28.5.2021, s. 7); Europa-Parlamentets beslutning af 26. november 2020 om Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1511 af 16. oktober 2020 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne amidosulfuron, bifenox, chlorotoluron, clofentezin, clomazon, cypermethrin, daminozid, deltamethrin, dicamba, difenoconazol, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin, fludioxonil, flufenacet, fosthiazat, indoxacarb, lenacil, MCPA, MCPB, nicosulfuron, paraffinolier, picloram, prosulfocarb, svovl, triflusulfuron og tritosulfuron (vedtagne tekster, P9_TA(2020)0325).

(7)  Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1)

(8)  Kommissionens direktiv 2005/53/EF af 16. september 2005 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage chlorothalonil, chlorotoluron, cypermethrin, daminozid og thiophanat-methyl som aktive stoffer (EUT L 241 af 17.9.2005, s. 51).

(9)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 844/2012 af 18. september 2012 om fastsættelse af de fornødne bestemmelser til gennemførelse af fornyelsesproceduren for aktivstoffer, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EUT L 252 af 19.9.2012, s. 26).

(10)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 533/2013 af 10. juni 2013 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår udvidelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne 1-methylcyclopropen, chlorothalonil, chlorotoluron, cypermethrin, daminozid, forchlorfenuron, indoxacarb, thiophanat-methyl og tribenuron (EUT L 159 af 11.6.2013, s. 9).

(11)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1511 af 30. august 2017 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne 1-methylcyclopropen, beta-cyfluthrin, chlorothalonil, chlorotoluron, cypermethrin, daminozid, deltamethrin, dimethenamid-p, flufenacet, flurtamon, forchlorfenuron, fosthiazat, indoxacarb, iprodion, MCPA, MCPB, silthiofam, thiophanat-methyl og tribenuron (EUT L 224 af 31.8.2017, s. 115).

(12)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1262 af 20. september 2018 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne 1-methylcyclopropen, beta-cyfluthrin, chlorothalonil, chlorotoluron, clomazon, cypermethrin, daminozid, deltamethrin, dimethenamid-p, diuron, fludioxonil, flufenacet, flurtamon, fosthiazat, indoxacarb, MCPA, MCPB, prosulfocarb, thiophanat-methyl og tribenuron (EUT L 238 af 21.9.2018, s. 62).

(13)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1589 af 26. september 2019 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne amidosulfuron, beta-cyfluthrin, bifenox, chlorotoluron, clofentezin, clomazon, cypermethrin, daminozid, deltamethrin, dicamba, difenoconazol, diflubenzuron, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin, fludioxonil, flufenacet, fosthiazat, indoxacarb, lenacil, MCPA, MCPB, nicosulfuron, picloram, prosulfocarb, pyriproxyfen, thiophanat-methyl, triflusulfuron og tritosulfuron (EUT L 248 af 27.9.2019, s. 24).

(14)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1511 af 16. oktober 2020 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne amidosulfuron, bifenox, chlorotoluron, clofentezin, clomazon, cypermethrin, daminozid, deltamethrin, dicamba, difenoconazol, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin, fludioxonil, flufenacet, fosthiazat, indoxacarb, lenacil, MCPA, MCPB, nicosulfuron, paraffinolier, picloram, prosulfocarb, svovl, triflusulfuron og tritosulfuron (EUT L 344 af 19.10.2020, s. 18).

(15)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger og om ændring og ophævelse af direktiv 67/548/EØF og 1999/45/EF og om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 (EUT L 353 af 31.12.2008, s. 1).

(16)  Se bl.a.: Hong, M., Ping, Z., Jian, X., »Testicular toxicity and mechanisms of chlorotoluron compounds in the mouse«, Toxicology Mechanisms and Methods, 2007; 17(8), s. 483.

(17)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (EUT L 70 af 16.3.2005, s. 1).

(18)  Kommissionens opfølgning på Europa-Parlamentets ikke-lovgivningsmæssige beslutning om udkast til Kommissionens gennemførelsesforordning om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 om forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne amidosulfuron, beta-cyfluthrin, bifenox, chlorotoluron, clofentezine, clomazone, cypermethrin, daminozide, deltamethrin, dicamba, difenoconazole, diflubenzuron, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin, fludioxonil, flufenacet, fosthiazate, indoxacarb, lenacil, MCPA, MCPB, nicosulfuron, picloram, prosulfocarb, pyriproxyfen, thiophanate-methyl, triflusulfuron og tritosulfuron SP(2019)669, https://oeil.secure.europarl.europa.eu/oeil/popups/ficheprocedure.do?reference=2019/2826(RSP)&l=en;

Kommissionens opfølgning på Europa-Parlamentets ikke-lovgivningsmæssige beslutning om Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/1511 af 16. oktober 2020 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 om forlængelse af godkendelsesperioderne for aktivstofferne amidosulfuron, bifenox, chlorotoluron, clofentezine, clomazone, cypermethrin, daminozide, deltamethrin, dicamba, difenoconazole, diflufenican, fenoxaprop-P, fenpropidin, fludioxonil, flufenacet, fosthiazate, indoxacarb, lenacil, MCPA, MCPB, nicosulfuron, paraffin oils, picloram, prosulfocarb, sulphur, triflusulfuron and tritosulfuron, SP(2021)129, https://oeil.secure.europarl.europa.eu/oeil/popups/ficheprocedure.do?reference=2020/2853(RSP)&l=en;

(19)  Kommissionens forordning (EU) 2018/605 af 19. april 2018 om ændring af bilag II til forordning (EF) nr. 1107/2009 ved at fastlægge videnskabelige kriterier til bestemmelse af hormonforstyrrende egenskaber (EUT L 101 af 20.4.2018, s. 33).

(20)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2017/2100 af 4. september 2017 om videnskabelige kriterier til bestemmelse af hormonforstyrrende egenskaber, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 (EUT L 301 af 17.11.2017, s. 1).

(21)  EFSA's og ECHA's retningslinjer for identifikation af hormonforstyrrende stoffer i forbindelse med forordning (EU) nr. 528/2012 og (EF) nr. 1107/2009, EFSA Journal 2018, 16(6):5311, https://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/5311.

(22)  Verweij, P.E., Lucas, J.A., Arendrup, M.C., Bowyer, P., Brinkmann, A.J.F., Denning, D.W., Dyer, P.S., Fisher, M.C., Geenen, P.L., Gisi, U., Hermann, D., Hoogendijk, A., Kiers, E., Lagrou, K., Melchers, W.J.G., Rhodes, J., Rietveld, A.G., Schoustra, S.E., Stenzel, K., Zwaan, B.J. og Fraaije, B.A., »The one health problem of azole resistance in Aspergillus fumigatus: current insights and future research agenda«, Fungal Biology Reviews, bind 34, nr. 4, 2020, s. 202, https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S1749461320300415

(23)  https://www.researchgate.net/publication/349087541_Prevalence_of_Azole-Resistant_Aspergillus_fumigatus_is_Highly_Associated_with_Azole_Fungicide_Residues_in_the_Fields

(24)  Cao, D., Wang, F., Yu, S., Dong, S., Wu, R., Cui, N., Ren, J., Xu, T., Wang, S., Wang, M., Fang, H. og Yu, Y., »Prevalence of Azole-Resistant Aspergillus fumigatus is Highly Associated with Azole Fungicide Residues in the Fields«, Environmental Science & Technology, 2021, 55(5), s. 3041, https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC5461301/.

(25)  https://huisarts.bsl.nl/levensbedreigende-schimmel-ontdekt-bij-kwart-coronapatienten-op-ic/

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/70 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/70

---

P9_TA(2021)0410

De fremtidige forbindelser mellem EU og USA

Europa-Parlamentets beslutning af 6. oktober 2021 om de fremtidige forbindelser mellem EU og USA (2021/2038(INI))

(2022/C 132/07)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til den fælles meddelelse fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 2. december 2020 med titlen »En ny dagsorden for EU og USA om globale forandringer« (JOIN(2020)0022) (herefter »den transatlantiske dagsorden«), |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles meddelelse fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 2. december 2020 med titlen »En ny dagsorden for EU og USA om globale forandringer« (JOIN(2020)0022) (herefter »den transatlantiske dagsorden«),

| — | der henviser til den fælles erklæring af juni 2010 fra Den Transatlantiske Dialog mellem Lovgivere af 24. august 2020 om forbindelserne mellem EU og USA, |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles erklæring af juni 2010 fra Den Transatlantiske Dialog mellem Lovgivere af 24. august 2020 om forbindelserne mellem EU og USA,

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 7. december 2020 om forbindelserne mellem EU og USA, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 7. december 2020 om forbindelserne mellem EU og USA,

| — | der henviser til den amerikanske udenrigsminister Antony Blinkens udsagn over for det amerikanske senats udenrigsudvalg den 19. januar 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til den amerikanske udenrigsminister Antony Blinkens udsagn over for det amerikanske senats udenrigsudvalg den 19. januar 2021,

| — | der henviser til erklæringen af 26. februar 2021 fra medlemmerne af Det Europæiske Råd om sikkerhed og forsvar, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen af 26. februar 2021 fra medlemmerne af Det Europæiske Råd om sikkerhed og forsvar,

| — | der henviser til den fælles pressemeddelelse af 24. marts 2021 fra Kommissionens formand, Ursula von der Leyen, og USA's udenrigsminister, Antony Blinken, |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles pressemeddelelse af 24. marts 2021 fra Kommissionens formand, Ursula von der Leyen, og USA's udenrigsminister, Antony Blinken,

| — | der henviser til den fælles erklæring af 24. marts 2021 fra USA's udenrigsminister og næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/, |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles erklæring af 24. marts 2021 fra USA's udenrigsminister og næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/,

| — | der henviser til erklæringen af 26. april 2021 fra USA's udenrigsministerium med titlen »US Commitment to the Western Balkans«, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen af 26. april 2021 fra USA's udenrigsministerium med titlen »US Commitment to the Western Balkans«,

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 14. november 2016 om den globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik med titlen »Fælles vision, fælles handling: Et stærkere Europa«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 14. november 2016 om den globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik med titlen »Fælles vision, fælles handling: Et stærkere Europa«,

| — | der henviser til den fælles erklæring om samarbejdet mellem EU og NATO, som blev undertegnet i Warszawa den 8. juli 2016 af formanden for Det Europæiske Råd, formanden for Kommissionen og NATO’s generalsekretær, |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles erklæring om samarbejdet mellem EU og NATO, som blev undertegnet i Warszawa den 8. juli 2016 af formanden for Det Europæiske Råd, formanden for Kommissionen og NATO’s generalsekretær,

| — | der henviser til drøftelserne med NATO's generalsekretær på det fælles møde mellem Udenrigsudvalget, Underudvalget om Sikkerhed og Forsvar og Delegationen for Forbindelserne med NATO's Parlamentariske Forsamling, som fandt sted den 15. marts 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til drøftelserne med NATO's generalsekretær på det fælles møde mellem Udenrigsudvalget, Underudvalget om Sikkerhed og Forsvar og Delegationen for Forbindelserne med NATO's Parlamentariske Forsamling, som fandt sted den 15. marts 2021,

| — | der henviser til NF/HR's deltagelse i mødet mellem NATO's forsvarsministre den 17.-18. februar 2021 og i mødet mellem NATO's udenrigsministre den 23.-24. marts 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til NF/HR's deltagelse i mødet mellem NATO's forsvarsministre den 17.-18. februar 2021 og i mødet mellem NATO's udenrigsministre den 23.-24. marts 2021,

| — | der henviser til det kommuniké, som blev udsendt af stats- og regeringscheferne, der deltog i mødet i Det Nordatlantiske Råd i Bruxelles den 14. juni 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til det kommuniké, som blev udsendt af stats- og regeringscheferne, der deltog i mødet i Det Nordatlantiske Råd i Bruxelles den 14. juni 2021,

| — | der henviser til erklæringen af 15. juni 2021 fra topmødet mellem EU og USA med titlen »Towards a Renewed Transatlantic Partnership«, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen af 15. juni 2021 fra topmødet mellem EU og USA med titlen »Towards a Renewed Transatlantic Partnership«,

| — | der henviser til sin beslutning af 13. juni 2018 om forbindelserne mellem EU og NATO (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 13. juni 2018 om forbindelserne mellem EU og NATO (1),

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om de transatlantiske forbindelser, navnlig beslutning af 26. marts 2009 om de transatlantiske forbindelser efter valget i USA (2), beslutning af 13. juni 2013 om EU's rolle i forbindelse med fremme af et bredere transatlantisk partnerskab (3) og beslutning af 12. september 2018 om status for forbindelserne mellem EU og USA (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om de transatlantiske forbindelser, navnlig beslutning af 26. marts 2009 om de transatlantiske forbindelser efter valget i USA (2), beslutning af 13. juni 2013 om EU's rolle i forbindelse med fremme af et bredere transatlantisk partnerskab (3) og beslutning af 12. september 2018 om status for forbindelserne mellem EU og USA (4),

| — | der henviser til sin beslutning af 20. januar 2021 om gennemførelsen af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — årsberetning 2020 (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 20. januar 2021 om gennemførelsen af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — årsberetning 2020 (5),

| — | der henviser til sin beslutning af 20. januar 2021 om gennemførelsen af den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik — årsberetning 2020 (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 20. januar 2021 om gennemførelsen af den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik — årsberetning 2020 (6),

| — | der henviser til sin beslutning af 20. maj 2021 om Domstolens dom af 16. juli 2020 — Data Protection Commissioner mod Facebook Ireland Limited og Maximillian Schrems (»Schrems II«) — Sag C-311/18 (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 20. maj 2021 om Domstolens dom af 16. juli 2020 — Data Protection Commissioner mod Facebook Ireland Limited og Maximillian Schrems (»Schrems II«) — Sag C-311/18 (7),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 54, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 54,

| — | der henviser til udtalelse fra Udvalget om International Handel, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse fra Udvalget om International Handel,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A9-0250/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A9-0250/2021),

| A. | der henviser til, at det transatlantiske partnerskab i 75 år har stået for frihed, demokrati, menneskerettigheder og retsstat, for handel og økonomisk samarbejde og for sikkerhed; der henviser til, at USA stadig er EU's tætteste og vigtigste strategiske partner; der henviser til, at dette partnerskab er baseret på stærke politiske, kulturelle, økonomiske og historiske bånd og fælles værdier, såsom frihed, demokrati, menneskerettigheder og retsstat, og har et stort potentiale for dialog, samarbejde og resultater inden for emner, mål og prioriteter, som er af fælles interesse eller giver anledning til fælles bekymring på tværs af det politiske spektrum; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at det transatlantiske partnerskab i 75 år har stået for frihed, demokrati, menneskerettigheder og retsstat, for handel og økonomisk samarbejde og for sikkerhed; der henviser til, at USA stadig er EU's tætteste og vigtigste strategiske partner; der henviser til, at dette partnerskab er baseret på stærke politiske, kulturelle, økonomiske og historiske bånd og fælles værdier, såsom frihed, demokrati, menneskerettigheder og retsstat, og har et stort potentiale for dialog, samarbejde og resultater inden for emner, mål og prioriteter, som er af fælles interesse eller giver anledning til fælles bekymring på tværs af det politiske spektrum;

| B. | der henviser til, at EU og USA deler fælles værdier og en grundlæggende fælles interesse i at skabe et regelbaseret internationalt miljø, der styrker multilateralisme og demokratiske værdier, forsvarer menneskerettighederne, opretholder folkeretten og fremmer en regelbaseret verdensorden og ligeledes fremmer fredelig konfliktløsning og bæredygtig udvikling i hele verden; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at EU og USA deler fælles værdier og en grundlæggende fælles interesse i at skabe et regelbaseret internationalt miljø, der styrker multilateralisme og demokratiske værdier, forsvarer menneskerettighederne, opretholder folkeretten og fremmer en regelbaseret verdensorden og ligeledes fremmer fredelig konfliktløsning og bæredygtig udvikling i hele verden;

| C. | der henviser til, at valget af Joe Biden som USA's præsident og Kamala Harris som vicepræsident har skabt nye muligheder for at gå endnu videre med og puste nyt liv i dette meget vigtige transatlantiske partnerskab, for at genoptage arbejdet og innovationen på alle niveauer af dette mangeårige samarbejde og for at samarbejde bedre om multilaterale spørgsmål såsom klimaforandringer, digital og grøn omstilling, demokrati og international sikkerhed; der henviser til, at både EU og USA fremover bør benytte denne fornyede mulighed for tæt dialog og samarbejde til at opfylde deres stående forpligtelser over for de internationale organisationer, som de begge er medlemmer af, og til at sikre øget koordinering og byrdefordeling på tværs af et bredt spektrum af geopolitiske spørgsmål; der henviser til, at samarbejde med USA er en fast målsætning for EU, uanset den siddende administration; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at valget af Joe Biden som USA's præsident og Kamala Harris som vicepræsident har skabt nye muligheder for at gå endnu videre med og puste nyt liv i dette meget vigtige transatlantiske partnerskab, for at genoptage arbejdet og innovationen på alle niveauer af dette mangeårige samarbejde og for at samarbejde bedre om multilaterale spørgsmål såsom klimaforandringer, digital og grøn omstilling, demokrati og international sikkerhed; der henviser til, at både EU og USA fremover bør benytte denne fornyede mulighed for tæt dialog og samarbejde til at opfylde deres stående forpligtelser over for de internationale organisationer, som de begge er medlemmer af, og til at sikre øget koordinering og byrdefordeling på tværs af et bredt spektrum af geopolitiske spørgsmål; der henviser til, at samarbejde med USA er en fast målsætning for EU, uanset den siddende administration;

| D. | der henviser til, at Biden-administrationen har erklæret, at den agter at styrke forbindelserne med EU og andre demokratiske allierede; der henviser til, at præsident Bidens første oversøiske besøg var til Europa, hvorunder han deltog i NATO-topmødet og topmødet mellem EU og USA i Bruxelles den 14.-15. juni 2021; der henviser til, at dette bekræfter USA's dybe engagement i at styrke dets forbindelser med Den Europæiske Union og dens medlemsstater samt i en fremtid med fælles sikkerhed og forsvar inden for den nordatlantiske alliance og med Den Europæiske Union; der henviser til, at præsident Biden har foreslået at arrangere et topmøde for demokrati, som skal tilstræbe at opnå fælles tilsagn med EU og andre demokratier om at styrke vores demokratier og fremme et øget samarbejde mellem demokratiske stater, samtidig med at autoritære regimer og krænkelser af menneskerettighederne i hele verden bekæmpes; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at Biden-administrationen har erklæret, at den agter at styrke forbindelserne med EU og andre demokratiske allierede; der henviser til, at præsident Bidens første oversøiske besøg var til Europa, hvorunder han deltog i NATO-topmødet og topmødet mellem EU og USA i Bruxelles den 14.-15. juni 2021; der henviser til, at dette bekræfter USA's dybe engagement i at styrke dets forbindelser med Den Europæiske Union og dens medlemsstater samt i en fremtid med fælles sikkerhed og forsvar inden for den nordatlantiske alliance og med Den Europæiske Union; der henviser til, at præsident Biden har foreslået at arrangere et topmøde for demokrati, som skal tilstræbe at opnå fælles tilsagn med EU og andre demokratier om at styrke vores demokratier og fremme et øget samarbejde mellem demokratiske stater, samtidig med at autoritære regimer og krænkelser af menneskerettighederne i hele verden bekæmpes;

| E. | der henviser til, at der er behov for en konstant, konstruktiv og afbalanceret dialog baseret på fælles mål for at opbygge en stærk og ambitiøs transatlantisk dagsorden og for at tage fat på alle områder, hvor der er transatlantiske forskelle, gennem et tættere samarbejde, herunder på områder som forbindelserne med Kina og Rusland, forsvarsforpligtelser og -kapaciteter, konflikterne i Mellemøsten og andre sikkerheds- og stabilitetsspørgsmål, og for at finde frem til fælles tilgange, hvor det er muligt; der henviser til, at det er klart, at den transatlantiske alliance ikke kan tages for givet, og at den skal gives fornyet kraft og løbende styrkes; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at der er behov for en konstant, konstruktiv og afbalanceret dialog baseret på fælles mål for at opbygge en stærk og ambitiøs transatlantisk dagsorden og for at tage fat på alle områder, hvor der er transatlantiske forskelle, gennem et tættere samarbejde, herunder på områder som forbindelserne med Kina og Rusland, forsvarsforpligtelser og -kapaciteter, konflikterne i Mellemøsten og andre sikkerheds- og stabilitetsspørgsmål, og for at finde frem til fælles tilgange, hvor det er muligt; der henviser til, at det er klart, at den transatlantiske alliance ikke kan tages for givet, og at den skal gives fornyet kraft og løbende styrkes;

| F. | der henviser til, at EU i forbindelse med fortsættelsen og uddybningen af det transatlantiske samarbejde bør tilstræbe »partnerskab i lederskab« med USA med fokus på at forfølge fælles interesser; der henviser til, at EU også bør fremme sin strategiske autonomi inden for forsvar og økonomiske forbindelser som et middel til at forfølge sine egne legitime diplomatiske, sikkerhedsmæssige og økonomiske interesser og samtidig styrke det transatlantiske bånd og øge EU's og USA's fælles indflydelse på den globale scene, men også med henblik på at øge sin evne til at påtage sig et større ansvar for at tackle centrale globale og regionale udfordringer og om nødvendigt træffe beslutninger og handle selvstændigt i udenrigs-, sikkerheds- og forsvarsspørgsmål; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at EU i forbindelse med fortsættelsen og uddybningen af det transatlantiske samarbejde bør tilstræbe »partnerskab i lederskab« med USA med fokus på at forfølge fælles interesser; der henviser til, at EU også bør fremme sin strategiske autonomi inden for forsvar og økonomiske forbindelser som et middel til at forfølge sine egne legitime diplomatiske, sikkerhedsmæssige og økonomiske interesser og samtidig styrke det transatlantiske bånd og øge EU's og USA's fælles indflydelse på den globale scene, men også med henblik på at øge sin evne til at påtage sig et større ansvar for at tackle centrale globale og regionale udfordringer og om nødvendigt træffe beslutninger og handle selvstændigt i udenrigs-, sikkerheds- og forsvarsspørgsmål;

| G. | der henviser til, at EU og USA har de mest omfattende bilaterale handels- og investeringsforbindelser og nyder godt af de mest integrerede økonomiske forbindelser i verden; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at EU og USA har de mest omfattende bilaterale handels- og investeringsforbindelser og nyder godt af de mest integrerede økonomiske forbindelser i verden;

| H. | der henviser til, at både EU og USA deler en række nye fælles udfordringer, f.eks. autoritære regimers ondsindede indflydelse, som underminerer multilaterale institutioner; pandemiens socioøkonomiske konsekvenser; fremme af global sundhed; klimaforandringer og behovet for at gøre fremskridt med foranstaltninger til afbødning af klimaforandringer; modforanstaltninger mod en global bølge af autoritære regimer; bekæmpelse af globale kriminelle netværk og terrorisme; virkeliggørelse af ligestilling mellem kønnene og bekæmpelse af forskelsbehandling; imødegåelse af den stigende opsplitning mellem storbyområder og landdistrikter og fortsættelse af den digitale og grønne omstilling som et middel til bæredygtig modernisering; fremme af teknologi såsom kunstig intelligens og cybersikkerhed; skatteundgåelse samt de mere overordnede udfordringer, der opstår som følge af digitaliseringen af økonomien; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at både EU og USA deler en række nye fælles udfordringer, f.eks. autoritære regimers ondsindede indflydelse, som underminerer multilaterale institutioner; pandemiens socioøkonomiske konsekvenser; fremme af global sundhed; klimaforandringer og behovet for at gøre fremskridt med foranstaltninger til afbødning af klimaforandringer; modforanstaltninger mod en global bølge af autoritære regimer; bekæmpelse af globale kriminelle netværk og terrorisme; virkeliggørelse af ligestilling mellem kønnene og bekæmpelse af forskelsbehandling; imødegåelse af den stigende opsplitning mellem storbyområder og landdistrikter og fortsættelse af den digitale og grønne omstilling som et middel til bæredygtig modernisering; fremme af teknologi såsom kunstig intelligens og cybersikkerhed; skatteundgåelse samt de mere overordnede udfordringer, der opstår som følge af digitaliseringen af økonomien;

| I. | der henviser til, at en fornyet fremdrift i de transatlantiske forbindelser vil skabe en gunstig politisk kontekst til at tackle de fælles udfordringer på en konstruktiv måde og håndtere de spørgsmål, hvor vores holdninger er forskellige; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at en fornyet fremdrift i de transatlantiske forbindelser vil skabe en gunstig politisk kontekst til at tackle de fælles udfordringer på en konstruktiv måde og håndtere de spørgsmål, hvor vores holdninger er forskellige;

| J. | der henviser til, at Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) i december 2020 fremlagde en ny EU-strategi for cybersikkerhed, som sigter mod, at EU skal »gå foran inden for internationale normer og standarder i cyberspace og styrke samarbejdet med partnere rundt om i verden for at fremme et globalt, åbent, stabilt og sikkert cyberspace baseret på retsstatsprincippet, menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder og demokratiske værdier« (8); |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) i december 2020 fremlagde en ny EU-strategi for cybersikkerhed, som sigter mod, at EU skal »gå foran inden for internationale normer og standarder i cyberspace og styrke samarbejdet med partnere rundt om i verden for at fremme et globalt, åbent, stabilt og sikkert cyberspace baseret på retsstatsprincippet, menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder og demokratiske værdier« (8);

| K. | der henviser til, at der er stærk støtte fra begge politiske fløje i USA til at arbejde sammen med demokratiske allierede om at øge det transatlantiske fællesskabs evne til at modstå hybride trusler fra autoritære regimer; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at der er stærk støtte fra begge politiske fløje i USA til at arbejde sammen med demokratiske allierede om at øge det transatlantiske fællesskabs evne til at modstå hybride trusler fra autoritære regimer;

| L. | der henviser til, at den regelbaserede internationale orden og de demokratiske værdier udfordres af stigningen i antallet af assertive autoritære regimer og demokratiets tilbagegang i tredjelande såvel som internt i EU og USA gennem fremkomsten af antidemokratiske populistiske og højreekstremistiske bevægelser; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at den regelbaserede internationale orden og de demokratiske værdier udfordres af stigningen i antallet af assertive autoritære regimer og demokratiets tilbagegang i tredjelande såvel som internt i EU og USA gennem fremkomsten af antidemokratiske populistiske og højreekstremistiske bevægelser;

| M. | der henviser til, at Det Forenede Kongeriges udtræden af EU kan føre til en yderligere fragmentering af det strategiske landskab, ikke kun hvad angår forbindelserne mellem EU og USA, men også i FN's Sikkerhedsråd, G7, G20 og andre multilaterale sammensætninger; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at Det Forenede Kongeriges udtræden af EU kan føre til en yderligere fragmentering af det strategiske landskab, ikke kun hvad angår forbindelserne mellem EU og USA, men også i FN's Sikkerhedsråd, G7, G20 og andre multilaterale sammensætninger;

| N. | der henviser til, at Latinamerika er en region, der deler mange centrale værdier, interesser, historiske forbindelser og økonomiske og menneskelige bånd med EU og USA; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at Latinamerika er en region, der deler mange centrale værdier, interesser, historiske forbindelser og økonomiske og menneskelige bånd med EU og USA;

| 1. | glæder sig over vedtagelsen i december 2020 af det nye forslag fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om en transatlantisk dagsorden som en overordnet plan for et fornyet og styrket transatlantisk partnerskab; |
| --- | --- |

1.

| 2. | bekræfter på ny sin støtte til det stærke transatlantiske samarbejde, partnerskab og venskab mellem EU og USA, som igennem de seneste 70 år har bidraget til Europas udvikling, velstand og succesfulde integration og udgør grundlaget for dets stabilitet og sikkerhed siden afslutningen af Anden Verdenskrig; understreger, at EU's forbindelser med USA bygger på fælles værdier; minder om, at både USA's og EU's politiske systemer bygger på demokratiske principper, retsstatsprincippet og respekten for de grundlæggende frihedsrettigheder; er overbevist om, at vi gennem transatlantisk samarbejde bedst kan bidrage til en fredelig, holdbar og konstruktiv løsning på de eksisterende globale og regionale udfordringer, bl.a. ved at fokusere på en bæredygtig og miljøvenlig genopbygning af økonomien, herunder kulstofneutralitet senest i 2050, og få bugt med regional, social, racemæssig og kønsbestemt uretfærdighed; insisterer på, at det fornyede transatlantiske partnerskab bør baseres på lighed mellem partnerne; understreger samtidig, at EU ikke kan stræbe efter strategisk autonomi uden en kvalitativ forbedring af gennemførelsen af EU's udenrigs- og forsvarspolitiske prioriteter og principper og EU's evne til at handle selvstændigt, når det er nødvendigt, for at forfølge sine egne legitime interesser, herunder et ambitiøst partnerskab og samarbejde med Unionens tætteste allierede, som f.eks. USA; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer Rådet, Kommissionen og næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (NF/HR) til på ny at forsvare den fortsatte relevans af de strategiske transatlantiske forbindelser for genopbygningen og genoplivningen af den multilaterale regelbaserede verdensorden, med FN-systemet og folkeretten i centrum, den globale styrkelse af demokratiet og de demokratiske værdier og fremme af menneskerettighederne med henblik på at imødegå autoritære regimers ondsindede indflydelse og desinformation og på at udvikle reglerne for den digitale og teknologiske fremtid i henhold til fælles værdier, bæredygtig økonomisk udvikling og inkluderende vækst og arbejdspladser i hele verden, en samordnet holdning over for Rusland og Kina og et fælles tilbud om at investere i globale infrastrukturinitiativer i overensstemmelse med EU's konnektivitetsstrategi; understreger relevansen af EU's konnektivitetsstrategi og opfordrer til øget samarbejde mellem EU og USA på det centrale område konnektivitet; støtter de transatlantiske bestræbelser på at undgå energiafhængighed ved at fremme energidiversificering, og mere generelt konnektivitet, gennem alle mulige mekanismer, hvilket også er afspejlet i G7-kommunikéet med titlen »Our shared agenda for global action to build back better«; |
| --- | --- |

3.

| 4. | noterer sig og støtter også den nye transatlantiske beslutning om støtte til demokrati overalt i verden, navnlig gennem forsvar af mediefriheden, støtte til civilsamfundet og beskyttelse og forsvar af journalister; glæder sig over USA's klare tilsagn om at styrke og yderligere udvide omfanget af de transatlantiske forbindelser gennem den amerikanske præsidents beslutning om at rejse til Europa under sin første oversøiske rejse og deltage i topmødet mellem EU og USA i juni 2021; støtter topmødets operationelle konklusioner som beskrevet i erklæringen fra topmødet mellem EU og USA »Towards a Renewed Transatlantic Partnership« (På vej mod et nyt transatlantisk partnerskab), som blev udsendt den 15. juni 2021, og som bekræfter begge parters stærke tilsagn om at tilstræbe synergier og uddybe den transatlantiske dialog og det transatlantiske samarbejde; bemærker navnlig den transatlantiske beslutsomhed med hensyn til at imødekomme humanitære behov og forsvare den humanitære folkeret og udvide ressourcegrundlaget for den humanitære indsats; bemærker endvidere og støtter hensigten om at styrke det transatlantiske samarbejde om anvendelse af sanktioner til at forfølge fælles udenrigs- og sikkerhedspolitiske mål; |
| --- | --- |

4.

| 5. | efterlyser en ny transatlantisk dagsorden, der forfølger fælles interesser og udnytter den kollektive styrke og fremmer multilateralt samarbejde med henblik på en mere retfærdig og sundere verden, bekæmpelse af klimaforandringer og fredelig og holdbar konfliktløsning, herunder af regionale konflikter, baseret på principperne i folkeretten, våbenkontrol, ikkespredning af atomvåben og nedrustning; understreger, at denne dagsorden bør sætte vores fælles strategiske mål i centrum, såsom at styrke vores forsyningskæde for lægemidler og reformere WHO, sikre tilstrækkelig adgang til vacciner for sårbare lande, mindske vores afhængighed af eksterne energireserver, øge investeringerne i avancerede teknologier, bekæmpe uligheder, fremme økologisk omstilling og samarbejde med hinanden og med relevante tredjelande med fokus på sikkerhed og stabilitet i EU's østlige og sydlige nabolande, Vestbalkan og det afrikanske kontinent; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger behovet for at uddybe det lovgivningsmæssige samarbejde og etablere stærkere strukturer hertil og for en inkluderende transatlantisk dialog baseret på både EU's og USA's lovgivende myndigheder, som f.eks. en transatlantisk parlamentarisk forsamling; bemærker, at det vil genoprette tilliden til og holdbarheden og effektiviteten af det transatlantiske samarbejde, hvis der skabes øget bevidsthed om strukturer såsom Den Transatlantiske Dialog mellem Lovgivere og afholdes mere regelmæssige møder og besøg mellem Parlamentets Udenrigsudvalg og dets amerikanske pendant, f.eks. i forbindelse med regelmæssige årlige besøg i de respektive udvalg; opfordrer indtrængende den amerikansk kongres til at styrke Den Transatlantiske Dialog mellem Lovgivere ved at give den bemyndigelse som et formelt organ med fast medlemskab, der er rettet mod at fremme forbindelserne mellem USA og Den Europæiske Union, og som det naturlige modstykke til Europa-Parlamentets interparlamentariske delegation for forbindelserne med den amerikanske kongres; glæder sig over relanceringen af »the European Union Caucus« i den amerikanske kongres og understreger vigtigheden af et tæt samarbejde og en tæt tilknytning til aktiviteterne i Den Transatlantiske Dialog mellem Lovgivere; bekræfter på ny betydningen af styregruppen for Den Transatlantiske Dialog mellem Lovgivere med hensyn til at sikre koordinering af alle aktiviteter i forbindelse med det transatlantiske samarbejde om lovgivningsarbejdet i Europa-Parlamentet med henblik på at styrke den parlamentariske kontrol; |
| --- | --- |

6.

| 7. | glæder sig over den omfattende transatlantiske dialog på civilsamfundsniveau og opfordrer EU og USA til yderligere at valorisere denne dialog og til at inddrage alle sociale og økonomiske aktører i debatten om fremtiden for de transatlantiske forbindelser; er af den opfattelse, at der med henblik herpå kunne etableres en regelmæssig transatlantisk dialog mellem civilsamfundene; understreger, at kontakter mellem borgere i EU og USA bidrager til udviklingen af fælles værdier, tillid og gensidig forståelse mellem de transatlantiske partnere; opfordrer derfor til øget støtte til fremme og facilitering af mobilitets- og udvekslingsprogrammer såsom Erasmus+ og praktikudvekslinger mellem kongressen og Europa-Parlamentet; understreger betydningen af at styrke de mellemfolkelige kontakter inden for videnskab, forskning og uddannelse; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer til et styrket interparlamentarisk samarbejde mellem medlemmer af Europa-Parlamentet, medlemmer af kongressen, medlemmer af EU-medlemsstaternes nationale parlamenter og medlemmer af de forskellige lovgivende forsamlinger i de 50 amerikanske delstater inden for forskellige tematiske områder, der kan muliggøre udveksling af bedste praksis, herunder subnationale dialoger som f.eks. »Under2 Coalition«, og øget koordinering af globale, men også fælles hjemlige udfordringer, såsom imødegåelse af økonomisk og social ulighed, beskyttelse af menneskerettighederne og de demokratiske standarder over for voksende antidemokratiske trusler, både internt og eksternt, forsvar af folkeretten og beskyttelse af retligt bindende aftaler, fremme af fælles strategiske interesser, universel sygesikring, lovgivningsmæssig konvergens for så vidt angår menneskecentreret kunstig intelligens i alle dens former, støtte til samarbejde mellem amerikanske virksomheder og EU-virksomheder, innovation og andre spydspidsteknologier såsom 5G og 6G og bioteknologier, forskning, udvikling og innovation, beskatning af teknologivirksomheder, onlineplatformes ansvar og ansvarliggørelse af dem, bl.a. gennem tilvejebringelse af det nødvendige tilsyn til at sikre, at onlineplatformes politikker er i overensstemmelse med centrale demokratiske værdier, bekæmpelse af klimaforandringer, herunder som en sikkerhedstrussel og målet om en retfærdig omstilling til klimaneutralitet, beskyttelse af et frit og uafhængigt medielandskab og beskyttelse af vore demokratiske valg mod fremmed indblanding; gør på ny opmærksom på betydningen af rumsamarbejdet mellem EU og USA og rumdialogen mellem EU og USA; glæder sig over det bebudede tilsagn om at styrke det transatlantiske rumsamarbejde ved at bygge videre på Galileo-GPS-aftalen; mener, at rumsamarbejdet mellem EU og USA kan bidrage til at fremme sikkerhedsstandarder og bedste praksis for rummet i hele det internationale samfund; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer indtrængende EU og USA til at arbejde sammen om globale skattemæssige udfordringer med udgangspunkt i OECD's arbejde, såsom en reform af det internationale selskabsskattesystem, med henblik på at fjerne erhvervsdrivendes mulighed for at anvende strategier for udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS) for at undgå at betale selskabsskat; støtter i denne forbindelse OECD/G20's inklusive ramme vedrørende BEPS; understreger, at reformbestræbelserne skal omfatte udryddelse af skattely; fremhæver, at sådanne tiltag kan bidrage til at mindske de økonomiske uligheder; bekræfter EU's engagement i retfærdig beskatning i den digitale økonomi, som der opfordres til i den nye transatlantiske dagsorden; |
| --- | --- |

9.

| 10. | understreger betydningen af visumgensidighed mellem EU og USA og tilskynder begge parter til gennem en aktiv diplomatisk dialog at finde en gensidigt acceptabel løsning, der vil muliggøre en visumfri ordning for alle EU's medlemsstater; glæder sig over indlemmelsen af Polen i USA's visumfritagelsesprogram og over bekræftelsen af, at Kroatien også opfylder alle kravene til indlemmelse; opfordrer USA til at fremskynde processen med Bulgariens, Cyperns og Rumæniens indlemmelse i visumfritagelsesprogrammet; |
| --- | --- |

10.

Genoprettelse af multilateralisme

| 11. | glæder sig over, at USA på ny har forpligtet sig til regelbaseret multilateralisme og alliancerne med sine partnere, og understreger, at dette giver en vigtig mulighed for at genoptage dialogen med USA om at genopbygge, konsolidere og yderligere udvide de transatlantiske forbindelser, herunder på områder som multilateralisme og menneskerettigheder, og i fællesskab som ligeværdige partnere at styrke den globale regelbaserede orden i tråd med vores fælles liberale demokratiske værdier; understreger vigtigheden af et tæt samarbejde med USA og andre ligesindede stater om modernisering af multilaterale organisationer med henblik på at gøre dem formålstjenlige og forbedre fremme af global fred og sikkerhed, grundlæggende rettigheder, universelle værdier og folkeretten; understreger endvidere, at det er nødvendigt at inddrage lande fra det globale syd i disse bestræbelser; fremhæver behovet for at arbejde tæt sammen og koordinere inden for FN-systemet, dets kontorer, organisationer og missioner, herunder med hensyn til bemanding af ledende stillinger; |
| --- | --- |

11.

| 12. | gentager sit engagement i internationalt samarbejde inden for FN som et uundværligt forum for multilaterale løsninger på globale udfordringer og for politisk outreach, politisk dialog og konsensusskabelse på tværs af hele det internationale samfund; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer EU og USA til i fællesskab at øge finansieringen af banebrydende projekter baseret på grænseteknologier, øgede fælles investeringer i forskning og udvikling, øget mellemfolkelig akademisk udveksling inden for STEM-området og øget fælles støtte til nystartede teknologivirksomheder og SMV'er; |
| --- | --- |

13.

| 14. | glæder sig over Biden-administrationens beslutning om at tiltræde Parisaftalen igen og over udnævnelsen af den amerikanske præsidents særlige udsending for klima, John Kerry; glæder sig over meddelelsen om, at der oprettes en EU-USA-klimaaktionsgruppe på højt plan; opfordrer indtrængende EU og USA til at gå videre med konkrete forslag om imødegåelse af klimaforandringer og forgrønnelse af handelen og til at fremme operationaliseringen af grøn teknologi, herunder brint, bæredygtig finansiering og biodiversitet; |
| --- | --- |

14.

| 15. | fremhæver betydningen af globalt samarbejde om de tværnationale udfordringer med at fremme uddannelse, videnskab, ungdommen samt kulturel mangfoldighed og dialog; opfordrer USA til igen at tiltræde FN's Organisation for Uddannelse, Videnskab og Kultur (UNESCO); |
| --- | --- |

15.

| 16. | glæder sig over USA's beslutning om at genindtræde i Verdenssundhedsorganisationen; opfordrer til transatlantisk lederskab inden for sundhedsdiplomati med henblik på at koordinere tilgangen til at få standset covid-19 på globalt plan såvel som eventuelle fremtidige sundhedskriser og til at styrke den globale sundhedsmæssige sikkerhed, navnlig reformen af Verdenssundhedsorganisationen og den fælles transatlantiske indsats for at sikre lige global adgang til og distribution af covid-19-vacciner, -test og -behandlinger, specielt i lavindkomstlande; insisterer på at fremme samarbejdet om at etablere bedre beredskabsprocedurer med henblik på fremtidige pandemier, herunder gennem en sammenhængende og konsekvent klinisk og lovgivningsmæssig tilgang, der supplerer globale forsyningskæder for at sikre fleksibilitet og modstandsdygtighed; opfordrer til en uvildig og uafhængig undersøgelse af kilden til og spredningen af covid-19-pandemien samt WHO's håndtering af denne, da den brød ud; |
| --- | --- |

16.

| 17. | understreger behovet for et styrket offentligt vaccinediplomati, som EU og USA kan spille en ledende rolle i, da global vaccination er den eneste måde, hvorpå pandemien kan bringes til ophør; glæder sig over EU's og USA's finansielle bidrag til COVAX-faciliteten og fremme af internationalt samarbejde for at forbedre adgangen til vacciner i hele verden ved at anlægge en koordineret tilgang under behandlingen af forslaget om at lempe reglerne for beskyttelse af intellektuel ejendomsret for vacciner; opfordrer i denne forbindelse indtrængende de transatlantiske partnere til at samarbejde om at muliggøre hurtig produktion og levering af vacciner alle steder, hvor behovet opstår; tilskynder til udveksling af bedste praksis mellem USA og EU om udrulningen af vacciner for at sikre bedre beredskab og modstandsdygtighed i fremtiden; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer til en samordnet tilgang mellem EU og USA i FN, herunder om FN-reformen for at styrke FN's effektivitet som en multilateral organisation, gøre institutionen mere gennemsigtig og øge dens troværdighed; opfordrer til en koordineret indsats for at opnå ambitiøse tilsagn på FN's topmøder om klimaforandringer og biodiversitet i 2021 (COPS 26); opfordrer EU og USA til at spille en ledende rolle inden for FN's rammekonvention om klimaændringer og i andre fora såsom Organisationen for International Civil Luftfart og Den Internationale Søfartsorganisation; understreger i denne forbindelse, at samarbejde inden for ren energi og forskning, udvikling og innovation samt inden for lavemissionsteknologier og -produkter er helt afgørende, såvel som samarbejde om andre presserende spørgsmål såsom ikkespredning, konfliktløsning og bekæmpelse af voldelig radikalisering og terrorisme; udtrykker bekymring over, at Kina i løbet af de seneste tre årtier har tredoblet sine CO2-emissioner og nu udleder 27 % af verdens drivhusgasser, hvilket i høj grad gør EU's og USA's bestræbelser på at tackle drivhusgasemissionerne utilstrækkelige uden en klar forpligtelse og implementering fra Kinas side; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer til, at den internationale havret forsvares, og gentager i denne forbindelse sin anmodning til USA om at ratificere FN's havretskonvention; opfordrer USA til at tilslutte sig EU's bestræbelser på at fremme vedtagelsen af en international traktat om havaffald og plastforurening i havet på FN's næste miljøforsamling; opfordrer indtrængende USA og EU til at styrke deres samarbejde om bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri i hele verden; |
| --- | --- |

19.

| 20. | bemærker, at præsident Biden har bebudet et nyt dekarboniseringsmål på mellem 50 % og 52 % senest i 2030 i forhold til 2005-niveauerne; bemærker også, at præsident Biden har afholdt et virtuelt ledertopmøde om klima for at styrke de store økonomiers klimaindsats; |
| --- | --- |

20.

| 21. | anerkender den betydelige forbedring af luftkvaliteten i USA i løbet af de seneste årtier, som hovedsagelig er drevet af teknologiske fremskridt og innovation i energisektoren; |
| --- | --- |

21.

| 22. | mener, at EU sammen med USA på ny bør bekræfte den centrale betydning af verdensmålene for bæredygtig udvikling og 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling som en ramme for effektivt multilateralt samarbejde, og også inddrage Kina, når det er muligt, forudsat at Kina reelt forpligter sig til at fortsætte dialogen og samarbejdet på frivillig basis og med en dagsorden, der styrker de centrale strukturer i og mål for 2030-dagsordenen; |
| --- | --- |

22.

| 23. | opfordrer til en øget samordning af anvendelsen af restriktive foranstaltninger, herunder menneskerettighedssanktioner, og opfordrer indtrængende Rådet til at vedtage en korruptionskomponent som led i den globale EU-ordning for menneskerettighedssanktioner; opfordrer EU og USA til at samordne deres sanktionspolitikker, når det er muligt og nyttigt; |
| --- | --- |

23.

| 24. | glæder sig over Biden-administrationens bebudede tilsagn om at genoptage dialogen med FN's Menneskerettighedsråd, hvilket signalerer USA's fornyede hensigt om at fremme menneskerettighederne globalt i håbet om at styrke indsatsen for at opretholde menneskerettighederne på verdensplan og forhindre en autoritær omdefinering af menneskerettighederne som et koncept, der sætter staten i centrum; opfordrer EU og USA til sammen med ligesindede allierede at arbejde på at reformere Menneskerettighedsrådet og navnlig opstille klare kriterier for medlemskab af det; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer til en styrkelse af EU's og USA's engagement i fremme og beskyttelse af menneskerettighederne på verdensplan og bekæmpelse af stigningen i antallet af autoritære og illiberale regimer; tilskynder til, at der etableres en omfattende fælles EU-USA-værktøjskasse til bekæmpelse af menneskerettighedskrænkelser; opfordrer EU-institutionerne til at arbejde tæt sammen med ligesindede demokratier for at forsvare og fremme grundlæggende menneskerettigheder og demokratiske værdier på internationalt plan gennem et styrket tæt samarbejde med internationale organisationer såsom Europarådet og OSCE; er af den opfattelse, at Parlamentet og kongressen kunne samarbejde om sager, hvor menneskerettighedsforkæmpere og repræsentanter for civilsamfundet retsforfølges og fængsles uden grund eller med henblik på at undertrykke deres handlinger; |
| --- | --- |

25.

| 26. | glæder sig over, at Biden-administrationen har ophævet USA's sanktioner mod højtstående embedsmænd ved Den Internationale Straffedomstol (ICC); tilskynder USA til at tilslutte sig Romstatutten om oprettelse af ICC og til at indgå i en konstruktiv dialog med domstolen i dens igangværende undersøgelser og retssager; |
| --- | --- |

26.

| 27. | gentager sin opfordring til USA om at afskaffe dødsstraffen og reformere sit strafferetlige system; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer indtrængende til dialog og udveksling af bedste praksis mellem EU og USA om fremme af racelighed og ligestilling mellem kønnene; opfordrer EU og USA til at tage resolutte skridt til at tackle systemisk racisme som afspejlet i politiets vold, der i uforholdsmæssigt høj grad er rettet mod etniske og racemæssige mindretal, og dybt forankrede uligheder, der giver næring til legitime fredelige protester; |
| --- | --- |

28.

| 29. | er af den opfattelse, at EU og USA sammen kan fremme ligestilling og respekt for menneskerettighederne og sikre, at disse værdier afspejles og støttes behørigt i beslutningstagningen i multilaterale fora; foreslår derfor at undersøge mulighederne for en permanent platform for dialog mellem EU og USA med henblik på at tage konkrete skridt til at bekæmpe racisme, hadefuld tale og diskrimination, herunder diskrimination af LGTBQI-personer, og opfordrer til et tættere multilateralt samarbejde i denne henseende med internationale organisationer såsom OSCE, FN, Den Afrikanske Union, OAS og Europarådet; opfordrer EU og USA til sammen at organisere et globalt antiracismetopmøde om bekæmpelse af racisme og diskrimination i hele verden; |
| --- | --- |

29.

| 30. | er dybt bekymret over, at Texas' lovgivende forsamling har vedtaget »Texas Heartbeat Act«, som de facto forbyder abort, hvilket er et alvorligt angreb på kvinders seksuelle og reproduktive rettigheder; beklager, at USA's højesteret uden enstemmighed har afvist at træffe afgørelse om vedtagelsen af denne hidtil usete lov; |
| --- | --- |

30.

| 31. | fastholder, at der er behov for en øget indsats for at forbedre ligestillingen mellem kønnene og kvinders rettigheder, herunder med hensyn til kønsbaseret vold og seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder; |
| --- | --- |

31.

| 32. | opfordrer EU og medlemsstaterne til at styrke deres samarbejde med USA om fremme af religions- og trosfrihed i hele verden; opfordrer EU og USA til gensidigt at beskytte og bevare Europas og USA's kulturelle og historiske arv i USA og i EU; |
| --- | --- |

32.

| 33. | tilskynder Biden-administrationen til hurtigt at gennemføre sine bebudede planer om at lukke detentionsfaciliteten i Guantánamo; beklager, at 40 fanger stadig tilbageholdes næsten 20 år efter facilitetens oprettelse, herunder fem, der blev godkendt til løsladelse under Obama-administrationen; opfordrer EU og dets medlemsstater til at tilbyde deres hjælp med at fremme processen; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer USA til at sikre retfærdig og åben adgang til grundlæggende tjenester såsom sundhedssystemet og sociale beskyttelsesordninger for en større del af befolkningen; tilskynder den nyudnævnte Biden-administration til at træffe konkrete foranstaltninger til at regulere besiddelsen af våben blandt amerikanske borgere; |
| --- | --- |

34.

| 35. | fremhæver, at det transatlantiske fællesskab står over for en bred vifte af hidtil usete fælles udfordringer, som spænder lige fra terrorbekæmpelse til hybride trusler, klimaforandringer, desinformation, cyberangreb, nye og disruptive teknologier og en global magtbalance under forandring og de deraf følgende udfordringer for den internationale regelbaserede orden; |
| --- | --- |

35.

Øget samarbejde om international handel og internationale investeringer

| 36. | understreger, at det er nødvendigt at arbejde sammen med USA og bygge på det positive momentum for at styrke det multilaterale handelssystem og reformere Verdenshandelsorganisationen; ser med tilfredshed på resultatet af topmødet mellem EU og USA den 15. juni 2021»Towards a Renewed Transatlantic Partnership« som et tegn på en genoplivet og konstruktiv dialog; glæder sig over aftalen om en samarbejdsramme for store civile luftfartøjer; noterer sig anerkendelsen i erklæringen fra topmødet mellem EU og USA af, at USA's anvendelse af told på import fra EU under »US Section 232« har ført til spændinger i de transatlantiske forbindelser, og glæder sig over det udtrykkelige tilsagn i samme erklæring om at løse de eksisterende uoverensstemmelser om overkapacitet af stål og aluminium inden årets udgang; mener, at oprettelsen af flere platforme for permanente drøftelser, såsom Rådet for Handel og Teknologi og den fælles dialog om teknologikonkurrencepolitik mellem EU og USA, er af afgørende betydning, da de i endnu højere grad vil muliggøre transatlantisk handel, og opfordrer indtrængende Kommissionen til hurtigst muligt at etablere en effektiv og inkluderende struktur på EU's side for Rådet for Handel og Teknologi; glæder sig over oprettelsen af en fælles covidrelateret produktions- og forsyningskædetaskforce mellem EU og USA; |
| --- | --- |

36.

| 37. | understreger, at Rådet for Handel og Teknologi er et led i den positive transatlantiske handelsdagsorden, idet dets endelige mål er at forankre demokratiske værdier og etik i nye teknologier med henblik på at blive en gennemsigtig institutionel struktur og lede den globale digitale omstilling; glæder sig i denne forbindelse over, at det konstituerende møde har fundet sted som planlagt på trods af spændinger, som skal drøftes på en åben og ærlig måde; påpeger, at det vil være muligt at opnå nogle hurtige gevinster, som vil øge den bilaterale handel, og opfordrer derfor indtrængende begge parter til at fokusere på konkrete, håndgribelige resultater; glæder sig i denne forbindelse over resultaterne af det første møde i Rådet for Handel & Teknologi, som blev afholdt den 29. september i Pittsburgh, og hvor der blev valgt konkrete emner for hver af de 10 arbejdsgrupper; støtter blandt tilsagnene tilsagnet om at samarbejde om at undgå nye og unødvendige hindringer for handel med nye og fremspirende teknologier, om screening af investeringer og eksport af varer med dobbelt anvendelse samt tilsagnet om at forbedre effektiviteten af politikker, der adresserer ikkemarkedsbaserede og handelsforvridende politikker og praksis; glæder sig over, at der er indkredset specifikke temaer, såsom håndtering af udfordringerne i forbindelse med ikkemarkedsbaserede økonomier og samarbejde om arbejdstagerrettigheder og handelsrelaterede klimapolitikker, i arbejdsgruppen om globale handelsudfordringer; fremhæver betydningen af samarbejde om fastsættelse af internationale standarder for teknologi; opfordrer til, at der nedsættes et underudvalg om handel og teknologi inden for rammerne af den transatlantiske dialog mellem lovgivere for at supplere den udøvende magts rolle i Rådet for Handel og Teknologi og udøve demokratisk kontrol med dette råd; understreger, at Rådet for Handel og Teknologi ikke er et forum for forhandling af en handelsaftale mellem EU og USA, med forbehold af fremtidige initiativer til at gøre dette; |
| --- | --- |

37.

| 38. | understreger, at Den Europæiske Union og USA har de mest integrerede økonomiske forbindelser i verden, som også repræsenterer de mest omfattende og dybdegående bilaterale handels- og investeringsforbindelser, idet handel med varer og tjenesteydelser tegner sig for mere end 1 billion EUR om året; minder om, at EU's og USA's økonomier tilsammen tegner sig for mere end 40 % af verdens samlede BNP og for næsten en tredjedel af verdens handelsstrømme; |
| --- | --- |

38.

| 39. | fremhæver, at det er vigtigt at puste nyt liv i vores transatlantiske handelsforbindelser som historiske allierede og handelspartnere, ikke mindst i betragtning af den nuværende covid-19-krise, med henblik på at fremme multilateralisme og et åbent regelbaseret handelssystem og finde fælles løsninger på presserende globale udfordringer, herunder global sundhed; |
| --- | --- |

39.

| 40. | noterer sig de oplysninger, som amerikanske modparter og USA's handelsrepræsentant Katherine Tai allerede har fremlagt under høringen om Biden-administrationens handelsdagsorden for 2021; |
| --- | --- |

40.

| 41. | gentager i denne forbindelse sin støtte til EU's nye handelsstrategi, der også gennem EU's transatlantiske dagsorden sigter mod synergier mellem interne og eksterne politiske mål i overensstemmelse med FN's verdensmål for bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

41.

| 42. | udpeger handelspolitikken som et strategisk geopolitisk redskab for den transatlantiske dagsorden; understreger, at USA er en helt afgørende handelspartner, og glæder sig derfor over de positive signaler fra Biden-administrationen om dens planer om at styrke de bilaterale forbindelser med EU og opfordrer til et fornyet samarbejde, der bør føre til varige og konkrete resultater i de kommende år, idet der tages hensyn til, at vores økonomiske forbindelser også påvirkes af sikkerhedsinteresser i forbindelse med en åben strategisk autonomi; |
| --- | --- |

42.

| 43. | fremhæver behovet for at identificere fælles tiltag baseret på fælles interesser og værdier samt fælles risici og trusler med henblik på at bidrage til en global bæredygtig og inkluderende økonomisk genopretning efter covid-19-epidemien; |
| --- | --- |

43.

| 44. | understreger, at det er nødvendigt at reformere det globale handelssystem, således at de globale fælles spilleregler sikres, og at samarbejde om at udvikle nye regler, navnlig med hensyn til urimelige handelspraksisser, eftersom illoyal konkurrence har en kraftig indflydelse på vores virksomheder og arbejdstagere; |
| --- | --- |

44.

| 45. | støtter tilgangen med partnerskab i lederskab med USA, herunder en samordnet holdning over for Rusland og Kina, med fokus på at forfølge fælles interesser i den grønne og digitale omstilling af vores økonomier samt fælles initiativer med hensyn til levering af globale offentlige goder; understreger, at »arbejdstagere og lønninger« og mere modstandsdygtige, bæredygtige og ansvarlige forsyningskæder indgår i denne dagsorden; opfordrer i denne forbindelse begge parter til at koordinere deres tilgang til tvangsarbejde og arbejdsvilkår præget af udnyttelse, og til at samarbejde om at forbedre respekten for arbejdstagerrettigheder og miljøstandarder i handelsaftaler, også ved at bygge på hinandens erfaringer, for at håndhæve disse bestemmelser mere effektivt; |
| --- | --- |

45.

| 46. | understreger, at det er nødvendigt at vise, at forbedrede handelsforbindelser mellem EU og USA vil gavne borgerne, navnlig dem, der er blevet ladt i stikken ved globaliseringen, og virksomheder på begge sider af Atlanten; opfordrer i denne forbindelse EU og USA til at arbejde sammen og tilpasse deres strategier indbyrdes for at skabe investeringssynergier, navnlig for at opnå en bæredygtig og inkluderende, digital og grøn omstilling i deres respektive økonomier; |
| --- | --- |

46.

| 47. | noterer sig, at de fælles udfordringer for EU og USA i stigende grad er af ikkemilitær karakter og findes inden for vores økonomiske partnerskab; opfordrer derfor til en fortsat og styrket transatlantisk parlamentarisk dialog om handel mellem Europa-Parlamentet og den amerikanske kongres gennem udvalgssamarbejde mellem Europa-Parlamentets Udvalg om International Handel på EU-siden og Ways & Means Committee, dettes underudvalg om handel og Senatets Finansudvalg på den amerikanske side samt inden for rammerne af den transatlantiske dialog mellem lovgivere; |
| --- | --- |

47.

| 48. | glæder sig meget over USA's støtte til den nye generaldirektør for WTO, Ngozi Okonjo-Iweala, og USA's tilbagevenden til Parisaftalen; glæder sig over den midlertidige suspension i fire måneder af Airbus-Boeing- toldsatserne, som har haft en uforholdsmæssigt negativ indvirkning på EU's landbrugsfødevarer, som et positivt skridt i retning af at finde en varig løsning for støtte til civile fly; bemærker, at suspensionen af disse toldsatser ophører i juli 2021, og opfordrer indtrængende til, at der findes en løsning, der fører til en permanent ophævelse af disse toldsatser; |
| --- | --- |

48.

| 49. | glæder sig over USA's vilje til at indlede drøftelser om den globale overkapacitet af stål og aluminium; noterer sig Kommissionens beslutning om at suspendere forhøjelsen af toldsatser på importvarer fra USA til udligning af de amerikanske foranstaltninger; |
| --- | --- |

49.

| 50. | glæder sig også over den hurtige indgåelse af WTO-aftalen om toldkontingenter, som blev den første aftale med USA under den nye Biden-administration, og som viser, at denne nye administration er villig til at indgå aftaler med EU inden for rammerne af WTO; |
| --- | --- |

50.

| 51. | erkender samtidig, at der fortsat er visse divergerende interesser; opfordrer i denne forbindelse indtrængende begge parter til at løse bilaterale tvister; opfordrer indtrængende USA til at fjerne ensidige handelsforanstaltninger og opgive trusler om yderligere foranstaltninger over for beskatning af digitale tjenester og til at afstå fra at træffe yderligere foranstaltninger for i stedet at fokusere på, hvad der forener os; tillægger topmødet mellem EU og USA i juni 2021 stor betydning som et springbræt til at fortsætte med at udbedre vores handelsforbindelser og drøfte uudnyttede områder for øget samarbejde; |
| --- | --- |

51.

| 52. | opfordrer indtrængende USA til trods de igangværende drøftelser ufortøvet at fjerne afsnit 232-toldsatser på stål og aluminium, idet europæiske virksomheder ikke kan betragtes som en trussel mod USA's nationale sikkerhed, og understreger nødvendigheden af at tage fat på de problemer, der er forbundet med overkapaciteten af stål og aluminium fra tredjelande; gentager bl.a., at det er EU's ambition at afskaffe toldsatser på industrivarer i samhandelen mellem EU og USA; |
| --- | --- |

52.

| 53. | beklager konklusionen på grundlag af de 301 undersøgelser af digitale afgifter og glæder sig over suspensionen af de seks måneder lange handelspolitiske gengældelsesforanstaltninger over for økonomiske sektorer som f.eks. skotøjsbranchen i medlemsstater, der har indført en skat på digitale tjenester, mens der foregår forhandlinger inden for rammerne af OECD; udtrykker bekymring over, at den amerikanske handelsrepræsentant har udarbejdet en liste over foreløbige gengældelsesforanstaltninger på grundlag af 301 undersøgelser af EU's forskellige afgifter på digitale tjenester, og at denne liste omfatter særligt følsomme fremstillingssektorer som f.eks. skotøjs- og læderindustrien, der potentielt kan ende med at blive udelukket fra det amerikanske marked, hvis der vedtages yderligere toldsatser; opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at fremskynde og snarest muligt afslutte forhandlingerne inden for rammerne af OECD's forslag om digital beskatning og til at forfølge alle muligheder for at undgå yderligere økonomiske skadevirkninger for EU's virksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder, særlig i forbindelse med covid-19-genopretningsstrategierne; mener, at en fælles EU-strategi er at foretrække frem for individuelle nationale strategier, når det tages i betragtning, at EU har enekompetence med hensyn til den fælles handelspolitik, og at USA har truet med repressalier over for lovgivning om digital beskatning — navnlig for at undgå en yderligere gensidig optrapning af transatlantiske toldtakster; |
| --- | --- |

53.

| 54. | erkender, at der fortsat er uudnyttede muligheder for at fjerne et betydeligt bureaukrati og styrke det transatlantiske økonomiske partnerskab; understreger i forbindelse med det igangværende teknologiske kapløb, at det er vigtigt at have et tæt transatlantisk reguleringsområde til vores virksomheder, navnlig i forhold til nye digitale, energi- og klimarelaterede teknologier; forventer, at begge parter under en dialog adresserer EU's betænkeligheder vedrørende den amerikanske »Buy American Act« og den amerikanske »Jones Act«, som omfatter offentlige udbud og adgang til markederne for tjenesteydelser; |
| --- | --- |

54.

| 55. | slår til lyd for en fælles tilgang til håndtering af covid-19-krisen, bl.a. ved at gøre vacciner mere tilgængelige og økonomisk overkommelige; opfordrer EU og USA til at samarbejde og føre an i bestræbelserne på at løse problemet med vaccinemangel for at sikre, at der leveres vacciner i hele verden og til det størst mulige antal mennesker så hurtigt som muligt; glæder sig over meddelelsen om, at partnerskabet mellem EU og USA vil fremme den globale covid-19-vaccinationsindsats ved at vaccinere 70 % af verden inden næste års generalforsamling i FN; minder om, at verden står midt i en global knaphed på vacciner; opfordrer derfor med henblik på at opnå lighed på vaccineområdet EU og USA til at samarbejde med producenterne om at øge den globale produktionskapacitet for vacciner og deres komponenter; opfordrer begge parter til at afstå fra enhver form for eksportrestriktioner, sikre velfungerende forsyningskæder, sikre de nødvendige teknologioverførsler og forbedre beredskabet over for fremtidige globale sundhedskriser; opfordrer begge parter til at øge det lovgivningsmæssige samarbejde for at lette den altafgørende adgang til lægemidler; |
| --- | --- |

55.

| 56. | opfordrer Kommissionen og Biden-administrationen til aktivt at støtte initiativerne fra WTO's nye generaldirektør, navnlig vedrørende sundhed; henviser i denne forbindelse til Parlamentets holdning til en eventuel fritagelse fra aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS), som det gav udtryk for i sin beslutning af 10. juni 2021 (9); |
| --- | --- |

56.

| 57. | mener, at det er vigtigt at beskytte europæiske intellektuelle ejendomsrettigheder for at bevare virksomhedernes innovationskapacitet, men anser det for relevant at undersøge alle anvendelige former for fleksibilitet inden for TRIPS-aftalen med det formål at øge den globale kapacitet til fremstilling af vacciner og vaccinekomponenter; understreger, at bestræbelserne på at finde løsninger vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder kun kan udgøre én del af den fælles globale indsats; |
| --- | --- |

57.

| 58. | understreger, at WTO fortsat er hovedhjørnestenen i et regelbaseret, multilateralt handelssystem; opfordrer til øget samarbejde om reformen af WTO, herunder en reform af de tre centrale WTO-funktioner, hvilket indebærer en reform og genoprettelse hurtigst muligt af Appelinstansen samt en styrket overvågnings- og forhandlingsfunktion i WTO, bl.a. ved at fremme åbne plurilaterale aftaler; |
| --- | --- |

58.

| 59. | opfordrer indtrængende begge parter til at samarbejde om regulering af handel med sundhedsprodukter, udvikling af regler for digital handel og fastlæggelse af en ambitiøs klima- og miljødagsorden blandt andre aktiviteter ved at genoptage forhandlingerne om aftalen om miljøvarer og til at arbejde på fælles forslag, bl.a. om bestemmelser om subsidier og udfasning af subsidier til fossile brændstoffer; |
| --- | --- |

59.

| 60. | forventer, at begge parter når til enighed om konkrete resultater for WTO's 12. ministerkonference (MC12) for at gøre WTO klar til den grønne og digitale omstilling, herunder en fiskeriaftale, en erklæring om handel og sundhed, et arbejdsprogram for reform af tvistbilæggelsesordningen, et arbejdsprogram om industristøtte og statsejede virksomheder samt væsentlige fremskridt i forhandlingerne om e-handel; |
| --- | --- |

60.

| 61. | opfordrer begge parter til at arbejde sammen om at ajourføre WTO's regler om statsejede virksomheder, industrisubsidier, overkapacitet og teknologioverførsel med henblik på effektivt at gøre organisationen egnet til det 21. århundredes udfordringer; støtter i denne forbindelse også en udvidelse af det trilaterale initiativ med Japan og opfordrer EU og USA til at føre an i en koalition af ligesindede lande i WTO med henblik på at nå til enighed om nye regler og samtidig udvikle et selvstændigt instrument mod illoyale udenlandske subsidier; forventer, at begge parter fremmer og efterstræber multilaterale aftaler; opfordrer USA til at forny sit engagement i WTO's aftale om offentlige udbud; |
| --- | --- |

61.

| 62. | noterer sig resultatet af det første møde på højt plan i dialogen mellem EU og USA om Kina, hvor de to parter gentog, at deres handelsforbindelser med Kina er mangesidede og omfatter elementer af samarbejde, konkurrence og systemisk rivalisering; slår til lyd for, hvor det er muligt, en fælles strategisk tilgang til Kina og samarbejde inden for multilaterale rammer om fælles udfordringer såsom klimaforandringer, illoyal handelspraksis, der fører til markedsforvridninger og mangel på lige konkurrencevilkår; |
| --- | --- |

62.

| 63. | henleder opmærksomheden på betydningen af at have en koordineret holdning til at tackle forvridende industrisubsidier — navnlig med hensyn til statsejede virksomheder og overkapacitet i kritiske sektorer — tvungne teknologioverførsler, tyveri af intellektuel ejendom, obligatoriske joint ventures, markedshindringer og forbud mod tvangsarbejde ved at medtage en drøftelse om USA's første fase af aftalen med Kina og EU's omfattende investeringsaftale; |
| --- | --- |

63.

| 64. | bemærker, at sådanne spørgsmål ikke kan løses ensidigt eller bilateralt og kræver en koalition af ligesindede partnere på internationalt plan inden for rammerne af WTO; |
| --- | --- |

64.

| 65. | understreger vigtigheden af at medtage respekt for menneskerettighederne i den fælles strategi mellem EU og USA og i WTO, herunder i driften af internationale virksomheder; påpeger i denne forbindelse behovet for bindende due diligence-lovgivning og opfordrer USA til at tilslutte sig og støtte denne tilgang hele vejen igennem forsyningskæden; |
| --- | --- |

65.

| 66. | mener, at EU og USA bør styrke det transatlantiske samarbejde om regelbaserede og bæredygtige forbindelser som svar på Kinas »ét bælte, én vej«-initiativ, og håber på et fremtidigt samarbejde med særligt henblik på at opretholde høje kvalitetsstandarder; |
| --- | --- |

66.

| 67. | opfordrer Kommissionen til, samtidig med at den fremmer dialog og fælles handling, aktivt at fremme EU's interesser og åbne strategiske autonomi og reagere på USA's uberettigede toldsatser, dets eksterritoriale anvendelse af sanktioner, som er i strid med folkeretten, og markedshindringer; understreger, at det er nødvendigt at styrke EU's autonome handelsforanstaltninger; |
| --- | --- |

67.

| 68. | anmoder navnlig USA om at sikre, at procedurerne for offentlige udbud er gennemsigtige, åbne og forudsigelige og baseret på princippet om ligebehandling; |
| --- | --- |

68.

| 69. | opfordrer Kommissionen til at udarbejde sit forslag om et instrument til at afskrække og modvirke tredjelandes tvangsindgreb og lovgivning med henblik på at støtte europæiske virksomheder, som er omfattet af disse sanktioner, og som opererer i overensstemmelse med folkeretten; |
| --- | --- |

69.

| 70. | opfordrer begge parter til at indgå i en ambitiøs dialog og finde en ramme for fælles handling og gå efter selektive handels- og investeringsaftaler via en relancering af en strategisk dialog på højt plan; |
| --- | --- |

70.

| 71. | opfordrer til et stærkere reguleringsmæssigt, grønt, bæredygtigt og digitalt partnerskab gennem Rådet for Handel og Teknologi; opfordrer til en aftale om overensstemmelsesvurdering, som især vil gavne SMV'er, en koordineret tilgang til fastsættelse af internationale standarder for kritiske og fremspirende teknologier, såsom kunstig intelligens, og reguleringssamarbejde for store teknologivirksomheder samt digitale og globale skatter; opfordrer EU og USA til at udveksle oplysninger og samarbejde om screeningen af udenlandske investeringer i strategiske sektorer, herunder om potentielle fjendtlige overtagelser; |
| --- | --- |

71.

| 72. | opfordrer begge parter til at udveksle bedste praksis på lovgivningsområdet; opfordrer indtrængende EU og USA til at fortsætte forhandlingerne om overensstemmelsesvurdering for at fjerne økonomisk byrdefulde ikketoldmæssige hindringer; understreger, at det er vigtigt, at begge parter samler og leder en koalition af ligesindede partnere for at styrke internationale standardiseringsorganisationers anvendelse af transatlantiske standarder; |
| --- | --- |

72.

| 73. | opfordrer begge parter til at anvende handel som et middel til at bekæmpe klimaforandringer og opnå opadgående konvergens; opfordrer i denne forbindelse indtrængende begge parter til at samarbejde om prissætning af kulstof og navnlig om at koordinere udviklingen af en kulstofgrænsetilpasningsmekanisme og om effektive foranstaltninger mod ulovlig våbenhandel og øge gennemsigtigheden og ansvarligheden i forbindelse med våbenhandel, herunder USA's og EU-medlemsstaternes våbeneksport; |
| --- | --- |

73.

| 74. | opfordrer USA og EU til at arbejde sammen om en global selskabsskat inden for rammerne af OECD, og hilser navnlig G7-landenes aftale om globale skattereformer velkommen og fremhæver aftalen om en global selskabsskattesats på mindst 15 %, samt til at samarbejde om at bekæmpe svigagtig og skadelig handelspraksis; |
| --- | --- |

74.

| 75. | understreger, at stærkere handelspartnere og økonomiske partnere skaber stærkere alliancer; glæder sig over begge parters bestræbelser på at gøre deres forsyningskæder mere modstandsdygtige, navnlig hvad angår kritiske råstoffer; |
| --- | --- |

75.

| 76. | opfordrer til øget samarbejde mellem EU og USA i Arktis, eftersom der åbnes op for nye sejlruter og en mulig adgang til naturressourcer på grund af klimaforandringerne, og eftersom andre lande, heriblandt Kina, udviser stigende økonomisk interesse for Arktis; opfordrer Kommissionen til også at tage disse muligheder og udfordringer op i sin kommende arktiske strategi; |
| --- | --- |

76.

| 77. | opfordrer indtrængende Kommissionen til som almindelig praksis at være gennemsigtig i sit samarbejde med USA, bl.a. ved at offentliggøre alle forslag, der sendes til USA, og ved at sikre inddragelse af Parlamentet og civilsamfundet i udarbejdelsen af disse forslag for at øge forbrugernes og borgernes tillid; |
| --- | --- |

77.

Fælles håndtering af sikkerheds- og forsvarsmæssige udfordringer

| 78. | understreger, at den transatlantiske alliance fortsat er af afgørende betydning for sikkerheden og stabiliteten på det europæiske kontinent, eftersom NATO er grundlaget for Europas kollektive forsvar og er en central søjle i den europæiske sikkerhed; bekræfter desuden på ny, at de NATO-allierede og NATO's partnere såvel som Den Europæiske Union kollektivt skal gøre mere for at opfylde rimelige forventninger som troværdige og ligeværdige transatlantiske partnere, der er i stand til og villige til at forsvare sig og håndtere kriser i deres egne nærområder, idet de går i spidsen, når det er nødvendigt, men i tæt samarbejde med USA; bakker op om, at der på ny skal skabes ligevægt mellem ansvarsområderne i de transatlantiske sikkerhedsforbindelser ved at skabe større selvhjulpenhed for EU's medlemsstater på forsvarsområdet som et middel til at mindske byrden for USA og på en måde, som vil skabe synergier mellem NATO-medlemsskab og EU's forsvarskapaciteter; understreger, at samarbejdet mellem EU og NATO er baseret på 74 fælles aftalte tiltag inden for specifikke områder; minder om, at begge organisationer har forskellige opgaver og prioriteter, idet NATO har ansvaret for fælles territorialt forsvar af sine medlemmer, og EU tager sigte på militær krisestyring i udlandet, med et potentiale for yderligere dialog og samarbejde om sikkerhedsudfordringer og et strategisk partnerskab, som bygger på fælles støtte til kerneværdierne demokrati, frihed og fremme af fred; understreger, at et mere dybdegående samarbejde, sammenlægning og deling og en effektiv og gennemsigtig europæisk forsvarssektor også styrker de kapaciteter, der er til rådighed for NATO; understreger, at skabelsen af et stærkt industrigrundlag i EU og stærkere militære kapaciteter på EU-plan og investering i militær mobilitet og interoperabilitet ikke blot vil styrke EU, men samtidig vil styrke den transatlantiske alliance og være i synergi med EU's og dets medlemsstaters rolle og relevans i NATO; giver derfor udtryk for sit fulde engagement i de europæiske forsvarsinitiativer, navnlig Den Europæiske Forsvarsfond, PESCO og den europæiske fredsfacilitet blandt andre; understreger, at det transatlantiske partnerskab kun kan lykkes, hvis alle medlemsstater opfylder deres forpligtelser, herunder i form af tilsagn om forsvarsrelaterede investeringer, samt engagerer sig i gensidig støtte og tilstræber en mere afbalanceret byrdefordeling; understreger, at det er nødvendigt, at alle NATO-allierede investerer økonomisk i udvikling, erhvervelse og vedligeholdelse af den kapacitet, som NATO har brug for for at kunne forsvare sine borgere; henviser også til den igangværende proces med udarbejdelse af EU's strategiske kompas, som vil være en milepæl for et stærkere europæisk forsvars- og sikkerhedssamarbejde, og understreger, at det strategiske kompas bør være tæt forbundet med udarbejdelsen af NATO's strategiske koncept, og giver udtryk for sin overbevisning om, at disse parallelle processer udgør en enestående mulighed for i betydelig grad at fremme og opdatere det transatlantiske politiske og sikkerhedsmæssige partnerskab og gøre det egnet til at tackle de aktuelle globale udfordringer, som både EU og USA står over for; understreger, at ambitionen om europæisk strategisk autonomi på ingen måde undergraver NATO, men er et supplement til NATO; opfordrer til, at der indgås en administrativ aftale mellem Det Europæiske Forsvarsagentur og USA, og glæder sig over EU's og USA's tilsagn om at indlede drøftelser så hurtigt som muligt, som det fremgår af den erklæring, der blev offentliggjort ved afslutningen af topmødet mellem EU og USA den 15. juni 2021; støtter aktivt etableringen af udenrigspolitiske og sikkerheds- og forsvarspolitiske samordningsprocesser mellem USA, EU og Det Forenede Kongerige; |
| --- | --- |

78.

| 79. | påskønner den positive beslutning, som Rådet traf den 6. maj 2021 om at give koordinatoren for det militære mobilitetsprojekt, Nederlandene, tilladelse til at imødekomme USA's, Canadas og Norges respektive anmodninger om at deltage i PESCO-projektet om militær mobilitet; understreger, at denne deltagelse vil øge sammenhængen mellem EU's og NATO's kapaciteter og de transatlantiske styrkers interoperabilitet, beredskab og modstandsdygtighed; |
| --- | --- |

79.

| 80. | opfordrer til øget samarbejde mellem EU, USA og NATO og vores østlige naboer, navnlig Georgien, Ukraine og Moldova, om sikkerheds- og forsvarsrelaterede anliggender, bl.a. gennem støtte til disse landes territoriale integritet og til at styrke deres modstandsdygtighed over for cyber-, informations- og spionagerelaterede og andre trusler rettet mod dem; |
| --- | --- |

80.

| 81. | glæder sig over USA's beslutning om at omstøde tilbagetrækningen af amerikanske styrker fra EU og øge sin militære tilstedeværelse i EU's medlemsstater som et tegn på engagement i det transatlantiske sikkerhedssamarbejde; udtrykker sin taknemmelighed over for de mange amerikanere fra det tjenstgørende personel, der har bidraget til at beskytte Europas og dets borgeres sikkerhed i de forgangne årtier; |
| --- | --- |

81.

| 82. | opfordrer indtrængende EU og USA til at fremme et tæt samarbejde ikke bare om traditionelle sikkerhedstrusler, men også om nye trusler såsom fjendtlig udenlandsk teknologisk dominans, hybride trusler, desinformationskampagner og ondsindet indblanding i valgprocesser; opfordrer indtrængende EU og USA til at udvikle et tæt samarbejde på cybersikkerhedsområdet; opfordrer indtrængende EU til at udvikle mere effektive cyberkapaciteter for at styrke sin evne til at forsvare sig mod cybertrusler; glæder sig over Kommissionens nye strategi for cybersikkerhed som et udgangspunkt for fastsættelsen af internationale normer og standarder i cyberspace; opfordrer til, at de nødvendige kapaciteter udvikles, erhverves og vedligeholdes, også inden for NATO, herunder hvad angår udveksling af efterretninger, og til en stærkere koordinering mellem EU-agenturer såsom Den Europæiske Unions Agentur for Cybersikkerhed (ENISA) og deres amerikanske pendanter; erkender, at cyberforsvar til en vis grad er mere effektivt, hvis det også omfatter nogle offensive midler og foranstaltninger, forudsat at anvendelsen af dem er i overensstemmelse med folkeretten; fremhæver behovet for en fælles tilgang vedrørende forbud mod dødbringende autonome våben uden meningsfuld menneskelig kontrol, regulering af våbensystemers autonomi på globalt plan og begrænsning af eksporten og spredningen af cyberværktøjer og masseovervågningsteknologi; understreger, at den globale våbenkontrol skal ajourføres for at kunne imødegå cyber- og AI-relaterede udfordringer; opfordrer de transatlantiske partnere til at støtte og aktivt bidrage til FN's generalsekretærs opfordring til en global våbenhvile; |
| --- | --- |

82.

| 83. | er af den opfattelse, at beskyttelsen af demokratiske processer og valgprocesser er et spørgsmål om global sikkerhed; foreslår i denne forbindelse, at der i fællesskab udvikles en struktureret ramme for reaktioner på indblanding i valgprocesser baseret på en transatlantisk sædvanekodeks for frie og modstandsdygtige demokratiske processer, som tilstræber strukturelle og omfattende foranstaltninger som reaktion på indblandingens hybride karakter, i tæt samarbejde med internationale organisationer såsom OSCE; opfordrer EU og USA til at fremme et tættere og mere ambitiøst internationalt samarbejde om valgobservation sammen med alle relevante partnere, navnlig med de organisationer, der støtter erklæringen om principperne for international valgobservation, med henblik på at imødegå de voksende trusler mod valgprocesserne for så vidt angår den offentlige sikkerhed; fremhæver behovet for i fællesskab at imødegå det voksende fænomen med falsk indenlandsk valgobservation, som undergraver offentlighedens tillid til valgobservation generelt, og for at foretage en dybtgående vurdering af de muligheder, udfordringer og risici, der er forbundet med den stigende brug af nye informations- og kommunikationsteknologier i forbindelse med valg; insisterer på behovet for at styrke det nødvendige samarbejde med relevante nationale valgobservationsorganisationer på alle niveauer samt beskyttelsen af dem inden for rammerne af deres aktiviteter; |
| --- | --- |

83.

| 84. | understreger vigtigheden af at opnå færdigheder inden for kvanteinformatik og fremhæver behovet for at intensivere samarbejdet mellem EU og USA på dette område for at sikre, at kvanteinformatik først udvikles mellem partnere med tætte forbindelser, der har samme understøttende mål; |
| --- | --- |

84.

| 85. | understreger den strategiske betydning af de undersøiske telekommunikationskabler i Nordatlanten, som leverer over 95 % af den internationale telekommunikation; gør på ny opmærksom på betydningen af et styrket transatlantisk samarbejde om at beskytte og sikre respekten for de internationale instrumenter, der styrer undersøiske kabler, herunder havretskonventionen (UNCLOS); |
| --- | --- |

85.

| 86. | støtter oprettelsen af en sikkerheds- og forsvarsdialog mellem EU og USA og opfordrer NF/HR til at iværksætte den snarest muligt; påpeger vigtigheden af også at inddrage repræsentanter for NATO i denne dialog for at fremme synergier med det igangværende samarbejde inden for EU-NATO-rammen og undgå, at de politiske reaktioner overlapper; understreger, at sikkerheds- og forsvarsdialogen mellem EU og USA bør omfatte samarbejde om sikkerheds- og forsvarsinitiativer, krisestyring, militære operationer og bilaterale sikkerhedsspørgsmål som anført i den transatlantiske dagsorden; fremhæver, at informationsudveksling vil udgøre en vigtig del af denne dialog; |
| --- | --- |

86.

| 87. | fremhæver det fælles behov for, at vores samfund engagerer sig i en introspektiv proces vedrørende vores fælles demokratiske værdier og respekt for andre og for mangfoldigheden af meninger med henblik på at puste nyt liv i og forsvare det globale demokrati mod den stigende autoritarianisme, som fremmes af både Rusland og Kina, men også inden for det transatlantiske samfund, bl.a. ved at styrke vore demokratiske systemers ansvarlighed og modstandsdygtighed, ved at bekæmpe ekstremistiske synspunkter og racisme, som skaber grobund for, at antidemokratiske bevægelser kan få fremgang, ved med én fælles stemme at gå imod autoritære aktørers ondsindede geopolitiske indflydelse og ved at engagere sig i transatlantisk dialog og fremme inkluderende sociale og økonomiske politikker, der gør noget ved ulighedernes grundlæggende årsager; fremhæver værdien af transatlantisk dialog og samarbejde om politikker til støtte for demokrati, menneskerettigheder og retsstat og bekæmpelse af desinformation og udenlandsk indblanding; understreger, at begge parter er nødt til at gøre noget ved drivkræfterne bag den faldende offentlige tillid til politik og institutioner; understreger, at bestræbelserne i denne retning bør omfatte opbygning af tillid til videnskab og fakta, udbygning af et sikkerhedsnet af politikker for ikkeforskelsbehandling samt afvisning og bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af race og religion; |
| --- | --- |

87.

| 88. | opfordrer endvidere EU og USA til i fællesskab at yde økonomisk, politisk og operationel støtte til eksisterende regionale organisationer i Afrika, såsom Den Afrikanske Union, G5 Sahels fælles styrke og Det Økonomiske Fællesskab af Vestafrikanske Stater (ECOWAS); |
| --- | --- |

88.

| 89. | understreger, at EU og USA er nødt til at skabe synergi mellem deres indsatser for at bekæmpe terrorisme og radikalisering og sikre, at de indsatser, der gøres, er understøttet af de nødvendige ressourcer og står i et rimeligt forhold til de trusler, der forekommer; er af den opfattelse, at begge parter bør stræbe efter at forbedre den nuværende praksis for udveksling af efterretninger mellem medlemsstaterne, med særlig vægt på at opnå en bedre fælles situationsbevidsthed på centrale områder, herunder nye »safe havens«, terroristers brug af nye og disruptive teknologier og hybride taktikker; |
| --- | --- |

89.

| 90. | tilskynder til et stærkt samarbejde mellem EU og USA om afradikaliserings- og terrorbekæmpelsesindsatsen, herunder etablering af fælles uddannelsesaktiviteter, fælles kurser om terrorbekæmpelse, udvekslingsprogrammer for officerer, taktiske øvelser og uddannelsesinitiativer; |
| --- | --- |

90.

| 91. | understreger den grundlæggende betydning af demokratiske principper, som er grundlaget for vores sociale og økonomiske fremskridt og vores frie samfund; støtter præsident Bidens forslag om at afholde et topmøde om demokrati for at fremme universelle værdier; opfordrer USA til at trække på erfaringerne fra EU's konference om Europas fremtid og opfordrer Kommissionen og Rådet til at støtte initiativet om topmødet både politisk og praktisk; er af den opfattelse, at det foreslåede topmøde om demokrati bør sigte mod at fremme værdibaseret multilateralisme og solidaritet mellem demokratier, når de er under pres, styrke demokratiet internt og på globalt plan, navnlig øge borgernes deltagelse i demokratisk regeringsførelse, at give udtryk for bekymringer og søge fredelige løsninger på igangværende undertrykkende foranstaltninger mod demokratiske bevægelser og beskytte menneskerettighedsforkæmpere, herunder miljøforkæmpere, i hele verden samt at sætte ind over for autoritære regimers voksende indflydelse; understreger i denne forbindelse, at en sådan indsats muligvis kan bidrage til at udstikke en klar kurs for imødegåelse af populisme og autoritære regimer og beskytte grundlæggende demokratiske værdier og menneskerettigheder; foreslår, at EU sammen med USA etablerer en transatlantisk alliance med henblik på at beskytte demokrati i hele verden, og udvikler en værktøjskasse til forsvar for demokratiet, som bør omfatte fælles tiltag i forbindelse med sanktioner, politikker om bekæmpelse af hvidvask, regler om betingelserne for økonomisk og finansiel bistand, internationale efterforskninger samt støtte til menneskerettighedsaktivister og demokratiforkæmpere; opfordrer til bedre kommunikation med og mellem borgerne på begge sider om den vedvarende betydning af det transatlantiske bånd og dets relevans i dag; bekræfter i denne forbindelse endnu en gang værdien af udvekslinger mellem lovgivere, virksomheder og civilsamfund; |
| --- | --- |

91.

Tættere udenrigspolitisk koordinering

| 92. | mener, at EU bør optrappe dialogen med USA og forny det strategiske partnerskab i relation til landene i Det Østlige Partnerskab og på Vestbalkan med henblik på at opbygge modstandsdygtige, velstående, demokratiske, multietniske samfund dér, som er i stand til at modstå både lokale og eksterne autoritære magters forstyrrende indflydelse; minder om, at stabiliteten på Vestbalkan og i landene i Det Østlige Partnerskab er et spørgsmål om fred og sikkerhed for regionen og for EU; glæder sig over USA's stærkt øgede koordinering med EU med hensyn til at støtte landene på Vestbalkan på deres vej mod europæisk integration og EU-medlemskab; er af den opfattelse, at en regelmæssig, institutionaliseret koordinering mellem Udenrigsrådet og USA's udenrigsminister om dette og andre udenrigspolitiske anliggender vil styrke den transatlantiske dialog og samarbejdet om udenrigspolitiske anliggender af fælles interesse og fremme yderligere konvergens mellem de politiske holdninger på transatlantisk plan; minder om sit forslag om at oprette et transatlantisk politisk råd (TPC), der skal fungere som et organ for systematisk konsultation og koordination vedrørende udenrigs- og sikkerhedspolitik, som skal ledes af Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og USA's udenrigsminister og understøttes af regelmæssige kontakter mellem politiske direktører; opfordrer til stærkt EU-lederskab og en effektiv koordinering med USA for at gå imod initiativer, der sigter mod at ændre grænser, og tilsvarende subnationale initiativer til at forstærke etniske skillelinjer og etnisk udskilning, samt i spørgsmålet om kinesiske investeringer og finansiering i hele regionen og indvirkningen heraf på den demokratiske regeringsførelse og miljøet; fremhæver betydningen af tæt samarbejde og koordinering mellem EU og USA om bekæmpelse af state capture, korruption, organiseret kriminalitet, udenlandsk indblanding og angreb på mediefriheden og om fremme af retsstatsprincippet, dybtgående reformer, gode naboskabsforbindelser og forsoning samt målet om euro-atlantisk integration; fremhæver EU's førende rolle i processen med normalisering af forbindelserne mellem Serbien og Kosovo; |
| --- | --- |

92.

| 93. | understreger den fælles interesse i at støtte langsigtet, holdbar fred, stabilitet, sikkerhed, modstandsdygtighed, demokrati og respekt for menneskerettighederne i Sydkaukasus; glæder sig over USA's engagement i regionen i samarbejde med EU, bl.a. gennem mekanismer såsom OSCE's Minskgruppe; |
| --- | --- |

93.

| 94. | opfordrer EU og USA til i fælleskab at gøre noget ved de vedvarende og voksende trusler mod beskyttelsen og bevarelsen af kulturarv, herunder smugling af kulturgenstande, navnlig i konfliktområder; opfordrer indtrængende til, at de påbegynder en strategi, der omfatter solide offentlige oplysningskampagner, universel fordømmelse af ulovlig handel med antikviteter uden oprindelsesoplysninger, indførelse af en fælles adfærdskodeks for beskyttelse af steder af kulturel interesse, fremme af øget samarbejde mellem forskellige retshåndhævende myndigheder, som indbefatter øjeblikkelig udveksling af oplysninger mellem nationale efterretningstjenester, og øget samarbejde mellem retshåndhævende myndigheder og kunst- og arkæologiverdenen; |
| --- | --- |

94.

| 95. | bemærker, at Kinas økonomiske indflydelse, geopolitiske magt og forskellige former for kinesisk magtprojektion samt militære styrke har bragt landets autoritære styreform i konflikt med vestlige styreformer, som er baseret på liberale demokratiske værdier; minder om Kinas øgede tilstedeværelse på den internationale scene og i Europa gennem dets »ét bælte, én vej«-initiativ og dets aktiviteter i cyberspace, i de arktiske regioner og i Afrika; understreger i denne forbindelse, at Kina er blevet en systemisk rival og konkurrent, men at det også bør være en vigtig partner i håndteringen af mange globale problemer; er overbevist om, at en fælles transatlantisk tilgang til dialog med Kina er den bedste måde at sikre fredelige, bæredygtige og gensidigt fordelagtige langsigtede forbindelser med Kina på; glæder sig i denne forbindelse over den nylige relancering af en omfattende strategisk dialog på højt plan mellem EU og USA om Kina og mener, at denne bør tilvejebringe en central mekanisme til fremme af vores interesser og håndtering af vores forskelle og undersøge mulighederne for et samarbejde mellem EU og USA med Folkerepublikken Kina inden for multilaterale rammer om fælles og globale udfordringer såsom klimaforandringer, sundhedsrelaterede risici, respekt for menneskerettighederne, cyberspace, våbenkontrol, ikkespredning og nye disruptive teknologier; understreger, at der er behov for en stærk parlamentarisk dimension i denne dialog; opfordrer til, at der udvikles en bred vifte af politikinstrumenter, og at der, hvor det er muligt, stræbes efter transatlantiske synergier med hensyn til håndteringen af Kina; understreger i denne forbindelse, at EU og USA deler meget alvorlige bekymringer over systematiske krænkelser af menneskerettighederne i Kina, navnlig for så vidt angår uygurbefolkningen; er af den faste overbevisning, at forbindelserne med Folkerepublikken Kina, både bilaterale og andre, altid skal omfatte beskyttelse og fremme af fælles demokratiske værdier, og at enhver multilateral dagsorden skal have princippet om fuld overholdelse af folkeretten og beskyttelse af menneskerettighederne i centrum; |
| --- | --- |

95.

| 96. | understreger, at det er nødvendigt at undersøge områder med konvergens, muligt samarbejde og bedre koordinering og konsultation mellem USA og EU om Kina for at undgå transatlantiske spændinger, som dem der fulgte i kølvandet på vedtagelsen af den trilaterale sikkerhedsaftale mellem USA, Det Forenede Kongerige og Australien, kendt som AUKUS, uden at de allierede i EU blev hørt, navnlig med hensyn til beskyttelse af menneskerettigheder og mindretalsrettigheder og nedtrapning af spændingerne i Det Syd- og Østkinesiske Hav, Hongkong og på tværs af Taiwanstrædet; understreger relevansen af UNCLOS som retsgrundlag for konfliktløsning; gentager sin opbakning til fælles konnektivitetsinitiativer, også inden for rammerne af EU's nyligt bebudede »Global Gateway«-strategi; |
| --- | --- |

96.

| 97. | glæder sig over de nylige fremskridt med EU's strategi for Indo-Stillehavs-regionen; opfordrer til en hurtig og omfattende gennemførelse heraf, da det er i EU's interesse og vil fremme dets værdier, og fremhæver relevansen af denne geostrategiske region, som er hjemsted for fælles transatlantiske demokratiske venner og partnere som Japan, Sydkorea, Australien og New Zealand og for Taiwan, og opfordrer til et styrket partnerskab mellem EU og USA og koordinering vedrørende Indo-Stillehavsområdet; minder om betydningen af at fremme strategiske forbindelser med ASEAN-medlemmerne og med Stillehavsøernes Forum (PIF); |
| --- | --- |

97.

| 98. | fremhæver, at ikkedemokratiske regimer som Kina i stigende grad anvender teknologi til at kontrollere og undertrykke deres borgere, hvilket begrænser udøvelsen af grundlæggende, sociale og politiske rettigheder; opfordrer til øget samarbejde mellem EU og USA om udvikling af menneskecentreret teknologi, der respekterer privatlivets fred og mindsker systematiske fejl og forskelsbehandling; |
| --- | --- |

98.

| 99. | erkender, at Kinas erhvervelse af intellektuel ejendom og teknologiske fremskridt foretaget af førende forskningscentre ofte anvendes til at fremme landets militære mål, og understreger derfor, at EU bør arbejde på at udvikle en langsigtet strategi for at imødegå Kinas strategi for militær og civil fusion i Europa; |
| --- | --- |

99.

| 100. | erkender, at EU og USA bør foretage en koordinering angående problemstillinger, hvor Kinas handlinger er i modstrid med de euro-atlantiske sikkerhedsinteresser; understreger, at udfordringer på cyber-, hybrid-, EDT-, rumfarts-, våbenkontrol- og ikkespredningsområdet bør prioriteres; |
| --- | --- |

100.

| 101. | er bekymret over Kinas økonomiske tvangsforanstaltninger over for medlemsstater og tredjelande; støtter idéen om kollektivt økonomisk forsvar gennem samarbejde med ligesindede demokratier mod Kinas økonomiske tvangsforanstaltninger; |
| --- | --- |

101.

| 102. | er bekymret over de tætte bånd mellem det kinesiske kommunistparti og erhvervslivet i Kina, navnlig sikkerhedsselskaber; anbefaler, at medlemsstaterne foretager en intern revision af udbudspraksis for at sikre, at produkter, der er integreret i deres nationale netværk og forsvarsinstitutioner, er fri for teknologier fra virksomheder i Kina; |
| --- | --- |

102.

| 103. | opfordrer til et tæt samarbejde med henblik på at arbejde hen imod en fælles plan for engagement med Den Russiske Føderation og parallelt hermed på i fællesskab at imødegå den række af trusler, der udgår fra Den Russiske Føderation, såsom den fortsatte destabilisering af Ukraine, Georgien og Republikken Moldova, støtte til Lukasjenkos illegitime styre i Belarus, Ruslands rolle og indflydelse på Vestbalkan og i Sortehavet, den yderst beklagelige indblanding i de demokratiske processer i EU og USA, herunder i valg, finansieringen af ekstremistiske politiske partier og revisionistiske politikker, hybride trusler og desinformationskampagner, og samtidig gennemføre selektivt samarbejde på områder af fælles transatlantisk interesse, navnlig inden for området våbenkontrolstruktur, herunder traktaten om mellemdistancekernevåben, samt klimadiplomati, genoplivning af den fælles omfattende handlingsplan (JCPOA) og stabilisering af Afghanistan; glæder sig over den beslutning, som den nuværende amerikanske regering har truffet om at forlænge den nye START-traktat om våbenkontrol; fremhæver behovet for at puste nyt liv i forhandlingerne om våbenkontrol mellem de vigtigste globale aktører, såsom USA og Rusland, hvilket har en direkte indvirkning på den europæiske sikkerhed, samt for at inddrage Kina i fremtidige våbenkontrolforhandlinger; understreger, at der er behov for en hurtig genopbygning af strukturen for kontrol med konventionelle våben for at begrænse muligheden for våbenkapløb og uforudsete hændelser; glæder sig over Biden-administrationens vilje til at genetablere dialogen og forhandlingerne med Rusland og støtter EU's og USA's plan om at etablere en dialog på højt plan mellem EU og USA om Rusland; er af den opfattelse, at EU og dets medlemsstater aktivt bør støtte bestræbelserne på at finde måder at fremme dialogen på og bør bidrage til genopbygningen af gensidig tillid; understreger sideløbende hermed betydningen af dialog med civilsamfundet og støtte til civilsamfundsorganisationer i Rusland, der søger at fremme dialogen om politisk pluralisme, medvirken og det russiske folks legitime demokratiske forhåbninger; |
| --- | --- |

103.

| 104. | mener, at EU og USA skal koordinere deres tosporede tilgang over for Rusland med afskrækkelse og dialog inden for de parametre, der blev aftalt på topmøderne i Wales og Warszawa; |
| --- | --- |

104.

| 105. | opfordrer EU og USA til at gribe rettidigt og beslutsomt ind over for russiske efterretningstjenesters forstyrrende handlinger på EU's territorium; henstiller, at medlemsstaterne styrker samarbejdet og informationsudvekslingen mellem efterretningstjenesterne; |
| --- | --- |

105.

| 106. | opfordrer NF/HR og Rådet til at udarbejde en ny strategisk tilgang til EU's forbindelser med Rusland, som i højere grad skal støtte civilsamfundet, styrke de mellemfolkelige kontakter med borgerne i Rusland, udstikke klare retningslinjer for samarbejdet med russiske statslige aktører, anvende teknologiske standarder og det åbne internet til at støtte frie rum og begrænse undertrykkende teknologier og udvise solidaritet med EU's østlige partnere, herunder om sikkerhedsspørgsmål og fredelig konfliktløsning; understreger, at enhver dialog, som EU og USA har med Rusland, skal være baseret på respekt for folkeretten og menneskerettighederne; |
| --- | --- |

106.

| 107. | understreger vigtigheden af og opfordrer til samarbejde og koordinering mellem USA og EU i forhold til det afrikanske kontinent, dets forskellige regioner og lande med henblik på at sikre bæredygtig udvikling og fremme sikkerhed, stabilitet og velstand; understreger, at der er presserende behov for et stærkt og retfærdigt partnerskab mellem USA, EU og Afrika under hensyntagen til udfordringerne i forbindelse med klimaforandringerne og deres demografiske konsekvenser, biodiversitetens sammenbrud, Kinas udnyttelse af Afrikas naturressourcer, uddannelse i bæredygtig socioøkonomisk udvikling, digitalisering, retsstatsprincippet, fremme af demokrati og styrkelse af menneskerettighederne, civilsamfundet og ligestilling mellem kønnene; mener, at enhver form for bistand på sikkerhedsområdet bør være baseret på den menneskelige sikkerhedstilgang og lokalbefolkningernes behov, overholde folkeretten fuldt ud og omfatte stærk ansvarlighed og demokratiske og parlamentariske kontrolmekanismer; glæder sig over Biden-administrationens tilsagn om at styrke samarbejdet med den internationale koalition for Sahel; opfordrer indtrængende USA og EU til at samarbejde om at imødegå stigningen i voldelig ekstremisme, terrorisme begået af ISIS og al-Qaeda og de humanitære, økonomiske og forvaltningsmæssige udfordringer i Sahel og i MENA-regionen (Mellemøsten og Nordafrika) generelt; opfordrer til øget dialog og koordinering vedrørende de transatlantiske partneres stillingtagen til de udfordringer, som lande som Irak, Libanon, Syrien, Iran og Libyen står over for; |
| --- | --- |

107.

| 108. | opfordrer til et bedre samarbejde i Arktis under hensyntagen til den stigende interesse for Arktis fra andre landes, såsom Kina og Ruslands, side og Ruslands aktiviteter og militære opbygning i Arktis; glæder sig over EU's og USA's beslutning, som fremgår af den erklæring, der blev offentliggjort efter topmødet mellem EU og USA den 15. juni 2021, om at arbejde sammen om at bevare Arktis som en region med fred og stabilitet og at samarbejde gennem Arktisk Råd; |
| --- | --- |

108.

| 109. | fremhæver behovet for at opretholde og, hvor det er relevant, uddybe de strukturelle strategiske forbindelser mellem EU, USA og Det Forenede Kongerige ved at udnytte vores fælles værdier, interesser og udfordringer, herunder med hensyn til sikkerhedsspørgsmål, samtidig med at EU's beslutningsmæssige autonomi sikres; |
| --- | --- |

109.

| 110. | beklager dybt Talebans voldelige overtagelse af Afghanistan efter tilbagetrækningen af de amerikanske og europæiske styrker og de deraf følgende omfattende krænkelser af menneskerettighederne, navnlig af piger, kvinder og etniske og religiøse mindretal, samt den humanitære krise, der udfolder sig i landet; gentager sin holdning om, at det transatlantiske samfund skal optrappe sine bestræbelser på at arbejde for langsigtet fred, stabilitet og fremskridt i Afghanistan ved at støtte det afghanske civilsamfund, menneskerettighedsforkæmpere, navnlig kvinderettighedsforkæmpere, politiske aktivister, journalister, akademikere, kunstnere og andre udsatte grupper og personer; opfordrer til solid transatlantisk koordinering og konsultation med henblik på at indhente, beskytte og dele efterretninger om terrortruslen fra Afghanistan, navnlig fra ISIS, Al-Qaeda og grupper, der udspringer heraf; opfordrer til en samordnet transatlantisk tilgang, der kombinerer behovet for et operationelt engagement med Taleban med henblik på humanitære formål og terrorbekæmpelsesformål med klare betingelser for samarbejde med den Taleban-ledede regering i fremtiden, som bør omfatte en forpligtelse til at respektere menneskerettighederne og bekæmpe terrorisme; opfordrer til dybe refleksioner på begge sider af Atlanten over erfaringerne fra missionen i Afghanistan for at drage de nødvendige konklusioner med henblik på den fremtidige indsats for at fremme stabilitet, sikkerhed og god regeringsførelse i verden; opfordrer desuden de transatlantiske partnere til at gå i dialog med alle Afghanistans nabolande i betragtning af den vanskelige situation, som de afghanere, der har søgt tilflugt dér, befinder sig i, og behovet for at hjælpe dem; |
| --- | --- |

110.

| 111. | glæder sig over USA's fornyede engagement i det østlige Middelhavsområde, navnlig med loven om det østlige Middelhavsområde fra 2019, som tillader ny sikkerhedsmæssig bistand til Cypern og Grækenland og styrker energisamarbejdet mellem regionale aktører; glæder sig over EU's og USA's beslutning, som fremgår af den erklæring, der blev offentliggjort efter topmødet mellem EU og USA den 15. juni 2021, om at arbejde sammen om en holdbar nedtrapning i det østlige Middelhavsområde, hvor uoverensstemmelserne bør løses gennem dialog i god tro og i overensstemmelse med folkeretten; støtter EU's og USA's erklæring om, at det er deres hensigt at stræbe efter samarbejdsorienterede og gensidigt fordelagtige forbindelser med et demokratisk Tyrkiet; |
| --- | --- |

111.

| 112. | støtter et tættere samarbejde med USA og de latinamerikanske lande om fremme af multilateralisme, demokratiske værdier, bæredygtig udvikling, menneskerettigheder og folkeretlige standarder, økonomisk vækst, bekæmpelse af ulighed, bekæmpelse af narkotikasmugling og organiseret kriminalitet, bevarelse af biodiversitet og bekæmpelse af klimaforandringer; understreger, at EU og USA er nødt til at engagere sig mere aktivt i Latinamerika og Caribien som vitale allierede i internationale fora og som strategiske partnere i forsvaret af multilateralisme; opfordrer til en »atlantisk trekantsalliance« mellem EU, USA og Latinamerika, som giver begge regioner mulighed for sammen at gøre yderligere fremskridt på områder som demokrati, sikkerhed og narkotikasmugling, bekæmpelse af uligheder samt udviklingssamarbejde; fremhæver i denne forbindelse betydningen af at sikre, at dette samarbejde med USA og de latinamerikanske lande afspejles i en fælles indsats for at støtte regeringsmodstandere og systemkritikere, der udsættes for gengældelsesforanstaltninger i forskellige lande, fordi de forsvarer værdier som demokrati og beskyttelse af menneskerettighederne; opfordrer i denne forbindelse USA og EU til at samarbejde indbyrdes og med andre lande om at genindføre menneskerettighederne og demokratiet i Venezuela gennem valg, der reelt er frie, troværdige, inkluderende, gennemsigtige og fuldt ud demokratiske, og gennem støtte til de legitime politiske kræfter, som Europa-Parlamentet har anerkendt; gentager endvidere sit tilsagn om at fremme demokratiet og menneskerettighederne i alle latinamerikanske lande; opfordrer til øget koordinering mellem EU og USA om sanktioner; gentager sig forslag om, at EU og USA bør indgå i regelmæssige drøftelser om deres respektive topmøder med latinamerikanske lande, dvs. EU-CELAC-topmøderne og det interamerikanske topmøde, som afholdes af Organisationen af Amerikanske Stater; |
| --- | --- |

112.

| 113. | gør opmærksom på MENA-regionens betydning for den europæiske og dermed også den transatlantiske sikkerhed og stabilitet; opfordrer derfor til øget dialog og koordinering vedrørende de transatlantiske partneres positionering over for MENA-regionen, herunder ved at gribe ind over for de alvorlige krænkelser af menneskerettighederne og folkeretten, der har fundet sted i regionen; opfordrer indtrængende USA til igen at tiltræde den fælles omfattende handlingsplan som en hjørnesten i en global ikkespredningsordning og et grundlag for deeskalering i Mellemøsten og Den Persiske Golf; støtter USA's opfordring til en »længere og stærkere« atomaftale med Iran og opfordrer indtrængende til transatlantisk samarbejde på dette område som det næste skridt; glæder sig over USA's beslutning om at genoptage sin finansiering af UNRWA; opfordrer til en fornyet transatlantisk indsats for på meningsfuld vis at få genoplivet fredsprocessen i Mellemøsten og få den afsluttet på en vellykket måde, der fører til en holdbar tostatsløsning; glæder sig over undertegnelsen og gennemførelsen af Abraham-aftalerne og tilskynder til transatlantisk samarbejde om en uddybning af disse bånd; |
| --- | --- |

113.

o

o o

| 114. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og til orientering til USA's udenrigsministerium og den amerikanske kongres. |
| --- | --- |

114.

---

(1)  EUT C 28 af 27.1.2020, s. 49.

(2)  EUT C 117 E af 6.5.2010, s. 198.

(3)  EUT C 65 af 19.2.2016, s. 120.

(4)  EUT C 433 af 23.12.2019, s. 89.

(5)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0012.

(6)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0013.

(7)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0256.

(8)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/da/IP_20_2391

(9)  Europa-Parlamentets beslutning af 10. juni 2021 om imødegåelse af den globale covid-19-udfordring: virkningerne af en fritagelse af covid-19-vacciner, -behandlinger og -udstyr fra WTO's TRIPS-aftale og forøgelse af fremstillingskapaciteten i udviklingslande (Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0283).

---

Torsdag den 7. oktober 2021

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/88 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/88

---

P9_TA(2021)0411

Gennemførelsesbetænkning om EU's trustfonde og faciliteten for flygtninge i Tyrkiet

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om gennemførelsesbetænkning om EU's trustfonde og faciliteten for flygtninge i Tyrkiet (2020/2045(INI))

(2022/C 132/08)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 208, 210, 214 og 314 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 208, 210, 214 og 314 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union,

| — | der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder,

| — | der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (1),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (2),

| — | der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1257/96 af 20. juni 1996 om humanitær bistand (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1257/96 af 20. juni 1996 om humanitær bistand (3),

| — | der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsårene 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 and 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsårene 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 and 2021,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 18. november 2011 om en samlet strategi for migration og mobilitet (SSMM) (COM(2011)0743), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 18. november 2011 om en samlet strategi for migration og mobilitet (SSMM) (COM(2011)0743),

| — | der henviser til den globale aftale om sikker, velordnet og regulær migration og til den globale aftale om flygtninge, som begge blev vedtaget af FN's Generalforsamling i 2018, |
| --- | --- |

—

der henviser til den globale aftale om sikker, velordnet og regulær migration og til den globale aftale om flygtninge, som begge blev vedtaget af FN's Generalforsamling i 2018,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 7. juni 2016 om oprettelsen af en ny ramme for partnerskaber med tredjelande som led i den europæiske dagsorden for migration (COM(2016)0385), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 7. juni 2016 om oprettelsen af en ny ramme for partnerskaber med tredjelande som led i den europæiske dagsorden for migration (COM(2016)0385),

| — | der henviser til handlingsplanen fra november 2015 fra topmødet i Valletta, |
| --- | --- |

—

der henviser til handlingsplanen fra november 2015 fra topmødet i Valletta,

| — | der henviser til erklæringen fra EU og Tyrkiet af 18. marts 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen fra EU og Tyrkiet af 18. marts 2016,

| — | der henviser til den nye europæiske konsensus om udvikling: »Vores verden, vores værdighed, vores fremtid«, som blev undertegnet den 30. juni 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til den nye europæiske konsensus om udvikling: »Vores verden, vores værdighed, vores fremtid«, som blev undertegnet den 30. juni 2017,

| — | der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 30. april 2014 med titlen »EU's værktøjskasse: En rettighedsbaseret tilgang, der omfatter alle menneskerettighederne, til EU's udviklingssamarbejde« (SWD(2014)0152), |
| --- | --- |

—

der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 30. april 2014 med titlen »EU's værktøjskasse: En rettighedsbaseret tilgang, der omfatter alle menneskerettighederne, til EU's udviklingssamarbejde« (SWD(2014)0152),

| — | der henviser til den europæiske konsensus om humanitær bistand af 30. januar 2008, |
| --- | --- |

—

der henviser til den europæiske konsensus om humanitær bistand af 30. januar 2008,

| — | der henviser til de oprindelige aftaler om oprettelse af EU's Bêkou-trustfond (EUTF), Madad-trustfonden, EUTF for Afrika og EUTF for Colombia og de reviderede oprettelsesaftaler fra december 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til de oprindelige aftaler om oprettelse af EU's Bêkou-trustfond (EUTF), Madad-trustfonden, EUTF for Afrika og EUTF for Colombia og de reviderede oprettelsesaftaler fra december 2020,

| — | der henviser til Kommissionens afgørelse C(2015)9500 af 24. november 2015 om koordinering af Unionens og medlemsstaternes tiltag gennem en koordinationsmekanisme — flygtningefaciliteten for Tyrkiet (4), og Kommissionens afgørelser C(2016)0855 af 10. februar 2016 (5), C(2017)2293 af 18. april 2017 (6), C(2018)1500 af 14. marts 2018 (7) og C(2018)4959 af 24. juli 2018 (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens afgørelse C(2015)9500 af 24. november 2015 om koordinering af Unionens og medlemsstaternes tiltag gennem en koordinationsmekanisme — flygtningefaciliteten for Tyrkiet (4), og Kommissionens afgørelser C(2016)0855 af 10. februar 2016 (5), C(2017)2293 af 18. april 2017 (6), C(2018)1500 af 14. marts 2018 (7) og C(2018)4959 af 24. juli 2018 (8),

| — | der henviser til Kommissionens fjerde årsrapport om faciliteten for flygtninge i Tyrkiet af 30. april 2020 (COM(2020)0162) samt til dens tidligere rapporter, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens fjerde årsrapport om faciliteten for flygtninge i Tyrkiet af 30. april 2020 (COM(2020)0162) samt til dens tidligere rapporter,

| — | der henviser til den 7. resultatrapport om Madad-trustfonden, |
| --- | --- |

—

der henviser til den 7. resultatrapport om Madad-trustfonden,

| — | der henviser til Den Europæiske Revisionsrets særberetninger om "EU's Bêkou-trustfond for Den Centralafrikanske Republik: en lovende begyndelse trods visse mangler, 2017 (nr. 11/2017); »Faciliteten for flygtninge i Tyrkiet: nyttig støtte, men forbedringer er nødvendige for at give mere valuta for pengene« (nr. 27/2018); og »Den Europæiske Unions Nødtrustfond for Afrika: Fleksibel, men uden fokus«(nr. 32/2018), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Revisionsrets særberetninger om "EU's Bêkou-trustfond for Den Centralafrikanske Republik: en lovende begyndelse trods visse mangler, 2017 (nr. 11/2017); »Faciliteten for flygtninge i Tyrkiet: nyttig støtte, men forbedringer er nødvendige for at give mere valuta for pengene« (nr. 27/2018); og »Den Europæiske Unions Nødtrustfond for Afrika: Fleksibel, men uden fokus«(nr. 32/2018),

| — | der henviser til Kommissionens afgørelser om at forlænge EUTF'erne indtil december 2021 i overensstemmelse med finansforordningens artikel 234 og til Parlamentets holdninger til udkastene til afgørelser om forlængelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens afgørelser om at forlænge EUTF'erne indtil december 2021 i overensstemmelse med finansforordningens artikel 234 og til Parlamentets holdninger til udkastene til afgørelser om forlængelse,

| — | der henviser til sin beslutning af 18. april 2018 om gennemførelsen af EU's eksterne finansieringsinstrumenter: midtvejsevalueringen i 2017 og den fremtidige arkitektur for perioden efter 2020 (9), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 18. april 2018 om gennemførelsen af EU's eksterne finansieringsinstrumenter: midtvejsevalueringen i 2017 og den fremtidige arkitektur for perioden efter 2020 (9),

| — | der henviser til sin beslutning af 17. april 2018 om gennemførelsen af instrumentet for udviklingssamarbejde, instrumentet for humanitær bistand og Den Europæiske Udviklingsfond (10), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 17. april 2018 om gennemførelsen af instrumentet for udviklingssamarbejde, instrumentet for humanitær bistand og Den Europæiske Udviklingsfond (10),

| — | der henviser til sin beslutning af 13. september 2016 om EU's trustfond for Afrika: Konsekvenserne for udvikling og humanitær bistand (11), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 13. september 2016 om EU's trustfond for Afrika: Konsekvenserne for udvikling og humanitær bistand (11),

| — | der henviser til sin afgørelse af 25. marts 2021 om en ny EU-strategi for Afrika; et partnerskab for bæredygtig udvikling, |
| --- | --- |

—

der henviser til sin afgørelse af 25. marts 2021 om en ny EU-strategi for Afrika; et partnerskab for bæredygtig udvikling,

| — | der henviser til sine beslutninger af 20. januar 2021 om gennemførelsen af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — årsrapport 2020 (12), af 18. maj 2017 om EU's strategi for Syrien (13), af 6. oktober 2016 om Syrien (14), af 24. november 2016 om situationen i Syrien (15), af 6. juli 2016 om Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 2/2016 for regnskabsåret 2016: Opførelse af overskuddet fra regnskabsåret 2015 (16), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine beslutninger af 20. januar 2021 om gennemførelsen af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — årsrapport 2020 (12), af 18. maj 2017 om EU's strategi for Syrien (13), af 6. oktober 2016 om Syrien (14), af 24. november 2016 om situationen i Syrien (15), af 6. juli 2016 om Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 2/2016 for regnskabsåret 2016: Opførelse af overskuddet fra regnskabsåret 2015 (16),

| — | der henviser til sin beslutning af 13. marts 2019 om Kommissionens 2018-rapport om Tyrkiet (17) af 12. december 2018 om Rådets holdning til det andet forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2019 (18) og af 4. juli 2018 om Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 3/2018 for regnskabsåret 2018, Sektion III — Kommissionen: Forlængelse af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet (19), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 13. marts 2019 om Kommissionens 2018-rapport om Tyrkiet (17) af 12. december 2018 om Rådets holdning til det andet forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2019 (18) og af 4. juli 2018 om Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 3/2018 for regnskabsåret 2018, Sektion III — Kommissionen: Forlængelse af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet (19),

| — | der henviser til forslaget til ændringsbudget nr. 5/2020 (20) og den tilhørende beslutning om anvendelse af margenen til uforudsete udgifter i 2020: fortsættelse af den humanitære bistand til flygtninge i Tyrkiet (21), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslaget til ændringsbudget nr. 5/2020 (20) og den tilhørende beslutning om anvendelse af margenen til uforudsete udgifter i 2020: fortsættelse af den humanitære bistand til flygtninge i Tyrkiet (21),

| — | der henviser til sin beslutning af 19. maj 2021 om Kommissionens 2019-2020-rapport om Tyrkiet (22), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 19. maj 2021 om Kommissionens 2019-2020-rapport om Tyrkiet (22),

| — | der henviser til Kommissionens afgørelser i 2019 og 2020 om at forlænge Madad-trustfonden indtil den 14. december 2021 i overensstemmelse med finansforordningens artikel 234, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens afgørelser i 2019 og 2020 om at forlænge Madad-trustfonden indtil den 14. december 2021 i overensstemmelse med finansforordningens artikel 234,

| — | der henviser til EU's og medlemsstaternes tilsagn om at tackle den syriske krise og støtte befolkningen på konferencerne i London og Bruxelles mellem 2016 og 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's og medlemsstaternes tilsagn om at tackle den syriske krise og støtte befolkningen på konferencerne i London og Bruxelles mellem 2016 og 2021,

| — | der henviser til Kommissionens midtvejsevaluering 2018 og regelmæssig rapportering om resultaterne af Madad-trustfonden, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens midtvejsevaluering 2018 og regelmæssig rapportering om resultaterne af Madad-trustfonden,

| — | der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1257/96 af 20. juni 1996 om humanitær bistand (23), forslag af 14. juni 2018 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI-instrumentet for et globalt Europa) 2021-2027 (COM(2018)0460) og forslag af 14. juni 2018 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et instrument for førtiltrædelsesbistand (IPA III) 2021-2027 (COM(2018)0465), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1257/96 af 20. juni 1996 om humanitær bistand (23), forslag af 14. juni 2018 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI-instrumentet for et globalt Europa) 2021-2027 (COM(2018)0460) og forslag af 14. juni 2018 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et instrument for førtiltrædelsesbistand (IPA III) 2021-2027 (COM(2018)0465),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 54 og til artikel 1, stk. 1, litra e), i og bilag 3 til afgørelse truffet af Formandskonferencen den 12. december 2002 om proceduren for tilladelse til at udarbejde initiativbetænkninger, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 54 og til artikel 1, stk. 1, litra e), i og bilag 3 til afgørelse truffet af Formandskonferencen den 12. december 2002 om proceduren for tilladelse til at udarbejde initiativbetænkninger,

| — | der henviser til de fælles drøftelser mellem Udenrigsudvalget, Udviklingsudvalget og Budgetudvalget, jf. forretningsordenens artikel 58, |
| --- | --- |

—

der henviser til de fælles drøftelser mellem Udenrigsudvalget, Udviklingsudvalget og Budgetudvalget, jf. forretningsordenens artikel 58,

| — | der henviser til udtalelser fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og Budgetkontroludvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelser fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og Budgetkontroludvalget,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget, Udviklingsudvalget og Budgetudvalget (A9-0255/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget, Udviklingsudvalget og Budgetudvalget (A9-0255/2021),

| A. | der henviser til, at der siden 2014 er blevet oprettet fire EU-trustfonde for at imødekomme behovet for fleksible og hurtige instrumenter til at sikre en sammenhængende og styrket bistandsindsats i krisesituationer: Bêkou-trustfonden, der blev oprettet den 15. juli 2014, med det formål at støtte alle aspekter af Den Centralafrikanske Republiks overvindelse af krisen og dens genopbygningsbestræbelser, Madad-trustfonden, Den Europæiske Unions regionale trustfond som reaktion på krisen i Syrien, der skal gøre det muligt at samle og skræddersy ressourcerne og indsatsen på regionalt plan, der blev oprettet den 15. december 2014, EU-trustfonden for Afrika — Nødtrustfonden for Stabilitet og Håndtering af de Grundlæggende Årsager til Irregulær Migration og til Fordrivelse af Personer i Afrika, der blev oprettet den 12. november 2015, og EU's trustfond for Colombia, der blev oprettet den 12. december 2016 for at støtte gennemførelsen af fredsaftalen i forbindelse med hurtig genopretning og stabilisering efter konflikten; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at der siden 2014 er blevet oprettet fire EU-trustfonde for at imødekomme behovet for fleksible og hurtige instrumenter til at sikre en sammenhængende og styrket bistandsindsats i krisesituationer: Bêkou-trustfonden, der blev oprettet den 15. juli 2014, med det formål at støtte alle aspekter af Den Centralafrikanske Republiks overvindelse af krisen og dens genopbygningsbestræbelser, Madad-trustfonden, Den Europæiske Unions regionale trustfond som reaktion på krisen i Syrien, der skal gøre det muligt at samle og skræddersy ressourcerne og indsatsen på regionalt plan, der blev oprettet den 15. december 2014, EU-trustfonden for Afrika — Nødtrustfonden for Stabilitet og Håndtering af de Grundlæggende Årsager til Irregulær Migration og til Fordrivelse af Personer i Afrika, der blev oprettet den 12. november 2015, og EU's trustfond for Colombia, der blev oprettet den 12. december 2016 for at støtte gennemførelsen af fredsaftalen i forbindelse med hurtig genopretning og stabilisering efter konflikten;

| B. | der henviser til, at der ved revisionen af finansforordningen i 2018 indførtes bestemmelser, der til en vis grad styrkede Parlamentets kontrolbeføjelser, når der oprettes nye EU-trustfonde, eller når de nuværende udvides; der henviser til, at disse bestemmelser fortsat er for begrænsede til at sikre Europa-Parlamentets fulde demokratiske kontrol samt fuld demokratisk kontrol som budgetmyndighed, som det er fastlagt i traktaterne; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at der ved revisionen af finansforordningen i 2018 indførtes bestemmelser, der til en vis grad styrkede Parlamentets kontrolbeføjelser, når der oprettes nye EU-trustfonde, eller når de nuværende udvides; der henviser til, at disse bestemmelser fortsat er for begrænsede til at sikre Europa-Parlamentets fulde demokratiske kontrol samt fuld demokratisk kontrol som budgetmyndighed, som det er fastlagt i traktaterne;

| C. | der henviser til, at Parlamentet i 2020 generelt har afgivet positive udtalelser om anmodningerne om at forlænge EU-trustfondene frem til udgangen af 2021, men udtrykker betænkeligheder ved manglen på åbenhed om gennemførelsen af projekter, navnlig hvad angår de projekter, der er relateret til grænse- og migrationsforvaltning, og for Afrika-trustfondens vedkommende på den betingelse, at der stilles obligatoriske garantier for overholdelse af grundlæggende menneskerettigheder i alle finansierede projekter; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at Parlamentet i 2020 generelt har afgivet positive udtalelser om anmodningerne om at forlænge EU-trustfondene frem til udgangen af 2021, men udtrykker betænkeligheder ved manglen på åbenhed om gennemførelsen af projekter, navnlig hvad angår de projekter, der er relateret til grænse- og migrationsforvaltning, og for Afrika-trustfondens vedkommende på den betingelse, at der stilles obligatoriske garantier for overholdelse af grundlæggende menneskerettigheder i alle finansierede projekter;

| D. | der henviser til, at oprettelsen af både EU-trustfonde og faciliteten for flygtninge i Tyrkiet er blevet begrundet i behovet for en fleksibel, ad hoc og hurtig reaktion, der ikke er mulig under den klassiske institutionelle ramme og de begrænsede ressourcer og den disponible fleksibilitet i EU-budgettet; der henviser til, at EU's nye eksterne finansielle ramme (instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI) — et globalt Europa) bør afhjælpe de begrænsninger, der fører til behovet for at lancere trustfonde til at reagere mere fleksibelt og hurtigere på bestemte kriser; der henviser til, at instrumenter uden for budgettet såsom EU-trustfonde samt ekstraordinære værktøjer såsom faciliteten for flygtninge i Tyrkiet er til fare for principperne for demokratisk ansvarlighed, åbenhed og forsvarlig økonomisk forvaltning og derved undergraver Europa-Parlamentets rolle og EU-budgettets integritet og enhedsmæssige karakter; der henviser til, at Parlamentet ikke blev hørt om oprettelsen af instrumenter uden for budgettet; der henviser til, at Den Europæiske Udviklingsfond bidrog til EU-trustfonden for Afrika og Bêkou, og at Europa-Parlamentet derfor slet var ikke involveret i oprettelsen af disse to EU-trustfonde; der henviser til, at Parlamentets mulige involvering var begrænset til en indsigelse mod forslaget til gennemførelsesafgørelser af oprettelsesaftalerne om Madad- og Colombia-trustfondene; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at oprettelsen af både EU-trustfonde og faciliteten for flygtninge i Tyrkiet er blevet begrundet i behovet for en fleksibel, ad hoc og hurtig reaktion, der ikke er mulig under den klassiske institutionelle ramme og de begrænsede ressourcer og den disponible fleksibilitet i EU-budgettet; der henviser til, at EU's nye eksterne finansielle ramme (instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI) — et globalt Europa) bør afhjælpe de begrænsninger, der fører til behovet for at lancere trustfonde til at reagere mere fleksibelt og hurtigere på bestemte kriser; der henviser til, at instrumenter uden for budgettet såsom EU-trustfonde samt ekstraordinære værktøjer såsom faciliteten for flygtninge i Tyrkiet er til fare for principperne for demokratisk ansvarlighed, åbenhed og forsvarlig økonomisk forvaltning og derved undergraver Europa-Parlamentets rolle og EU-budgettets integritet og enhedsmæssige karakter; der henviser til, at Parlamentet ikke blev hørt om oprettelsen af instrumenter uden for budgettet; der henviser til, at Den Europæiske Udviklingsfond bidrog til EU-trustfonden for Afrika og Bêkou, og at Europa-Parlamentet derfor slet var ikke involveret i oprettelsen af disse to EU-trustfonde; der henviser til, at Parlamentets mulige involvering var begrænset til en indsigelse mod forslaget til gennemførelsesafgørelser af oprettelsesaftalerne om Madad- og Colombia-trustfondene;

| E. | der henviser til, at Kommissionen i forbindelse med oprettelsen af en EUTF skal begrunde dens merværdi, synlighed, komplementaritet med andre EU-finansieringsinstrumenter og tilpasning til politiske mål, og der henviser til, at det er afgørende at sikre løbende overvågning og evaluering af anvendelsen af midler for at sikre, at deres virkninger altid er i overensstemmelse med EU-retten, de grundlæggende værdier og mål; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at Kommissionen i forbindelse med oprettelsen af en EUTF skal begrunde dens merværdi, synlighed, komplementaritet med andre EU-finansieringsinstrumenter og tilpasning til politiske mål, og der henviser til, at det er afgørende at sikre løbende overvågning og evaluering af anvendelsen af midler for at sikre, at deres virkninger altid er i overensstemmelse med EU-retten, de grundlæggende værdier og mål;

| F. | der henviser til, at EU's trustfonde ifølge finansforordningen er underlagt en årlig uafhængig ekstern revision, og Kommissionen har beføjelse til at sætte finansforordningen i bero, hvis partnerlandet misligholder en forpligtelse for at overholde menneskerettigheder, demokratiske principper eller retsstatsprincippet og i alvorlige sager om korruption; der henviser til, at Revisionsretten i sine særberetninger om EU's trustfonde anbefalede Kommissionen at forbedre donorkoordineringen (Bêkou), afhjælpe svagheder i gennemførelsen, øge effektiviteten og fokuserede tiltag (Afrika) og skabe mere valuta for pengene (faciliteten for flygtninge i Tyrkiet); |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at EU's trustfonde ifølge finansforordningen er underlagt en årlig uafhængig ekstern revision, og Kommissionen har beføjelse til at sætte finansforordningen i bero, hvis partnerlandet misligholder en forpligtelse for at overholde menneskerettigheder, demokratiske principper eller retsstatsprincippet og i alvorlige sager om korruption; der henviser til, at Revisionsretten i sine særberetninger om EU's trustfonde anbefalede Kommissionen at forbedre donorkoordineringen (Bêkou), afhjælpe svagheder i gennemførelsen, øge effektiviteten og fokuserede tiltag (Afrika) og skabe mere valuta for pengene (faciliteten for flygtninge i Tyrkiet);

| G. | der henviser til, at Kommissionen vurderer, at der fortsat er betydelige flygtningerelaterede humanitære behov ud over dem, der dækkes af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at Kommissionen vurderer, at der fortsat er betydelige flygtningerelaterede humanitære behov ud over dem, der dækkes af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet;

| H. | der henviser til, at Parlamentet, selvom det anerkender EU-trustfondenes merværdi, gentagne gange har givet udtryk for behovet for øget parlamentarisk kontrol med disse og med faciliteten for flygtninge i Tyrkiet og for stærkere involvering i forberedelse af og forhandling om EU-trustfonde fremover samt forlængelsen af eksisterende EU-trustfonde og andre finansielle instrumenter på området for EU's eksterne aktiviteter; der henviser til, at Parlamentet har opfordret Kommissionen til at forbedre sin meddelelse om EUTF'er og bemærkede, at regelmæssige, talbaserede oplysninger om gennemførelsen af EUTF'er er afgørende for, at Parlamentet kan udøve sin demokratiske tilsyns- og kontrolrolle; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at Parlamentet, selvom det anerkender EU-trustfondenes merværdi, gentagne gange har givet udtryk for behovet for øget parlamentarisk kontrol med disse og med faciliteten for flygtninge i Tyrkiet og for stærkere involvering i forberedelse af og forhandling om EU-trustfonde fremover samt forlængelsen af eksisterende EU-trustfonde og andre finansielle instrumenter på området for EU's eksterne aktiviteter; der henviser til, at Parlamentet har opfordret Kommissionen til at forbedre sin meddelelse om EUTF'er og bemærkede, at regelmæssige, talbaserede oplysninger om gennemførelsen af EUTF'er er afgørende for, at Parlamentet kan udøve sin demokratiske tilsyns- og kontrolrolle;

| I. | der henviser til, at den største andel af bidragene til EUTF'erne nu kommer fra selve EU-budgettet, mens bidragene fra medlemsstaterne udgør en meget begrænset andel af deres samlede budgetter; der henviser til, at medlemsstaternes bidrag til faciliteten for flygtninge i Tyrkiet ikke er frivillige, men baseret på BNI-bidragsnøglen og er medtaget direkte i EU-budgettet som eksterne formålsbestemte indtægter i henhold til finansforordningens artikel 21, stk. 2, litra b); der henviser til, at medlemsstaternes bidrag med hensyn til EU's trustfonde ikke indgår i EU-budgettet i medfør af finansforordningens artikel 187, stk. 6; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at den største andel af bidragene til EUTF'erne nu kommer fra selve EU-budgettet, mens bidragene fra medlemsstaterne udgør en meget begrænset andel af deres samlede budgetter; der henviser til, at medlemsstaternes bidrag til faciliteten for flygtninge i Tyrkiet ikke er frivillige, men baseret på BNI-bidragsnøglen og er medtaget direkte i EU-budgettet som eksterne formålsbestemte indtægter i henhold til finansforordningens artikel 21, stk. 2, litra b); der henviser til, at medlemsstaternes bidrag med hensyn til EU's trustfonde ikke indgår i EU-budgettet i medfør af finansforordningens artikel 187, stk. 6;

| J. | der henviser til, at erklæringen fra EU og Tyrkiet fra marts 2016 og tilbagetagelsesaftalen mellem EU og Tyrkiet lægger særlig vægt på forebyggelse af nye sø- eller landruter for ulovlig migration, optrævling af smuglernetværk, kontrol af Tyrkiets grænser og accept af tilbagesendelser på en ikke-diskriminerende måde; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at erklæringen fra EU og Tyrkiet fra marts 2016 og tilbagetagelsesaftalen mellem EU og Tyrkiet lægger særlig vægt på forebyggelse af nye sø- eller landruter for ulovlig migration, optrævling af smuglernetværk, kontrol af Tyrkiets grænser og accept af tilbagesendelser på en ikke-diskriminerende måde;

| K. | der henviser til, at den primære målsætning for EU's politik for udviklingssamarbejde er reducering, og på lang sigt, udryddelse af fattigdom, som nedfældet i artikel 208 i TEUF; der henviser til, at den europæiske konsensus om udvikling fortsat er den dogmatiske ramme for EU's udviklingspolitik, og at den europæiske konsensus om humanitær bistand på ny bekræfter de grundlæggende principper for humanitær bistand; der henviser til, at EU og dets partnere på det humanitære område skal være i stand til at sikre bistand og beskyttelse på grundlag af behov og på respekt for principperne om neutralitet, upartiskhed, medmenneskelighed og uafhængighed i den humanitære indsats; δer henviser til, at midler fra officiel udviklingsbistand (ODA) skal afsættes til økonomisk, menneskelig og social udvikling, navnlig for at sikre adgang til uddannelse af høj kvalitet, opbygning af lokal modstandsdygtighed, herunder i forbindelse med klimaændringer, og fredsbevarende operationer til levering af udviklingsbistand og/eller humanitær bistand med særligt fokus på de udviklingsmæssige udfordringer, der er identificeret i trustfondens afgørelse; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at den primære målsætning for EU's politik for udviklingssamarbejde er reducering, og på lang sigt, udryddelse af fattigdom, som nedfældet i artikel 208 i TEUF; der henviser til, at den europæiske konsensus om udvikling fortsat er den dogmatiske ramme for EU's udviklingspolitik, og at den europæiske konsensus om humanitær bistand på ny bekræfter de grundlæggende principper for humanitær bistand; der henviser til, at EU og dets partnere på det humanitære område skal være i stand til at sikre bistand og beskyttelse på grundlag af behov og på respekt for principperne om neutralitet, upartiskhed, medmenneskelighed og uafhængighed i den humanitære indsats; δer henviser til, at midler fra officiel udviklingsbistand (ODA) skal afsættes til økonomisk, menneskelig og social udvikling, navnlig for at sikre adgang til uddannelse af høj kvalitet, opbygning af lokal modstandsdygtighed, herunder i forbindelse med klimaændringer, og fredsbevarende operationer til levering af udviklingsbistand og/eller humanitær bistand med særligt fokus på de udviklingsmæssige udfordringer, der er identificeret i trustfondens afgørelse;

| L. | der henviser til, at oprettelsesaftalen for EU's trustfond for Afrika klart placerer projekter for grænseforvaltning i Libyen inden for EU-trustfondens beføjelsesområde samt forordningen om det europæiske naboskabsinstrument (ENI); der henviser til, at der siden juli 2017 er tildelt næsten 90 mio. EUR igennem EU-trustfonden for Afrika til at uddanne, udstyre og støtte den libyske kystvagts kapacitet, og at der er tildelt 49 mio. EUR til at afhjælpe de forhold, hvorunder tilbagesendte tilbageholdes; der henviser til, at oprettelsesaftalen for EU-trustfonden fastslår, at trustfonden finansierer aktiviteter, der bidrager til at forbedre migrationsforvaltning i alle henseender i overensstemmelse med den samlede strategi for migration og mobilitet, herunder opbremsning og forebyggelse af irregulær migration og bekæmpelse af menneskehandel; der henviser til, at der ikke desto mindre har været påstande om tilfælde af menneskerettighedskrænkelser i forbindelse med den libyske kystvagts aktiviteter; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at oprettelsesaftalen for EU's trustfond for Afrika klart placerer projekter for grænseforvaltning i Libyen inden for EU-trustfondens beføjelsesområde samt forordningen om det europæiske naboskabsinstrument (ENI); der henviser til, at der siden juli 2017 er tildelt næsten 90 mio. EUR igennem EU-trustfonden for Afrika til at uddanne, udstyre og støtte den libyske kystvagts kapacitet, og at der er tildelt 49 mio. EUR til at afhjælpe de forhold, hvorunder tilbagesendte tilbageholdes; der henviser til, at oprettelsesaftalen for EU-trustfonden fastslår, at trustfonden finansierer aktiviteter, der bidrager til at forbedre migrationsforvaltning i alle henseender i overensstemmelse med den samlede strategi for migration og mobilitet, herunder opbremsning og forebyggelse af irregulær migration og bekæmpelse af menneskehandel; der henviser til, at der ikke desto mindre har været påstande om tilfælde af menneskerettighedskrænkelser i forbindelse med den libyske kystvagts aktiviteter;

| M. | der henviser til, at Parlamentet i 2020 mente, at der for at gå videre med forlængelsen af EUTF for Afrika bør gives obligatoriske garantier for overholdelse af menneskerettighederne i alle projekter, der har modtaget støtte, med særlig vægt på migrationsstyring og også sikre, at disse garantier stilles i tilfælde af et behov for en behørigt begrundet ny trustfond i fremtiden; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at Parlamentet i 2020 mente, at der for at gå videre med forlængelsen af EUTF for Afrika bør gives obligatoriske garantier for overholdelse af menneskerettighederne i alle projekter, der har modtaget støtte, med særlig vægt på migrationsstyring og også sikre, at disse garantier stilles i tilfælde af et behov for en behørigt begrundet ny trustfond i fremtiden;

| N. | der henviser til, at EU's regionale trustfond som reaktion på den syriske krise (Madadfonden) har mobiliseret 2,3 mia. EUR, herunder frivillige bidrag fra 21 EU-medlemsstater, Tyrkiet og Det Forenede Kongerige; der henviser til, at Madadfondens programmer fokuserer på uddannelse, levebrød, sundhed, beskyttelse og vandforsyning til gavn for flygtninge, internt fordrevne og lokalsamfund og yder støtte til mere end syv millioner modtagere; der henviser til, at efterhånden som borgerkrigen i Syrien trak ud, udviklede Madadfonden sig yderligere langs en sammenhæng mellem humanitær bistand og udviklingsbistand ved at øge fokus på at styrke systemer, der støtter værtslandenes indsatser og kapaciteter som reaktion på denne langvarige flygtningekrise, navnlig gennem levering af offentlige tjenesteydelser i Irak, Jordan og Libanon; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at EU's regionale trustfond som reaktion på den syriske krise (Madadfonden) har mobiliseret 2,3 mia. EUR, herunder frivillige bidrag fra 21 EU-medlemsstater, Tyrkiet og Det Forenede Kongerige; der henviser til, at Madadfondens programmer fokuserer på uddannelse, levebrød, sundhed, beskyttelse og vandforsyning til gavn for flygtninge, internt fordrevne og lokalsamfund og yder støtte til mere end syv millioner modtagere; der henviser til, at efterhånden som borgerkrigen i Syrien trak ud, udviklede Madadfonden sig yderligere langs en sammenhæng mellem humanitær bistand og udviklingsbistand ved at øge fokus på at styrke systemer, der støtter værtslandenes indsatser og kapaciteter som reaktion på denne langvarige flygtningekrise, navnlig gennem levering af offentlige tjenesteydelser i Irak, Jordan og Libanon;

| O. | der henviser til, at projekter under Madadfonden ifølge fondens egen evaluering iværksættes forholdsvist hurtigere end projekter, der iværksættes ved hjælp af standardprocedurerne under det europæiske naboskabsinstrument og instrumentet til førtiltrædelsesbistand; der henviser til, at det også er lykkedes Madadfonden at opnå stordriftsfordele med storstilede projekter til et gennemsnitligt beløb på 20 mio. EUR og med en gennemsnitlig gennemførelsesperiode på ca. 30 måneder; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at projekter under Madadfonden ifølge fondens egen evaluering iværksættes forholdsvist hurtigere end projekter, der iværksættes ved hjælp af standardprocedurerne under det europæiske naboskabsinstrument og instrumentet til førtiltrædelsesbistand; der henviser til, at det også er lykkedes Madadfonden at opnå stordriftsfordele med storstilede projekter til et gennemsnitligt beløb på 20 mio. EUR og med en gennemsnitlig gennemførelsesperiode på ca. 30 måneder;

| P. | der henviser til, at faciliteten for flygtninge i Tyrkiet adskiller sig fra EUTF'erne, hovedsagelig fordi den fortsat indgår i EU-budgettet; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at faciliteten for flygtninge i Tyrkiet adskiller sig fra EUTF'erne, hovedsagelig fordi den fortsat indgår i EU-budgettet;

| Q. | der henviser til, at faciliteten for flygtninge i Tyrkiet ifølge Kommissionen er udformet til at koordinere eksisterende EU-finansieringsinstrumenter, så de mobiliseres på en konsekvent og sammenhængende måde for at imødekomme flygtningenes behov; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at faciliteten for flygtninge i Tyrkiet ifølge Kommissionen er udformet til at koordinere eksisterende EU-finansieringsinstrumenter, så de mobiliseres på en konsekvent og sammenhængende måde for at imødekomme flygtningenes behov;

I.   
  Generelle betragtninger

Budgetmæssige virkninger

| 1. | bemærker, at de samlede tilsagn til alle EU-trustfonde pr. 31. december 2020 beløb sig til 7 691 mio. EUR, idet bidraget fra EU-budgettet beløb sig til 3 170 mio. EUR, hvoraf 3 534 mio. EUR stammede fra Den Europæiske Udviklingsfond (EUF), og 988 mio. EUR kom fra medlemsstaterne og andre donorers tilsagn; bemærker endvidere, at der på samme dato var indgået kontrakter for 7 141 mio. EUR, og at EU-trustfondene havde betalt 4 869 mio. EUR; bemærker også, at udnyttelsesgraden for forpligtelsesbevillinger for alle EU-trustfonde pr. 31. december 2020 var på 98 % (Madad-trustfonden havde indgået forpligtelser for over 95 %, Bêkou-trustfonden 99 %, Afrika-trustfonden 99 % og Colombia-trustfonden 94 % af de disponible forpligtelsesbevillinger), mens den samlede udnyttelsesgrad for betalingsbevillingerne var på 63 % (med EUTF Afrika på 62 %, EUTF Bêkou på 66 %, EUTF Colombia på 52 % og EUTF Madad på 64 %); |
| --- | --- |

1.

| 2. | minder om, at faciliteten for Tyrkiet består af to trancher på hver 3 mia. EUR; beklager, at fordelingen af bidrag i modsætning til den første tranche 2016-2017, hvor EU-budgettet bidrog med 1 mia. EUR og medlemsstaterne 2 mia. EUR, i anden tranche 2018-2019 blev vendt om på bekostning af de eksisterende EU-projekter; |
| --- | --- |

2.

| 3. | minder om, at for den første tranche af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet udgjorde IPA II-bidrag 52,4 %, humanitær bistand 46,6 %, instrumentet, der bidrager til stabilitet og fred 0,7 % og instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde 0,3 %, mens IPA II-bidraget udgør 64,5 % og humanitær bistand 35,5 % for den anden tranche; |
| --- | --- |

3.

| 4. | noterer sig, at 36,6 % af tildelingen af den første tranche af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet ved udgangen af 2020 er gennemført igennem direkte forvaltning og 63,4 % igennem indirekte forvaltning (hvoraf over fire femtedele af internationale organisationer); noterer sig desuden, at for den anden tranche udgjorde direkte forvaltning 32,1 % (100 % af Kommissionen) og indirekte forvaltning 67,9 % (for tre fjerdedeles vedkommende af internationale organisationer); |
| --- | --- |

4.

| 5. | noterer sig desuden, at internationale organisationer har været de største gennemførende aktører for EU's trustfonde (36,8 %) foran Kommissionen (35,7 %), medlemsstaternes agenturer (24,2 %) og offentlige serviceorganer (3,4 %); |
| --- | --- |

5.

Parlamentets inddragelse i rammerne for beslutningstagning og overvågning af resultater og i rapportering og/eller evaluering

| 6. | bemærker, at udvalgsformændene og de relevante medlemmer har fået observatørstatus ved møder i trustfondenes strategiske bestyrelser og i flygtningefacilitetens styringsudvalg; beklager, at denne status ikke formelt er afspejlet i trustfondenes oprettelsesaftaler; opfordrer indtrængende til, at indbydelser til bestyrelsesmøder tager højde for Parlamentets officielle kalender, og at alle relevante oplysninger og dokumenter, der skal drøftes på bestyrelsesmøderne, stilles til rådighed i god tid før møderne for at gøre det muligt for medlemmerne og sekretariatets personale at deltage aktivt; |
| --- | --- |

6.

| 7. | beklager Parlamentets begrænsede rolle i beslutningstagningen, tilsynet med og kontrollen med Unionens bidrag til EU-trustfonde og gentager, at eksisterende retlige, reguleringsmæssige og budgetmæssige løsninger burde have været anvendt fuldt ud, før man oprettede eller udvidede EU-trustfonde, som fortsat bør være en sidste udvej; minder om sine tidligere ubesvarede anmodninger og gentager, at Parlamentet bør være repræsenteret på møderne i de operationelle udvalg og i stand til at overvåge deres aktiviteter, og opfordrer Kommissionen til i god tid at fremlægge detaljerede oplysninger om de beslutninger, der træffes i disse udvalg; mener, at Europa-Parlamentet skal gøre fuld brug af sine beføjelser til kontrol af gennemførelse og budgetkontrol og sikre, at EU's finansieringsbeslutninger og de dertil knyttede tildelinger er i overensstemmelse med Unionens principper om juridisk gyldighed og forsvarlig økonomisk forvaltning, hvorved EU's indsats gives demokratisk legitimitet og ansvarlighed; |
| --- | --- |

7.

| 8. | noterer sig Kommissionens bestræbelser på nøje at overvåge og evaluere interventionerne og skabe viden om EU-trustfondenes og flygtningefacilitetens aktiviteter gennem et særligt sæt rapporter; opfordrer til, at disse bestræbelser på at opnå større gennemsigtighed styrkes ved, at der offentliggøres relevante data, herunder specifikke oplysninger om projekter finansieret og resultater opnået i forhold til de fremsatte målsætninger, på EU-trustfondenes og flygtningefacilitetens websider; understreger, at tilgængeligheden, graden af detaljerethed, fuldstændigheden og den faktuelle overensstemmelse af sådanne rapporter er væsentlig for at støtte Parlamentet som budgetmyndighed med henblik på en passende evaluering af gennemførelsen; |
| --- | --- |

8.

| 9. | noterer sig, at der blev stillet information om involvering af civilsamfundsorganisationer til rådighed i årsberetningerne for 2019 og 2020 om EU-trustfonden for Afrika; beklager, at disse oplysninger ikke er offentligt tilgængelige på grund af den ringe gennemsigtighed i forbindelse med underentrepriser; bemærker, at sådanne oplysninger om muligt bør opdeles på projektniveau under hensyntagen til behørigt begrundede krav om fortrolighed og sikkerhed; |
| --- | --- |

9.

| 10. | beklager den sene meddelelse fra Kommissionen om dens hensigt om at forlænge EU's trustfonde og de sene evalueringer af nogle af trustfondene, som ikke gjorde det muligt for Parlamentet rettidigt at nå frem til fuldstændige og præcise konklusioner for så vidt angår trustfonden for Afrika, hvilket således begrænsede muligheden for demokratisk kontrol og ansvarlighed; |
| --- | --- |

10.

| 11. | gentager sit krav om, at forlængelsen af EU's trustfonde indtil december 2021, som det har givet sit samtykke til, primært skal være af teknisk karakter for at muliggøre en gnidningsløs overgang til den nye FFR og en effektiv kontraktindgåelse og anvendelse af de midler, der allerede er indgået forpligtelser for; fremhæver Kommissionens forsikringer om, at forlængelserne havde til formål at sikre et fortsat retsgrundlag for betalinger af midler, som der var afgivet tilsagn om under den forrige FFR for 2014-2020, og at der ikke skal gives nye tilsagn under EU-trustfondene under NDICI eller IPA III; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger, at Kommissionen i sine rapporter bør belyse komplementariteten mellem de forskellige finansielle instrumenter, der er øremærket til de områder, som er omfattet af EU's trustfonde og faciliteten for flygtninge i Tyrkiet, herunder EU's eksterne investeringsplan, og den merværdi, som skabes; |
| --- | --- |

12.

II.   
  Vurdering for de enkelte EU-trustfonde/faciliteten for flygtninge i Tyrkiet

Bêkou

| 13. | mener, at Bêkoutrustfonden delvist har bidraget som et af redskaberne til at håndtere situationen i Den Centralafrikanske Republik (CAR) samt til en sammenhængende tilgang til udvikling og humanitære behov i Den Centralafrikanske Republik; |
| --- | --- |

13.

| 14. | henviser desuden til konklusionerne fra den delegationsrejse, som dets Udviklingsudvalg foretog til Den Centralafrikanske Republik i februar 2018, og noterer sig, at det heri bemærkes, at Bêkou-trustfonden er synlig og lader til at blive opfattet positivt i landet, og at projekterne i tilstrækkelig grad kan tage hånd om behovet i forbindelse med transit mellem rehabilitering, indkomstsikring og udvikling på længere sigt, i hvert fald på lokalt plan og i mindre målestok; |
| --- | --- |

14.

| 15. | fremhæver Den Europæiske Revisionsrets konklusioner, der blev offentliggjort i dens særberetning for 2017, om, at Bêkou-trustfonden generelt har opnået positive resultater og har tiltrukket bistand, men kun få yderligere donorer, og at de fleste af dens projekter har leveret deres forventede output og gjort EU mere synlig; påpeger dog, at beretningen anbefalede en bedre definition af interventionsomfanget, bedre donorkoordinering, projektudvælgelsesprocedurer, overvågning og resultatmåling samt omkostningsoptimering og større åbenhed ved udvælgelsen af gennemførelsesorganisationerne;; bemærker, at medlemsstaterne i det operationelle udvalg er repræsenteret af deres egne nationale udviklingsagenturer, som også udvælges som projektledere, og er bekymret over, at dette kan føre til en potentiel interessekonflikt i det operationelle udvalgs projektudvælgelsesprocedure; |
| --- | --- |

15.

| 16. | bemærker, at yderligere EU-støtte på grund af den nye humanitære krise, fattigdommen og de nye sikkerhedsudfordringer i CAR vil kræve målrettede programmer og, hvor det er relevant, fleksibel EU-støtte under det globale NDICI-Europa for at fremme humanitær reaktionsindsats, fred og sikkerhed, demokratisering og styrkelse af de demokratiske institutioner samt overholdelse af menneskerettigheder i Den Centralafrikanske Republik; |
| --- | --- |

16.

| 17. | mener, at situationen i landet trods EU's og andre donorers intervention fortsat er ustabil på grund af nye konflikter og alvorlig fødevareusikkerhed; |
| --- | --- |

17.

Madad

| 18. | mener, at Madad-trustfonden har bevist sin merværdi som reaktion på krisen og for EU i form af større synlighed og gennemslagskraft udadtil, øget kontrol, koordinering og mobilisering af midler fra forskellige kilder sammenlignet med nationalt plan eller andre internationale kanaler; bemærker, at dens udgifter var i overensstemmelse med retsgrundlaget eller de anvendte EU-instrumenter og deres mål; minder derfor om, at projekter, der finansieres under Madadtrustfonden, skal fremme og beskytte værdighed, menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og fremme social og økonomisk inklusion, navnlig af mindretal og sårbare grupper; beklager, at konflikten i Syrien stadig fortsætter, og understreger, at behovene blandt de syriske flygtninge, der ikke kan vende tilbage til Syrien, deres hjemland, inden for en overskuelig fremtid, og behovene i deres værtssamfund med hensyn til langsigtet integration og beskæftigelse fortsat kræver EU's og international bistand på lang sigt med henblik på at sikre en langsigtet integrations- og beskæftigelseskapacitet på en sammenhængende måde i værtssamfundene; påpeger, at de konfliktramte områder i Syrien ikke tillader langsigtet genopbygning på nuværende tidspunkt; |
| --- | --- |

18.

| 19. | noterer sig, at rapporten om den strategiske midtvejsevaluering fra oktober 2018 konkluderede, at Madad-trustfonden har været stor og omkostningseffektiv og er nået ud til et stort antal støttemodtagere med forholdsmæssigt lave omkostninger, og at den har gjort det muligt for EU at operere fleksibelt; |
| --- | --- |

19.

| 20. | glæder sig over trustfondens hurtige og fleksible reaktion til støtte for partnerlande og lokalsamfund under coronavirusudbruddet, der viser et aktivt engagement i justeringen og omlægningen af aktiviteterne, ikke kun på sundhedsområdet, men også på andre områder såsom eksistensgrundlag, beskyttelse, uddannelse eller social samhørighed i Libanon, Irak, Tyrkiet og Jordan; |
| --- | --- |

20.

| 21. | understreger betydningen af fortsat støtte til flygtninge, internt fordrevne og sårbare værtssamfund, herunder i regionen som helhed, der er berørt af den fortsatte konflikt, ved hjælp af en blanding af langsigtet, forudsigelig, fuldt gennemskuelig og hurtigt deployerbar finansiering under instrumenter, der er oprettet for den flerårige finansielle ramme (FFR) for 2021--2027, og potentielle bidrag fra medlemsstaterne som eksterne formålsbestemte indtægter under hensyntagen til alle finansielle instrumenter, der er fastsat i finansforordningen; |
| --- | --- |

21.

| 22. | minder om sårbarheden af de palæstinensiske flygtningesamfund i Syrien og regionen og opfordrer til konstant støtte og til, at de inddrages i EU's humanitære planer, og til tiltag, hvad angår den syriske krise; |
| --- | --- |

22.

Afrika

| 23. | noterer sig, at trustfonden for Afrika blev oprettet som en nødtrustfond til at afhjælpe kriserne i tre regioner i Afrika med det formål at nå langsigtede mål for stabilitet og udvikling; mener, at EU-trustfonden for Afrika udgør et hurtigt og fleksibelt redskab til håndtering af fælles globale udfordringer såsom migration og tvangsfordrivelse, virkningerne af klimaændringer og økonomiske kriser; fremhæver, at den hidtil usete situation, der opstod i forbindelse med den igangværende covid-19-pandemi, krævede al nødvendig fleksibilitet og hurtighed; understreger imidlertid, at fleksibilitet altid skal kombineres med fuld gennemsigtighed og ansvarlighed; mener, at der kan være plads til forbedringer med en mere fokuseret styret indsats på tværs af de tre vinduer og støtte til måling og rapportering af resultater; |
| --- | --- |

23.

| 24. | noterer sig, at 78 projekter bidrog til større økonomiske og beskæftigelsesmæssige muligheder, 97 projekter blev iværksat for at styrke modstandsdygtigheden, 75 projekter var dedikeret til migrationsstyring, og 75 projekter bidrog til at forbedre regeringsførelse og konfliktforebyggelse; bemærker med bekymring, at migrationsstyring på grund af særlige omstændigheder er blevet fokus for EU's reaktion i visse projekter; gentager imidlertid, at de oprindelige mål om at forbedre modstandsdygtigheden og tackle de grundlæggende årsager til migration bør opretholdes; |
| --- | --- |

24.

| 25. | glæder sig over, at EU's trustfond for Afrika i nogle tilfælde har bidraget til den tredobbelte tilgang til sammenhængen mellem humanitær bistand og udvikling og fred, hvilket ikke var muligt med EU's finansielle instrumenter under den foregående FFR; minder om, at finansieringen af EU's trustfond skal gennemføres og evalueres på grundlag af ODA-kriterierne, og at alle udgifter, der falder uden for dette krav, skal finansieres af forskellige kilder, der er samlet i trustfonden, og fordømmer enhver anvendelse af ODA-midler, der strider imod udviklingsmålene; minder om, at humanitær bistand som et grundlæggende princip skal være uafhængig; |
| --- | --- |

25.

| 26. | beklager, at hele 37 % af EU-trustfonden for Afrika er afsat til foranstaltninger, der har til formål at begrænse og reducere migration, mens mindre end 9 % er afsat til at tackle årsagerne til migration og tvangsfordrivelse; bemærker, at mindre end 1,5 % af EUFT for Afrika blev tildelt lovlige migrationskanaler; anerkender, at sikkerhed er afgørende for stabiliteten i de afrikanske partnerlande, og EU skal støtte partnerlandene i at tackle de tilgrundliggende årsager til ulovlige migrationsstrømme, smugling og menneskehandel; |
| --- | --- |

26.

| 27. | noterer sig beretningerne om de fortsatte menneskerettighedskrænkelser, der finder sted i Libyen i forbindelse med den libyske kystvagts handlinger; understreger, at mange af de mennesker, som reddes eller samles op af kystvagten, sendes tilbage til vilkårlige tilbageholdelser under forfærdelige forhold i Libyen; understreger, at tilbagesendelse af flygtningene til lande, hvor de ikke er sikre, er i strid med flygtningekonventionen fra 1951; bemærker, at der i forbindelse med nødtransitmekanismen er bekymring over respekten for menneskerettighederne i forbindelse med gennemførelsen af projekter; bemærker den manglende overholdelse af princippet om non-refoulement i Libyen; minder dog om, at fuld beskyttelse af menneskeliv, værdighed og menneskerettigheder bør sikres under enhver intervention; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen og medlemsstaterne til i samråd med civilsamfundsorganisationer at revidere og gennemføre en specifik risikovurdering af samarbejdsaktiviteterne med de kompetente myndigheder inden for hav- og grænseovervågning og -forvaltning, der finansieres under EU-trustfonden for Afrika, for at sikre en objektiv vurdering af respekten for menneskerettighederne; |
| --- | --- |

27.

| 28. | understreger betydningen af samarbejde og dialog med de lokale partnere; bifalder de høringer og undersøgelser, der er gennemført for at fastslå de behov, der bør prioriteres; opfordrer indtrængende Kommissionen til at inddrage de lokale myndigheder og civilsamfundsorganisationer behørigt i projekter, der støttes af EU-trustfonden for Afrika; |
| --- | --- |

28.

| 29. | bemærker, at et af de vigtigste mål med EU's trustfond for Afrika — som bestemt i den konstitutive aftale — er at tage hånd om de grundlæggende årsager til migration, navnlig ved at fremme modstandsdygtighed, økonomiske og lige muligheder, sikkerhed og udvikling og håndtering af menneskerettighedskrænkelser; opfordrer til, at der lægges større vægt på langsigtede udviklingsmål såsom beskæftigelse, uddannelse, fødevaresikkerhed og bedre levevilkår for lokalbefolkningen; |
| --- | --- |

29.

| 30. | bemærker, at Den Europæiske Revisionsrets særberetning nr. 32/2018 påpegede en række mangler, herunder manglende anvendelse af EU's lovgivning om offentlige indkøb og uigennemsigtig forvaltning, anbefalede en forbedret projektudvælgelsesprocedure, højere gennemførelseshastighed og en mere systematisk resultatovervågningsproces, der dækker hele spektret af projekter, og bemærkede, at den på grund af fondens brede anvendelsesområde ofte manglede effektivitet, fordi der ikke var foretaget nogen tilstrækkelig vurdering af omfanget af behovene og de midler, der skulle til for at opnå en målbar virkning; opfordrer til forenkling og bedre kommunikation med hensyn til anvendelse af udbudsprocedurer for at fremme adgang til EU-finansiering af små og lokale NGO'er; |
| --- | --- |

30.

| 31. | bemærker, at EU-trustfonden for Afrika har ydet et bidrag til at styrke modstandsdygtigheden og etablere sammenhængen mellem humanitær bistand og udviklingsbistand i skrøbelige sammenhænge; bemærker endvidere, at den også har fremmet samarbejdet mellem forskellige interessenter og muliggjort bidrag fra donorer uden for EU, som i forbindelse med brexit har fået særlig betydning, og øget synligheden af spørgsmålet om migration og tvangsfordrivelse og EU's reaktion herpå; beklager samtidig, at overvågningen af gennemførelsen af denne fond ikke har været tilstrækkelig, og anmoder om at indarbejde SMART-mål (specifikke, målbare, opnåelige, relevante og tidsbestemte mål) i projekternes logframes, og at der fastsættes kvantificerbare mål for evaluering af projekter; |
| --- | --- |

31.

| 32. | glæder sig over Kommissionens forslag om at frigøre midler fra EU's trustfond for Afrika, som oprindeligt var afsat til Eritrea, navnlig til indkøb i forbindelse med vejrenovering, hvor der blev gjort brug af tvangsarbejde; |
| --- | --- |

32.

Colombia

| 33. | mener, at trustfonden for Colombia har bevist sin værdi og under de nuværende omstændigheder udgør et vigtigt redskab til at støtte gennemførelsen af fredsaftalen mellem Colombias regering og Colombias Revolutionære Væbnede Styrker (FARC); påpeger, at forlængelsen af EU-trustfonden for Colombia yderligere har bekræftet EU's engagement og ydet hårdt tiltrængt støtte til fredsprocessen i Colombia; minder om, at EU's trustfond for Colombia er oprettet under instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde og skal tilpasses det primære mål i Den Europæiske Unions udviklingspolitik: »Hovedmålet for Unionens politik på området for udviklingssamarbejde er at nedbringe og på sigt udrydde fattigdommen«, og EU skal »tage hensyn til målene for udviklingssamarbejdet i forbindelse med iværksættelse af politikker, der kan påvirke udviklingslandene«; |
| --- | --- |

33.

| 34. | understreger dens vigtige rolle med hensyn til at støtte Colombia på området for omfattende udvikling af landdistrikterne og økonomisk vækst; opfordrer til at gennemførelsen af den colombianske fredsproces fortsat prioriterer fuldt gennemsigtige finansieringsprogrammer og overvågning på lang og mellemlang sigt, og til, at disse programmer skal nyde godt af en hensigtsmæssig demokratisk kontrol og inddragelse af Europa-Parlamentet og passende, gennemsigtige og omfattende høringer af interessenter, navnlig civilsamfundet; |
| --- | --- |

34.

| 35. | lykønsker Colombia med dets bestræbelser på trods af landets egne udfordringer i forbindelse med gennemførelsen af fredsaftalen at yde støtte til over 1,7 millioner venezuelanske migranter, der er flygtet til Colombia, navnlig ved at give dem en 10-årig midlertidig beskyttelsesstatus; |
| --- | --- |

35.

| 36. | glæder sig over Republikken Chiles deltagelse som donor i trustfonden; bemærker, at de regionale partneres deltagelse har en høj merværdi og har øget både den lokale anerkendelse og legitimiteten af EU's engagement og samarbejde; |
| --- | --- |

36.

Faciliteten for flygtninge i Tyrkiet

| 37. | påpeger, at Tyrkiet huser den største flygtningebefolkning i verden med næsten 4 mio. registrerede flygtninge fra Syrien, Irak og Afghanistan; minder om den vigtige rolle, som faciliteten for flygtninge i Tyrkiet har spillet med hensyn til at byde flygtninge fra krigen i Syrien velkommen; opfordrer til en grundig vurdering af erklæringen fra EU og Tyrkiets indvirkning på menneskerettighederne og understreger betydningen af begge parters overholdelse af grundlæggende rettigheder som led i dens gennemførelse; er af den opfattelse, at EU fortsat bør yde den nødvendige støtte til syriske og andre flygtninge og værtssamfund i Tyrkiet og sikre, at den tyrkiske regering ikke er direkte involveret i forvaltningen og tildelingen af midler, som primært bør gives direkte til flygtninge og værtssamfund og bør forvaltes af organisationer, der garanterer ansvarlighed og gennemsigtighed; |
| --- | --- |

37.

| 38. | mener, at EU's flygtningefacilitet har bevist sin værdi som et innovativt samlingsredskab og en vigtig koordineringsmekanisme til at bistå Tyrkiet med hurtigt at imødekomme flygtningenes og deres værtssamfunds umiddelbare humanitære og udviklingsmæssige behov, og understreger nødvendigheden af at sikre bæredygtigheden af disse aktiviteter; bemærker derfor, at flertallet af projekterne skal udvides for at opnå det forventede resultat; udtrykker sin støtte til det tyrkiske civilsamfund og minder om den prisværdige indsats, som internationale organisationer har ydet i forbindelse med gennemførelsen af disse projekter; understreger den merværdi, der skabes ved at inddrage lokale organisationer, eksperter og NGO'er samt organisationer fra alle medlemsstater i gennemførelsen af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet; |
| --- | --- |

38.

| 39. | glæder sig over den vellykkede første tranche af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet, navnlig det sociale krisesikkerhedsnet (ESSN) — det største humanitære projekt, som forvaltes af Kommissionen; glæder sig over fremskridtene i den anden tranche, som fremmer en gradvis overgang fra humanitær bistand til udviklingsbistand; |
| --- | --- |

39.

| 40. | er bevidst om den rolle, som faciliteten for flygtninge i Tyrkiet spiller med hensyn til at yde støtte til dækning af basale behov for omkring 1,8 mio. flygtninge, yde uddannelsesmæssig støtte til 668 900 flygtningebørn og sundhedspleje- og beskyttelsestjenester til millioner af flygtninge; understreger dog, at Revisionsrettens særberetning nr. 27/2018 påpeger, at finansieringen af sundheds- og uddannelsesaktiviteter er usammenhængende, og at der samtidig er blevet brugt forskellige forvaltningsstrukturer til finansiering af samme type projekter; endvidere fremhævede rapporten, at der kunne være opnået større værdi gennem kontanthjælpsprojekter, og opfordrede Kommissionen til at forbedre programmeringen af kommunal infrastruktur og socioøkonomisk støtte, gøre det muligt for NGO'er at operere og forbedre rapporteringen om faciliteten; bemærker især covid-19's virkninger for flygtningene og påpeger, at faciliteten for flygtninge i Tyrkiet er blevet oprettet til trods for de alvorlige bekymringer over flygtningenes menneskerettighedssituation i Tyrkiet set ud fra et internationalt asylretligt perspektiv; minder om, at Kommissionen i 2020 anmodede om en mobilisering af yderligere 481,6 mio. EUR under EU-budgettets margen til uforudsete udgifter, som rækker ud over den oprindeligt planlagte tildeling til flygtningefaciliteten, med henblik på at finansiere aktiviteterne under programmet om det sociale krisesikkerhedsnet og programmet om betingede kontantoverførsler til uddannelse; |
| --- | --- |

40.

| 41. | gentager sin dybe beklagelse over, at Parlamentet ikke formelt blev hørt eller anmodet om at godkende oprettelsen eller udvidelsen af denne facilitet og kun var involveret som en af budgetmyndighedens parter, hvilket undergraver flygtningefacilitetens demokratiske ansvarlighed; insisterer på, at den ikke bør stå i en sådan situation igen; |
| --- | --- |

41.

| 42. | understreger, at Revisionsretten i sin særberetning nr. 27/2018 (24) rejser spørgsmål om effektiviteten af de humanitære projekter, der er finansieret af faciliteten, siden de ikke foretog en konsekvent og omfattende vurdering af rimeligheden af budgetomkostningerne; bemærker, at rapporten også giver udtryk for bekymring over, at det ikke er muligt at overvåge alle humanitære projekter under revisionen; understreger i denne forbindelse, at de tyrkiske myndigheders afvisning af at give adgang til data om modtagerne under de to projekter for kontant bistand kan give anledning til spørgsmål om den finansielle administrations forsvarlighed under faciliteten, navnlig under hensyntagen til den hurtige tilbagegang i Tyrkiet for så vidt angår retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder; minder om behovet for kontrol af de midler, som den tyrkiske regering og lokale myndigheder har gennemført; gentager, at midlerne udelukkende skal anvendes til at imødekomme alle flygtninges fysiske og psykiske behov, herunder indkvartering, mad, uddannelse og sikring af en passende levestandard; opfordrer Kommissionen til at forbedre overvågningen og indhente data om modtagerne i alle programmer og projekter under faciliteten for flygtninge i Tyrkiet; understreger, at Kommissionen bør stille ressourcerne til rådighed på grundlag af gennemførelsespartneres opnåede mål på stedet og efter, at gennemførelsesvurderingen er blevet udarbejdet i overensstemmelse med reglerne i finansforordningen1a med henblik på at opnå fuld ansvarlighed og undgå dobbelt finansiering; opfordrer derfor Kommissionen til at sikre, at målene for og gennemførelsen af faciliteten for flygtninge i Tyrkiet stemmer overens med EU's generelle principper, politikker og målsætninger, herunder demokrati, retsstatsprincippet og menneskerettighederne, og udtrykker sin bekymring over nedbrydningen af disse principper i Tyrkiet; |
| --- | --- |

42.

| 43. | understreger betydningen af overgangen fra humanitær bistand til udviklingssamarbejde og opfordrer Kommissionen til at udvikle og gennemføre en overgangsstrategi med fokus på at bidrage til at skabe indkomstmuligheder for flygtninge med henblik på at forbedre deres selvhjulpenhed og sociale inklusion i deres værtssamfund; minder om, at EU's langsigtede målsætning om den tyrkiske regerings gradvise overtagelse af EU-finansierede aktiviteter under fuld overholdelse af demokratiet, retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder; opfordrer alle parter, der er involveret i den kommende multilaterale konference om det østlige Middelhavsområde, til at tage grundigt fat på hele dette område sammen med humanitære spørgsmål og udviklingsspørgsmål; |
| --- | --- |

43.

| 44. | gentager sin anmodning om, at Tyrkiet respekterer princippet om non-refoulement, navnlig ved den syriske grænse, og sikrer, at flygtninges menneskerettigheder og deres status som garanteret ved flygtningekonventionen fra 1951 respekteres fuldt ud, og at landet ikke gør migrationsstrømmene til et redskab og anvender dem som en kilde til afpresning af EU til politiske formål; forventer, at Tyrkiet fuldt ud og på en ikkediskriminatorisk måde gennemfører erklæringen fra EU og Tyrkiet fra marts 2016 og tilbagetagelsesaftalen mellem EU og Tyrkiet; opfordrer indtrængende Kommissionen til at sikre, at gennemførelsen af erklæringen fra EU og Tyrkiet overvåges nøje, herunder med hensyn til menneskerettighedssituationen for asylansøgere og migranter, der er vendt tilbage til Tyrkiet som led i erklæringen fra EU og Tyrkiet, og til at underrette Europa-Parlamentet herom; opfordrer de tyrkiske myndigheder til at give UNHCR fuld adgang til de særlige faciliteter for frihedsberøvede ved grænsen mellem Tyrkiet og Syrien for at kunne overvåge overholdelsen af princippet om non-refoulement; understreger, at økonomisk støtte til Tyrkiet til forvaltningen af flygtningestrømme skal respektere fuld budgetgennemsigtighed samt ubegrænset inddragelse af civilsamfundsorganisationer; opfordrer Kommissionen til at tilskynde de tyrkiske myndigheder til at forbedre arbejdsmiljøet for internationale NGO'er; opfordrer Kommissionen til at bygge videre på sin erfaring med særlige tredjepartsverifikationssystemer for at styrke tilsynet med udgifter; |
| --- | --- |

44.

| 45. | opfordrer Tyrkiet til at afstå fra at indkvartere flygtninge i detentionscentre med det formål at få dem til at underskrive frivillige tilbagesendelseserklæringer og til at garantere deres adgang til sundhedstjenester uanset hvor i landet, de er registreret; |
| --- | --- |

45.

| 46. | bemærker, at faciliteten for flygtninge i Tyrkiet kun støtter registrerede flygtninge; udtrykker sin bekymring over, at mange flygtninge er blevet efterladt uden bistand, da registrering er vanskelig i visse provinser og byer; |
| --- | --- |

46.

| 47. | glæder sig over Rådets invitation til Kommission om at fremlægge et forslag for Rådet om den fortsatte finansiering til syriske flygtninge i Tyrkiet samt i Jordan, Libanon og andre dele af regionen; |
| --- | --- |

47.

III.   
  Fremtidsudsigter og anbefalinger

| 48. | understreger nødvendigheden af bedre at imødekomme finansieringsbehovet i situationer med langvarige kriser og med henblik på koordinering af overgangen mellem nødhjælp, genopbygning og udvikling på en fleksibel og indbyrdes forbundet måde, som er forenelig med de internationale mål (herunder FN's mål for bæredygtig udvikling, og principperne for EU's udviklingspolitik såsom støtte til udryddelse af fattigdom, nedbringelsen af uligheder og — i tilfælde af humanitær intervention — under fuld overholdelse af principperne for humanitær bistand, nemlig menneskelighed, neutralitet, upartiskhed og uafhængighed, med fuld beskyttelse af menneskeliv, menneskeværdigheden og menneskerettighederne; insisterer på behovet for, at EU's bistand er effektiv og virkningsfuld, således at den får reelle virkninger på stedet; |
| --- | --- |

48.

| 49. | understreger behovet for at drage nytte af erfaringerne fra oprettelsen, forvaltningen og gennemførelsen af trustfondene og faciliteten for flygtninge i Tyrkiet med henblik på at anvende dem på den nye generation af eksterne finansielle instrumenter samt for at styrke synergierne og sammenhængen i EU's eksterne bistand og den parlamentariske kontrol; opfordrer indtrængende Kommissionen til at forelægge sin endelige omfattende revision af gennemførelsen af EU's trustfonde, idet den evaluerer deres i overensstemmelse med EU's udviklingsmål, menneskerettighederne og de humanitære mål; insisterer endvidere på, at hvis der opstår behov for nye EU-trustfonde eller ad hoc-instrumenter i fremtiden, skal bidragsmekanismen fra Unionens budget defineres klart og forhandles fra begyndelsen med fuld inddragelse af Parlamentet; mener også, at virkningen og synligheden af EU's eksterne bistand bør øges yderligere, hvilket fremhæver EU's og dets medlemsstaters rolle som de største donorer af global udviklingsfinansiering; |
| --- | --- |

49.

| 50. | anmoder Kommissionen om at sikre en gennemsigtig vurdering af virkningerne, som udføres af uafhængige EU-organer og eksperter, om EU-finansierede projekters indvirkning på migranters og flygtninges menneskerettigheder samt på den bredere befolkning i det pågældende land; opfordrer til oprettelsen af en effektiv og uafhængig overvågningsmekanisme for fuldt ud at kunne overvåge og evaluere disse midlers endelige destination samt protokoller for foranstaltninger i tilfælde af menneskerettighedskrænkelser; EN anser det for nødvendigt at inddrage de regionale og lokale myndigheder og civilsamfundets aktører fuldt ud i udformningen og gennemførelsen heraf; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udarbejde en klar og fuldstændig oversigt over de midler, der anvendes til at finansiere samarbejde med tredjelande inden for migrationsforvaltning på tværs af alle finansielle instrumenter og deres gennemførelse; understreger betydningen af at dele revisionsdataene med EU's ramme for finansiel kontrol, herunder Revisionsretten, OLAF og Den Europæiske Anklagemyndighed; |
| --- | --- |

50.

| 51. | påpeger behovet for bedre at håndtere de med intern migration i Afrika forbundne udfordringer, som udgør næsten 90 % af migrationsstrømme i Afrika, i tæt samarbejde med Den Afrikanske Unionen og i overensstemmelse med dennes ramme for migrationspolitik i Afrika samt handlingsplanen for 2018--2030; insisterer ikke desto mindre på behovet for en tilgang, der undgår at skabe afhængighed af ekstern intervention; insisterer i denne forbindelse på styrkelse af indflydelsesmulighederne gennem uddannelse og betydningen af uddannelse af høj kvalitet for at skabe stærkere støtte til udviklingssamarbejde; |
| --- | --- |

51.

| 52. | bemærker, at kønsligestilling og social inklusion er to af de primære udgiftsmål i programplanlægningen for NDICI — et globalt Europa; gentager EU's tilsagn om at styrke kvinders og pigers position og opfordrer Kommissionen til at integrere kønsligestilling samt opbygning af modstandsdygtighed og tilpasning til klimaændringer i planlægning og gennemførelse af trustfondene og faciliteten for flygtninge i Tyrkiet; anbefaler, at der regelmæssigt foretages en kønsopmærksom analyse og hensyn til inddragelsen af kvinder i forbindelse med udformning af støttede projekter angives som en forudsætning for gennemførelse af projekter under både EU-trustfondene og faciliteten for flygtninge i Tyrkiet; |
| --- | --- |

52.

| 53. | opfordrer Kommissionen til at udvise tilbageholdenhed eller foretage en revision af samarbejdet med tredjelande, som ikke fuldt ud respekterer grundlæggende rettigheder, herunder suspendere specifik finansiering og projekter, som er til fare for eller undergraver menneskerettigheder; |
| --- | --- |

53.

| 54. | bemærker, at selv om finansforordningen giver mulighed for oprettelsen af trustfonde til foranstaltninger udadtil, gentages også Parlamentets vedholdende insisteren på, at den eksterne bistand skal finansieres fuldt ud over Unionens budget og gennemføres på en sammenhængende måde i henhold til et strømlinet sæt regler baseret på fælles instrumenter og under fuld overholdelse af Parlamentets lovgivningsmæssige budget- og overvågningsbeføjelser og af principperne om EU's budgetmæssige enhed, gennemsigtighed, effektivitet og forsvarlig budgetforvaltning; fremhæver, at vedtagelsen af ekstraordinære værktøjer øger kompleksiteten af finansieringsforvaltning og sætter eksisterende udenrigspolitiske instrumenter under pres, hvorved deres effektivitet potentielt påvirkes; mener, at EU's trustfonde kun bør anvendes til at reagere på en pludselig større krise og i situationer, hvor flere donorreaktioner skal koordineres, og hvor det eksterne politiske mål ikke kan opfyldes fuldt ud af de eksisterende eksterne finansieringsinstrumenter, og på betingelse af, at de overholder princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, og at EU-trustfonden ikke overlapper andre eksisterende finansieringskanaler eller lignende instrumenter uden at skabe additionalitet, og at trustfondens mål er i overensstemmelse med målene for det EU-instrument eller den budgetpost, som den finansieres fra; opfordrer Kommissionen til at garantere en mere effektiv kommunikation på stedet, som fremhæver EU's rolle som den største bidragsyder af global udviklingsbistand; |
| --- | --- |

54.

| 55. | påpeger, at samling af ressourcer fra EUF, EU-budgettet og andre donorer i trustfonde ikke bør ændre muligheden for, at EU's eksisterende politikker og programmer kan forfølge deres oprindelige mål, som f.eks. udryddelse af fattigdom og fremme af grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

55.

| 56. | minder om, at EU-trustfondene og faciliteten for flygtninge i Tyrkiet bør betragtes som ekstraordinære eller egentlige nødinstrumenter, hvis merværdi og virkninger på stedet bør være yderst velbegrundet og nøje overvåget; forventer, at Kommissionen fuldt ud udnytter de muligheder, som den programbaserede tilgang giver under den geografiske søjle i NDICI-instrumentet for et globalt Europa og IPA III, hvilke ikke længere må bruges til at finansiere førtiltrædelsesbistand til Tyrkiet, undtagen til at støtte tyrkiske civilsamfundsorganisationer via finansieringsinstrumentet for fremme af demokratiet og menneskerettigheder, suppleret med global tematisk programmering, finansiering af hurtig reaktion og den store uudnyttede reserve under NDICI-instrumentet for et globalt Europa; |
| --- | --- |

56.

| 57. | minder om, at midlerne fra stødpuden til nye udfordringer og prioriteter under NDICI-instrumentet for et globalt Europa forventes at supplere finansieringen fra de geografiske og tematiske programmer samt foranstaltninger vedrørende hurtig reaktion; understreger, at Kommissionen har givet tilsagn om at drøfte anvendelsen af disse midler som led i den geopolitiske dialog med Parlamentet og om at tilvejebringe detaljerede oplysninger forud for mobiliseringen heraf, samtidig med at der fuldt ud tages hensyn til Parlamentets bemærkninger om de forhold, målsætninger og finansielle beløb, der er forudset; |
| --- | --- |

57.

| 58. | bifalder EU's nye eksterne finansieringsinstrument (det globale NDICI-Europa), da det påregner større muligheder inden for rammerne af EU-budgettet for at kunne reagere på nye krisesituationer; er overbevist om, at NDICI-Global Europe vil muliggøre en mere effektiv ressourceallokering samt tilstrækkelig fleksibilitet og reaktionsevne, samtidig med at der tages ved lære af tidligere erfaringer og vurderinger af de eksisterende trustfonde under NDICI-instrumentet for et globalt Europa; |
| --- | --- |

58.

| 59. | understreger, at NDICI — Global Europe, bør anvendes i fuld udstrækning og i nødvendigt omfang forbedres, hvorimod anvendelsen af ekstraordinære finansieringsværktøjer bør begrænses til uforudsete krisesituationer og derved garantere enheden og den demokratiske ansvarlighed i Unionens budget; understreger i denne forbindelse, at forvaltningsrammen for den almindelige beslutningstagning tillægger EU's foranstaltning udadtil mere legitimitet både inden for EU og i destinationslandene; |
| --- | --- |

59.

| 60. | anmoder om, at finansieringen af en eventuel efterfølger til den nuværende facilitet for flygtninge i Tyrkiet ikke sker på bekostning af de nyligt vedtagne finansieringsinstrumenter, navnlig IPA III og NDICI-Global Europe, herunder dets stødpude for nye udfordringer og prioriteter, da efterfølgeren til faciliteten for flygtninge i Tyrkiet ikke reagerer på en virkelig ny udfordring eller krise; slår kraftigt til lyd for finansiering af sådanne initiativer gennem nye bevillinger, om nødvendigt suppleret med bidrag fra medlemsstaterne; gentager, at Parlamentet fra starten skal inddrages fuldt ud i drøftelserne om efterfølgeren til faciliteten for flygtninge i Tyrkiet, herunder dets finansierings- og forvaltningsstrukturer, som skal afspejle finansieringens oprindelse og budgetmyndighedens rolle; |
| --- | --- |

60.

| 61. | går i tilfælde af større behov i FFR 2021-2027 ind for, at der først og fremmest bør søges en løsning gennem de instrumenter, som medlovgiverne har vedtaget, navnlig ved at øge NDICI-rammen for det globale Europa gennem en revision af FFR og forordningen om NDICI-instrumentet for et globalt Europa eller som en anden mulighed og på betingelsen af, at Europa-Parlamentet inddrages fuldt ud i beslutningsprocessen samt tillægges den passende kontrolbeføjelse, en styrkelse af de relevante NDICI-budgetposter med bidrag i form af eksterne formålsbestemte indtægter; forventer i denne forbindelse, at den kommende revision af finansforordningen vil sikre passende inddragelse af budgetmyndigheden i forvaltningen af eksterne formålsbestemte indtægter; understreger, at der, hvis der alligevel opstår et behov for en velbegrundet ny trustfond som følge af forekomsten af en stor krise, en pludselig ændring i internationale relationer, som kræver en stor finansiel reaktion fra EU, eller behovet for at samle ressourcer med tredjelande, hvilket ikke ville være muligt under de fælles instrumenter, insisteres på, at Europa-Parlamentet inddrages fuldt ud lige fra begyndelsen; mener i denne forbindelse, at finansforordningen bør revideres for at sikre, at Parlamentet spiller en passende rolle i oprettelsen af og kontrollen med enhver ny trustfond, herunder i forbindelse med udarbejdelsen af oprettelsesaftalen og mobiliseringen af Unionens bidrag, gennemførelsen, fortsættelsen og en eventuel afvikling; |
| --- | --- |

61.

| 62. | opfordrer Kommissionen til at prioritere neksustilgangen i gennemførelsen af NDICI-instrumentet for et globalt Europa og opfordrer til, at samarbejdet mellem EU's humanitære aktører og udviklingsaktører, navnlig i postkrisesituationer og under langvarige kriser, øges for bedre at kunne tilpasse sig lokale behov og levere mere effektive resultater; |
| --- | --- |

62.

| 63. | bemærker, at mulighederne for at integrere migrationspolitik i EU's udenrigspolitik er blevet udvidet væsentligt ved at medtage migration i NDICI's komponent vedrørende tema, geografi og hurtig reaktion; bemærker dog med bekymring, at migrationsstyringssamarbejde med tredjelande gennem den »hurtige reaktionskomponent« kan finansieres, uden at Kommissionen behøver at offentliggøre programmeringsdokumenter eller høre civilsamfundsaktører, og uden inddragelse af Europa-Parlamentet, herunder inden for rammerne af »planen for beredskab og krisestyring på migrationsområdet«, som mangler mekanismer til at vurdere den mulige negative indvirkning af sådanne indgreb; insisterer i denne forbindelse på nødvendigheden af at sikre, at den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 ledsages af en solid menneskerettighedsramme for fastlæggelse, gennemførelse og overvågning af fremtidige migrationssamarbejdsprogrammer; |
| --- | --- |

63.

| 64. | bemærker, at NDICI-instrumentet for et globalt Europa forudsætter midtvejsevalueringer og endelige evalueringer samt Kommissionens detaljerede rapportering til Europa-Parlamentet og Rådet vedrørende de igangværende aktiviteter, opnåede resultater, effektiviteten samt de fremskridt, der gøres mod forordningens tematiske mål og målsætninger; opfordrer Kommissionen til at udvikle og gennemføre en præcis metode til at spore de 10 % af udgifterne, som er øremærket migration og tvangsfordrivelse, for effektivt at kunne sikre passende gennemsigtighed og ansvarlighed i relation til denne udgift som påkrævet i forordningen; |
| --- | --- |

64.

| 65. | glæder sig over beslutningsproceduren tæt på stedet og tilpasningen til de lokale forhold og muligheden for at gennemføre grænseoverskridende projekter, som finansieres over flere år, i EU-trustfondene og faciliteten for flygtninge i Tyrkiet, da disse er forbundet med en høj merværdi; opfordrer til, at sådanne aspekter integreres i den fremtidige programmering, der er knyttet til budgetinstrumenterne for EU's udenrigspolitik; |
| --- | --- |

65.

| 66. | anerkender, at samarbejde med repræsentanter for lokalsamfundene og interessenterne, herunder lokale offentlige institutioner, civilsamfundsorganisationer, arbejdsmarkedets parter og religiøse ledere, i konfliktramte situationer er afgørende for at fremme forsoning, dialog og fred; understreger, at lokale kirker og trosbaserede organisationer spiller en aktiv rolle i udviklingssamarbejde og i levering af humanitær bistand til de mennesker, som har mest behov herfor, og opfordrer Kommissionen til at interagere med dem, navnlig for så vidt angår levering af direkte støtte til sværttilgængelige lokalsamfund i udviklingslande; |
| --- | --- |

66.

| 67. | understreger, at det er vigtigt at tildele en betydelig andel af den fremtidige EU-finansiering på migrationsområdet til civilsamfundsgrupper i tredjelande for at yde bistand, beskyttelse og overvågning af migranters rettigheder og at sikre, at en betydelig del af EU-finansiering øremærkes til forbedringen af menneskerettigheder, international beskyttelse og flygtningenes fremtidsudsigter; |
| --- | --- |

67.

| 68. | opfordrer Kommissionen til at tilpasse programmeringsmetoderne til de lokale realiteter og nye lokale udfordringer og til at støtte lokalt ejerskab i gennemførelsen af EU's nye udviklingsinstrumenter; opfordrer endvidere Kommissionen til at foretage en behovsvurdering og tilpasse EU's reaktion på lokale behov; |
| --- | --- |

68.

| 69. | opfordrer Kommissionen til at undersøge mulighederne for at inddrage partnere i tredjelande i fælles initiativer og finansiering til håndtering af fælles udfordringer såsom migration, tvangsfordrivelse, klimaændringer, styrkelse af kvinders indflydelse og stilling samt beskyttelse af sårbare grupper; |
| --- | --- |

69.

| 70. | opfordrer Kommissionen til at prioritere investeringer i uddannelse og jobskabelse for at give mennesker i partnerlande mulighed for at deltage i lokale indkomstskabende aktiviteter; |
| --- | --- |

70.

| 71. | forventer, at Kommissionen håndterer aktuelle eller fremtidige kriser og potentielle behov for genopbygning på en mere effektiv og målrettet måde ved at udnytte eksisterende og andre mulige metoder under den gældende finansforordning i tæt og koordineret samarbejde med medlemsstater og andre EU-institutioner som led i »Team Europe«-tilgangen og med ligesindede internationale partnere og donorer; |
| --- | --- |

71.

o

o o

| 72. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik samt til Rådet. |
| --- | --- |

72.

---

(1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

(2)  EUT L 193 af 30.7.2018, s. 1.

(3)  EFT L 163 af 2.7.1996, s. 1.

(4)  EUT C 407 af 8.12.2015, s. 8.

(5)  EUT C 60 af 16.2.2016, s. 3.

(6)  EUT C 122 af 19.4.2017, s. 4.

(7)  EUT C 106 af 21.3.2018, s. 4.

(8)  EUT C 278 af 8.8.2018, s. 3.

(9)  EUT C 390 af 18.11.2019, s. 76.

(10)  EUT C 390 af 18.11.2019, s. 33.

(11)  EUT C 204 af 13.6.2018, s. 68.

(12)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0012.

(13)  EUT C 307 af 30.8.2018, s. 117.

(14)  EUT C 215 af 19.6.2018, s. 44.

(15)  EUT C 224 af 27.6.2018, s. 88.

(16)  EUT C 101 af 16.3.2018, s. 179.

(17)  EUT C 23 af 21.1.2021, s. 58.

(18)  EUT C 388 af 13.11.2020, s. 326.

(19)  EUT C 118 af 8.4.2020, s. 264.

(20)  Endelig vedtagelse (EU, Euratom) 2020/1157 af Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 5 for regnskabsåret 2020 (EUT L 299 af 11.9.2020, s. 1).

(21)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2020/1268 af 15. juli 2020 om anvendelse af margenen til uforudsete udgifter i 2020 med henblik på at yde fortsat humanitær bistand til flygtninge i Tyrkiet (EUT L 298 af 11.9.2020, s. 21).

(22)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0243.

(23)  EFT L 163 af 2.7.1996, s. 1.

(24)  Revisionsrettens særberetning nr. 27/2018 med titlen: »Faciliteten for flygtninge i Tyrkiet: nyttig støtte, men forbedringer er nødvendige for at give mere valuta for pengene«, s. 6 og s. 40.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/102 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/102

---

P9_TA(2021)0412

Status for EU's cyberforsvarskapaciteter

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om status for EU's cyberforsvarskapaciteter (2020/2256(INI))

(2022/C 132/09)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
| --- | --- |

—

der henviser til traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

| — | der henviser til dokumentet med titlen »Fælles vision, fælles handling: Et stærkere Europa — en global strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik«, som næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (NF/HR) fremlagde den 28. juni 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til dokumentet med titlen »Fælles vision, fælles handling: Et stærkere Europa — en global strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik«, som næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (NF/HR) fremlagde den 28. juni 2016,

| — | der henviser til Det Europæiske Råds konklusioner af 20. december 2013, 26. juni 2015, 15. december 2016, 9. marts 2017, 22. juni 2017, 20. november 2017 og 15. december 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til Det Europæiske Råds konklusioner af 20. december 2013, 26. juni 2015, 15. december 2016, 9. marts 2017, 22. juni 2017, 20. november 2017 og 15. december 2017,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1148 af 6. juli 2016 om foranstaltninger, der skal sikre et højt fælles sikkerhedsniveau for net- og informationssystemer i hele Unionen (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/1148 af 6. juli 2016 om foranstaltninger, der skal sikre et højt fælles sikkerhedsniveau for net- og informationssystemer i hele Unionen (1),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 19. juni 2017 om en ramme for EU's fælles diplomatiske reaktion på ondsindede cyberaktiviteter (»den cyberdiplomatiske værktøjskasse«), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 19. juni 2017 om en ramme for EU's fælles diplomatiske reaktion på ondsindede cyberaktiviteter (»den cyberdiplomatiske værktøjskasse«),

| — | der henviser til den fælles meddelelse fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 13. september 2017 med titlen »Modstandsdygtighed, afskrækkelse og forsvar: opbygning af en stærk cybersikkerhed for EU« (JOIN(2017)0450), |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles meddelelse fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 13. september 2017 med titlen »Modstandsdygtighed, afskrækkelse og forsvar: opbygning af en stærk cybersikkerhed for EU« (JOIN(2017)0450),

| — | der henviser til den fælles erklæring om EU-NATO-samarbejdet, som blev undertegnet i juli 2018, |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles erklæring om EU-NATO-samarbejdet, som blev undertegnet i juli 2018,

| — | der henviser til Rådets afgørelse (FUSP) 2019/797 af 17. maj 2019 om restriktive foranstaltninger til bekæmpelse af cyberangreb, der truer Unionen eller dens medlemsstater, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse (FUSP) 2019/797 af 17. maj 2019 om restriktive foranstaltninger til bekæmpelse af cyberangreb, der truer Unionen eller dens medlemsstater,

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 10. december 2019 om supplerende tiltag for at styrke modstandsdygtigheden og imødegå hybride trusler, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 10. december 2019 om supplerende tiltag for at styrke modstandsdygtigheden og imødegå hybride trusler,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/881 af 17. april 2019 om ENISA (Den Europæiske Unions Agentur for Cybersikkerhed), om cybersikkerhedscertificering af informations- og kommunikationsteknologi (forordningen om cybersikkerhed) (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/881 af 17. april 2019 om ENISA (Den Europæiske Unions Agentur for Cybersikkerhed), om cybersikkerhedscertificering af informations- og kommunikationsteknologi (forordningen om cybersikkerhed) (2),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 16. juni 2020 om EU's optræden udadtil vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af terrorisme og voldelig ekstremisme, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 16. juni 2020 om EU's optræden udadtil vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af terrorisme og voldelig ekstremisme,

| — | der henviser til konklusionerne vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om oprettelse af en civil FSFP-aftale, |
| --- | --- |

—

der henviser til konklusionerne vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om oprettelse af en civil FSFP-aftale,

| — | der henviser til Rådets afgørelse (FUSP) 2020/1127 af 30. juli 2020 om ændring af afgørelse (FUSP) 2019/797 om restriktive foranstaltninger til bekæmpelse af cyberangreb, der truer Unionen eller dens medlemsstater (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse (FUSP) 2020/1127 af 30. juli 2020 om ændring af afgørelse (FUSP) 2019/797 om restriktive foranstaltninger til bekæmpelse af cyberangreb, der truer Unionen eller dens medlemsstater (3),

| — | der henviser til Rådets afgørelse (FUSP) 2020/1537 af 22. oktober 2020 om ændring af afgørelse (FUSP) 2019/797 om restriktive foranstaltninger til bekæmpelse af cyberangreb, der truer Unionen eller dens medlemsstater (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse (FUSP) 2020/1537 af 22. oktober 2020 om ændring af afgørelse (FUSP) 2019/797 om restriktive foranstaltninger til bekæmpelse af cyberangreb, der truer Unionen eller dens medlemsstater (4),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 24. juli 2020 om strategien for EU's sikkerhedsunion (COM(2020)0605), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 24. juli 2020 om strategien for EU's sikkerhedsunion (COM(2020)0605),

| — | der henviser til den fælles meddelelse fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 16. december 2020 med titlen »EU's strategi for cybersikkerhed for det digitale årti« (JOIN(2020)0018), |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles meddelelse fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 16. december 2020 med titlen »EU's strategi for cybersikkerhed for det digitale årti« (JOIN(2020)0018),

| — | der henviser til Kommissionens forslag af 16. december 2020 til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om foranstaltninger, der skal sikre et højt fælles cybersikkerhedsniveau i hele Unionen og om ophævelse af direktiv (EU) 2016/1148 (COM(2020)0823), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag af 16. december 2020 til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om foranstaltninger, der skal sikre et højt fælles cybersikkerhedsniveau i hele Unionen og om ophævelse af direktiv (EU) 2016/1148 (COM(2020)0823),

| — | der henviser til Kommissionens forslag af 16. december 2020 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kritiske enheders modstandsdygtighed (COM(2020)0829), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag af 16. december 2020 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kritiske enheders modstandsdygtighed (COM(2020)0829),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 9. marts 2021 om EU's strategi for cybersikkerhed for det digitale årti, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 9. marts 2021 om EU's strategi for cybersikkerhed for det digitale årti,

| — | der henviser til erklæringen fra Det Europæiske Råd af 25. marts 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen fra Det Europæiske Råd af 25. marts 2021,

| — | der henviser til den åbne arbejdsgruppes rapport af 10. marts 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til den åbne arbejdsgruppes rapport af 10. marts 2021,

| — | der henviser til FN's nedrustningsdagsorden — »Sikring af vores fælles fremtid«, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's nedrustningsdagsorden — »Sikring af vores fælles fremtid«,

| — | der henviser til FN's verdensmål for bæredygtig udvikling, og navnlig mål 16 om fremme af fredelige og inkluderende samfund med henblik på bæredygtig udvikling, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's verdensmål for bæredygtig udvikling, og navnlig mål 16 om fremme af fredelige og inkluderende samfund med henblik på bæredygtig udvikling,

| — | der henviser til Den Europæiske Revisionsrets analyse nr. 09/2019 om europæisk forsvar, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Revisionsrets analyse nr. 09/2019 om europæisk forsvar,

| — | der henviser til sin beslutning af 13. juni 2018 om cyberforsvar (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 13. juni 2018 om cyberforsvar (5),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 54, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 54,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A9-0234/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A9-0234/2021),

| A. | der henviser til, at EU og dets medlemsstater skal videreudvikle en cybersikkerhedsstrategi, der opstiller realistiske, præcise og ambitiøse mål og fastlægger politikker på en klar måde på både det militære og det civile område, og hvor de to sektorer overlapper hinanden; der henviser til, at alle EU-institutioner og EU's medlemsstater skal arbejde mere sammen på alle niveauer for at opbygge denne strategi, hvis hovedformål bør være at styrke modstandsdygtigheden yderligere og som følge heraf udvikle fælles, men også bedre, nationale, robuste civile og militære cyberkapaciteter og civilt og militært samarbejde for at imødegå vedvarende sikkerhedsudfordringer; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at EU og dets medlemsstater skal videreudvikle en cybersikkerhedsstrategi, der opstiller realistiske, præcise og ambitiøse mål og fastlægger politikker på en klar måde på både det militære og det civile område, og hvor de to sektorer overlapper hinanden; der henviser til, at alle EU-institutioner og EU's medlemsstater skal arbejde mere sammen på alle niveauer for at opbygge denne strategi, hvis hovedformål bør være at styrke modstandsdygtigheden yderligere og som følge heraf udvikle fælles, men også bedre, nationale, robuste civile og militære cyberkapaciteter og civilt og militært samarbejde for at imødegå vedvarende sikkerhedsudfordringer;

| B. | der henviser til, at EU er fast besluttet på at anvende den eksisterende folkeret i cyberspace, navnlig FN-pagten, hvori staterne opfordres til at bilægge internationale tvister med fredelige midler og i deres internationale forbindelser afholde sig fra trusler mod eller brug af magt mod nogen stats territoriale integritet eller politiske uafhængighed eller på nogen som helst anden måde, som er uforenelig med FN's formål; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at EU er fast besluttet på at anvende den eksisterende folkeret i cyberspace, navnlig FN-pagten, hvori staterne opfordres til at bilægge internationale tvister med fredelige midler og i deres internationale forbindelser afholde sig fra trusler mod eller brug af magt mod nogen stats territoriale integritet eller politiske uafhængighed eller på nogen som helst anden måde, som er uforenelig med FN's formål;

| C. | der henviser til, at vi i de senere år har oplevet en konstant vækst i ondsindede cyberoperationer mod EU og dets medlemsstater, som gennemføres af statslige og ikke-statslige aktører, og som har afsløret sårbarheder i netværk, der er afgørende for den europæiske sikkerhed; der henviser til, at offensive cyberaktører er i stigning, både hvad angår mangfoldighed, spidsfindighed og antal; der henviser til, at disse angreb gør det til en prioritet at øge forsvarskapaciteten og udvikle europæiske cyberkapabiliteter; der henviser til, at skadelige cyberangreb kan finde sted når som helst, og aktører på både EU-plan og nationalt plan bør tilskyndes til at træffe de nødvendige foranstaltninger til konstant at opretholde effektive cyberforsvarskapaciteter i fredstid; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at vi i de senere år har oplevet en konstant vækst i ondsindede cyberoperationer mod EU og dets medlemsstater, som gennemføres af statslige og ikke-statslige aktører, og som har afsløret sårbarheder i netværk, der er afgørende for den europæiske sikkerhed; der henviser til, at offensive cyberaktører er i stigning, både hvad angår mangfoldighed, spidsfindighed og antal; der henviser til, at disse angreb gør det til en prioritet at øge forsvarskapaciteten og udvikle europæiske cyberkapabiliteter; der henviser til, at skadelige cyberangreb kan finde sted når som helst, og aktører på både EU-plan og nationalt plan bør tilskyndes til at træffe de nødvendige foranstaltninger til konstant at opretholde effektive cyberforsvarskapaciteter i fredstid;

| D. | der henviser til, at covid-19-pandemien og den voksende cyberusikkerhed har vist, at der er behov for internationale aftaler; der henviser til, at cyberangrebene er steget betydeligt under covid-19-pandemien, og at EU og dets medlemsstater har observeret cybertrusler og ondsindede cyberaktiviteter rettet mod vigtige aktører, herunder angreb med henblik på at afbryde kritisk infrastruktur såsom energi, transport og sundhedspleje, samt betydelig cyberbaseret udenlandsk indblanding, der har udvisket grænsen mellem fred og fjendtlighed; der henviser til, at genopretningsplanen for Europa lægger op til yderligere investeringer i cybersikkerhed; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at covid-19-pandemien og den voksende cyberusikkerhed har vist, at der er behov for internationale aftaler; der henviser til, at cyberangrebene er steget betydeligt under covid-19-pandemien, og at EU og dets medlemsstater har observeret cybertrusler og ondsindede cyberaktiviteter rettet mod vigtige aktører, herunder angreb med henblik på at afbryde kritisk infrastruktur såsom energi, transport og sundhedspleje, samt betydelig cyberbaseret udenlandsk indblanding, der har udvisket grænsen mellem fred og fjendtlighed; der henviser til, at genopretningsplanen for Europa lægger op til yderligere investeringer i cybersikkerhed;

| E. | der henviser til, at cyberspace nu anerkendes som et operationsområde; der henviser til, at cybertrusler kan kompromittere alle traditionelle militære områder, og til, at de traditionelle områder er afhængige af funktionaliteten af cyberspace og ikke omvendt; der henviser til, at konflikter kan finde sted på alle fysiske (land-, luft-, sø- og rumområder) og virtuelle (cyber-) områder, kan forstærkes gennem elementer af hybrid krigsførelse, såsom desinformationskampagner ved brug af cyberspace, stedfortræderkrige, offensiv og defensiv brug af cyberkapaciteter og strategiske angreb mod udbydere af digitale tjenester med henblik på at afbryde kritisk infrastruktur og forstyrre vores demokratiske institutioner og forårsage betydelige økonomiske tab; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at cyberspace nu anerkendes som et operationsområde; der henviser til, at cybertrusler kan kompromittere alle traditionelle militære områder, og til, at de traditionelle områder er afhængige af funktionaliteten af cyberspace og ikke omvendt; der henviser til, at konflikter kan finde sted på alle fysiske (land-, luft-, sø- og rumområder) og virtuelle (cyber-) områder, kan forstærkes gennem elementer af hybrid krigsførelse, såsom desinformationskampagner ved brug af cyberspace, stedfortræderkrige, offensiv og defensiv brug af cyberkapaciteter og strategiske angreb mod udbydere af digitale tjenester med henblik på at afbryde kritisk infrastruktur og forstyrre vores demokratiske institutioner og forårsage betydelige økonomiske tab;

| F. | der henviser til, at Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten), Kommissionen og Det Europæiske Forsvarsagentur (EDA) bør støtte medlemsstaterne i at koordinere og optrappe deres bestræbelser på at levere cyberforsvarskapaciteter og -teknologier, idet de adresserer alle aspekter af kapacitetsudvikling, herunder doktrin, ledelse, organisation, personel, uddannelse, industri, teknologi, infrastruktur, logistik, interoperabilitet og ressourcer; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten), Kommissionen og Det Europæiske Forsvarsagentur (EDA) bør støtte medlemsstaterne i at koordinere og optrappe deres bestræbelser på at levere cyberforsvarskapaciteter og -teknologier, idet de adresserer alle aspekter af kapacitetsudvikling, herunder doktrin, ledelse, organisation, personel, uddannelse, industri, teknologi, infrastruktur, logistik, interoperabilitet og ressourcer;

| G. | der henviser til, at behovet for cyberforsvarskapaciteter kom frem som en høj prioritet under udarbejdelsen af behovskataloget 2017, der anvendes til at identificere hele spektret af militære krav inden for den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP) i en række illustrative scenarier; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at behovet for cyberforsvarskapaciteter kom frem som en høj prioritet under udarbejdelsen af behovskataloget 2017, der anvendes til at identificere hele spektret af militære krav inden for den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP) i en række illustrative scenarier;

| H. | der henviser til, at en vellykket gennemførelse af EU's missioner og operationer i stigende grad afhænger af uafbrudt adgang til et sikkert cyberspace og derfor kræver robuste cyberoperative kapaciteter; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at en vellykket gennemførelse af EU's missioner og operationer i stigende grad afhænger af uafbrudt adgang til et sikkert cyberspace og derfor kræver robuste cyberoperative kapaciteter;

| I. | der henviser til, at der i rammen for EU's cyberforsvarspolitik, som blev ajourført i 2018, blev fastsat prioriteter såsom udvikling af cyberforsvarskapaciteter og beskyttelse af kommunikations- og informationsnetværkene under FSFP; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at der i rammen for EU's cyberforsvarspolitik, som blev ajourført i 2018, blev fastsat prioriteter såsom udvikling af cyberforsvarskapaciteter og beskyttelse af kommunikations- og informationsnetværkene under FSFP;

| J. | der henviser til, at Kommissionens formand i sin tale om Unionens tilstand 2021 understregede, at der er behov for en EU-politik for cyberforsvar; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at Kommissionens formand i sin tale om Unionens tilstand 2021 understregede, at der er behov for en EU-politik for cyberforsvar;

| K. | der henviser til, at den stigende integration af kunstig intelligens (AI) i forsvarsstyrkernes cyberkapabiliteter (cyberfysiske systemer, herunder kommunikations- og dataforbindelser mellem køretøjer i et netværksforbundet system) kan føre til sårbarhed over for angreb med elektronisk krigsførelse såsom støjsending, spoofing eller hacking; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at den stigende integration af kunstig intelligens (AI) i forsvarsstyrkernes cyberkapabiliteter (cyberfysiske systemer, herunder kommunikations- og dataforbindelser mellem køretøjer i et netværksforbundet system) kan føre til sårbarhed over for angreb med elektronisk krigsførelse såsom støjsending, spoofing eller hacking;

| L. | der henviser til, at en forhøjelse af EU's niveau af cybersikkerhed og cyberforsvar er en nødvendig konsekvens af Europas succesrige digitale og geopolitiske ambitioner og vil skabe større modstandsdygtighed, som holder trit med den stigende spidsfindighed af og trussel om cyberangreb; der henviser til, at et EU med en stærk cybersikkerhedskultur og en stærk cybersikkerhedsteknologi, herunder evnen til at identificere og attribuere ondsindede handlinger på rettidig og effektiv vis og til at reagere hensigtsmæssigt, vil være i stand til at beskytte sine borgere såvel som medlemsstaternes sikkerhed; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at en forhøjelse af EU's niveau af cybersikkerhed og cyberforsvar er en nødvendig konsekvens af Europas succesrige digitale og geopolitiske ambitioner og vil skabe større modstandsdygtighed, som holder trit med den stigende spidsfindighed af og trussel om cyberangreb; der henviser til, at et EU med en stærk cybersikkerhedskultur og en stærk cybersikkerhedsteknologi, herunder evnen til at identificere og attribuere ondsindede handlinger på rettidig og effektiv vis og til at reagere hensigtsmæssigt, vil være i stand til at beskytte sine borgere såvel som medlemsstaternes sikkerhed;

| M. | der henviser til, at internationale terrororganisationer har øget deres ekspertise i og brug af cyberkrigsførelse, og at dem, der står bag cyberangreb anvender den mest avancerede teknologi til at lede efter sårbarheder i systemer og anordninger og til at foretage cyberangreb i stor og kæmpemæssig målestok; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at internationale terrororganisationer har øget deres ekspertise i og brug af cyberkrigsførelse, og at dem, der står bag cyberangreb anvender den mest avancerede teknologi til at lede efter sårbarheder i systemer og anordninger og til at foretage cyberangreb i stor og kæmpemæssig målestok;

| N. | der henviser til, at forsvars- og rumindustrien står over for en hidtil uset global konkurrence og store teknologiske ændringer med fremkomsten af avancerede cyberteknologier; der henviser til, at Den Europæiske Revisionsret har påpeget kapacitetsmangler inden for IKT-teknologier, cyberkrigsførelse og kunstig intelligens; der henviser til, at EU er nettoimportør af cybersikkerhedsprodukter og -tjenester, hvilket øger risikoen for teknologisk afhængighed af og sårbarhed over for aktører uden for EU; der henviser til, at et sæt fælles EU-kapaciteter inden for kunstig intelligens bør lukke de tekniske huller og sikre, at medlemsstater, der mangler den relevante ekspertise inden for teknologi og industri eller evnen til at implementere AI-systemer i deres forsvarsministerier, ikke lades i stikken; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at forsvars- og rumindustrien står over for en hidtil uset global konkurrence og store teknologiske ændringer med fremkomsten af avancerede cyberteknologier; der henviser til, at Den Europæiske Revisionsret har påpeget kapacitetsmangler inden for IKT-teknologier, cyberkrigsførelse og kunstig intelligens; der henviser til, at EU er nettoimportør af cybersikkerhedsprodukter og -tjenester, hvilket øger risikoen for teknologisk afhængighed af og sårbarhed over for aktører uden for EU; der henviser til, at et sæt fælles EU-kapaciteter inden for kunstig intelligens bør lukke de tekniske huller og sikre, at medlemsstater, der mangler den relevante ekspertise inden for teknologi og industri eller evnen til at implementere AI-systemer i deres forsvarsministerier, ikke lades i stikken;

| O. | der henviser til, at Pegasus spyware-skandalen viste, at et stort antal journalister, menneskerettighedsaktivister, valgte repræsentanter og andre EU-borgere er blevet udspioneret; der henviser til, at forskellige statslige aktører som Rusland, Kina og Nordkorea har været involveret i ondsindede cyberaktiviteter med henblik på at nå politiske, økonomiske og sikkerhedsmæssige mål, herunder angreb på kritisk infrastruktur, cyberspionage mod og masseovervågning af EU-borgere, hjælp til desinformationskampagner, distribution af malware samt begrænsning af adgangen til internettet og IT-systemernes funktion; der henviser til, at sådanne aktiviteter tilsidesætter og krænker folkeretten, menneskerettighederne og EU's grundlæggende rettigheder og samtidig bringer demokratiet, sikkerheden, den offentlige orden og EU's strategiske autonomi i fare og derfor berettiger til en fælles EU-reaktion, f.eks. inden for rammerne af en fælles diplomatisk reaktion fra EU's side, herunder anvendelse af restriktive foranstaltninger, som er planlagt for EU's cyberdiplomatiske værktøjskasse; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at Pegasus spyware-skandalen viste, at et stort antal journalister, menneskerettighedsaktivister, valgte repræsentanter og andre EU-borgere er blevet udspioneret; der henviser til, at forskellige statslige aktører som Rusland, Kina og Nordkorea har været involveret i ondsindede cyberaktiviteter med henblik på at nå politiske, økonomiske og sikkerhedsmæssige mål, herunder angreb på kritisk infrastruktur, cyberspionage mod og masseovervågning af EU-borgere, hjælp til desinformationskampagner, distribution af malware samt begrænsning af adgangen til internettet og IT-systemernes funktion; der henviser til, at sådanne aktiviteter tilsidesætter og krænker folkeretten, menneskerettighederne og EU's grundlæggende rettigheder og samtidig bringer demokratiet, sikkerheden, den offentlige orden og EU's strategiske autonomi i fare og derfor berettiger til en fælles EU-reaktion, f.eks. inden for rammerne af en fælles diplomatisk reaktion fra EU's side, herunder anvendelse af restriktive foranstaltninger, som er planlagt for EU's cyberdiplomatiske værktøjskasse;

| P. | der henviser til, at Rådet den 30. juli 2020 for første gang besluttede at indføre restriktive foranstaltninger over for enkeltpersoner, enheder og organer, der er ansvarlige for eller involveret i forskellige cyberangreb, for bedre at forebygge, afskrække fra, afværge og reagere på ondsindet adfærd i cyberspace; der henviser til, at de retlige rammer for EU's cybersanktionsordning blev vedtaget i maj 2019; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at Rådet den 30. juli 2020 for første gang besluttede at indføre restriktive foranstaltninger over for enkeltpersoner, enheder og organer, der er ansvarlige for eller involveret i forskellige cyberangreb, for bedre at forebygge, afskrække fra, afværge og reagere på ondsindet adfærd i cyberspace; der henviser til, at de retlige rammer for EU's cybersanktionsordning blev vedtaget i maj 2019;

| Q. | der henviser til, at attributionsformularer er et centralt element i cyberdiplomati og afskrækkelsesstrategier; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at attributionsformularer er et centralt element i cyberdiplomati og afskrækkelsesstrategier;

| R. | der henviser til, at samarbejdet mellem EU og NATO i de seneste år er øget på flere områder, herunder cybersikkerhed og -forsvar, i overensstemmelse med den fælles erklæring fra EU og NATO fra 2016; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at samarbejdet mellem EU og NATO i de seneste år er øget på flere områder, herunder cybersikkerhed og -forsvar, i overensstemmelse med den fælles erklæring fra EU og NATO fra 2016;

| S. | der henviser til, at konsensusrapporterne fra 2010, 2013 og 2015 fra FN's Gruppe af Regeringseksperter (UN GGE), som blev godkendt af FN's Generalforsamling, udgør en universel normativ ramme for cyberstabilitet, der består i anerkendelse af, at den eksisterende folkeret, herunder FN-pagten i sin helhed, finder anvendelse i cyberspace, og at dette også gælder de 11 frivillige ikkebindende normer for ansvarlig statslig adfærd samt tillidsskabende foranstaltninger og kapacitetsopbygning; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at konsensusrapporterne fra 2010, 2013 og 2015 fra FN's Gruppe af Regeringseksperter (UN GGE), som blev godkendt af FN's Generalforsamling, udgør en universel normativ ramme for cyberstabilitet, der består i anerkendelse af, at den eksisterende folkeret, herunder FN-pagten i sin helhed, finder anvendelse i cyberspace, og at dette også gælder de 11 frivillige ikkebindende normer for ansvarlig statslig adfærd samt tillidsskabende foranstaltninger og kapacitetsopbygning;

Status for EU's cyberforsvarskapaciteter

| 1. | understreger, at en fælles cyberforsvarspolitik og et omfattende samarbejde på EU-plan om at skabe fælles og også bedre cyberforsvarskapaciteter er centrale elementer i udviklingen af en uddybet og styrket europæisk forsvarsunion og kræver en kompleks blanding af tekniske, strategiske og operative kapaciteter; anfører, at cyberforsvar henviser til foranstaltninger, instrumenter og processer, der er forholdsmæssige og i overensstemmelse med folkeretten, som omfatter både militære og civile elementer, og som har til formål at beskytte bl.a. FSFP-kommunikations- og informationsnetværk og FSFP-missioner og -operationer og at bistå medlemsstaterne; understreger, at der er et presserende behov for at udvikle og styrke både de fælles og medlemsstaternes egne militære cyberforsvarskapaciteter; |
| --- | --- |

1.

| 2. | minder om, at den grænseløse karakter af cyberspace såvel som det betydelige antal og den stigende kompleksitet af cyberangreb kræver en koordineret reaktion på EU-plan, herunder fælles kapaciteter til støtte for medlemsstaterne og medlemsstaternes støtte til foranstaltninger i EU's cyberdiplomatiske værktøjskasse, samt et intensiveret samarbejde mellem EU og NATO baseret på udveksling af oplysninger mellem cyberberedskabsenheder, udveksling af bedste praksis, forbedret uddannelse, forskning og øvelser; |
| --- | --- |

2.

| 3. | ser med tilfredshed på rammen for EU's cyberforsvarspolitik som et redskab til at støtte udviklingen af medlemsstaternes cyberforsvarskapaciteter; understreger, at revisionen af rammen for EU's cyberforsvarspolitik først og fremmest bør kaste lys over de eksisterende mangler og sårbarheder for så vidt angår EU's og de nationale militære strukturer; understreger, at det er nødvendigt at styrke koordineringen mellem EU's institutioner, agenturer og organer, mellem og med medlemsstaterne og med Europa-Parlamentet, for at sikre, at den ajourførte ramme for EU's cyberforsvarspolitik opfylder EU's cyberforsvarsmål; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer EU-Udenrigstjenesten og Kommissionen til i samarbejde med medlemsstaterne at videreudvikle et omfattende sæt af foranstaltninger og en sammenhængende IT-sikkerhedspolitik for at styrke modstandsdygtigheden, men også den militære cyberforsvarskoordinering; opfordrer indtrængende til en styrkelse af samarbejdet med EU's civile IT-beredskabsenhed (CERT-EU) for at beskytte de netværk, der anvendes af alle EU-institutioner, -organer og -agenturer i tæt samarbejde med formændene for de respektive enheder, og EU-institutionernes, -organernes og -agenturernes kommunikation med medlemsstaterne; opfordrer Parlamentet til at sørge for at tage del i CERT-EU's resultater for at sikre et IT-sikkerhedsniveau, der vil sætte det i stand til at modtage alle de klassificerede og ikkeklassificerede oplysninger, der er nødvendige for, at Parlamentet kan varetage sine opgaver i henhold til traktaterne, herunder som følge af den igangværende proces med henblik på at udskifte den interinstitutionelle aftale fra 2002 om adgang til oplysninger på sikkerheds- og forsvarsområdet; opfordrer EU-Udenrigstjenesten til at sørge for tilstrækkelige cybersikkerhedsniveauer for sine aktiver, bygninger og aktiviteter, herunder sit hovedkvarter, EU-delegationerne og FSFP-missioner og -operationer; |
| --- | --- |

4.

| 5. | bemærker cyberforsvarspolitikkens mål fra 2018 om at oprette et militært CERT-netværk på EU-plan; opfordrer medlemsstaterne til at øge kapaciteten til udveksling af klassificerede oplysninger betydeligt for at lette udvekslingen af oplysninger, hvor det er nødvendigt og nyttigt, og til at udvikle et europæisk hurtigt og sikkert netværk til opsporing, vurdering og bekæmpelse af cyberangreb; |
| --- | --- |

5.

| 6. | minder om, at EU's kapacitetsudviklingsprioriteter for 2018, som er fastlagt inden for rammerne af kapacitetsudviklingsplanen (CDP), afspejlede behovet for at udvikle »bredspektrede kapaciteter« og gjorde cyberforsvar til en central prioritet; minder om, at det i CDP blev understreget, at teknologier til cybersituationsbevidsthed og defensive cyberteknologier er afgørende for at imødegå sikkerhedstrusler; glæder sig over EDA's støtte til medlemsstaterne til at udvikle deres kapacitet til at forbedre cyberrobustheden, såsom evnen til at opspore, modstå og komme sig over et eventuelt cyberangreb; noterer sig de forskellige aktiviteter, som medlemsstaterne har iværksat inden for rammerne af EDA, herunder EDA-projektet »Cyber Defence Requirements Engineering« (CyDRE), som skal udvikle en virksomhedsarkitektur for cyberspaceoperationer, der omfatter anvendelsesområde, funktionaliteter og behov, baseret på national lovgivning og EU-lovgivning; |
| --- | --- |

6.

| 7. | opfordrer medlemsstaterne til at fastlægge en fælles kommunikationsstandard, der kan anvendes til klassificerede og ikkeklassificerede oplysninger, med henblik på at fremme hurtig handling og tilsikre et sikkert netværk til bekæmpelse af cyberangreb; |
| --- | --- |

7.

| 8. | ser med tilfredshed på den samordnede årlige gennemgang vedrørende forsvar (CARD) — den første fuldt udbyggede forsvarsevaluering på EU-plan — som er et af de centrale redskaber, der støtter overordnet sammenhæng i medlemsstaternes forsvarsudgifter, -planlægning og -samarbejde, og som bør bidrage til at fremme investeringer i udvikling af cyberforsvarskapaciteter; |
| --- | --- |

8.

| 9. | glæder sig over de fremskridt, der allerede er gjort inden for rammerne af programmet for udvikling af den europæiske forsvarsindustri i form af flere relevante projekter om efterretningsvirksomhed, sikker kommunikation og cyberforsvar; glæder sig navnlig over opfordringen til en letanvendelig og indbyrdes forbundet cyberforsvarsværktøjskasse og det forhold, at Den Europæiske Forsvarsfond også vil bidrage til at styrke modstandsdygtigheden og forbedre beredskabet, reaktionsevnen og samarbejdet på cyberområdet, forudsat at en sådan prioritet besluttes i forbindelse med forhandlinger om relevante arbejdsprogrammer under Den Europæiske Forsvarsfond; understreger, at EU's kapacitet til at udvikle cyberforsvarsprojekter afhænger af kontrollen med teknologier, udstyr, tjenester, data og databehandling og er afhængig af en pålidelig sektorspecifik interessentbase, samtidig med at der opfordres til fuldstændig gennemførelse og håndhævelse af direktivet om offentlige indkøb af forsvarsmateriel (6); opfordrer medlemsstaterne til at udnytte Den Europæiske Forsvarsfond til at udvikle cyberforsvarskapaciteter i fællesskab; |
| --- | --- |

9.

| 10. | glæder sig over det øgede samarbejde mellem medlemsstaterne inden for cyberforsvar og kommando, kontrol, kommunikation, computer, efterretning, overvågning og rekognoscering (C4ISR) og de fremskridt, der er gjort inden for rammerne af det permanente strukturerede samarbejde (PESCO), herunder via gennemførelsen af konkrete projekter såsom projektet om cyberberedskabsenheder og gensidig bistand inden for cybersikkerhed; minder om, at Den Europæiske Forsvarsfond og PESCO giver fremragende muligheder for at udvikle cyberforsvarskapaciteter og fremskynde cybersikkerhedsinitiativer, f.eks. gennem platformen til informationsudveksling om reaktion på cybertrusler og -hændelser og koordineringscentret på cyber- og informationsområdet; opfordrer alle medlemsstater til at sikre sammenhæng og fokusere på cyberkapacitet ved at udvikle en strategisk fælles tilgang til prioriteter; opfordrer til fremme af forskning og innovation og udveksling af ekspertise med henblik på at udnytte det fulde potentiale i PESCO og Den Europæiske Forsvarsfond; glæder sig over Rådets afgørelse af 5. november 2020, som giver tredjelande mulighed for at tilslutte sig individuelle PESCO-projekter i visse specifikke tilfælde, eftersom de kan tilføre merværdi og yde teknisk ekspertise og yderligere kapaciteter, og forudsat at de opfylder et aftalt sæt politiske, materielle og retlige betingelser; understreger, at det kan være i EU's strategiske interesse, at medlemsstater og tredjelande undtagelsesvist og efter en konkret og individuel vurdering deltager i cyberrelaterede PESCO-projekter for at opfylde mere ambitiøse forpligtelser på grundlag af reel gensidighed; |
| --- | --- |

10.

| 11. | understreger, at cyberforsvar betragtes som en operativ opgave for alle FSFP-missioner, og at cyberrobusthed og relateret kapacitet skal etableres, afprøves og deployeres, inden der indledes FSFP-planlægningsprocesser; minder om, at en vellykket gennemførelse af EU's missioner og operationer i stigende grad afhænger af uafbrudt adgang til et sikkert cyberspace og derfor kræver robuste og modstandsdygtige cyberoperative kapaciteter og passende reaktioner på angreb mod militære anlæg, missioner og operationer; understreger, at civile FSFP-missioner i overensstemmelse med den civile FSFP-aftale skal være cyberrobuste og støtte værtslandene, hvor det er relevant, herunder gennem overvågning, vejledning og rådgivning; anbefaler, at man undersøger mulighederne for at fremme cyberkapacitetsopbygning hos vores partnere, såsom at udvide mandatet for EU's uddannelsesmissioner til at omfatte aspekter af cyberforsvar eller iværksætte civile cybermissioner; |
| --- | --- |

11.

| 12. | glæder sig over Rådets afgørelse af 14. maj 2019 om restriktive foranstaltninger til bekæmpelse af cyberangreb, der truer EU eller dets medlemsstater, som giver mulighed for målrettede restriktive foranstaltninger til at afværge og reagere på cyberangreb, der udgør en trussel mod EU eller dets medlemsstater, herunder cyberangreb mod tredjelande eller internationale organisationer; glæder sig over indførelsen af sådanne restriktive foranstaltninger i juli 2020 og oktober 2020 som et troværdigt skridt i retning af at implementere EU's cyberdiplomatiske værktøjskasse, herunder restriktive foranstaltninger, og styrke EU's stilling med hensyn til cyberforsvar med afskrækkende virkning; opfordrer til videreudvikling og streng håndhævelse af et system med forholdsmæssige restriktive foranstaltninger til at dæmme op for cyberangreb, samtidig med at den europæiske vision for internettet som ét, åbent, neutralt, frit, sikkert og ufragmenteret netværk respekteres; |
| --- | --- |

12.

| 13. | minder om, at sikre civile produkter og tjenester i betragtning af cyberteknologiernes dobbelte karakter er afgørende for militæret og dermed bidrager til et bedre cyberforsvar; ser derfor med tilfredshed på det arbejde, som ledes af ENISA og involverer bidrag fra medlemsstaterne og interessenter, med at forsyne EU med certificeringsordninger for IKT-produkter, -tjenester og -processer med henblik på at øge det generelle cybersikkerhedsniveau på det digitale indre marked; fremhæver EU's afgørende pionérrolle i udviklingen af standarder, som former cybersikkerhedslandskabet, bidrager til fair konkurrence i EU og på den globale scene og reagerer på ekstraterritoriale foranstaltninger og sikkerhedsrisici fra tredjelande; anerkender også ENISA's vigtige rolle med hensyn til at støtte forskningsinitiativer og andre former for samarbejde, der har til formål at forbedre cybersikkerheden; fremhæver betydningen af investeringer i cyberforsvars- og cybersikkerhedskapaciteter med henblik på at styrke EU's og medlemsstaternes modstandsdygtighed og strategiske kapacitet; fremhæver i denne forbindelse betydningen af programmet for et digitalt Europa og Horisont Europa-programmet, navnlig klyngen »Civilsikkerhed for samfundet«; bemærker betydningen af de relevante finansielle instrumenter, der er til rådighed under den flerårige finansielle ramme (FFR) for 2021-2027 samt genopretnings- og resiliensfaciliteten; |
| --- | --- |

13.

| 14. | glæder sig over de fremskridt, som nogle medlemsstater har gjort med at etablere cyberkommandoer inden for deres militær; |
| --- | --- |

14.

Strategisk vision — opnåelse af modstandsdygtighed på cyberforsvarsområdet

| 15. | bemærker, at det strategiske kompas vil styrke og styre gennemførelsen af EU's ambitionsniveau inden for sikkerhed og forsvar og omsætte denne ambition til kapacitetsbehov, herunder inden for cyberforsvar som en prioritet, og derved øge EU's og medlemsstaternes evne til at opspore, attribuere, forebygge, afskrække fra, afværge, reagere på og komme sig over ondsindede cyberaktiviteter ved at styrke deres stilling, situationsbevidsthed, redskaber, procedurer og partnerskaber; |
| --- | --- |

15.

| 16. | insisterer på, at det strategiske kompas bør uddybe den strategiske kultur på cyberområdet og fjerne enhver overlapning af kapaciteter og mandater; understreger, at det er afgørende at overvinde den nuværende fragmentering og kompleksitet i den overordnede cyberstruktur i EU og udvikle en fælles vision for, hvordan der kan opnås sikkerhed og stabilitet i cyberspace; |
| --- | --- |

16.

| 17. | understreger, at fragmenteringen er ledsaget af alvorlig bekymring over manglen på ressourcer og personale på EU-plan, som er til hinder for ambitionen om at skabe det mest sikre digitale miljø, og understreger derfor behovet for at øge begge dele; opfordrer indtrængende NF/HR og/eller medlemsstaterne til at øge de økonomiske ressourcer og personelressourcerne på cyberforsvarsområdet, navnlig antallet af cyberefterretningsanalytikere og eksperter i cyberkriminalteknik, samt deres oplæring inden for områderne beslutningstagning og politikudformning, politikgennemførelse, reaktion på og efterforskning af cyberhændelser, herunder udvikling af cyberfærdigheder til at styrke EU's evne til at kategorisere og attribuere cyberangreb og dermed reagere på tilstrækkelig politisk, civil og militær vis inden for kort tid; opfordrer til yderligere finansiering af CERT-EU og EU's Efterretnings- og Situationscenter (INTCEN) og støtte til medlemsstaterne i forbindelse med oprettelse og styrkelse af sikkerhedsoperationscentre (SOC'er) med henblik på at opbygge et netværk af SOC'er i hele EU, som kan styrke det civil-militære samarbejde for at give rettidige advarsler om cybersikkerhedshændelser; |
| --- | --- |

17.

| 18. | bemærker, at en rationaliseret EU-militærtræning og -uddannelse på cyberområdet i væsentlig grad vil forbedre tilliden blandt medlemsstaterne, øge de operative standardprocedurer, fastsætte mere klare regler og forbedre gennemførelsen; bemærker i denne forbindelse det vigtige uddannelsesarbejde, som Det Europæiske Sikkerheds- og Forsvarsakademi (ESDC) har udført på cyberforsvarsområdet, og glæder sig i denne forbindelse over oprettelsen af platformen for uddannelse, træning, evaluering og øvelse (ETEE) inden for cybersikkerhed, som har til formål at håndtere cybersikkerheds- og forsvarsuddannelse blandt civilt og militært personel samt etablere den nødvendige harmonisering og standardisering inden for cyberrelateret uddannelse; understreger, at ESDC i højere grad bør nyde godt af strukturel EU-finansiering for at kunne øge sit bidrag til at fremme EU's cyberforsvarskompetencer, navnlig i betragtning af det øgede behov for cybereksperter på topniveau; opfordrer medlemsstaterne til at fremme partnerskaber med den akademiske verden med sigte på at fremme FoU-programmer inden for cybersikkerhed for at udvikle nye fælles teknologier, redskaber og færdigheder, der kan anvendes i både den civile sektor og forsvarssektoren; fremhæver betydningen af læringstiltag for at øge offentlighedens bevidsthed og forbedre borgernes færdigheder, så de kan forsvare sig mod cyberangreb; |
| --- | --- |

18.

| 19. | fremhæver behovet for, at EU's cyberforsvarspolitikker integrerer overvejelser vedrørende køn og er ambitiøse med hensyn til at lukke kønskløften blandt fagfolk på cyberforsvarsområdet, navnlig ved hjælp af aktive kønsinkluderende politikker og skræddersyede uddannelsesprogrammer for kvinder; |
| --- | --- |

19.

| 20. | minder om, at cyberforsvar har både militære og civile dimensioner og derfor kræver stærkere samarbejde, synergier og sammenhæng mellem instrumenterne; understreger, at det er nødvendigt først at analysere og drøfte samarbejds- og koordineringsproblemer, men også mangler på menneskelige og tekniske ressourcer på både nationalt plan og EU-plan; bemærker, at der kun kan sikres en vellykket integration af både militære og civile ressourcer gennem træning og øvelser med alle relevante interessenter; fremhæver i denne forbindelse NATO-øvelsen Locked Shields som et af de bedste eksempler på afprøvning og forbedring af cyberforsvarskapaciteter af både civil og militær art; opfordrer derfor NF/HR og Kommissionen til at udvikle en integreret politiktilgang og fremme synergier og et tæt samarbejde mellem det militære CERT-netværk, CERT-EU og CSIRT-netværket; |
| --- | --- |

20.

| 21. | glæder sig over den fælles meddelelse fra NF/HR og Kommissionen med titlen »EU's strategi for cybersikkerhed for det digitale årti«, som har til formål at styrke synergier og samarbejde mellem civilt arbejde, forsvarsarbejde og cyberarbejde i rummet; anser strategien for at være en milepæl for at styrke EU's og medlemsstaternes cyberrobusthed og dermed styrke EU's lederskab på det digitale område og dets strategiske kapaciteter; |
| --- | --- |

21.

| 22. | anbefaler, at der oprettes en fælles cyberenhed for at øge samarbejdet med henblik på at afhjælpe manglen på informationsudveksling mellem EU's institutioner, organer og agenturer og dermed garantere et sikkert og hurtigt informationsnetværk og på at muliggøre fuld udnyttelse af eksisterende strukturer, ressourcer og muligheder; bemærker den vigtige rolle, som den fælles cyberenhed kan spille med hensyn til at beskytte EU mod alvorlige grænseoverskridende cyberangreb på grundlag af konceptet om informationsudveksling på tværs af sektorer; understreger betydningen af koordinering for at undgå overlapning af strukturer og ansvarsområder under udviklingen af enheden; glæder sig i denne forbindelse over Kommissionens henstilling af 23. juni 2021, hvori det fastsættes, at der bør opbygges specifikke grænseflader med den fælles cyberenhed for at muliggøre informationsudveksling med cyberforsvarssektoren, navnlig via EU-Udenrigstjenestens repræsentation; understreger desuden, at repræsentanter for relevante PESCO-projekter bør støtte den fælles cyberenhed, navnlig med hensyn til situationsbevidsthed og beredskab; |
| --- | --- |

22.

| 23. | minder om, at en forbedring af cyberforsvarskapabilitet i betragtning af deres hyppige dobbelte anvendelse også kræver netværks- og informationssikkerhedsekspertise på det civile område; understreger, at udbredelsen af kommercielt tilgængelige systemer med dobbelt anvendelse kan udgøre udfordringer i den forstand, at systemerne udnyttes af et stigende antal statslige og ikke-statslige fjendtlige aktører; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage en række vigtige greb i brug såsom certificering og tilsyn med private aktørers ansvar; understreger, at teknologisk innovation primært drives frem af private virksomheder, og at samarbejde med den private sektor og civile interessenter, herunder industrier og enheder der er involveret i forvaltningen af kritisk infrastruktur, samt SMV'er, civilsamfundet, organisationer og den akademiske verden derfor er afgørende og bør styrkes; noterer sig den foreslåede revision af direktivet om sikkerhed for net- og informationssystemer (NIS) og af forslaget til direktiv om kritiske enheders modstandsdygtighed, som har til formål at beskytte kritisk infrastruktur, forbedre sikkerheden i forsyningskæden og inddrage regulerede aktører i det digitale økosystem; minder om, at hver medlemsstat bør have en særlig politik for risikostyring i cybersikkerhedsforsyningskæden, som navnlig adresserer spørgsmålet om pålidelige leverandører; minder endvidere om, at NIS-direktivet bør respektere medlemsstaternes kompetencer, og henviser til de relevante udtalelser om begge forslag fra Underudvalget om Sikkerhed og Forsvar; |
| --- | --- |

23.

| 24. | glæder sig over lanceringen den 29. september 2020 af Cyber Crises Liaison Organisation Network (CyCLONe), som yderligere forbedrede den rettidige informationsudveksling og situationsbevidstheden ved at lukke kløften mellem EU's tekniske og politiske niveau; bemærker, at en effektiv cyberforsvarskapacitet kræver en ændring fra »need-to-know«- til en »need-to-share«-kultur for informationsudveksling; |
| --- | --- |

24.

| 25. | glæder sig over Kommissionens handlingsplan for synergier mellem civil-, forsvars- og rumindustrien og minder om den tætte indbyrdes afhængighed mellem disse tre sektorer inden for cyberforsvar; bemærker, at infrastrukturen til at »skabe« cyberspace i modsætning til andre militære områder hovedsagelig styres af kommercielle enheder, der oftest er baseret uden for EU, hvilket fører til industriel og teknologisk afhængighed af tredjeparter; er af den faste overbevisning, at EU er nødt til at øge sin teknologiske suverænitet og fremme innovation ved at investere i etisk anvendelse af nye teknologier inden for sikkerhed og forsvar såsom AI og kvantedatabehandling; tilskynder kraftigt til, at der udarbejdes en AI-fokuseret dagsorden for FoU i medlemsstaterne; understreger imidlertid, at militær anvendelse af kunstig intelligens skal respektere den internationale menneskerettighedslovgivning og den humanitære folkeret, og at EU skal gå i spidsen med hensyn til at fremme en global reguleringsramme for kunstig intelligens, som er forankret i demokratiske værdier og en tilgang baseret på menneskelig medvirken; |
| --- | --- |

25.

| 26. | noterer sig det vigtige arbejde, som EU's SatCen har udført, og understreger, at Unionen skal have tilstrækkelige ressourcer inden for rumbilledmateriale og indsamling af efterretninger; anmoder agenturet om at analysere og forelægge en rapport om sikkerheden og/eller sårbarheden af EU's og medlemsstaternes satellitter over for rumaffald og cyberangreb; understreger, at EU's Satcen bør nyde godt af mere strukturel EU-finansiering for at kunne opretholde sine bidrag til Unionens foranstaltninger; understreger, at cyberforsvarskapabilitet er afgørende for at sikre sikker og modstandsdygtig informationsudveksling med Satcen, både inden for sikkerhed mod og i rummet, med henblik på at bevare og styrke EU's strategiske autonomi med hensyn til situationsbevidsthed; understreger nødvendigheden af, at EU bestræber sig på at forhindre udnyttelse at rummet som våben; |
| --- | --- |

26.

| 27. | glæder sig over Rådets afgørelse om oprettelse af Det Europæiske Industri-, Teknologi- og Forskningskompetencecenter for Cybersikkerhed i Bukarest, som vil kanalisere cybersikkerhedsrelateret finansiering fra Horisont Europa-programmet og programmet for et digitalt Europa, og opfordrer til et gnidningsløst samarbejde med dets netværk af nationale koordinationscentre; fremhæver centrets betydning for gennemførelsen af relevante cybersikkerhedsprojekter og -initiativer, der vil bidrage til at skabe de nye kapaciteter, der er afgørende for at understøtte Unionens modstandsdygtighed og styrke koordineringen mellem den civile og den forsvarsrelaterede cybersikkerhedssektor; understreger, at kompetencecentret for cybersikkerhed skal samle de vigtigste europæiske interessenter, herunder industrien, den akademiske verden og forskningsorganisationer og andre relevante civilsamfundsorganisationer, for at styrke og udbrede cybersikkerhedsekspertise i hele EU; |
| --- | --- |

27.

| 28. | fremhæver betydningen af kryptering og lovlig adgang til krypterede data; minder om, at datakryptering og forbedringen og den bredest mulige brug af sådanne kapaciteter kan yde et væsentligt bidrag til staters, samfunds og industriens cybersikkerhed; tilråder et program for »europæisk digital suverænitet« med henblik på at fremme og styrke den nuværende kapacitet med hensyn til cyber- og krypteringsredskaber inspireret af grundlæggende europæiske rettigheder og værdier såsom privatlivets fred, ytringsfrihed og demokrati med henblik på at styrke den europæiske konkurrenceevne på cybersikkerhedsmarkedet og øge den interne efterspørgsel; |
| --- | --- |

28.

| 29. | glæder sig over den kommende »militære vision og strategi for cyberspace som et operationsområde«, som vil definere cyberspace som et operationsområde for EU's FSFP; opfordrer til en løbende vurdering af sårbarhederne i FSFP-missionernes informationsinfrastrukturer og til gennemførelse af fælles harmoniserede standarder for uddannelse og øvelser inden for cyberforsvar til støtte for FSFP-missioner; |
| --- | --- |

29.

| 30. | beklager, at de nuværende begrænsninger i de klassificerede systemer i EU's Militære Planlægnings- og Gennemførelseskapabilitet (MPCC) hæmmer dens kapabilitet; opfordrer derfor EU-Udenrigstjenesten til hurtigt at forsyne MPCC med et avanceret autonomt og sikkert kommunikations- og informationssystem (CIS), som er i stand til at håndtere klassificerede EU-data til dens FSFP-missioner og -operationer med et passende niveau af beskyttelse og modstandsdygtighed, og et hovedkvarter for dens deployerede styrke; |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer til, at cybersikkerhed integreres yderligere i EU's krisereaktionsmekanismer og til, at de eksisterende initiativer, strukturer og procedurer i forskellige cyberenheder kædes sammen med henblik på øget gensidig bistand og operationelt samarbejde mellem medlemsstaterne, navnlig i tilfælde af store cyberangreb, for at øge interoperabiliteten og udvikle en fælles forståelse af cyberforsvar; understreger på det kraftigste betydningen af yderligere øvelser, men med øget hyppighed, og scenariebaserede politikdrøftelser om krisestyring, herunder om bestemmelsen om gensidig bistand (artikel 42, stk. 7, i TEU), i et hypotetisk alvorligt cyberangrebsscenarie, der potentielt kan betragtes som et væbnet angreb; opfordrer til, at sådanne initiativer styrker den fælles forståelse af gennemførelsesprocedurerne for gensidig bistand og/eller solidaritet i overensstemmelse med artikel 42, stk. 7, i TEU og artikel 222 i TEUF, herunder med et specifikt mål om at operationalisere disse procedurer for cyberangreb mod medlemsstaterne; glæder sig over NATO-kommunikéet af 14. juni 2021 fra topmødet i Bruxelles, som bekræfter NATO's engagement i at anvende hele spektret af kapaciteter til enhver tid for aktivt at afskrække fra, forsvare mod og imødegå hele spektret af cybertrusler, herunder beslutningen om at tage artikel 5 i anvendelse »efter en konkret og individuel vurdering«; glæder sig over de videre drøftelser om forbindelsen mellem EU's ramme for styring af cybersikkerhedskriser og den cyberdiplomatiske værktøjskasse; |
| --- | --- |

31.

| 32. | bemærker, at EU i stigende grad er involveret i hybride konflikter med geopolitiske modstandere; understreger, at disse handlinger er af særligt destabiliserende og farlig karakter, idet de udvisker skellet mellem krig og fred, destabiliserer demokratier og sår tvivl i målbefolkningernes sind; minder om, at disse angreb i sig selv ofte ikke er alvorlige nok til at udløse artikel 5 i NATO-traktaten eller artikel 42, stk. 7, i TEU, selv om de har en kumulativ strategisk betydning og ikke kan imødegås effektivt ved hjælp af retorsion fra den forurettede medlemsstats side; mener, at EU derfor bør bestræbe sig på at finde en løsning, der kan udfylde dette juridiske tomrum, ved at genfortolke artikel 42, stk. 7, i TEU og artikel 222 i TEUF på en sådan måde, at man forbeholder sig retten til kollektivt forsvar under den kollektive forsvarstærskel og giver mulighed for kollektive modforanstaltninger fra EU-medlemsstaternes side på frivillig basis, og internationalt med allierede bør arbejde hen imod en lignende løsning på internationalt plan; understreger, at dette er det eneste effektive middel til at modvirke lammelsen med hensyn til at reagere på hybride trusler og er et instrument til at øge omkostningerne for vores modstandere; |
| --- | --- |

32.

| 33. | gentager, at fælles, stærk attribueringskapacitet er et af de vigtigste redskaber til at styrke EU's og medlemsstaternes kapaciteter og er et væsentligt element i et effektivt cyberforsvar og cyberafskrækkelse; understreger, at en forbedring af informationsudvekslingen for så vidt angår tekniske oplysninger, analyser og trusselsefterretninger mellem medlemsstaterne på EU-plan kan muliggøre kollektiv attribuering på EU-plan; erkender, at cyberforsvar i en vis udstrækning er mere effektivt, hvis det også indeholder nogle offensive midler og foranstaltninger, forudsat at anvendelsen af dem er i overensstemmelse med folkeretten; understreger, at udtrykkelig attribuering af cyberangreb er et nyttigt afskrækkelsesinstrument; opfordrer til overvejelser om fælles offentlig attribuering af ondsindede cyberaktiviteter, herunder muligheden for at udarbejde cyberadfærdsrapporter i EU-Udenrigstjenestens regi for specifikke aktører for at give et sammendrag af statsstøttede ondsindede cyberaktiviteter mod medlemsstater på EU-plan; |
| --- | --- |

33.

| 34. | mener, at cybersamarbejde mellem EU og NATO er af afgørende betydning, da det kan muliggøre og styrke en formel kollektiv attribuering af ondsindede cyberhændelser og følgelig indførelsen af restriktive sanktioner og foranstaltninger; bemærker, at der vil blive opnået en velfungerende modstandsdygtighed og effektiv afskrækkelse, hvis gerningsmændene er bekendt med kataloget over mulige modforanstaltninger, deres forholds- og hensigtsmæssighed og deres overensstemmelse med folkeretten, navnlig FN-pagten (baseret på cyberangrebenes alvor, omfang og mål); |
| --- | --- |

34.

| 35. | glæder sig over NF/HR's forslag om at tilskynde til og lette oprettelsen af en EU-arbejdsgruppe om cyberintelligens for medlemsstaterne under INTCEN for at fremme strategisk efterretningssamarbejde om cybertrusler og -aktiviteter med henblik på yderligere at støtte EU's situationsbevidsthed og beslutningstagning vedrørende en fælles diplomatisk reaktion; tilskynder til yderligere fremskridt med det fælles sæt af forslag, navnlig den igangværende interaktion med EU's analyseenhed for hybride trusler og NATO's analyseenhed for hybride trusler med hensyn til at udveksle situationsbevidsthed og -analyse og inden for taktisk og operativt samarbejde; |
| --- | --- |

35.

Styrkelse af partnerskaber og videreudvikling af EU's rolle i international sammenhæng

| 36. | mener, at cyberforsvarssamarbejdet med NATO spiller en vigtig rolle med hensyn til at forebygge, afskrække fra og reagere på cyberangreb, der påvirker medlemsstaternes kollektive sikkerhed; opfordrer medlemsstaterne til at dele beviser og efterretninger fuldt ud med henblik på at bidrage til oprettelsen af cybersanktionslister; opfordrer til øget koordinering med NATO på dette område gennem deltagelse i cyberøvelser og fælles uddannelse såsom de parallelle og koordinerede øvelser (PACE); |
| --- | --- |

36.

| 37. | erkender, at EU og NATO bør have en koordinering angående problemstillinger, hvor fjendtlige aktører truer de euro-atlantiske sikkerhedsinteresser; udtrykker bekymring over den systemiske aggressive adfærd, som navnlig Kina, Rusland og Nordkorea udviser i cyberspace, herunder talrige cyberangreb mod statslige institutioner og private virksomheder; mener, at samarbejdet mellem EU og NATO bør fokusere på udfordringer inden for områderne cyber- og hybridteknologi, fremspirende og disruptive teknologier (EDT), rumfart, våbenkontrol og ikkespredning; opfordrer indtrængende til samarbejde mellem EU og NATO, der tilsikrer robuste, prismæssigt overkommelige og sikre højhastighedsnet, som er i overensstemmelse med EU's og medlemsstaternes sikkerhedsstandarder og sikrer nationale og internationale informationsnetværk, der kan kryptere følsomme data og kommunikation; |
| --- | --- |

37.

| 38. | glæder sig over aftalen mellem CERT-EU og NATO's Computer Incident Response Capability (NCIRC) med henblik på at sikre evnen til at reagere på trusler i realtid ved at forbedre forebyggelsen og opsporingen af og reaktionen på cyberhændelser både i EU og i NATO; understreger også vigtigheden af at øge uddannelseskapaciteterne på cyberforsvarsområdet inden for IT og cybersystemer i samarbejde med NATO's cyberforsvarscenter (CCDCOE) og NATO's akademi for kommunikation og information (NCI); |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer til yderligere samarbejde mellem EU og NATO, navnlig om krav til cyberforsvarsinteroperabilitet, ved at gå efter mulig komplementaritet og en gensidigt fordelagtig styrkelse af kapaciteterne, ved at tilstræbe, at relevante FSFP-strukturer tilknyttes NATO's Federated Mission Networking, ved at undgå overlapning og anerkende deres respektive ansvarsområder; opfordrer indtrængende til en styrkelse af EU's PESCO og af NATO's Smart Defence, Connected Forces Initiative og Defence Investment Pledge samt til fremme af sammenlægning og deling med henblik på bedre at skabe synergier og effektivitet i forholdet mellem leverandører og slutbrugere; glæder sig over de fremskridt, der er gjort i samarbejdet mellem EU og NATO på cyberforsvarsområdet, navnlig med hensyn til udveksling af koncepter og doktriner, deltagelse i hinandens cyberøvelser og briefinger, navnlig om cyberdimensionen af krisestyring; foreslår, at der oprettes et fælles EU-NATO-knudepunkt for informationer om cybertrusler og en fælles taskforce for cybersikkerhed; |
| --- | --- |

39.

| 40. | opfordrer til tættere koordinering angående cyberforsvar mellem medlemsstaterne, EU-institutionerne, NATO-allierede, FN og Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE); tilskynder i denne forbindelse til yderligere fremme af OSCE's tillidsskabende foranstaltninger for cyberspace og understreger behovet for at udvikle effektive internationale samarbejdsværktøjer for at støtte styrkelsen af partnernes cyberkapacitetsopbygning samt for at udvikle og fremme tillidsskabende foranstaltninger og inkluderende samarbejde med civilsamfundet og interessenter; glæder sig over den betydning, som et globalt, åbent, frit, stabilt og sikkert cyberspace tillægges i EU's strategi for samarbejdet i Indo-Stillehavs-regionen af 19. april 2021; opfordrer til aktiv udvikling af tættere bånd til ligesindede demokratier i Indo-Stillehavs-regionen, såsom USA, Sydkorea, Japan, Indien, Australien og Taiwan, med henblik på at dele viden og erfaringer og udveksle oplysninger om imødegåelse af cybertrusler; understreger også betydningen af samarbejde med andre lande, navnlig i EU's umiddelbare naboskabsområde, for at bidrage til at opbygge deres kapacitet til at forsvare sig mod cybersikkerhedstrusler; roser Kommissionens støtte til cybersikkerhedsprogrammer i landene på Vestbalkan og i landene i Det Østlige Partnerskab; understreger det presserende behov for at respektere folkeretten, herunder FN-pagten i sin helhed, og overholde de bredt anerkendte internationale normative rammer for staters ansvarlige adfærd og bidrage til de igangværende drøftelser i FN-sammenhæng om betingelserne for anvendelse af folkeretten i cyberspace; |
| --- | --- |

40.

| 41. | fremhæver betydningen af at have et stærkt partnerskab på cyberområdet med Det Forenede Kongerige, som er en førende nation for så vidt angår dets cyberforsvarsarsenal; opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for at genoptage en proces med sigte på at indgå en formel og struktureret ramme for samarbejde på dette område i fremtiden; |
| --- | --- |

41.

| 42. | understreger, at det er nødvendigt at sikre fred og stabilitet i cyberspace; opfordrer alle medlemsstater og EU til at udvise lederskab under drøftelser og initiativer i FN-regi, bl.a. ved at foreslå et handlingsprogram, til at anlægge en proaktiv tilgang til etableringen af en international fælles reguleringsramme og til at bidrage til reelt at fremme ansvarlighed, overholdelse af nye normer og forebyggelse af misbrug af digitale teknologier og fremme ansvarlig statslig adfærd i cyberspace på grundlag af konsensusrapporterne fra FN's Gruppe af Regeringseksperter, som blev godkendt af FN's Generalforsamling; glæder sig over anbefalingerne i den endelige rapport fra den åbne arbejdsgruppe, navnlig om opstillingen af et handlingsprogram; opfordrer FN til at fremme dialog mellem stater, forskere, akademikere, civilsamfundsorganisationer, humanitære aktører og den private sektor med henblik på at sikre inkluderende politiske beslutningsprocesser for nye internationale bestemmelser; opfordrer til, at alle igangværende multilaterale bestræbelser fremskyndes, så de normative og reguleringsmæssige rammer ikke overhales af den teknologiske udvikling og nye metoder til krigsførelse; opfordrer til en modernisering af våbenkontrolstrukturen for at undgå, at der opstår en digital gråzone; opfordrer til, at FN's fredsbevarende missioner styrkes med cyberforsvarskapaciteter i overensstemmelse med den effektive gennemførelse af deres mandater; |
| --- | --- |

42.

| 43. | gentager sit krav om et forbud mod udvikling, fremstilling og anvendelse af fuldt autonome våben, som gør det muligt at udføre angreb uden meningsfuld menneskelig involvering; opfordrer NF/HR, medlemsstaterne og Det Europæiske Råd til at vedtage en fælles holdning om autonome våbensystemer, der sikrer meningsfuld menneskelig kontrol over sådanne våbensystemers kritiske funktioner; kræver, at der indledes internationale forhandlinger om et retligt bindende instrument, som forbyder fuldt autonome våben; |
| --- | --- |

43.

| 44. | understreger betydningen af samarbejde med de nationale parlamenter med henblik på at udveksle bedste praksis på cyberforsvarsområdet; |
| --- | --- |

44.

o

o o

| 45. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Det Europæiske Råd, Rådet, Kommissionen, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, de EU-agenturer, der beskæftiger sig med forsvar og cybersikkerhed, NATO's generalsekretær samt medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

45.

---

(1)  EUT L 194 af 19.7.2016, s. 1.

(2)  EUT L 151 af 7.6.2019, s. 15.

(3)  EUT L 246 af 30.7.2020, s. 12.

(4)  EUT L 351 I af 22.10.2020, s. 5.

(5)  EUT C 28 af 27.1.2020, s. 57.

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/81/EF af 13. juli 2009 om samordning af fremgangsmåderne ved ordregivende myndigheders eller ordregiveres indgåelse af visse bygge- og anlægs-, vareindkøbs- og tjenesteydelseskontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet (EUT L 216 af 20.8.2009, s. 76).

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/113 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/113

---

P9_TA(2021)0413

Arktis: muligheder, bekymringer og sikkerhedsudfordringer

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om Arktis: muligheder, bekymringer og sikkerhedsmæssige udfordringer (2020/2112(INI))

(2022/C 132/10)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til afsnit V i traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 21, 22, 34 og 36, samt til del fem i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til afsnit V i traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 21, 22, 34 og 36, samt til del fem i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til sine beslutninger af 9. oktober 2008 om arktisk forvaltning (1), af 20. januar 2011 om en bæredygtig EU-politik for Arktis (2), af 12. marts 2014 om EU's strategi for Arktis (3), af 16. marts 2017 om en integreret EU-politik for Arktis (4), af 3. juli 2018 om klimadiplomati (5) og af 28. november 2019 om klima- og miljøkrisen (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine beslutninger af 9. oktober 2008 om arktisk forvaltning (1), af 20. januar 2011 om en bæredygtig EU-politik for Arktis (2), af 12. marts 2014 om EU's strategi for Arktis (3), af 16. marts 2017 om en integreret EU-politik for Arktis (4), af 3. juli 2018 om klimadiplomati (5) og af 28. november 2019 om klima- og miljøkrisen (6),

| — | der henviser til FN's erklæring om oprindelige folks rettigheder (UNDRIP), som blev vedtaget af FN's Generalforsamling den 13. december 2007, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's erklæring om oprindelige folks rettigheder (UNDRIP), som blev vedtaget af FN's Generalforsamling den 13. december 2007,

| — | der henviser til sin beslutning af 3. juli 2018 om krænkelser af oprindelige folks rettigheder rundt om i verden, herunder land grabbing (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 3. juli 2018 om krænkelser af oprindelige folks rettigheder rundt om i verden, herunder land grabbing (7),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. november 2008 med titlen »Den Europæiske Union og den arktiske region« (COM(2008)0763) og til den fælles meddelelse af 26. juni 2012 med titlen »Udvikling af en EU-politik over for den arktiske region: fremskridt siden 2008 og næste skridt« (JOIN(2012)0019) og af 27. april 2016 med titlen »En integreret EU-politik om Arktis« (JOIN(2016)0021), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. november 2008 med titlen »Den Europæiske Union og den arktiske region« (COM(2008)0763) og til den fælles meddelelse af 26. juni 2012 med titlen »Udvikling af en EU-politik over for den arktiske region: fremskridt siden 2008 og næste skridt« (JOIN(2012)0019) og af 27. april 2016 med titlen »En integreret EU-politik om Arktis« (JOIN(2016)0021),

| — | der henviser til de relevante anbefalinger fra Delegationen for Nordisk Samarbejde og for Forbindelserne med Schweiz og Norge til Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Island og til Det Blandede EØS-Parlamentarikerudvalg (DEEA), |
| --- | --- |

—

der henviser til de relevante anbefalinger fra Delegationen for Nordisk Samarbejde og for Forbindelserne med Schweiz og Norge til Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Island og til Det Blandede EØS-Parlamentarikerudvalg (DEEA),

| — | der henviser til sammendraget af resultaterne af den offentlige høring om EU's politik for Arktis i januar 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til sammendraget af resultaterne af den offentlige høring om EU's politik for Arktis i januar 2021,

| — | der henviser til sin beslutning af 15. januar 2020 (8) og Kommissionens meddelelse af 11. december 2019 om den europæiske grønne aftale [nu: pagt] (COM(2019)0640), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 15. januar 2020 (8) og Kommissionens meddelelse af 11. december 2019 om den europæiske grønne aftale [nu: pagt] (COM(2019)0640),

| — | der henviser til FN's rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC), |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC),

| — | der henviser til den aftale, der blev vedtaget i Paris den 12. december 2015 på den 21. partskonference under UNFCCC (Parisaftalen), |
| --- | --- |

—

der henviser til den aftale, der blev vedtaget i Paris den 12. december 2015 på den 21. partskonference under UNFCCC (Parisaftalen),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 8. december 2009 om arktiske spørgsmål, af 12. maj 2014 om udvikling af en EU-politik over for den arktiske region, af 20. juni 2016 om Arktis, af 21. november 2019 om rumløsninger for et bæredygtigt Arktis og af 9. december 2019 om EU's politik om Arktis, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 8. december 2009 om arktiske spørgsmål, af 12. maj 2014 om udvikling af en EU-politik over for den arktiske region, af 20. juni 2016 om Arktis, af 21. november 2019 om rumløsninger for et bæredygtigt Arktis og af 9. december 2019 om EU's politik om Arktis,

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 15. maj 2017 om oprindelige folk og det fælles arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 17. oktober 2016 om gennemførelse af EU's eksterne politik vedrørende oprindelige folk (SWD(2016)0340), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 15. maj 2017 om oprindelige folk og det fælles arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 17. oktober 2016 om gennemførelse af EU's eksterne politik vedrørende oprindelige folk (SWD(2016)0340),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. november 2008 om Den Europæiske Union og den arktiske region (COM(2008)0763), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. november 2008 om Den Europæiske Union og den arktiske region (COM(2008)0763),

| — | der henviser til Ilulissat-erklæringen mellem de fem arktiske kyststater (USA, Rusland, Canada, Norge og Danmark), som blev bekendtgjort den 28. maj 2008 og bekræftet på ny i maj 2018, |
| --- | --- |

—

der henviser til Ilulissat-erklæringen mellem de fem arktiske kyststater (USA, Rusland, Canada, Norge og Danmark), som blev bekendtgjort den 28. maj 2008 og bekræftet på ny i maj 2018,

| — | der henviser til oprettelsen af Østersørådet (CBSS) og Det Euro-Arktiske Barentsråd (BEAC), |
| --- | --- |

—

der henviser til oprettelsen af Østersørådet (CBSS) og Det Euro-Arktiske Barentsråd (BEAC),

| — | der henviser til Rådets afgørelse 2014/137/EU af 14. marts 2014 om forbindelserne mellem Den Europæiske Union på den ene side og Grønland og Kongeriget Danmark på den anden side, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse 2014/137/EU af 14. marts 2014 om forbindelserne mellem Den Europæiske Union på den ene side og Grønland og Kongeriget Danmark på den anden side,

| — | der henviser til den globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik fra juni 2016, |
| --- | --- |

—

der henviser til den globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik fra juni 2016,

| — | der henviser til de nationale arktiske strategier, navnlig de strategier, som er udarbejdet af arktiske stater, dvs. Kongeriget Danmark, Sverige og Finland, og til andre EU- og EØS-medlemsstaters strategier, |
| --- | --- |

—

der henviser til de nationale arktiske strategier, navnlig de strategier, som er udarbejdet af arktiske stater, dvs. Kongeriget Danmark, Sverige og Finland, og til andre EU- og EØS-medlemsstaters strategier,

| — | der henviser til Den Europæiske Unions strategi for maritim sikkerhed, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions strategi for maritim sikkerhed,

| — | der henviser til rumstrategien for Europa, som Kommissionen offentliggjorde den 26. oktober 2016 (COM(2016)0705), |
| --- | --- |

—

der henviser til rumstrategien for Europa, som Kommissionen offentliggjorde den 26. oktober 2016 (COM(2016)0705),

| — | der henviser til FN's havretskonvention (UNCLOS), som blev indgået den 10. december 1982 og har været i kraft siden den 16. november 1994, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's havretskonvention (UNCLOS), som blev indgået den 10. december 1982 og har været i kraft siden den 16. november 1994,

| — | der henviser til UNESCO's konvention af 16. november 1972 om beskyttelse af verdens kultur- og naturarv, |
| --- | --- |

—

der henviser til UNESCO's konvention af 16. november 1972 om beskyttelse af verdens kultur- og naturarv,

| — | der henviser til Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) konvention nr. 169 om oprindelige folk og stammefolk, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) konvention nr. 169 om oprindelige folk og stammefolk,

| — | der henviser til aftalen af 3. oktober 2018 om at forhindre ureguleret fiskeri på åbent hav i det centrale Nordlige Ishav, |
| --- | --- |

—

der henviser til aftalen af 3. oktober 2018 om at forhindre ureguleret fiskeri på åbent hav i det centrale Nordlige Ishav,

| — | der henviser til konventionen om beskyttelse af havmiljøet i det nordøstlige Atlanterhav (OSPAR), |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen om beskyttelse af havmiljøet i det nordøstlige Atlanterhav (OSPAR),

| — | der henviser til Den Internationale Søfartsorganisations internationale kode for skibe, som opererer i polare farvande (polarkoden), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Internationale Søfartsorganisations internationale kode for skibe, som opererer i polare farvande (polarkoden),

| — | der henviser til den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS) fra 1974, den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe (MARPOL) fra 1973, som ændret ved protokollen fra 1978 og protokollen fra 1997, den internationale konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold (STCW) fra 1978, som ændret i 1995 og 2010, konventionen om internationale regler til forebyggelse af kollisioner på søen (COLREGs) fra 1972, konventionen om international søfart (FAL) fra 1965 samt den internationale konvention om maritim eftersøgning og redning (SAR) fra 1979, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS) fra 1974, den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe (MARPOL) fra 1973, som ændret ved protokollen fra 1978 og protokollen fra 1997, den internationale konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold (STCW) fra 1978, som ændret i 1995 og 2010, konventionen om internationale regler til forebyggelse af kollisioner på søen (COLREGs) fra 1972, konventionen om international søfart (FAL) fra 1965 samt den internationale konvention om maritim eftersøgning og redning (SAR) fra 1979,

| — | der henviser til Svalbardtraktaten (tidligere traktaten om Spitsbergen) af 9. februar 1920, |
| --- | --- |

—

der henviser til Svalbardtraktaten (tidligere traktaten om Spitsbergen) af 9. februar 1920,

| — | der henviser til Ottawa-erklæringen af 19. september 1996 om oprettelse af Arktisk Råd, |
| --- | --- |

—

der henviser til Ottawa-erklæringen af 19. september 1996 om oprettelse af Arktisk Råd,

| — | der henviser til de erklæringer, der blev vedtaget på Den Nordlige Dimensions Parlamentariske Forum i Bodø, Norge, i november 2019, i Bruxelles i november 2017, i Reykjavik, Island, i maj 2015, i Arkhangelsk, Rusland, i november 2013, i Tromsø, Norge, i februar 2011 og i Bruxelles i september 2009, |
| --- | --- |

—

der henviser til de erklæringer, der blev vedtaget på Den Nordlige Dimensions Parlamentariske Forum i Bodø, Norge, i november 2019, i Bruxelles i november 2017, i Reykjavik, Island, i maj 2015, i Arkhangelsk, Rusland, i november 2013, i Tromsø, Norge, i februar 2011 og i Bruxelles i september 2009,

| — | der henviser til de tre retligt bindende aftaler, der er forhandlet inden for rammerne af Arktisk Råd, nemlig aftalen om samarbejde om aeronautisk og maritim eftersøgning og redning i Arktis fra 2011, aftalen om samarbejde om olieforurening til søs, beredskab og bekæmpelse i Arktis fra 2013 og aftalen om styrkelse af det internationale videnskabelige samarbejde om Arktis fra 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til de tre retligt bindende aftaler, der er forhandlet inden for rammerne af Arktisk Råd, nemlig aftalen om samarbejde om aeronautisk og maritim eftersøgning og redning i Arktis fra 2011, aftalen om samarbejde om olieforurening til søs, beredskab og bekæmpelse i Arktis fra 2013 og aftalen om styrkelse af det internationale videnskabelige samarbejde om Arktis fra 2017,

| — | der henviser til erklæringen fra den 14. konference i Det Stående Udvalg af Parlamentarikere fra Det Arktiske Område, som fandt sted den 13.-14. april 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen fra den 14. konference i Det Stående Udvalg af Parlamentarikere fra Det Arktiske Område, som fandt sted den 13.-14. april 2021,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 3. september 2020 med titlen »Modstandsdygtighed i forhold til råstoffer af kritisk betydning: en kurs mod større sikkerhed og bæredygtighed« (COM(2020)0474), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 3. september 2020 med titlen »Modstandsdygtighed i forhold til råstoffer af kritisk betydning: en kurs mod større sikkerhed og bæredygtighed« (COM(2020)0474),

| — | der henviser til EU's arktiske forum, som blev holdt i Umeå, Sverige, i 2019, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's arktiske forum, som blev holdt i Umeå, Sverige, i 2019,

| — | der henviser til rapporterne fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC), navnlig dets særrapport om havet og kryosfæren i et klima under forandring og dets særrapport om global opvarmning på 1,5 oC, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporterne fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC), navnlig dets særrapport om havet og kryosfæren i et klima under forandring og dets særrapport om global opvarmning på 1,5 oC,

| — | der henviser til den sammenfattende rapport fra høringen af det arktiske interessentforum med henblik på at indkredse centrale investeringsprioriteter i Arktis og metoder til bedre at strømline fremtidige EU-finansieringsprogrammer for regionen, som blev offentliggjort den 21. december 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til den sammenfattende rapport fra høringen af det arktiske interessentforum med henblik på at indkredse centrale investeringsprioriteter i Arktis og metoder til bedre at strømline fremtidige EU-finansieringsprogrammer for regionen, som blev offentliggjort den 21. december 2017,

| — | der henviser til det strategiske notat fra Det Europæiske Center for Politisk Strategi fra juli 2019 med titlen »Walking on Thin Ice: A Balanced Arctic Strategy for the EU«, |
| --- | --- |

—

der henviser til det strategiske notat fra Det Europæiske Center for Politisk Strategi fra juli 2019 med titlen »Walking on Thin Ice: A Balanced Arctic Strategy for the EU«,

| — | der henviser til den nordatlantiske traktat, Warszawa-kommunikéet fra stats- og regeringscheferne, der deltog i mødet i Det Nordatlantiske Råd i Warszawa den 8. og 9. juli 2016, samt analysen og anbefalingerne fra den refleksionsgruppe, der blev udpeget af NATO's generalsekretær, med titlen »NATO 2030: United for a New Era«, |
| --- | --- |

—

der henviser til den nordatlantiske traktat, Warszawa-kommunikéet fra stats- og regeringscheferne, der deltog i mødet i Det Nordatlantiske Råd i Warszawa den 8. og 9. juli 2016, samt analysen og anbefalingerne fra den refleksionsgruppe, der blev udpeget af NATO's generalsekretær, med titlen »NATO 2030: United for a New Era«,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 54, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 54,

| — | der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A9-0239/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A9-0239/2021),

| A. | der henviser til, at Arktis i de seneste årtier har været en region med fred, et lavt niveau af spændinger og konstruktivt internationalt samarbejde mellem de otte arktiske stater (Danmark, Sverige, Finland, Island, Norge, Rusland, Canada og USA); der henviser til, at de arktiske stater og det internationale samfund derfor bør bevare det som sådan og fortsat udvise politisk vilje til at samarbejde og løse stridsspørgsmål i overensstemmelse med folkeretten; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Arktis i de seneste årtier har været en region med fred, et lavt niveau af spændinger og konstruktivt internationalt samarbejde mellem de otte arktiske stater (Danmark, Sverige, Finland, Island, Norge, Rusland, Canada og USA); der henviser til, at de arktiske stater og det internationale samfund derfor bør bevare det som sådan og fortsat udvise politisk vilje til at samarbejde og løse stridsspørgsmål i overensstemmelse med folkeretten;

| B. | der henviser til, at regionens geopolitiske betydning er stigende, og at fremtiden for Arktis og de globale udfordringer, som den arktiske region står over for, og som rækker ud over de arktiske kyststaters udfordringer, derfor kræver forvaltning på flere niveauer med behov for regionalt samarbejde og internationale løsninger; der henviser til, at der er en direkte forbindelse mellem den geopolitiske og sikkerhedsmæssige situation i Arktis og dets miljømæssige situation, som igen er stærkt påvirket af konsekvenserne af menneskelig aktivitet andre steder på planeten; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at regionens geopolitiske betydning er stigende, og at fremtiden for Arktis og de globale udfordringer, som den arktiske region står over for, og som rækker ud over de arktiske kyststaters udfordringer, derfor kræver forvaltning på flere niveauer med behov for regionalt samarbejde og internationale løsninger; der henviser til, at der er en direkte forbindelse mellem den geopolitiske og sikkerhedsmæssige situation i Arktis og dets miljømæssige situation, som igen er stærkt påvirket af konsekvenserne af menneskelig aktivitet andre steder på planeten;

| C. | der henviser til, at den samlede forvaltningsmodel for Arktis med udgangspunkt i folkeretten har vist sig at være effektiv og robust; der henviser til, at samarbejde har vist sig at være den mest nyttige måde at etablere forbindelser mellem de arktiske stater på; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at den samlede forvaltningsmodel for Arktis med udgangspunkt i folkeretten har vist sig at være effektiv og robust; der henviser til, at samarbejde har vist sig at være den mest nyttige måde at etablere forbindelser mellem de arktiske stater på;

| D. | der henviser til, at den nuværende forvaltningsramme for Arktis, som er centreret om Arktisk Råd, i de seneste 25 år har ydet et væsentligt bidrag til stabiliteten i regionen; der henviser til, at Arktisk Råd er det primære forum for arktisk samarbejde, og at dets arbejdsgrupper fungerer som en arena for et positivt og konstruktivt internationalt samarbejde; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at den nuværende forvaltningsramme for Arktis, som er centreret om Arktisk Råd, i de seneste 25 år har ydet et væsentligt bidrag til stabiliteten i regionen; der henviser til, at Arktisk Råd er det primære forum for arktisk samarbejde, og at dets arbejdsgrupper fungerer som en arena for et positivt og konstruktivt internationalt samarbejde;

| E. | der henviser til, at Arktisk Råds arbejde har været afgørende for at sikre et fredeligt og konstruktivt samarbejde mellem de arktiske stater og har ført til flere bindende aftaler mellem dem; der henviser til, at den arktiske region tidligere har været relativt upåvirket af globale geopolitiske konflikter, men at dens militære betydning og geopolitiske strategiske rolle er tiltagende; der henviser til, at sikkerhed og politik i Arktis er blevet stadig mere knyttet til globale problemstillinger, og at udviklingen uden for Arktis sandsynligvis vil få konsekvenser for de arktiske stater og omvendt, hvilket gør det endnu vigtigere at undgå enhver form for afsmittende virkning på Arktis af geopolitiske spændinger og konflikter i andre regioner; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at Arktisk Råds arbejde har været afgørende for at sikre et fredeligt og konstruktivt samarbejde mellem de arktiske stater og har ført til flere bindende aftaler mellem dem; der henviser til, at den arktiske region tidligere har været relativt upåvirket af globale geopolitiske konflikter, men at dens militære betydning og geopolitiske strategiske rolle er tiltagende; der henviser til, at sikkerhed og politik i Arktis er blevet stadig mere knyttet til globale problemstillinger, og at udviklingen uden for Arktis sandsynligvis vil få konsekvenser for de arktiske stater og omvendt, hvilket gør det endnu vigtigere at undgå enhver form for afsmittende virkning på Arktis af geopolitiske spændinger og konflikter i andre regioner;

| F. | der henviser til, at Arktisk Råds tilsagn om velfærd for indbyggerne i Arktis, bæredygtig udvikling af regionen og beskyttelse af det arktiske miljø, herunder økosystemernes sundhed, bevarelse og genopretning af biodiversiteten, naturpleje og bæredygtig forvaltning af naturressourcer, støttes fuldt ud af EU; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at Arktisk Råds tilsagn om velfærd for indbyggerne i Arktis, bæredygtig udvikling af regionen og beskyttelse af det arktiske miljø, herunder økosystemernes sundhed, bevarelse og genopretning af biodiversiteten, naturpleje og bæredygtig forvaltning af naturressourcer, støttes fuldt ud af EU;

| G. | der henviser til, at EU længe har været fortaler for et tæt samarbejde i den arktiske region og har været engageret i Arktis i årtier gennem dets deltagelse i politikken for den nordlige dimension med Rusland, Norge og Island, dets deltagelse i oprettelsen af Østersørådet, dets samarbejde i den euro-arktiske Barentsregion, navnlig i Det Euro-Arktiske Barentsråd og Barentsregionalrådet, dets strategiske partnerskaber med Canada og USA og dets deltagelse som aktiv de facto-observatør i Arktisk Råd; der henviser til, at EU har bidraget med over 1 mia. EUR til regional udvikling og grænseoverskridende samarbejde i den europæiske del af Arktis; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at EU længe har været fortaler for et tæt samarbejde i den arktiske region og har været engageret i Arktis i årtier gennem dets deltagelse i politikken for den nordlige dimension med Rusland, Norge og Island, dets deltagelse i oprettelsen af Østersørådet, dets samarbejde i den euro-arktiske Barentsregion, navnlig i Det Euro-Arktiske Barentsråd og Barentsregionalrådet, dets strategiske partnerskaber med Canada og USA og dets deltagelse som aktiv de facto-observatør i Arktisk Råd; der henviser til, at EU har bidraget med over 1 mia. EUR til regional udvikling og grænseoverskridende samarbejde i den europæiske del af Arktis;

| H. | der henviser til, at folkeretten udgør grundlaget for det internationale engagement og samarbejde i Arktis; der henviser til, at navnlig FN's havretskonvention (UNCLOS) og Den Internationale Søfartsorganisations (IMO's) konventioner, som udgør en ramme for internationalt samarbejde og tiltag vedrørende spørgsmål relateret til Det Nordlige Ishav, bør bekræftes på ny og styrkes; der henviser til, at UNCLOS fastsætter de retlige rammer, inden for hvilke alle aktiviteter i havene skal udføres, giver kyststater økonomiske rettigheder over deres eksklusive økonomiske zoner samt over deres kontinentalsokkel og fastsætter, at det åbne hav ikke er underlagt nogen statslig suverænitet; der henviser til, at alle de arktiske kyststater i Ilulissat-erklæringen har bekræftet, at de vil følge folkeretten, navnlig UNCLOS, i forbindelse med forvaltningen af Det Nordlige Ishav; der henviser til, at IMO fastsætter globale forskriftsmæssige standarder for den internationale søfarts sikkerhed og miljøpræstationer; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at folkeretten udgør grundlaget for det internationale engagement og samarbejde i Arktis; der henviser til, at navnlig FN's havretskonvention (UNCLOS) og Den Internationale Søfartsorganisations (IMO's) konventioner, som udgør en ramme for internationalt samarbejde og tiltag vedrørende spørgsmål relateret til Det Nordlige Ishav, bør bekræftes på ny og styrkes; der henviser til, at UNCLOS fastsætter de retlige rammer, inden for hvilke alle aktiviteter i havene skal udføres, giver kyststater økonomiske rettigheder over deres eksklusive økonomiske zoner samt over deres kontinentalsokkel og fastsætter, at det åbne hav ikke er underlagt nogen statslig suverænitet; der henviser til, at alle de arktiske kyststater i Ilulissat-erklæringen har bekræftet, at de vil følge folkeretten, navnlig UNCLOS, i forbindelse med forvaltningen af Det Nordlige Ishav; der henviser til, at IMO fastsætter globale forskriftsmæssige standarder for den internationale søfarts sikkerhed og miljøpræstationer;

| I. | der henviser til, at Arktis i særlig og stigende grad er blevet påvirket af de dramatiske konsekvenser af klimaforandringer og forringelse af biodiversiteten, herunder stigende temperaturer, skiftende isforhold, skovbrande, stigende vandstand i havene, ændrede vejrmønstre, invasive fremmede arter, alvorlige tab af biodiversitet og optøning af permafrosten, som påvirker hele planeten, men også udgør en risiko for den lokale infrastruktur; der henviser til, at lokale tilpasningsstrategier og beskyttelsen af det arktiske økosystem ikke kan håndteres uafhængigt af den globale ramme for klimaindsatsen, og at gennemførelsen af Parisaftalen er kernen i et sådant samarbejde; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Arktis i særlig og stigende grad er blevet påvirket af de dramatiske konsekvenser af klimaforandringer og forringelse af biodiversiteten, herunder stigende temperaturer, skiftende isforhold, skovbrande, stigende vandstand i havene, ændrede vejrmønstre, invasive fremmede arter, alvorlige tab af biodiversitet og optøning af permafrosten, som påvirker hele planeten, men også udgør en risiko for den lokale infrastruktur; der henviser til, at lokale tilpasningsstrategier og beskyttelsen af det arktiske økosystem ikke kan håndteres uafhængigt af den globale ramme for klimaindsatsen, og at gennemførelsen af Parisaftalen er kernen i et sådant samarbejde;

| J. | der henviser til, at nogle dele af Arktis har den højeste koncentration af plastaffald i verden, hvilket allerede påvirker arktiske dyrearter og udgør en risiko for at forurene fødenettet og i sidste ende vil påvirke mennesker; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at nogle dele af Arktis har den højeste koncentration af plastaffald i verden, hvilket allerede påvirker arktiske dyrearter og udgør en risiko for at forurene fødenettet og i sidste ende vil påvirke mennesker;

| K. | der henviser til, at det alarmerende tempo af afsmeltningen af iskapperne i Arktis skyldes klimaforandringer og faktorer, der primært er opstået uden for Arktis; der henviser til, at klimaforandringerne bør opfattes som en trusselsmultiplikator, der forværrer eksisterende tendenser, spændinger og ustabilitet; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at det alarmerende tempo af afsmeltningen af iskapperne i Arktis skyldes klimaforandringer og faktorer, der primært er opstået uden for Arktis; der henviser til, at klimaforandringerne bør opfattes som en trusselsmultiplikator, der forværrer eksisterende tendenser, spændinger og ustabilitet;

| L. | der henviser til, at den smeltende arktiske iskappe og den deraf følgende stigning i havenes vandstand vil få alvorlige globale konsekvenser for miljøet, økonomien og menneskers sikkerhed; der henviser til, at afsmeltningen af den grønlandske iskappe kan medføre en stigning i havenes vandstand i hele verden på op til 7,2 meter og oversvømme mange områder rundt om i verden; der henviser til, at nogle arktiske befolkninger allerede oplever konsekvenserne af de smeltende iskapper, hvilket har skabt migrationsstrømme; der henviser til, at Grønlands smeltende is også ændrer biodiversiteten; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at den smeltende arktiske iskappe og den deraf følgende stigning i havenes vandstand vil få alvorlige globale konsekvenser for miljøet, økonomien og menneskers sikkerhed; der henviser til, at afsmeltningen af den grønlandske iskappe kan medføre en stigning i havenes vandstand i hele verden på op til 7,2 meter og oversvømme mange områder rundt om i verden; der henviser til, at nogle arktiske befolkninger allerede oplever konsekvenserne af de smeltende iskapper, hvilket har skabt migrationsstrømme; der henviser til, at Grønlands smeltende is også ændrer biodiversiteten;

| M. | der henviser til, at blandt de forskellige trusler, som Arktis udsættes for som følge af menneskelig aktivitet, er optøningen af permafrosten særligt bekymrende; der henviser til, at permafrosten dækker omkring 24 % af jorden på den nordlige halvkugle, navnlig store områder i det nordlige Rusland; der henviser til, at permafrosten indeholder store mængder af farlig methan og CO2, og at der, når den tør op, frigives drivhusgasser i atmosfæren, hvilket bidrager til den globale opvarmning; der henviser til, at optøningen af permafrosten kan ændre økosystemerne og påvirke sikkerheden på uventede måder; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at blandt de forskellige trusler, som Arktis udsættes for som følge af menneskelig aktivitet, er optøningen af permafrosten særligt bekymrende; der henviser til, at permafrosten dækker omkring 24 % af jorden på den nordlige halvkugle, navnlig store områder i det nordlige Rusland; der henviser til, at permafrosten indeholder store mængder af farlig methan og CO2, og at der, når den tør op, frigives drivhusgasser i atmosfæren, hvilket bidrager til den globale opvarmning; der henviser til, at optøningen af permafrosten kan ændre økosystemerne og påvirke sikkerheden på uventede måder;

| N. | der henviser til, at udfordringerne for Arktis hovedsagelig skyldes globale klimaforandringer og aktiviteter uden for den arktiske region, men at virkningerne af klimaforandringerne er særligt synlige i Arktis, eftersom Arktis opvarmes tre gange hurtigere end det globale gennemsnit, og havisen i Arktis smelter i et hidtil uset tempo med stigende vandstand i havene, som skaber en alvorlig social, miljømæssig og økonomisk indvirkning, ikke bare i selve regionen, men også på verdensplan; der henviser til, at disse virkninger ændrer det regionale økosystem og den regionale geografi og økonomi ved potentielt at åbne nye transportruter, styrke handelen, lette adgangen til sjældne naturressourcer og intensivere forskningsaktiviteter, fiskeri og turisme; der henviser til, at nogle af disse ændringer rummer et enormt potentiale til teknologisk avanceret, miljøvenlig og bæredygtig økonomisk udvikling; der henviser til, at de udfordringer, der påvirker Arktis, er hele verdens ansvar, navnlig klimaforandringerne; der henviser til, at EU bør reagere på disse udfordringer, både i kraft af sine egne forpligtelser og ved at yde bistand til andre; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at udfordringerne for Arktis hovedsagelig skyldes globale klimaforandringer og aktiviteter uden for den arktiske region, men at virkningerne af klimaforandringerne er særligt synlige i Arktis, eftersom Arktis opvarmes tre gange hurtigere end det globale gennemsnit, og havisen i Arktis smelter i et hidtil uset tempo med stigende vandstand i havene, som skaber en alvorlig social, miljømæssig og økonomisk indvirkning, ikke bare i selve regionen, men også på verdensplan; der henviser til, at disse virkninger ændrer det regionale økosystem og den regionale geografi og økonomi ved potentielt at åbne nye transportruter, styrke handelen, lette adgangen til sjældne naturressourcer og intensivere forskningsaktiviteter, fiskeri og turisme; der henviser til, at nogle af disse ændringer rummer et enormt potentiale til teknologisk avanceret, miljøvenlig og bæredygtig økonomisk udvikling; der henviser til, at de udfordringer, der påvirker Arktis, er hele verdens ansvar, navnlig klimaforandringerne; der henviser til, at EU bør reagere på disse udfordringer, både i kraft af sine egne forpligtelser og ved at yde bistand til andre;

| O. | der henviser til, at menneskeskabte miljøkatastrofer i Arktis, navnlig i forbindelse med udvinding af olie og andre arktiske ressourcer, er vanskelige at inddæmme og håndtere, og at det kan medføre høje omkostninger at afhjælpe de forvoldte skader; der henviser til, at det største olieudslip i Arktis fandt sted i Sibirien i maj 2020, hvor mere end 20 000 tons dieselbrændstof løb ud i det omkringliggende terræn og vandvejene nær den russiske by Norilsk, og at oprydningsarbejdet stadig pågår; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at menneskeskabte miljøkatastrofer i Arktis, navnlig i forbindelse med udvinding af olie og andre arktiske ressourcer, er vanskelige at inddæmme og håndtere, og at det kan medføre høje omkostninger at afhjælpe de forvoldte skader; der henviser til, at det største olieudslip i Arktis fandt sted i Sibirien i maj 2020, hvor mere end 20 000 tons dieselbrændstof løb ud i det omkringliggende terræn og vandvejene nær den russiske by Norilsk, og at oprydningsarbejdet stadig pågår;

| P. | der henviser til, at de hovedsageligt udefra kommende virkninger af klimaforandringerne i Arktis og den fornyede geopolitiske konkurrence i regionen er faktorer, der komplicerer en bæredygtig udvikling og bevarelsen af traditionelle levebrød i det skrøbelige arktiske miljø og kan påvirke sikkerheden og en bæredygtig økonomiske udvikling i regionen; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at de hovedsageligt udefra kommende virkninger af klimaforandringerne i Arktis og den fornyede geopolitiske konkurrence i regionen er faktorer, der komplicerer en bæredygtig udvikling og bevarelsen af traditionelle levebrød i det skrøbelige arktiske miljø og kan påvirke sikkerheden og en bæredygtig økonomiske udvikling i regionen;

| Q. | der henviser til, at regionens geoøkonomiske betydning vokser hurtigt på grund af den stigende interesse for dens kostbare og rigelige naturressourcer, bl.a. kritiske råstoffer, dens nyopståede søruter og dens potentiale for søtransport; der henviser til, at de arktiske lande, selv om de har ret til at udnytte ressourcerne på deres egne områder, også har en pligt til at gøre dette på en ansvarlig måde; der henviser til, at prospektering efter og udnyttelse af arktiske ressourcer indebærer betydelige risici for de sårbare økosystemer og lokalbefolkninger i regionen; der henviser til, at EU og Det Forenede Kongerige i 2019 importerede en stor andel af de arktiske staters eksport af energi, metaller, mineraler og fisk; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at regionens geoøkonomiske betydning vokser hurtigt på grund af den stigende interesse for dens kostbare og rigelige naturressourcer, bl.a. kritiske råstoffer, dens nyopståede søruter og dens potentiale for søtransport; der henviser til, at de arktiske lande, selv om de har ret til at udnytte ressourcerne på deres egne områder, også har en pligt til at gøre dette på en ansvarlig måde; der henviser til, at prospektering efter og udnyttelse af arktiske ressourcer indebærer betydelige risici for de sårbare økosystemer og lokalbefolkninger i regionen; der henviser til, at EU og Det Forenede Kongerige i 2019 importerede en stor andel af de arktiske staters eksport af energi, metaller, mineraler og fisk;

| R. | der henviser til, at Nordvestpassagen, Nordsøruten og den fremtidige sørute via Nordpolen åbner sig som følge af, at isen smelter; der henviser til, at naturressourcerne i den arktiske region i vid udstrækning hører under de arktiske staters nationale jurisdiktion, og at ejendomsretten til disse ressourcer er ubestridt; der henviser til, at behovet for at udvikle og finde bæredygtige løsninger på energiproduktion og transport har øget den globale efterspørgsel efter sjældne jordarter, hvilket har flyttet fokus til Arktis' stort set uudnyttede naturressourcer; der henviser til, at den arktiske region har en enorm reserve af sjældne jordarters mineraler; der henviser til, at 90 % af den globale produktion af sjældne jordarter i øjeblikket stammer fra Kina; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at Nordvestpassagen, Nordsøruten og den fremtidige sørute via Nordpolen åbner sig som følge af, at isen smelter; der henviser til, at naturressourcerne i den arktiske region i vid udstrækning hører under de arktiske staters nationale jurisdiktion, og at ejendomsretten til disse ressourcer er ubestridt; der henviser til, at behovet for at udvikle og finde bæredygtige løsninger på energiproduktion og transport har øget den globale efterspørgsel efter sjældne jordarter, hvilket har flyttet fokus til Arktis' stort set uudnyttede naturressourcer; der henviser til, at den arktiske region har en enorm reserve af sjældne jordarters mineraler; der henviser til, at 90 % af den globale produktion af sjældne jordarter i øjeblikket stammer fra Kina;

| S. | der henviser til, at det primære ansvar for en bæredygtig udvikling af Arktis ligger hos de arktiske stater, men at de betydelige virkninger af eksterne faktorer ikke kan benægtes, og at det internationale samfund derfor er forpligtet til at gøre alt, hvad det kan for at beskytte den arktiske region og sikre dens stabilitet og sikkerhed; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at det primære ansvar for en bæredygtig udvikling af Arktis ligger hos de arktiske stater, men at de betydelige virkninger af eksterne faktorer ikke kan benægtes, og at det internationale samfund derfor er forpligtet til at gøre alt, hvad det kan for at beskytte den arktiske region og sikre dens stabilitet og sikkerhed;

| T. | der henviser til, at det cirkumpolare Arktis er hjemsted for over fire millioner mennesker, herunder mere end 40 forskellige oprindelige folk og lokalsamfund og en halv million EU-borgere; der henviser til, at samerne, som er EU's eneste anerkendte oprindelige folk, lever i de arktiske områder i Finland og Sverige samt i Norge og Rusland; der henviser til, at oprindelige folk og lokalsamfund spiller en afgørende rolle i den bæredygtige forvaltning af naturressourcer og bevaringen af biodiversiteten; der henviser til, at demografi er vigtig for den regionale udvikling; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at det cirkumpolare Arktis er hjemsted for over fire millioner mennesker, herunder mere end 40 forskellige oprindelige folk og lokalsamfund og en halv million EU-borgere; der henviser til, at samerne, som er EU's eneste anerkendte oprindelige folk, lever i de arktiske områder i Finland og Sverige samt i Norge og Rusland; der henviser til, at oprindelige folk og lokalsamfund spiller en afgørende rolle i den bæredygtige forvaltning af naturressourcer og bevaringen af biodiversiteten; der henviser til, at demografi er vigtig for den regionale udvikling;

| U. | der henviser til, at samarbejde inden for videnskabelig forskning nu mere end nogensinde før er afgørende for at overvinde de udfordringer, som alvorlig miljøødelæggelse og klimaforandringer fører med sig; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at samarbejde inden for videnskabelig forskning nu mere end nogensinde før er afgørende for at overvinde de udfordringer, som alvorlig miljøødelæggelse og klimaforandringer fører med sig;

| V. | der henviser til, at EU har bidraget med over 200 mio. EUR til arktisk forskning gennem Horisont 2020-programmet; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at EU har bidraget med over 200 mio. EUR til arktisk forskning gennem Horisont 2020-programmet;

| W. | der henviser til, at EU er fast besluttet på at arbejde hen imod et åbent og sikkert globalt maritimt område i overensstemmelse med EU's globale strategi og EU-strategien for maritim sikkerhed; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at EU er fast besluttet på at arbejde hen imod et åbent og sikkert globalt maritimt område i overensstemmelse med EU's globale strategi og EU-strategien for maritim sikkerhed;

| X. | der henviser til, at EU's engagement i Arktis er baseret på historie, geografi, økonomi og forskning; der henviser til, at vigtigheden af bæredygtig udvikling, samhørighedspolitik og grænseoverskridende samarbejde for at mindske de geopolitiske spændinger bør fremhæves; der henviser til, at EU som global aktør konsekvent har vist sit engagement i et fredeligt, miljøvenligt, samarbejdsorienteret, bæredygtigt og velstående Arktis og har til hensigt at sikre en bæredygtig fremtid for de mennesker, der bor i Arktis; der henviser til, at EU klart har tilkendegivet, at det er rede til at spille en endnu mere fremtrædende rolle; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at EU's engagement i Arktis er baseret på historie, geografi, økonomi og forskning; der henviser til, at vigtigheden af bæredygtig udvikling, samhørighedspolitik og grænseoverskridende samarbejde for at mindske de geopolitiske spændinger bør fremhæves; der henviser til, at EU som global aktør konsekvent har vist sit engagement i et fredeligt, miljøvenligt, samarbejdsorienteret, bæredygtigt og velstående Arktis og har til hensigt at sikre en bæredygtig fremtid for de mennesker, der bor i Arktis; der henviser til, at EU klart har tilkendegivet, at det er rede til at spille en endnu mere fremtrædende rolle;

| Y. | der henviser til, at EU har evnen til at bidrage på forskellig vis til at løse potentielle nye udfordringer og forebygge konflikter i Arktis; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at EU har evnen til at bidrage på forskellig vis til at løse potentielle nye udfordringer og forebygge konflikter i Arktis;

| Z. | der henviser til, at EU's ansøgning om at blive fuldgyldig observatør i Arktisk Råd, som medlemmerne af Arktisk Råd bekræftede modtagelsen af i 2013, stadig er under behandling; der henviser til, at den endelige afgørelse er blevet udsat som følge af modstand fra visse medlemmer af Arktisk Råd; der henviser til, at Parlamentet tidligere har vist sin opbakning til denne ansøgning; der henviser til, at EU deltager aktivt i arbejdet i Arktisk Råds relevante grupper, taskforcer og ekspertgrupper; der henviser til, at EU's brede spektrum af regionale kompetencer, ekspertviden og eksisterende initiativer kan tjene som en ramme for fælles projekter; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at EU's ansøgning om at blive fuldgyldig observatør i Arktisk Råd, som medlemmerne af Arktisk Råd bekræftede modtagelsen af i 2013, stadig er under behandling; der henviser til, at den endelige afgørelse er blevet udsat som følge af modstand fra visse medlemmer af Arktisk Råd; der henviser til, at Parlamentet tidligere har vist sin opbakning til denne ansøgning; der henviser til, at EU deltager aktivt i arbejdet i Arktisk Råds relevante grupper, taskforcer og ekspertgrupper; der henviser til, at EU's brede spektrum af regionale kompetencer, ekspertviden og eksisterende initiativer kan tjene som en ramme for fælles projekter;

| AA. | der henviser til, at Frankrig, Tyskland, Nederlandene, Polen, Spanien og Italien — observatører i Det Arktiske Råd — udviser et væsentligt engagement i Arktis og en stor interesse i fremtidig dialog og samarbejde med Det Arktiske Råd; der henviser til, at Estland og Irland har ansøgt om at blive observatører i Arktisk Råd; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at Frankrig, Tyskland, Nederlandene, Polen, Spanien og Italien — observatører i Det Arktiske Råd — udviser et væsentligt engagement i Arktis og en stor interesse i fremtidig dialog og samarbejde med Det Arktiske Råd; der henviser til, at Estland og Irland har ansøgt om at blive observatører i Arktisk Råd;

| AB. | der henviser til, at Island og Norge som engagerede og pålidelige partnere er associerede med EU gennem EØS- og Schengenaftalen; |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at Island og Norge som engagerede og pålidelige partnere er associerede med EU gennem EØS- og Schengenaftalen;

| AC. | der henviser til, at stabiliteten i Arktis længe har været relativt godt bevaret, men at den i stigende grad påvirkes af den voksende internationale interesse i regionen og de ændrede sikkerhedsperspektiver, herunder Den Russiske Føderations gradvise remilitarisering i regionen; der henviser til, at de russiske økonomiske og militære investeringer i Arktis langt overstiger resten af de arktiske staters; der henviser til, at Den Russiske Føderation har etableret nye og har moderniseret gamle militærbaser i de nordlige regioner og styrket Anti-Access/Area Denial-kapaciteten (A2/AD), som begrænser sejladsrettighederne på den strategiske Nordsørute, som Den Russiske Føderation uretmæssigt hævder er en indre vandvej; der henviser til, at Rusland har opgraderet sin nordlige flådestation til status som militærdistrikt og har udvidet forskellige grene af sine væbnede styrker, bl.a. udstyret dem med nye ubåde, atomdrevne og konventionelt drevne isbrydere, kampklare radarer og missilsystemer; der henviser til, at Rusland har genoplivet konceptet om grundlæggende forsvar, som har til formål at beskytte dets strategiske kapaciteter fra Barentshavet til Beringstrædet; der henviser til, at Rusland også har øget sine flåde- og luftpatruljer, ubådsaktiviteter og sin elektroniske krigsførelsestaktik, hvilket er en meget bekymrende udvikling; der henviser til, at sådanne geopolitiske udviklinger har ført til en stigning i antallet af øvelser, deployeringer, patruljer og kapacitetsinvesteringer i Arktis; der henviser til, at militariseringen af området er i strid med den samarbejdsånd, der hidtil har ligget til grund for forbindelserne mellem staterne i Arktis; |
| --- | --- |

AC.

der henviser til, at stabiliteten i Arktis længe har været relativt godt bevaret, men at den i stigende grad påvirkes af den voksende internationale interesse i regionen og de ændrede sikkerhedsperspektiver, herunder Den Russiske Føderations gradvise remilitarisering i regionen; der henviser til, at de russiske økonomiske og militære investeringer i Arktis langt overstiger resten af de arktiske staters; der henviser til, at Den Russiske Føderation har etableret nye og har moderniseret gamle militærbaser i de nordlige regioner og styrket Anti-Access/Area Denial-kapaciteten (A2/AD), som begrænser sejladsrettighederne på den strategiske Nordsørute, som Den Russiske Føderation uretmæssigt hævder er en indre vandvej; der henviser til, at Rusland har opgraderet sin nordlige flådestation til status som militærdistrikt og har udvidet forskellige grene af sine væbnede styrker, bl.a. udstyret dem med nye ubåde, atomdrevne og konventionelt drevne isbrydere, kampklare radarer og missilsystemer; der henviser til, at Rusland har genoplivet konceptet om grundlæggende forsvar, som har til formål at beskytte dets strategiske kapaciteter fra Barentshavet til Beringstrædet; der henviser til, at Rusland også har øget sine flåde- og luftpatruljer, ubådsaktiviteter og sin elektroniske krigsførelsestaktik, hvilket er en meget bekymrende udvikling; der henviser til, at sådanne geopolitiske udviklinger har ført til en stigning i antallet af øvelser, deployeringer, patruljer og kapacitetsinvesteringer i Arktis; der henviser til, at militariseringen af området er i strid med den samarbejdsånd, der hidtil har ligget til grund for forbindelserne mellem staterne i Arktis;

| AD. | der henviser til, at Barentshavet har været det vigtigste testområde for både ballistiske missilsystemer og krydsermissilsystemer, mens området øst for Novaya Zemlya har været det primære område for atomprøvesprængninger; |
| --- | --- |

AD.

der henviser til, at Barentshavet har været det vigtigste testområde for både ballistiske missilsystemer og krydsermissilsystemer, mens området øst for Novaya Zemlya har været det primære område for atomprøvesprængninger;

| AE. | der henviser til, at Rusland har krænket sine fredelige nabolandes suverænitet og territoriale integritet og blokeret den frie sejlads i Det Asovske Hav, Sortehavet og Østersøen, hvilket der ikke kan ses bort fra ved vurderingen af de fremtidige scenarier for opretholdelse af den nuværende fredelige sameksistens i Arktis; |
| --- | --- |

AE.

der henviser til, at Rusland har krænket sine fredelige nabolandes suverænitet og territoriale integritet og blokeret den frie sejlads i Det Asovske Hav, Sortehavet og Østersøen, hvilket der ikke kan ses bort fra ved vurderingen af de fremtidige scenarier for opretholdelse af den nuværende fredelige sameksistens i Arktis;

| AF. | der henviser til, at Kinas vidtrækkende projekter og initiativer giver anledning til stor bekymring; der henviser til, at Kina offentliggjorde sin første hvidbog om Arktispolitikken i januar 2018 og har kastet sig ud i en langsigtet indsats for at styrke sin position i Arktis ved at erklære sig for at være en »næsten-arktisk stat« med ambitionen om at blive en »polarmagt« og er i gang med at øge samarbejdet med Rusland i Arktis; der henviser til, at Kina har skabt en »polarsilkevej« for handel gennem den arktiske region som en udvidelse af sit »ét bælte, én vej«-initiativ og har organiseret regionale videnskabelige udforskningsmissioner, oprettet forskningscentre i Arktis og udviklet 24 polare observationssatellitter; der henviser til, at Kina deltager aktivt i Arktisk Råd og har engageret sig i bilateralt samarbejde med individuelle arktiske stater og andre interessenter for at opnå støtte til sine initiativer; |
| --- | --- |

AF.

der henviser til, at Kinas vidtrækkende projekter og initiativer giver anledning til stor bekymring; der henviser til, at Kina offentliggjorde sin første hvidbog om Arktispolitikken i januar 2018 og har kastet sig ud i en langsigtet indsats for at styrke sin position i Arktis ved at erklære sig for at være en »næsten-arktisk stat« med ambitionen om at blive en »polarmagt« og er i gang med at øge samarbejdet med Rusland i Arktis; der henviser til, at Kina har skabt en »polarsilkevej« for handel gennem den arktiske region som en udvidelse af sit »ét bælte, én vej«-initiativ og har organiseret regionale videnskabelige udforskningsmissioner, oprettet forskningscentre i Arktis og udviklet 24 polare observationssatellitter; der henviser til, at Kina deltager aktivt i Arktisk Råd og har engageret sig i bilateralt samarbejde med individuelle arktiske stater og andre interessenter for at opnå støtte til sine initiativer;

| AG. | der henviser til, at de fleste arktiske aktører har ajourført deres strategier under hensyntagen til den hastigt skiftende situation i Arktis og regionens voksende økonomiske og geostrategiske betydning; |
| --- | --- |

AG.

der henviser til, at de fleste arktiske aktører har ajourført deres strategier under hensyntagen til den hastigt skiftende situation i Arktis og regionens voksende økonomiske og geostrategiske betydning;

Internationalt samarbejde som fundamentet for et sikkert, stabilt, velstående, tilgængeligt og fredeligt Arktis

| 1. | bekræfter på ny, at Arktis er af strategisk og politisk betydning for EU som arktisk interessent og global aktør, og understreger EU's tilsagn om at være en ansvarlig aktør, der tilstræber en langsigtet bæredygtig og fredelig udvikling af regionen ved fuldt ud at samarbejde med internationale partnere; finder det afgørende, at alle interessenter, herunder EU og dets medlemsstater, gør noget for at opretholde et fredeligt og intensivt internationalt og regionalt samarbejde, videnskabelig forskning, fremgang og et lavt niveau af spændinger i Arktis samt for at reagere på de meget alarmerende virkninger og konsekvenser af klimaforandringerne i regionen; mener, at Arktis spiller en afgørende rolle i at bevare planetens miljømæssige balance, er tilfreds med, at regionen længe har været et sted præget af fred og frugtbart internationalt samarbejde, og lykønsker Arktisk Råd med dets 25-års jubilæum som det primære forum for arktisk samarbejde, som har vist sin evne til at opretholde en konstruktiv og positiv samarbejdsånd; |
| --- | --- |

1.

| 2. | bakker op om validiteten af de tre grundlæggende søjler i EU's integrerede politik for Arktis, nemlig en ambitiøs reaktion på klimaforandringerne og beskyttelse af det arktiske miljø, fremme af bæredygtig udvikling og styrkelse af det internationale samarbejde; understreger betydningen af en afbalanceret EU-politik for Arktis og er af den opfattelse, at EU har enestående forudsætninger for at bidrage til at koordinere og supplere medlemsstaternes arktiske politikker, og fremhæver derfor behovet for større sammenhæng mellem EU's interne og eksterne politikker for så vidt angår arktiske anliggender; opfordrer indtrængende EU til, hvor det er relevant, at medtage en arktisk dimension i sine sektorpolitikker; |
| --- | --- |

2.

| 3. | fremhæver den vigtige rolle, som observatørerne i Arktisk Råd spiller, idet de har stor erfaring og længe har været involveret i videnskabeligt og politisk samarbejde i Arktis; glæder sig i denne henseende over den løbende dialog mellem observatørstaterne og Arktisk Råds formandskab; bakker op om EU's ansøgning om at blive fuldgyldig observatør i Arktisk Råd og tilskynder medlemmerne af Arktisk Råd til at svare positivt på EU's ansøgning; understreger imidlertid, at EU allerede er de facto-observatør i Arktisk Råd med mulighed for at deltage og bidrage på samme vilkår som andre observatørmedlemmer; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger, at EU skal bidrage til øget multilateral forvaltning i Arktis, fremme bæredygtig anvendelse af ressourcer og beskytte og bevare Arktis i fællesskab med dets befolkning; opfordrer EU til fortsat at bidrage til Arktisk Råd gennem ekspertise og finansiering ved at øge sit engagement i Arktisk Råds arbejdsgrupper og dets forskellige projekter; mener, at den nordlige region bør betragtes som en del af EU's nordlige naboskabsområde med øget deltagelse i eksisterende fora; fremhæver, at den nordlige dimension fungerer som en konstruktiv arena for grænseoverskridende samarbejde med en vellykket model for sektorsamarbejde, hvor EU bidrager ligeligt til den fælles politik med Rusland, Norge og Island såvel som andre observatører; glæder sig over yderligere praktisk samarbejde på en lang række områder; fremhæver samarbejdet mellem lokale og nationale statslige og ikkestatslige aktører i Det Euro-Arktiske Barentsråd, som EU er fuldgyldigt medlem af, om spørgsmål af særlig relevans for Barentsregionen; bemærker, at Det Euro-Arktiske Barentsråd har spillet en vigtig rolle med hensyn til at opbygge tillid og gensidig forståelse i nord og samtidig styrke samarbejdet mellem de arktiske lande; bemærker, at EU også bør sigte mod at deltage i andre politiske fora med tilknytning til udviklingen af Arktis; |
| --- | --- |

4.

| 5. | bifalder den igangværende proces med ajourføring af EU's politik for Arktis, som bør afspejle EU's interesse i Arktis og tackle de kombinerede udfordringer med øget international opmærksomhed og klimatiske, miljømæssige, geopolitiske og geoøkonomiske ændringer i regionen; mener, at politikken bør omfatte nye aktører såsom Kina, og at sikkerhedsdimensionen i Arktis bør adresseres i EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik; mener navnlig, at den bør omfatte en samlet tilgang til sikkerhed, som især bør indbefatte begreberne miljø og sundhed samt spørgsmål vedrørende maritim sikkerhed; bemærker, at en sådan omfattende ajourført politik, der er baseret på konsensus blandt alle medlemsstaterne, vil gøre det muligt for EU at spille en effektiv, proaktiv og mere ambitiøs rolle i regionen under hensyntagen til de presserende udfordringer i forbindelse med klimaforandringer og Arktis' voksende geopolitiske betydning, men også vil tjene EU-borgernes interesser, hovedsagelig dem, der bor i Arktis, og navnlig oprindelige folk; understreger, at en sådan politik skal afspejle både den interne og den eksterne dimension af EU's forbindelser med Arktis og bør omfatte en dimension om bæredygtig konnektivitet med henblik på at løse vigtige problemer, som de arktiske indbyggere står over for, f.eks. sikring af internetforbindelser af høj kvalitet; |
| --- | --- |

5.

| 6. | er af den opfattelse, at EU's nye politik for Arktis bør anvendes mere bredt som en mulighed for at øge bevidstheden og engagementet blandt EU's borgere, den akademiske verden og erhvervslivet med hensyn til arktiske spørgsmål; opfordrer til, at der oprettes en fælles Arktisportal, som omfatter alle EU-institutionernes initiativer og aktiviteter i Arktis; |
| --- | --- |

6.

| 7. | bemærker, at interessen for Arktis og dets ressourcer er stigende; er dybt bekymret over de negative virkninger af klimaforandringerne, navnlig den hastigt smeltende is og overudnyttelsen af ressourcer, som skaber nye elementer og kendsgerninger for bestemte typer af økonomisk udvikling og yderligere forstyrrelse af de stadig mere skrøbelige arktiske økosystemer; |
| --- | --- |

7.

| 8. | understreger, at den samlede forvaltningsmodel med udgangspunkt i folkeretten har været til gavn for alle arktiske stater og regionen som helhed og har skabt forudsigelighed og stabilitet i regionen; understreger, at de eksisterende regionale strukturer fremmer tillid og samarbejde mellem de arktiske stater; understreger, at de arktiske stater har det primære ansvar for at løse problemer inden for deres territorier; påpeger imidlertid, at eksterne kræfter har en central indvirkning på de nuværende og fremtidige udfordringer i regionen; gentager, at folkeretten er hjørnestenen i de retlige rammer, der regulerer internationale forbindelser i Arktis, og understreger betydningen af UNCLOS som grundlag for alle maritime aktiviteter, og navnlig del XV vedrørende fredelig bilæggelse af maritime tvister og de forskellige tvistbilæggelsesprocedurer for afgrænsningen af den arktiske kontinentalsokkel og for løsning af suverænitetsspørgsmål inden for Arktis for så vidt angår territorialfarvande; gentager sin opfordring til EU og medlemsstaterne om at spille en større rolle i den effektive gennemførelse af internationale konventioner og opfordrer USA til at ratificere UNCLOS; understreger også betydningen af de internationale organer, der er oprettet under UNCLOS, herunder Kommissionen for grænserne for kontinentalsoklen (CLCS), Den Internationale Havbundsmyndighed (ISA) og Den Internationale Havretsdomstol (ITLOS), og af platforme som Arktisk Råd, Det Stående Udvalg af Parlamentarikere fra Det Arktiske Område, Det Euro-Arktiske Barentsråd, den nordlige dimension og FN, og forpligter sig fortsat til en stærk og aktiv deltagelse i parlamentarisk samarbejde om arktiske anliggender; |
| --- | --- |

8.

| 9. | anerkender de arktiske staters suverænitet og deres suveræne rettigheder i overensstemmelse med folkeretten; mener, at det er af afgørende betydning at sikre resultaterne af tre årtiers fredeligt samarbejde; understreger, at EU's evne til at tilvejebringe løsninger på potentielle sikkerhedsudfordringer bør udnyttes fuldt ud; understreger, at der i betragtning af de mange komplekse og indbyrdes forbundne spørgsmål vedrørende den økonomiske, miljømæssige og sikkerhedsmæssige udvikling i Arktis er behov for globale, regionale og lokale mødesteder for dialog om regionens sikkerhedsmæssige behov; |
| --- | --- |

9.

Klimaforandringer i Arktis

| 10. | giver udtryk for dyb bekymring over konklusionerne i IPCC's særrapport om havene og kryosfæren i et klima i forandring, ifølge hvilken den globale opvarmning i løbet af de seneste årtier har ført til en omfattende indskrænkning af kryosfæren med massive tab fra iskapper og gletsjere, reduktion af snedække og den arktiske havis' omfang og tykkelse og en forhøjet permafrosttemperatur; er dybt bekymret over de folkesundhedsmæssige og sikkerhedsmæssige konsekvenser af optøningen af permafrosten, som blotlægger bakterier og virusser, der har været inaktive i århundreder eller årtusinder; |
| --- | --- |

10.

| 11. | understreger, at Arktis taber biodiversitet i et alarmerende tempo, og udtrykker dyb bekymring over konklusionerne i IPBES' »Global Assessment Report on Biodiversity and Ecosystem Services« (global vurderingsrapport om biodiversitet og økosystemtjenester); understreger, at tabet af biodiversitet ikke kun skyldes klimaforandringer, men også havminedrift, som ifølge IPBES sandsynligvis vil blive forøget i den arktiske region, efterhånden som den smelter; |
| --- | --- |

11.

| 12. | er bekymret over rapporter om, at bakterier, der frigives ved optøning af permafrosten, frigiver klimaskadeligt kulstof, men også sammen med virusser kan udgøre en alvorlig sundhedstrussel for dyr og mennesker; bemærker, at klimaforandringerne og den smeltende permafrost har en skadelig indvirkning på muligheden for at bo og arbejde i regionen, da begge dele har ført til tab eller forringelse af eksisterende infrastruktur, veje og bygninger samt en stribe af industri- og transportulykker og også truer kultur- og kulturarvssteder og oprindelige folks levevis; |
| --- | --- |

12.

| 13. | understreger, at EU bør føre en politik, der sikrer, at foranstaltninger til løsning af miljøproblemer tager hensyn til interesserne hos indbyggerne i den arktiske region, herunder de oprindelige befolkninger, når det gælder beskyttelse og udvikling af regionen; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer indtrængende EU til at påtage sig en ledende rolle i arbejdet med at udarbejde en ambitiøs klimahandlingsplan for Arktis, der tager fat på den globale reduktion af drivhusgasemissioner og tilpasning til klimaforandringerne og samtidig støtter innovative løsninger, der er relevante for Arktis; |
| --- | --- |

14.

Geopolitisk udvikling i Arktis

| 15. | glæder sig over, at stabiliteten i Arktis længe har været relativt upåvirket af konflikter i andre dele af verden, og understreger, at det er vigtigt at forhindre afsmittende virkninger i Arktis af geopolitiske udviklinger i andre regioner; bemærker imidlertid, at den sikkerhedsmæssige og militære situation i Arktis har ændret sig fundamentalt i de senere år, og anerkender regionens strategiske betydning; bemærker, at et sikkert, stabilt, bæredygtigt, fredeligt og fremgangsrigt Arktis spiller en afgørende rolle for den generelle sikkerhed i Europa og dets strategiske kontekst; fremhæver endvidere, at militær aktivitet i regionen skal være forudsigelig, gennemsigtig og gennemføres på en måde, der fremmer sikkerhed og stabilitet, idet øget militarisering kombineret med forværrede geopolitiske forbindelser på globalt plan kan føre til hændelser og øgede sikkerhedsrisici; opfordrer derfor til øget regional dialog, grænseoverskridende samarbejde og tilbageholdenhed på det militære område og tilskynder til en forhandlingsproces og tillidsskabende foranstaltninger med sigte på det langsigtede mål om en reduktion af militært udstyr i regionen; |
| --- | --- |

15.

| 16. | bemærker Den Russiske Føderations særlige geografiske situation, idet de russiske territorialfarvande og økonomiske zoner er meget større end alle de andre arktiske staters; understreger i denne forbindelse, at Ruslands særlige geografiske karakteristika gør det til en uomgængelig samtalepartner, men også giver landet et større ansvar; |
| --- | --- |

16.

| 17. | noterer sig, at Arktis har en fremtrædende plads i alle regionens aktørers militære strategier og opfordrer dem indtrængende til at gennemføre deres arktiske politikker under fuld overholdelse af folkeretten; giver udtryk for dyb bekymring over Ruslands gradvise militære opbygning, som har været den mest omfattende blandt de arktiske stater og omfatter udvikling af A2/AD-kapaciteter og genaktivering og genopbygning af havbaserede atomstyrker og en flåde af isbrydere, idet Rusland agter at udstyre nogle af disse med krydsermissiler og systemer til elektronisk krigsførelse; mener, at sådanne handlinger ikke kan retfærdiggøres med den militære situation på stedet og går betydeligt ud over legitime defensive formål og således afspejler russisk vilje til at opnå strategisk militær overlegenhed i regionen, hvilket ville føre til ustabilitet og øge risikoen for konfrontation og afvige fra Murmansk-initiativet fra 1987, som havde til formål at omdanne Arktis til en international »fredszone«; opfordrer indtrængende de cirkumpolare nationer til ikke at opbygge militære eller videnskabelige forposter beskyttet af militære styrker; |
| --- | --- |

17.

| 18. | beklager, at Rusland i stedet for at fremhæve fordelene ved samarbejdsorienteret dialog har anlagt et langt mere konkurrencepræget — endda konfrontatorisk — perspektiv på Arktis, idet det betragter Arktis som et område for militær, territorial og økonomisk ekspansion og en arena for dets stormagtsambitioner; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer alle arktiske stater til at indgå i en konstruktiv og gensidigt fordelagtig dialog om alle spørgsmål lige fra miljøbeskyttelse til økonomisk udvikling og militære operationer; understreger, at EU og Rusland har væsentlige fælles interesser på en række områder med tilknytning til Arktis, herunder inden for maritim sikkerhed og grænseoverskridende samarbejde om miljøspørgsmål; understreger imidlertid, at konstruktivt samarbejde bør være i overensstemmelse med princippet om selektivt engagement, herunder på klima- og miljøområdet, ikke bør bringe formålet med sanktioner og restriktive foranstaltninger, der er vedtaget som følge af den russiske regerings handlinger i andre dele af verden, i fare, og bør være i overensstemmelse med EU's strategi over for Den Russiske Føderation; bemærker, at Arktisk Råd bør ses som en platform til at opretholde og fortsætte den åbne dialog med Rusland om spørgsmål, der også er af betydning for EU; |
| --- | --- |

19.

| 20. | mener, at Kinas inddragelse af Arktis i sine økonomiske udviklingsprogrammer med ønsket om at integrere Arktis' Nordsørute i sit »ét bælte, én vej«-initiativ (som en »polarsilkevej«) og Arktis' fremtrædende plads i Den Russiske Føderations militære strategi giver anledning til bekymring og udfordrer enhver tanke om, at Arktis kan behandles som en selvstændig region; bemærker i denne forbindelse Kinas investeringer i forskning, nye isbrydere og strategiske infrastrukturprojekter i Arktis, som minder om, hvordan landet opererer i andre dele af verden, og minder om, at EU bør undgå at miste vigtigt terræn til tredjelande på dette område; giver udtryk for bekymring over Kinas forsøg på at investere i havnene langs Nordsøruten og dets forsøg på at erhverve udvindingsrettigheder, bl.a. som et middel til at fastslå dets tilstedeværelse i Arktis, og opfordrer indtrængende de arktiske stater til at foretage en grundig screening af udenlandske investeringer i deres enheder og infrastruktur af strategisk betydning; |
| --- | --- |

20.

Beskyttelse af retten til fri sejlads

| 21. | glæder sig over vedtagelsen og ikrafttrædelsen den 1. januar 2017 af IMO's internationale kode for skibe, som opererer i polare farvande (polarkoden); |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer til, at der foretages en vurdering af gennemførelsen af IMO's polarkode samt af standarderne og forpligtelserne i henhold til SOLAS- og MARPOL-konventionen for at fastslå, om de er blevet gennemført fuldt ud af de enheder, der opererer i Arktis, og for at identificere mangler og svagheder, der skal kigges nærmere på; opfordrer indtrængende alle arktiske kyststater til hurtigt at træffe de nødvendige foranstaltninger til at håndhæve polarkoden fuldt ud; tilskynder skibe, der ikke er omfattet af SOLAS, til frivilligt at gennemføre disse sikkerhedsforanstaltninger og følge andre foranstaltninger og retningslinjer for sikker og miljøvenlig navigation og operation i Arktis; |
| --- | --- |

22.

| 23. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at indtage en mere fremtrædende rolle med hensyn til at fremme en effektiv gennemførelse af internationale konventioner såsom Parisaftalen, Minamatakonventionen, konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande, Göteborgprotokollen, Stockholmkonventionen, polarkoden, Århuskonventionen og konventionen om den biologiske mangfoldighed; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opfordrer indtrængende til et fælles ansvar for sikkerheden for liv til søs og for polare miljøers bæredygtighed, efterhånden som polarskibsfarten i de kommende år vokser i omfang og bliver af mere forskelligartet karakter; bifalder i denne forbindelse ud over polarkoden skibsruteforanstaltninger, der har til formål at mindske risikoen for hændelser, samt forbudte zoner for at forbedre navigationssikkerheden og beskytte det skrøbelige og unikke miljø; fremhæver den rolle, som EU og dets medlemsstater spiller med hensyn til at bidrage til at forebygge og løse konflikter i Arktis, bidrage til at opbygge civile sikkerhedsmekanismer og forbedre krisestyringskapaciteten og eftersøgnings- og redningsinfrastrukturerne; fremhæver, at EU kan bidrage med ekspertise inden for maritim sikring og sikkerhed gennem sin kapacitet inden for og sit kendskab til skibsfart og navigation; anerkender, at der allerede er et betydeligt grænseoverskridende samarbejde om eftersøgnings- og redningsoperationer; opfordrer EU til at øge sine bidrag til katastrofeforebyggelse, -beredskab og -indsats inden for Arktisk Råd, Det Arktiske Kystvagtsforum og Det Euro-Arktiske Barentsråd; bemærker imidlertid med bekymring udviklingen og den hastigt voksende flådetrafik og energiudvinding langs Nordsøruten, hvilket er blevet en kilde til geopolitiske spændinger og miljøproblemer; bemærker den stigende økonomiske interesse, navnlig fra Ruslands og Kinas side, i at udvikle Nordsøruten som et middel til at fremme økonomisk vækst og som et nationalt transportnet, der er konkurrencedygtigt på globalt plan; bemærker udviklingen af store energiprojekter, såsom det nuværende russisk-kinesiske samarbejde om Yamal LNG-projektet og Arctic LNG 2, og er bekymret over, at sådanne projekter i betydelig grad øger mængden af skibsfart via Nordsøruten og medfører et betydeligt pres på et arktisk økosystem, der allerede er truet; |
| --- | --- |

24.

| 25. | erkender Ruslands store numeriske fordel inden for og Kinas udvikling af isbryderprogrammer og opfordrer medlemsstaterne og andre partnerlande til at opbygge deres egen kapacitet i denne henseende; mener, at EU bør fremme konstruktion og anvendelse af flere isbrydere og isforstærkede skibe under EU-flag; |
| --- | --- |

25.

| 26. | fremhæver behovet for at styrke farvandsovervågningen og informationsudvekslingen i den arktiske region; støtter yderligere investeringer i rumovervågning og -navigation gennem Copernicus- og Galileo-satellitnettene og in situ-oplysninger fra det europæiske havobservations- og havdatanetværk (EMODnet) med henblik på at forbedre beredskabet, sikker navigation og viden om klimaforandringer; bemærker, at den stigende menneskelige aktivitet i regionen, herunder den voksende turisme, giver anledning til alvorlig bekymring for menneskers sikkerhed, navnlig på baggrund af barske vejrforhold og begrænset eftersøgnings- og redningskapacitet; er af den opfattelse, at internationalt samarbejde og tætte partnerskaber mellem den militære, offentlige og ikkestatslige sektor er afgørende for at kunne yde tilstrækkelig civil beskyttelse i regionen; understreger, at der er behov for at fremme og udveksle bedste praksis med hensyn til eftersøgning og redning og bidrage til eftersøgnings- og redningsenheders interoperabilitet gennem fælles øvelser; henstiller, at medlemsstaterne overvejer at oprette nye projekter for permanent struktureret samarbejde, f.eks. koncentreret om eftersøgning og redning eller om miljøindsatsen, som har til formål at styrke den fælles sikkerheds- og forsvarspolitiske kapacitet i Arktis; opfordrer EU og medlemsstaterne til at gennemføre øvelser, der simulerer, hvordan civilbeskyttelsesmekanismen i store træk kan implementeres i Arktis; |
| --- | --- |

26.

| 27. | fastholder, at det er helt afgørende, at udenlandske skibes rettigheder i henhold til UNCLOS, navnlig artikel 17-21 og 37-41, herunder retten til fredelig gennemsejling, retten til uhindret transitpassage og retten til fri sejlads, respekteres fuldt ud i Arktis; fordømmer russiske handlinger, der begrænser sejlrettighederne på Nordsøruten ved at betegne dem som indre farvande under landets fulde suveræne kontrol, ved at skabe reguleringsmæssige og administrative hindringer for udenlandsk sejlads langs ruten og ved at opstille krav om, at der skal indhentes tilladelse fra Rusland til at sejle ind i og gennemsejle dets eksklusive økonomiske zone og territorialfarvande samt ved at undlade at fastsætte en udtrykkelig undtagelse for statsskibe med immunitet; understreger, at enhver foranstaltning, der begrænser navigationsfriheden, bør være i overensstemmelse med UNCLOS og den folkeretlige sædvaneret; opfordrer Den Russiske Føderation til at overholde de regler, der er kodificeret i UNCLOS, og respektere de forpligtelser, den har indgået ved at tilslutte sig FN's Generalforsamlings årlige opfordringer til deltagerstaterne om at sikre, at deres maritime krav er i overensstemmelse med UNCLOS; |
| --- | --- |

27.

| 28. | understreger, at udviklingen af de nordlige transportpassager bør være bæredygtig og bidrage til en grønnere omstilling; bemærker, at især nye nordlige jernbaneforbindelser vil stimulere økonomierne i de nordlige og baltiske stater og forbedre nord-syd-dimensionen af markedsadgang; opfordrer derfor Kommissionen til at beskæftige sig med spørgsmål vedrørende den nordlige transport og indkredse muligheder inden for rammerne af partnerskabet for transport og logistik i den nordlige dimension (NDPTL); understreger, at der er behov for bedre forbindelser inden for den region, der hører under den nordlige dimension, for at mindske afsondrethed og sikre konnektivitet som svar på den globale udvikling; |
| --- | --- |

28.

Bæredygtig udvikling og udnyttelse af strategiske ressourcer

| 29. | understreger Arktis' betydning for EU's energisikkerhed og insisterer kraftigt på en bæredygtig, videnskabeligt baseret udnyttelse af energiressourcerne i Arktis og fremhæver behovet for en styrket politik for EU-genereret vedvarende energi og energieffektivitet, som i væsentlig grad mindsker Unionens afhængighed af eksterne kilder og dermed forbedrer dens position med hensyn til sikkerhed; understreger, at det er nødvendigt at bekæmpe klimaforandringer ved at holde sig til målene i Parisaftalen; |
| --- | --- |

29.

| 30. | bemærker, at den øgede adgang til de enorme kulbrinteforekomster i den arktiske region, som skyldes klimaforandringerne og den deraf følgende reduktion af isen, ændrer regionens geostrategiske betydning med potentielle konsekvenser for den internationale stabilitet; opfordrer staterne i regionen til fortsat at løse alle nuværende eller fremtidige konflikter om adgangen til naturressourcer i Arktis gennem en konstruktiv dialog i overensstemmelse med folkeretten, navnlig UNCLOS, og i overensstemmelse med ånden i Ilulissat-erklæringen fra 2008; |
| --- | --- |

30.

| 31. | erkender den miljømæssige risiko, som olie- og gasudvinding udgør i Arktis; understreger, at den økonomiske udvikling i Arktis, navnlig udforskningen og udnyttelsen af naturressourcerne i Arktis, bør overholde folkeretten og relevante internationale konventioner og regler og opfylde strenge præventive miljøstandarder, og opfordrer til, at der fastsættes strenge krav for udforskning og udnyttelse af nye kulbrinteforekomster i regionen; er i denne henseende bekymret over forsøg på, navnlig fra Ruslands og private virksomheder fra andre landes side, at gennemføre vidtrækkende udvindingsprojekter med meget store konsekvenser uden en passende vurdering af deres indvirkning på miljøet; opfordrer derfor indtrængende alle arktiske stater til at sikre en passende forudgående vurdering af eventuelle udvindingsprojekters indvirkning på miljøet og understreger betydningen af at overholde forskriftsmæssige standarder; |
| --- | --- |

31.

| 32. | understreger, at miljøbeskyttelse og håndtering af menneskeskabt forurening bør være et centralt mål i Arktis; fraråder udnyttelsen af arktiske ressourcer, hvis det er videnskabeligt bevist, at dette forårsager uoprettelig skade på økosystemet i og uden for Arktis; |
| --- | --- |

32.

| 33. | glæder sig over Arktisk Råds arbejde med at bekæmpe forurening i Arktis og opfordrer EU til at spille en aktiv rolle og yde bistand i denne henseende; |
| --- | --- |

33.

| 34. | er dybt bekymret over den nylige miljøkatastrofe forårsaget af Norilsk Nickel, som har resulteret i det største olieudslip nogensinde i den polare del af Arktis, men også over, at der pumpes giftigt spildevand fra et bundfældningsbassin ud i tundraen, samt andre udslip, som forekommer regelmæssigt, men som alligevel ikke findes i officielle statistikker; glæder sig over domstolsafgørelserne om at pålægge den virksomhed, der er ansvarlig for katastrofen, bøder, men giver samtidig udtryk for bekymring over, at journalisters og eksperters adgang til ulykkesstederne er begrænset, og opfordrer de russiske myndigheder til at udvikle gennemsigtige og effektive procedurer for indberetning og sporing af sådanne miljøkatastrofer; beklager, at sådanne ulykker ofte finder sted på oprindelige folks landområder, hvilket gør det umuligt for dem at fortsætte deres traditionelle levevis; opfordrer EU til at støtte miljørettighedsforkæmpere og journalister, der efterforsker sådanne sager, og til at bruge sine egne aktiver, som f.eks. Copernicus, til at spore denne form for forurening i Arktis og foretage en grundig vurdering af de miljømæssige og menneskelige konsekvenser af udvinding udelukkende med fortjeneste for øje; tilskynder til samarbejde med de arktiske stater om udvikling af systemer for hurtig reaktion med henblik på håndtering af miljøkatastrofer, navnlig olieudslip, i realtid; |
| --- | --- |

34.

| 35. | beklager, at russiske virksomheder fortsætter med at reducere deres investeringer i miljøbeskyttelse og produktionsfaciliteter til et absolut minimum for at opnå den størst mulige fortjeneste på kortest mulig tid, hvilket har ført til vedvarende udledning af giftige stoffer i atmosfæren, som ikke blot har ødelagt miljøet, men også de fleste arktiske byer såsom Norilsk, og gjort dem til verdens mest forurenede byer; |
| --- | --- |

35.

| 36. | er af den opfattelse, at Arktis bør spille en central rolle i den europæiske råstofalliance ved at styrke Europas produktion af kritiske mineraler, mindske afhængigheden af Kina med hensyn til sjældne jordarters metaller og udvikle muligheder for grøn økonomisk vækst, hvilket er afgørende for den videre udvikling af grøn teknologi og bekæmpelsen af klimaforandringer, som udgør den største trussel mod regionen; mener, at de lokale myndigheders beslutninger om udgravning af mineralressourcer bør træffes på en gennemsigtig måde; glæder sig over initiativer i det europæiske Arktis til bæredygtig minedrift og reduktion af kuldioxidemissioner gennem f.eks. verdens første projekt om fossilfri produktion af jern, HYBRIT, som tager højde for den stigende efterspørgsel efter stål og et stadig mere elektrificeret samfunds behov; |
| --- | --- |

36.

| 37. | bemærker, at Arktis er rigt på mineralressourcer, og understreger, at den europæiske del af Arktis spiller en vigtig rolle for EU's råstofforsyning, bl.a. med vigtige ressourcer, teknologi og knowhow, der er nødvendig for at opnå digitale og grønne omstillinger; bemærker, at de fleste af EU's kritiske råstoffer befinder sig i Arktis, hvilket, hvis de forvaltes på en ordentlig og bæredygtig måde, kan styrke EU's autonomi; noterer sig, at en af de faktorer, der driver Beijing til at opnå kontrol over de arktiske forekomster, er ønsket om at bibeholde en dominerende stilling i forsyningskæderne for absolut nødvendige ressourcer og centrale komponenter i nye teknologier; |
| --- | --- |

37.

| 38. | opfordrer til en forøgelse af adgangen til digital infrastruktur i Arktis, således at iværksætteri og innovation fremmes og den økonomiske udvikling diversificeres; understreger, at det er vigtigt at fremme brugen af vedvarende energi i fjerntliggende arktiske lokalsamfund; tilskynder til yderligere arbejde med innovative energiløsninger og dertil knyttet kapacitetsopbygning i Arktis med henblik på forebyggelse af klimaforandringer under hensyntagen til samfundets behov; fremhæver den strategiske betydning af de undersøiske telekommunikationskabler i Nordatlanten, som leverer over 95 % af den internationale telekommunikation; gør på ny opmærksom på betydningen af et styrket transatlantisk samarbejde om at beskytte og sikre respekten for de internationale instrumenter, der styrer undersøiske kabler, herunder havretskonventionen (UNCLOS); fremhæver den rolle, som Arktis spiller med hensyn til dets klimatologiske og geografiske konkurrencemæssige fordel inden for digital konnektivitet mellem Nordamerika, Europa og Asien og som lokalitet for datalagringscentre; bemærker, at nye digitale motorveje gennem udvidede fiberoptiske kabelsystemer og infrastruktur også bør muliggøre bedre digital konnektivitet for arktiske samfund samt for sundhedsstøtte og sociale tjenester (f.eks. telesundhedstjenester), onlineuddannelse og generelt lettere adgang til den globale økonomi; |
| --- | --- |

38.

| 39. | erkender underinvesteringen i den arktiske region; mener, at EU kan bidrage til økonomisk, social og bæredygtig udvikling til gavn for de arktiske samfund, navnlig inden for energi, transport og infrastruktur; mener, at de arktiske regioner er hjemsted for innovative industrier, der er afgørende for bæredygtig udvikling; |
| --- | --- |

39.

| 40. | understreger, at store afstande, tyndt befolkede områder, et barsk klima og demografiske ubalancer betyder, at øget konnektivitet, tilgængelighed til og integration af lokalsamfund gennem investeringer i informations- og kommunikationsteknologier og transportinfrastrukturer (med jernbane, ad søvejen, på land og i luften) er afgørende for at forbedre produktiviteten og handelen i og uden for Arktis; mener, at bedre transport- og bredbåndsforbindelser også vil øge mulighederne for arbejdskraftens og studerendes mobilitet på tværs af grænserne og en yderligere udvidelse af samarbejdet; fremhæver nytteværdien af stedbaserede instrumenter såsom strategier for intelligent specialisering og territorialt samarbejde til at skræddersy bæredygtige investeringer i Arktis, og mener, at disse EU-politikker bør videreudvikles og knyttes til EU's politik for Arktis; opfordrer til, at der oprettes en særlig investeringsplatform, som kan fremme et tættere økonomisk samarbejde mellem EU og de arktiske økonomier i samarbejde med Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond; |
| --- | --- |

40.

| 41. | bemærker den private sektors rolle i udviklingen af bæredygtige løsninger for Arktis; opfordrer Kommissionen til at støtte europæiske virksomheders investeringer i nøglesektorer såsom produktion af vedvarende energi, logistik og udvikling af elnettet og samtidig identificere investeringsmuligheder under EU's investerings- og finansieringsinstrumenter med henblik på at lette europæiske virksomheders adgang til det arktiske marked; fremhæver betydningen af handel og investeringer i digital infrastruktur, innovation og økonomisk udvikling i Arktis med tættere samarbejde mellem regeringer, den akademiske verden og erhvervslivet; opfordrer EU til at nedbringe tekniske handelshindringer og styrke sit samarbejde med repræsentanter for erhvervslivet og tilskynder til yderligere støtte til Arktisk Økonomisk Råd; insisterer på, at virksomheder, der er etableret i eller opererer inden for EU, nøje overholder FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder i forbindelse med alle deres forretningsaktiviteter og forbindelser med den arktiske region og sørger for effektive due diligenceprocedurer for så vidt angår menneskerettigheder og miljø; opfordrer disse enheder til at sørge for effektive, meningsfulde og informerede høringer på alle stadier af processen med interessenter, både berørte og potentielt berørte, herunder oprindelige folk; understreger, at økonomiske aktiviteter i Arktis bør være bæredygtige og tage hensyn til deres miljømæssige indvirkning, navnlig hvad angår klimaforandringer, og deres sociale konsekvenser; understreger, at der er behov for yderligere at fremme bæredygtig regional udvikling til gavn for dem, der bor i Arktis, lavemissionsaktiviteter, viden og den cirkulære økonomi; |
| --- | --- |

41.

| 42. | støtter principielt det synspunkt, der kommer til udtryk i aftalen om at forhindre ureguleret fiskeri på åbent hav i det centrale Nordlige Ishav, om, at udnyttelse af naturressourcer kun bør finde sted, hvis der er rimelig vished for, at der ikke vil blive forvoldt skade på miljøet, og understreger vigtigheden af at implementere en forsigtighedstilgang til arktisk og subarktisk fiskeri på alle stadier; fremhæver betydningen af fiskeriforvaltningsforanstaltninger baseret på den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning for at sikre bæredygtighed på lang sigt; bemærker, at de arktiske kyststater er blevet enige om en ramme for forvaltning af aktiviteter i Arktis, herunder en forpligtelse til at finde en løsning på overlappende krav på havområder; giver udtryk for sin støtte til eksisterende regionale fiskeriforvaltningsorganisationer og globale aftaler vedrørende fiskeri, skibsfart og havmiljøet; understreger, at EU bør inddrages i forvaltningen af bestandene i overensstemmelse med UNCLOS; |
| --- | --- |

42.

| 43. | bemærker, at EU modtager en stor del af sin fiskeimport fra Arktis, og er klar over, at tvister om fiskeri sandsynligvis vil stige, bl.a. som følge af udtømning af fiskebestandene i nogle områder og deres migration til andre områder, som til dels er drevet af klimaforandringerne; glæder sig derfor over undertegnelsen af aftalen om at forhindre ureguleret fiskeri på åbent hav i det centrale Nordlige Ishav, som sigter mod at opnå bæredygtig udvikling i Arktis og vil indføre en forsigtighedstilgang til fiskeriforvaltning på åbent hav i det centrale Nordlige Ishav, og opfordrer til, at den hurtigt træder i kraft; anerkender Osloerklæringens betydning for at nå frem til denne bindende aftale om at forhindre ureguleret fiskeri på åbent hav i det centrale Nordlige Ishav; glæder sig over inddragelsen af repræsentanter for oprindelige folks organisationer i delegationerne; beklager imidlertid, at deres og NGO'ernes deltagelse udelukkende havde karakter af observation; |
| --- | --- |

43.

Lokalsamfundenes interesser skal tjenes og oprindelige folks rettigheder beskyttes

| 44. | glæder sig over de resultater, der er opnået, men minder om, at gennemsnittet for de arktiske områder i de fleste nordiske lande fortsat er dårligere end det nationale gennemsnit med hensyn til fattigdom, lav forventet levetid og meget begrænset menneskelig og økonomisk udvikling; er klar over, at den teknologiske omstilling og klimaforandringerne påvirker oprindelige folks traditionelle livsstil og levemåde, og gentager derfor sin opfordring til aktiv inddragelse af alle samfund og indbyggere i Arktis, og navnlig oprindelige folk, som har lokal og praktisk viden, i beslutningsprocesserne vedrørende udviklingsmæssige valg; støtter i denne forbindelse en fuldstændig og reel gennemførelse af artikel 19 i UNDRIP, navnlig for så vidt angår behovet for at indhente oprindelige folks frie, forudgående og informerede samtykke, inden man vedtager og gennemfører lovgivningsmæssige eller administrative foranstaltninger eller iværksætter udviklingsprojekter, der kan påvirke dem; |
| --- | --- |

44.

| 45. | erkender, at virkningerne af smeltende polaris og mildere temperaturer fortrænger de oprindelige befolkninger og dermed truer den oprindelige levevis; anerkender, at indbyggerne og regeringerne i den arktiske region med suveræne rettigheder og forpligtelser fortsat ønsker at efterstræbe en bæredygtig økonomisk udvikling, samtidig med at de traditionelle kilder til de oprindelige folks livsgrundlag og de arktiske økosystemers meget følsomme karakter beskyttes, og der tages hensyn til indbyggernes erfaring med at anvende og udvikle regionens forskellige ressourcer på en bæredygtig måde; |
| --- | --- |

45.

| 46. | understreger, at det er nødvendigt at sikre, at oprindelige folks kulturer, traditioner og sprog bevares, ved at der etableres kapacitetsopbygningsprogrammer med henblik på at øge bevidstheden om oprindelige folks mangfoldighed, historie og rettigheder, ikke kun for unge fra de oprindelige befolkningsgrupper, men også for ikkeoprindelige befolkningsgrupper i hele regionen; opfordrer EU-delegationerne i de arktiske stater til at indgå i en ægte og inkluderende dialog med oprindelige folk på nationalt og regionalt plan og til at fungere som kontaktpunkter for oprindelige folks problemstillinger; fremhæver nødvendigheden af, at personalet på disse EU-delegationer er velbevandret i oprindelige folks rettigheder som bekræftet i UNDRIP; glæder sig over den stigende anerkendelse af oprindelige folks rettigheder i EU's eksterne politikker; opfordrer til øget kohærens mellem EU's interne og eksterne arktiske politikker på dette område; |
| --- | --- |

46.

| 47. | gentager sin opfordring til aktivt at inddrage alle indbyggere i Arktis, navnlig oprindelige folk, i beslutningsprocesserne vedrørende udviklingsmæssige valg; |
| --- | --- |

47.

| 48. | giver udtryk for sin beklagelse over den russiske regerings bestræbelser på at undertvinge civilsamfundet, hvilket har en meget negativ indvirkning på oprindelige folk ved at begrænse deres repræsentationers og partnerskabers autonomi i internationale fora og blokere adgangen til eksterne midler; bemærker, at tilsvarende problemer berører andre NGO'er, herunder miljøaktivister; |
| --- | --- |

48.

| 49. | fastslår, at alle aktiviteter i den arktiske region, herunder forvaltning og bæredygtig udnyttelse af arktiske naturressourcer, bør respektere oprindelige folks og andre lokale indbyggeres rettigheder og være til gavn for dem; slår i denne forbindelse til lyd for en stærkere forbindelse mellem virksomheder, der opererer i Arktis, og lokalsamfund med henblik på at skabe økonomiske og forskningsmæssige muligheder og arbejdspladser og fremme en bæredygtig udvikling af ressourcer, og støtter gennemførelsen af standarder såsom »Arctic Investment Protocol« og FN's »Global Compact«-initiativ; minder om de eksisterende internationale instrumenter, der fastlægger staters jurisdiktioner, rettigheder og forpligtelser med hensyn til forvaltning og bæredygtig udnyttelse af naturressourcer, og insisterer på, at disse instrumenter fortsat respekteres fuldt ud; fremhæver betydningen af at sikre mellemfolkeligt samarbejde, adgang til uddannelse og erhvervsmuligheder samt støtte til unge i Arktis; |
| --- | --- |

49.

| 50. | fremhæver betydningen af at imødekomme de ønsker, behov og udfordringer, som lokalbefolkningen står over for, navnlig med hensyn til mellemfolkeligt samarbejde, konnektivitet, adgang til internettet, uddannelse, sundhedspleje og beskæftigelse, navnlig for unge og marginaliserede grupper; fremhæver behovet for, at den ajourførte politik for Arktis inkorporerer en ambitiøs kønsdimension; opfordrer til, at finansieringen af programmer som »North2North« og andre mobilitetsprogrammer, som især er rettet mod unge, der bor i Arktis, styrkes, og til, at der ydes øget støtte og flere ressourcer til at hjælpe befolkningerne i Arktis med at tilpasse sig de gennemgribende ændringer, som klimaforandringerne forårsager; |
| --- | --- |

50.

| 51. | gentager sin opfordring til alle de resterende medlemsstater om hurtigst muligt at ratificere ILO-konvention nr. 169 om oprindelige folk og stammefolk; |
| --- | --- |

51.

Videnskab og viden

| 52. | opfordrer de arktiske stater til at opfylde deres forpligtelser i henhold til biodiversitetskonventionen, navnlig med hensyn til in situ-bevarelse; opfordrer alle stater til at sikre, at oprindelige folk og lokalsamfund i Arktis inddrages i forhandlings- og beslutningsprocesserne i de relevante internationale klima- og biodiversitetsdiplomatiske fora; støtter henstillingen fra oprindelige folk om at få direkte adgang til midler fra Den Grønne Klimafond til deres bæredygtige afbødnings- og tilpasningsinitiativer; |
| --- | --- |

52.

| 53. | understreger EU's og dets medlemsstaters vigtige bidrag til polarvidenskaben, som vil være nødvendige for at forstå klimaforandringernes globale og lokale virkninger, og betydningen af viden som et fundament for politiske beslutninger og bæredygtig udvikling i Arktis; gentager opfordringen fra den 14. konference for parlamentarikere fra det arktiske område om at styrke videnbasen og forbedre det videnskabelige samarbejde med et nyt initiativ i form af et internationalt polarår; støtter den internationale indsats inden for videnskab, viden og innovation med en arktisk dimension og samarbejdet om forskning i Arktis, såsom indgåelsen og gennemførelsen af aftalen om styrkelse af det internationale videnskabelige samarbejde i Arktis; |
| --- | --- |

53.

| 54. | bemærker, at EU har ydet et stort finansielt bidrag til forskning i Arktis gennem programmer som Horisont 2020; understreger, at det er nødvendigt at øge EU's finansiering til forskning og udvikling i Arktis; opfordrer til større synlighed og samordning af arktisk-orienteret forskning og innovation, herunder i Horisont Europa; opfordrer Kommissionen til at give et samlet overblik over de EU-midler, der er afsat til regionen, og de arktiske komponenter af de horisontale EU-programmer, og opfordrer indtrængende EU til at gennemføre en ambitiøs, fremadrettet og miljømæssigt bæredygtig investeringsplan for Arktis; mener, at en sådan plan bør øge finansieringen på centrale områder såsom videnskabelig forskning og afsætte flere midler til arktisk forskning, udvikling og innovation, ruminfrastruktur, digital infrastruktur og transportinfrastruktur, rumteknologi, bæredygtig skibsfart, bæredygtig udvinding og forarbejdning af råstoffer, vedvarende energi og andre lavemissionsaktiviteter samt turisme; fremhæver behovet for forbedrede synergier mellem eksisterende finansieringsinstrumenter for at forhindre eventuel overlapning og for at maksimere samspillet mellem interne og eksterne EU-programmer; |
| --- | --- |

54.

| 55. | bemærker, at Arktis rummer et enormt potentiale til innovation og bæredygtig anvendelse af ressourcer gennem udvikling af praksis, som derefter kan gennemføres på globalt plan, og at det er et prøveområde for bl.a. geotermiske projekter, vind- og vandkraftprojekter, kulstoffri produktion af stål og grønnere batteriproduktion; anerkender bidraget fra EU's rumprogrammer såsom Copernicus, Galileo, den europæiske geostationære navigations-overlay-tjeneste og satellitkommunikation til den miljømæssige, maritime og menneskelige sikkerhed i Arktis ved sammen med andre ting at muliggøre overvågning af isudviklingen og bæredygtig forvaltning af havressourcer, opdagelse af forurening, varslingssystemer for nødsituationer, identifikation og sporing af bevægelse på havet samt eftersøgnings- og redningstjenester; støtter fortsatte investeringer i udviklingen af disse kapaciteter og anbefaler, at de anvendes i Arktis i samarbejde med og under ledelse af de arktiske stater, der er medlemmer af EU og/eller NATO; |
| --- | --- |

55.

Mere EU i Arktis, mere Arktis i EU

| 56. | glæder sig over oprettelsen af en særlig udsending for arktiske anliggender i 2017; støtter videreførelsen af dennes mandat og roser det arbejde, som den nuværende særlige udsending har udført; opfordrer Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) til at forbedre samarbejdet mellem tjenestegrenene og sammenhængen mellem forskellige programmer og investeringer i Arktis og opfordrer dem indtrængende til at afsætte tilstrækkelige ressourcer til at afspejle ambitionerne i EU's politik for Arktis; opfordrer indtrængende Kommissionen til at nedsætte en særlig arbejdsgruppe, der dækker Nordeuropa og Arktis på en sammenhængende måde; bemærker, at EU's interne koordinering af arktiske anliggender bør styrkes både i Kommissionens arbejdsgrupper og mellem de relevante EU-agenturer; tilskynder Kommissionen til at tildele en af sine næstformænd en koordinerende rolle for de arktiske politikker for at undgå overlappende kompetencer; opfordrer Rådet til at oprette en arbejdsgruppe om Nordeuropa og Arktis og opfordrer EU-Udenrigstjenesten til at oprette en lignende enhed inden for sine strukturer; er af den opfattelse, at Parlamentets rolle bør styrkes i udformningen og gennemførelsen af EU's politik for Arktis, og at Arktis bør have en mere fremtrædende plads i Parlamentet, herunder gennem oprettelse af en særligt udpeget interparlamentarisk delegation med særligt ansvar for arktisk samarbejde; opfordrer til en bredere debat om arktiske anliggender i de øvrige EU-institutioner og i medlemsstaterne; |
| --- | --- |

56.

| 57. | mener, at høringsprocessen for EU's nye politik for Arktis bør benyttes til at vurdere effektiviteten af EU's nuværende politikker; |
| --- | --- |

57.

| 58. | er af den opfattelse, at EU som global aktør bør engagere sig aktivt i den politiske dialog, reagere på Arktis' voksende strategiske betydning og fortsat spille sin rolle som en accepteret og troværdig aktør i Arktis, idet det respekterer det enestående sæt af eksisterende rådgivende fora om Arktis og vellykkede forvaltningsrammemekanismer; mener, at EU kan fungere som en ærlig mægler med hensyn til at fremme regional stabilitet og fremgang; opfordrer EU til at fortsætte med dialog og tillidsskabende foranstaltninger inden for de eksisterende multilaterale rammer og til at medtage Arktis som en prioritet i EU's globale strategi; opfordrer endvidere til en Arktis-specifik konnektivitetspolitik (digitalisering, navigation, logistik, transport); er af den faste overbevisning, at den europæiske grønne pagt giver et stærkt tiltrængt langsigtet svar på de voksende udfordringer i forbindelse med klimaforandringerne gennem en dagsorden for øgede investeringer med henblik på bæredygtig vækst og i særdeleshed lokale innovative initiativer og vil bidrage væsentligt til løsningen af EU's strategiske energiafhængighed; opfordrer med dette in mente til, at dimensionen med EU's politik for Arktis integreres i den europæiske grønne pagt, EU's strategiske dagsorden for 2019-2024, EU's globale strategi, EU's konnektivitetsstrategi og EU's biodiversitetsstrategi; |
| --- | --- |

58.

| 59. | understreger, at det er nødvendigt, at EU og dets medlemsstater opretholder konstruktive forbindelser med alle ikkeeuropæiske arktiske stater, og fremhæver nødvendigheden af, at EU tilstræber og fremmer en rettighedsbaseret tilgang i sin dialog med de oprindelige folk i Arktis; understreger betydningen af, at EU's arktiske stater i højere grad udveksler oplysninger om de aktuelle udfordringer i regionen, forbedrer deres kapacitet til hybrid krigsførelse, fortsætter med at investere i forsvar, forbedrer sammenhængen med de nuværende aktiviteter i Arktis og udvikler havområder og luftrum i fællesskab; anmoder EU og dets medlemsstater om at arbejde tættere sammen om arktiske spørgsmål i regionale og internationale fora og opfordrer EU til i højere grad at inddrage de lokale og regionale forvaltningsniveauer i udviklingen af de politikker, der berører regionen; |
| --- | --- |

59.

| 60. | er af den opfattelse, at det bedste svar på det voksende kinesisk-russiske samarbejde i Arktis er øget koordinering på EU-plan og konsultationer med EØS-landene, USA og Canada samt Det Forenede Kongerige, Japan, Republikken Korea, Indien og andre partnere, der er engageret i at sikre et fredeligt samarbejde og fri sejlads i Arktis og at udnytte mulige synergier bedst muligt; |
| --- | --- |

60.

| 61. | noterer sig USA's »Arctic Security Initiative« (ASI) og Canadas »Arctic and Northern Policy Framework« og tilskynder EU til at samarbejde med sine ligesindede allierede, hvor det er relevant, for at sikre en ordentlig koordinering i regionen; opfordrer i denne forbindelse til en solid dialog mellem EU og Arktis til støtte for gennemførelsen af EU's politik over for Arktis; |
| --- | --- |

61.

| 62. | er af den opfattelse, at spørgsmål vedrørende sikkerhed i Arktis også bør indgå i konsultationer og samarbejde med NATO, som kan anvende rammerne for NATO-Rusland-Rådet til at løse misforståelser, nedtrappe spændinger og forebygge kriser; anerkender betydningen af overvågnings- og rekognosceringsoperationer i regionen og af oprettelsen af mekanismer til at styrke informationsudvekslingen; mener, at forudgående underretning om militære øvelser i den arktiske region kan øge gennemsigtigheden af militære aktiviteter i regionen; |
| --- | --- |

62.

| 63. | bemærker, at nordområderne hører ind under ansvarsområdet for den øverstkommanderende for NATO's styrker i Europa, og at samarbejde med NATO er nødvendigt for at opbygge et overordnet sikkerhedskoncept for Arktis; glæder sig med dette in mente over konklusionerne fra den refleksionsgruppe, som NATO's generalsekretær har pålagt at påtage sig en fremadskuende refleksionsproces for at vurdere, hvordan den politiske dimension af NATO-alliancen kan styrkes, ifølge hvilken NATO bør øge sin situationsbevidsthed i alle nordområderne og Arktis og udvikle en strategi, der tager højde for bredere afskrækkelses- og forsvarsplaner, herunder bestemmelser om håndtering af statslige aktørers aggressive tiltag; |
| --- | --- |

63.

| 64. | bemærker, at »Trident Juncture«-øvelsen i 2018, som viste, at NATO er operativt aktivt i Arktis, navnlig i nordområderne (Norskehavet og Barentshavet), tilsikrede den højeste grad af gennemsigtighed; opfordrer alle parter, der udfører militære aktiviteter i Arktis, til at følge en sådan praksis i overensstemmelse med internationale forpligtelser, herunder OSCE's Wien-dokument, og dermed mindske risici, afklare mulige misforståelser og opbygge gennemsigtighed med hensyn til hensigterne; |
| --- | --- |

64.

| 65. | støtter bestræbelserne på at styrke modstandsdygtigheden over for potentielt pres fra Kina eller andre aktører, der ikke prioriterer miljøvenlige eller bæredygtige metoder til udvinding af mineraler, som overholder internationale normer og FN-konventioner; opfordrer EU-Udenrigstjenestens East StratCom-taskforce til at overvåge kampagner, der sigter mod at påvirke beslutningsprocesserne vedrørende udvinding af mineraler i regionen; |
| --- | --- |

65.

| 66. | understreger, at EU og USA er nødt til i fællesskab at fremme sikkerhed og stabilitet i Arktis og samtidig investere i og udvide deres faste videnskabelige tilstedeværelse i regionen; |
| --- | --- |

66.

| 67. | opfordrer til, at Arktis medtages i drøftelserne om EU's strategiske kompas, og understreger, at udviklingen af Arktis også bør drøftes regelmæssigt i Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité og på Rådets møder; opfordrer til mere regelmæssige drøftelser om arktiske anliggender som et vigtigt område for konsultationer mellem EU og NATO; |
| --- | --- |

67.

| 68. | opfordrer til, at EU bliver mere synligt i Arktis, og til, at EU etablerer en styrket politisk dialog om bilateralt samarbejde med Færøerne og Grønland og sammen med de danske myndigheder overvejer muligheden af at oprette EU-kontorer i Grønland og på Færøerne; |
| --- | --- |

68.

| 69. | opfordrer til, at målene for den nye strategi for Arktis afspejles i EU's programmer med øremærkede midler, projekter og relevant lovgivning, samt i de relevante EU-agenturers arbejde; |
| --- | --- |

69.

| 70. | mener, at EU's havstrategi bør ajourføres for at afspejle nye muligheder og udfordringer; mener, at der bør foretages lignende evalueringer og revisioner af andre EU-politikker, herunder EU's rumpolitik, for at vurdere udvidelsen af eksisterende satellitprogrammer med henblik på at dække den arktiske regions særlige behov, herunder brugen af Copernicus til at spore forurening; |
| --- | --- |

70.

o

o o

| 71. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik. |
| --- | --- |

71.

---

(1)  EUT C 9 E af 15.1.2010, s. 41.

(2)  EUT C 136 E af 11.5.2012, s. 71.

(3)  EUT C 378 af 9.11.2017, s. 174.

(4)  EUT C 263 af 25.7.2018, s. 136.

(5)  EUT C 118 af 8.4.2020, s. 32.

(6)  EUT C 232 af 16.6.2021, s. 28.

(7)  EUT C 118 af 8.4.2020, s. 15.

(8)  EUT C 270 af 7.7.2021, s. 2.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/129 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/129

---

P9_TA(2021)0414

Beskyttelse af personer med handicap gennem andragender: erfaringer

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om beskyttelse af personer med handicap gennem andragender: erfaringer (andragende nr. 2582/2013, 2551/2014, 0074/2015, 0098/2015, 1140/2015, 1305/2015, 1394/2015, 0172/2016, 0857/2016, 1056/2016, 1147/2016, 0535/2017, 1077/2017, 0356/2018, 0367/2018, 0371/2018, 0530/2018, 0724/2018, 0808/2018, 0959/2018, 0756/2019, 0758/2019, 0954/2019, 1124/2019, 1170/2019, 1262/2019, 0294/2020, 0470/2020, 0527/2020, 0608/2020, 0768/2020, 0988/2020, 1052/2020, 1139/2020, 1205/2020, 1299/2020, 0103/2021 m.fl.) (2020/2209(INI))

(2022/C 132/11)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til de modtagne andragender om handicaprelaterede emner som angivet i denne beslutnings titel og til Udvalget for Andragenders tidligere drøftelser om disse andragender, |
| --- | --- |

—

der henviser til de modtagne andragender om handicaprelaterede emner som angivet i denne beslutnings titel og til Udvalget for Andragenders tidligere drøftelser om disse andragender,

| — | der henviser til artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union,

| — | der henviser til artikel 19 og 48, artikel 67, stk. 4, artikel 153, 165, 168 og 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 19 og 48, artikel 67, stk. 4, artikel 153, 165, 168 og 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

| — | der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«), særlig artikel 3, 21, 24, 26, 34, 35, 41 og 47, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«), særlig artikel 3, 21, 24, 26, 34, 35, 41 og 47,

| — | der henviser til den europæiske søjle for sociale rettigheder, navnlig princip nr. 1, 3, 10 og 17, |
| --- | --- |

—

der henviser til den europæiske søjle for sociale rettigheder, navnlig princip nr. 1, 3, 10 og 17,

| — | der henviser til FN-konventionen om rettigheder for personer med handicap (FN's handicapkonvention) og dennes ikrafttræden den 21. januar 2011 i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2010/48/EF af 26. november 2009 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af De Forenede Nationers konvention om rettigheder for personer med handicap (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til FN-konventionen om rettigheder for personer med handicap (FN's handicapkonvention) og dennes ikrafttræden den 21. januar 2011 i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2010/48/EF af 26. november 2009 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af De Forenede Nationers konvention om rettigheder for personer med handicap (1),

| — | der henviser til de generelle bemærkninger til FN's handicapkonvention som den autoritative vejledning om dens gennemførelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til de generelle bemærkninger til FN's handicapkonvention som den autoritative vejledning om dens gennemførelse,

| — | der henviser til adfærdskodeksen mellem Rådet, medlemsstaterne og Kommissionen om interne arrangementer for Den Europæiske Unions gennemførelse af og repræsentation i forbindelse med De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til adfærdskodeksen mellem Rådet, medlemsstaterne og Kommissionen om interne arrangementer for Den Europæiske Unions gennemførelse af og repræsentation i forbindelse med De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder (2),

| — | der henviser til de afsluttende bemærkninger fra FN's komité for rettigheder for personer med handicap (FN’s Handicapkomité) af 2. oktober 2015 om Den Europæiske Unions indledende rapport, |
| --- | --- |

—

der henviser til de afsluttende bemærkninger fra FN's komité for rettigheder for personer med handicap (FN’s Handicapkomité) af 2. oktober 2015 om Den Europæiske Unions indledende rapport,

| — | der henviser til FN's konvention om barnets rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's konvention om barnets rettigheder,

| — | der henviser til Den Europæiske Ombudsmands strategiske undersøgelse af, hvordan Europa-Kommissionen sikrer, at personer med handicap kan tilgå dens websteder, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Ombudsmands strategiske undersøgelse af, hvordan Europa-Kommissionen sikrer, at personer med handicap kan tilgå dens websteder,

| — | der henviser til Rådets foranstaltning til oprettelse af den reviderede EU-ramme, der kræves i artikel 33.2 i FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets foranstaltning til oprettelse af den reviderede EU-ramme, der kræves i artikel 33.2 i FN's konvention om rettigheder for personer med handicap,

| — | der henviser til Den Europæiske Ombudsmands strategiske undersøgelse af, hvordan Kommissionen overvåger EU-midler, som anvendes til at fremme personer med handicaps og ældres ret til et selvstændigt liv, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Ombudsmands strategiske undersøgelse af, hvordan Kommissionen overvåger EU-midler, som anvendes til at fremme personer med handicaps og ældres ret til et selvstændigt liv,

| — | der henviser til 2020-rapporten om grundlæggende rettigheder fra Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til 2020-rapporten om grundlæggende rettigheder fra Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder,

| — | der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse af 11.12.2019 med titlen »Shaping the EU agenda for disability rights 2020-2030« (udformning af EU's dagsorden for rettigheder for personer med handicap 2020-2030), |
| --- | --- |

—

der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse af 11.12.2019 med titlen »Shaping the EU agenda for disability rights 2020-2030« (udformning af EU's dagsorden for rettigheder for personer med handicap 2020-2030),

| — | der henviser til kønsligestillingsindekset 2020 fra Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder, |
| --- | --- |

—

der henviser til kønsligestillingsindekset 2020 fra Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder,

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1371/2007 af 23. oktober 2007 om jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1371/2007 af 23. oktober 2007 om jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser (3),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/882 af 17. april 2019 om tilgængelighedskrav for produkter og tjenester (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/882 af 17. april 2019 om tilgængelighedskrav for produkter og tjenester (4),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/2102 af 26. oktober 2016 om tilgængeligheden af offentlige organers websteder og mobilapplikationer (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/2102 af 26. oktober 2016 om tilgængeligheden af offentlige organers websteder og mobilapplikationer (5),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1972 af 11. december 2018 om oprettelse af en europæisk kodeks for elektronisk kommunikation (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1972 af 11. december 2018 om oprettelse af en europæisk kodeks for elektronisk kommunikation (6),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1158 af 20. juni 2019 om balance mellem arbejdsliv og privatliv for forældre og omsorgspersoner og om ophævelse af Rådets direktiv 2010/18/EU (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1158 af 20. juni 2019 om balance mellem arbejdsliv og privatliv for forældre og omsorgspersoner og om ophævelse af Rådets direktiv 2010/18/EU (7),

| — | der henviser til Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (8),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 3. marts 2021 med titlen »En Union med lige muligheder: Strategi for rettigheder for personer med handicap 2021-2030« (COM(2021)0101), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 3. marts 2021 med titlen »En Union med lige muligheder: Strategi for rettigheder for personer med handicap 2021-2030« (COM(2021)0101),

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Rådets direktiv om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering (COM(2008)0426, »ligebehandlingsdirektivet«) og Parlamentets holdning hertil af 2. april 2009 (9), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Rådets direktiv om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering (COM(2008)0426, »ligebehandlingsdirektivet«) og Parlamentets holdning hertil af 2. april 2009 (9),

| — | der henviser til Rådets henstilling af 4. juni 1998 om parkeringskort for mennesker med handicap (10), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets henstilling af 4. juni 1998 om parkeringskort for mennesker med handicap (10),

| — | der henviser til Rådets henstilling (EU) 2021/1004 af 14. juni 2021 om oprettelse af en europæisk børnegaranti (11), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets henstilling (EU) 2021/1004 af 14. juni 2021 om oprettelse af en europæisk børnegaranti (11),

| — | der henviser til arbejdsdokument af 27. november 2020 fra Kommissionens tjenestegrene om evalueringen af Den Europæiske Unions handicapstrategi 2010-2020 (SWD(2020)0291), |
| --- | --- |

—

der henviser til arbejdsdokument af 27. november 2020 fra Kommissionens tjenestegrene om evalueringen af Den Europæiske Unions handicapstrategi 2010-2020 (SWD(2020)0291),

| — | der henviser til sin beslutning af 17. april 2020 om en EU-koordineret indsats til bekæmpelse af covid-19-pandemien og dens konsekvenser (12), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 17. april 2020 om en EU-koordineret indsats til bekæmpelse af covid-19-pandemien og dens konsekvenser (12),

| — | der henviser til sin beslutning af 18. juni 2020 om europæisk handicapstrategi efter 2020 (13), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 18. juni 2020 om europæisk handicapstrategi efter 2020 (13),

| — | der henviser til sin beslutning af 8. juli 2020 om rettigheder for personer med intellektuelle funktionsnedsættelser og deres familier under covid-19-krisen (14), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 8. juli 2020 om rettigheder for personer med intellektuelle funktionsnedsættelser og deres familier under covid-19-krisen (14),

| — | der henviser til sin beslutning af 29. april 2021 om den europæiske børnegaranti (15), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 29. april 2021 om den europæiske børnegaranti (15),

| — | der henviser til sin beslutning af 10. marts 2021 om gennemførelse af Rådets direktiv 2000/78/EF om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv i lyset af FN's handicapkonvention (UNCRPD) (16), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 10. marts 2021 om gennemførelse af Rådets direktiv 2000/78/EF om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv i lyset af FN's handicapkonvention (UNCRPD) (16),

| — | der henviser til sin beslutning af 29. november 2018 om situationen for kvinder med handicap (17), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 29. november 2018 om situationen for kvinder med handicap (17),

| — | der henviser til sin undersøgelse af 3. november 2016 med titlen »European Structural and Investment Funds and People with Disabilities in the European Union« (De europæiske struktur- og investeringsfonde og personer med handicap i Den Europæiske Union), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin undersøgelse af 3. november 2016 med titlen »European Structural and Investment Funds and People with Disabilities in the European Union« (De europæiske struktur- og investeringsfonde og personer med handicap i Den Europæiske Union),

| — | der henviser til sin undersøgelse af 15. september 2017 med titlen »Inclusive education for learners with disabilities« (Inklusiv undervisning for elever med handicap), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin undersøgelse af 15. september 2017 med titlen »Inclusive education for learners with disabilities« (Inklusiv undervisning for elever med handicap),

| — | der henviser til sin undersøgelse af 9. oktober 2015 med titlen »The protection role of the Committee on Petitions in the context of the implementation of the UN Convention on the Rights of Persons with Disabilities« (Udvalget for Andragenders beskyttende rolle i forbindelse med gennemførelsen af FN's handicapkonvention) og til ajourføringerne heraf fra 2016, 2017 og 2018, |
| --- | --- |

—

der henviser til sin undersøgelse af 9. oktober 2015 med titlen »The protection role of the Committee on Petitions in the context of the implementation of the UN Convention on the Rights of Persons with Disabilities« (Udvalget for Andragenders beskyttende rolle i forbindelse med gennemførelsen af FN's handicapkonvention) og til ajourføringerne heraf fra 2016, 2017 og 2018,

| — | der henviser til sin indgående analyse af 15. august 2016 med titlen »The European Accessibility Act« (Den europæiske retsakt om tilgængelighed), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin indgående analyse af 15. august 2016 med titlen »The European Accessibility Act« (Den europæiske retsakt om tilgængelighed),

| — | der henviser til sin undersøgelse af 8. maj 2018 med titlen »Transport and tourism for persons with disabilities and persons with reduced mobility« (Transport og turisme for personer med handicap og personer med nedsat mobilitet), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin undersøgelse af 8. maj 2018 med titlen »Transport and tourism for persons with disabilities and persons with reduced mobility« (Transport og turisme for personer med handicap og personer med nedsat mobilitet),

| — | der henviser til sin undersøgelse af 15. juli 2020 med titlen »The Post-2020 European disability strategy« (Europæisk handicapstrategi efter 2020), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin undersøgelse af 15. juli 2020 med titlen »The Post-2020 European disability strategy« (Europæisk handicapstrategi efter 2020),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 54 og artikel 227, stk. 3, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 54 og artikel 227, stk. 3,

| — | der henviser til udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender,

| — | der henviser til skrivelse fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelse fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget for Andragender (A9-0261/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget for Andragender (A9-0261/2021),

| A. | der henviser til, at ca. 1 % af alle de andragender, som Udvalget for Andragender modtager hvert år, omhandler forskellige handicaprelaterede emner; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at ca. 1 % af alle de andragender, som Udvalget for Andragender modtager hvert år, omhandler forskellige handicaprelaterede emner;

| B. | der henviser til, at der skønnes at være 87 mio. mennesker med handicap i EU (18); |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at der skønnes at være 87 mio. mennesker med handicap i EU (18);

| C. | der henviser til, at 37 % af befolkningen i EU i alderen 15 år og derover har (moderate eller alvorlige) fysiske eller sensoriske funktionsvanskeligheder (19); |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at 37 % af befolkningen i EU i alderen 15 år og derover har (moderate eller alvorlige) fysiske eller sensoriske funktionsvanskeligheder (19);

| D. | der henviser til, at andragender om handicaprelaterede emner afslører de vanskeligheder, som personer med handicap møder, og den kendsgerning, at de oplever forskelsbehandling og forhindringer i det daglige liv, og at de ikke nyder de grundlæggende friheder og rettigheder, der er fastlagt i FN's handicapkonvention, herunder adgang til offentlig transport og bebyggede miljøer, anvendelse af tegnsprog, finansiering og lige adgang til uddannelse og erhvervsuddannelse; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at andragender om handicaprelaterede emner afslører de vanskeligheder, som personer med handicap møder, og den kendsgerning, at de oplever forskelsbehandling og forhindringer i det daglige liv, og at de ikke nyder de grundlæggende friheder og rettigheder, der er fastlagt i FN's handicapkonvention, herunder adgang til offentlig transport og bebyggede miljøer, anvendelse af tegnsprog, finansiering og lige adgang til uddannelse og erhvervsuddannelse;

| E. | der henviser til, at det er almindeligt kendt, at personer med handicap fortsat står over for mange hindringer og forskelsbehandling i hverdagen, som forhindrer dem i at nyde godt af de grundlæggende frihedsrettigheder og øvrige rettigheder, der er fastsat i EU's og FN's relevante lovgivningsmæssige rammer; der henviser til, at disse omfatter gensidig anerkendelse af handicapstatus i de forskellige medlemsstater — manglen herpå hindrer den frie bevægelighed inden for EU for personer med handicap — adgang til offentlig transport, fysisk, sensorisk og kognitiv adgang til bebyggede omgivelser, varer, tjenesteydelser og programmer, brug af tegnsprog og alle andre midler til og typer af tilgængelig kommunikation og information, finansiering af og lige adgang til uddannelse og erhvervsuddannelse, adgang til arbejdsmarkedet, adgang til personlig assistance og inklusion i samfundet samt lige muligheder og ligebehandling i forbindelse med beskæftigelse og erhverv; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at det er almindeligt kendt, at personer med handicap fortsat står over for mange hindringer og forskelsbehandling i hverdagen, som forhindrer dem i at nyde godt af de grundlæggende frihedsrettigheder og øvrige rettigheder, der er fastsat i EU's og FN's relevante lovgivningsmæssige rammer; der henviser til, at disse omfatter gensidig anerkendelse af handicapstatus i de forskellige medlemsstater — manglen herpå hindrer den frie bevægelighed inden for EU for personer med handicap — adgang til offentlig transport, fysisk, sensorisk og kognitiv adgang til bebyggede omgivelser, varer, tjenesteydelser og programmer, brug af tegnsprog og alle andre midler til og typer af tilgængelig kommunikation og information, finansiering af og lige adgang til uddannelse og erhvervsuddannelse, adgang til arbejdsmarkedet, adgang til personlig assistance og inklusion i samfundet samt lige muligheder og ligebehandling i forbindelse med beskæftigelse og erhverv;

| F. | der henviser til, at alle personer med handicap har lige rettigheder på lige fod med andre på alle livsområder og har ret til umistelig værdighed, ligebehandling, et selvstændigt liv, autonomi og fuld deltagelse i samfundet og til at forvente, at deres bidrag til EU's sociale, politiske og økonomiske fremskridt bliver respekteret og værdsat; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at alle personer med handicap har lige rettigheder på lige fod med andre på alle livsområder og har ret til umistelig værdighed, ligebehandling, et selvstændigt liv, autonomi og fuld deltagelse i samfundet og til at forvente, at deres bidrag til EU's sociale, politiske og økonomiske fremskridt bliver respekteret og værdsat;

| G. | der henviser til, at oplysninger, som stammer fra andragender, der er indsendt til Europa-Parlamentet af personer med handicap eller vedrører handicaprelaterede emner, kan tjene som en kilde til oplysning om huller i gennemførelsen af FN's handicapkonvention på nationalt plan såvel som på EU-plan og kan bidrage til at sætte rammer for lovgivningen på alle politikområder; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at oplysninger, som stammer fra andragender, der er indsendt til Europa-Parlamentet af personer med handicap eller vedrører handicaprelaterede emner, kan tjene som en kilde til oplysning om huller i gennemførelsen af FN's handicapkonvention på nationalt plan såvel som på EU-plan og kan bidrage til at sætte rammer for lovgivningen på alle politikområder;

| H. | der henviser til, at Udvalget for Andragender spiller en »beskyttende rolle« med henblik på at sikre, at EU opfylder FN's handicapkonvention inden for politiske og lovgivningsmæssige aktiviteter på EU-plan; der henviser til, at Udvalget for Andragender er blevet bedt om at udarbejde en EU-ramme sammen med Den Europæiske Ombudsmand, Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder og Det Europæiske Handicapforum, som vedtaget af Rådet på dets 3513. møde, der blev afholdt den 16. januar 2017; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at Udvalget for Andragender spiller en »beskyttende rolle« med henblik på at sikre, at EU opfylder FN's handicapkonvention inden for politiske og lovgivningsmæssige aktiviteter på EU-plan; der henviser til, at Udvalget for Andragender er blevet bedt om at udarbejde en EU-ramme sammen med Den Europæiske Ombudsmand, Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder og Det Europæiske Handicapforum, som vedtaget af Rådet på dets 3513. møde, der blev afholdt den 16. januar 2017;

| I. | der henviser til, at Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender — i lyset af Europa-Parlamentets rolle og ansvarsområder som fastsat i EU-rammen for overvågning af gennemførelsen af FN's handicapkonvention — har understreget betydningen af andragender, der vedrører rettigheder for personer med handicap; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender — i lyset af Europa-Parlamentets rolle og ansvarsområder som fastsat i EU-rammen for overvågning af gennemførelsen af FN's handicapkonvention — har understreget betydningen af andragender, der vedrører rettigheder for personer med handicap;

| J. | der henviser til, at Udvalget for Andragender i kraft af denne rolle har en særlig forpligtelse til at beskytte rettighederne for personer med handicap i EU, idet udøvelsen af deres grundlæggende frihedsrettigheder og øvrige rettigheder garanteres af EU-retten og FN's handicapkonvention; der henviser til, at de tilgængelige oplysninger om disse rettigheder er utilstrækkelige og ikke tilstrækkeligt tilgængelige; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at Udvalget for Andragender i kraft af denne rolle har en særlig forpligtelse til at beskytte rettighederne for personer med handicap i EU, idet udøvelsen af deres grundlæggende frihedsrettigheder og øvrige rettigheder garanteres af EU-retten og FN's handicapkonvention; der henviser til, at de tilgængelige oplysninger om disse rettigheder er utilstrækkelige og ikke tilstrækkeligt tilgængelige;

| K. | der henviser til, at Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender i høj grad værdsætter den meget vigtige rolle, som Udvalget for Andragender spiller som bindeled mellem borgere i EU, Europa-Parlamentet og de øvrige EU-institutioner og som et vigtigt instrument til at inddrage borgerne i deltagelsesdemokratiet; der henviser til, at retten til at indgive andragender til Europa-Parlamentet er en af de grundlæggende rettigheder for alle personer og organisationer i EU og en uundværlig direkte kilde til faktuelle oplysninger; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender i høj grad værdsætter den meget vigtige rolle, som Udvalget for Andragender spiller som bindeled mellem borgere i EU, Europa-Parlamentet og de øvrige EU-institutioner og som et vigtigt instrument til at inddrage borgerne i deltagelsesdemokratiet; der henviser til, at retten til at indgive andragender til Europa-Parlamentet er en af de grundlæggende rettigheder for alle personer og organisationer i EU og en uundværlig direkte kilde til faktuelle oplysninger;

| L. | der henviser til, at retten til at indgive andragender og proceduren for andragender bør være mere synlig og tilgængelig for alle personer og organisationer i EU, herunder for personer med handicap; der henviser til, at Udvalget for Andragender bør sikre større synlighed for og tilstrækkelig oplysning om emnet gennem målrettede informations- og oplysningskampagner med særligt fokus på sårbare grupper, herunder personer med handicap; der henviser til, at Europa-Parlamentet endnu ikke har udarbejdet et effektivitetsindeks for sit system til andragender og heller ikke har indsamlet statistiske data om behandlingen af andragender; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at retten til at indgive andragender og proceduren for andragender bør være mere synlig og tilgængelig for alle personer og organisationer i EU, herunder for personer med handicap; der henviser til, at Udvalget for Andragender bør sikre større synlighed for og tilstrækkelig oplysning om emnet gennem målrettede informations- og oplysningskampagner med særligt fokus på sårbare grupper, herunder personer med handicap; der henviser til, at Europa-Parlamentet endnu ikke har udarbejdet et effektivitetsindeks for sit system til andragender og heller ikke har indsamlet statistiske data om behandlingen af andragender;

| M. | der henviser til, at FN's handicapkonvention er den første internationale menneskerettighedstraktat, der skal ratificeres af EU og alle dets medlemsstater; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at FN's handicapkonvention er den første internationale menneskerettighedstraktat, der skal ratificeres af EU og alle dets medlemsstater;

| N. | der henviser til, at den valgfrie protokol til FN's handicapkonvention ikke er ratificeret af EU og fem medlemsstater; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at den valgfrie protokol til FN's handicapkonvention ikke er ratificeret af EU og fem medlemsstater;

| O. | der henviser til, at en Union med lige muligheder for alle, i alle betydninger heraf, er et prioriteret område i den nuværende Kommissions politiske retningslinjer; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at en Union med lige muligheder for alle, i alle betydninger heraf, er et prioriteret område i den nuværende Kommissions politiske retningslinjer;

| P. | der henviser til, at begrænsningerne i forbindelse med adgang til uddannelse for personer med handicap, der fører til lavere deltagelse i uddannelsesaktiviteter end befolkningsgennemsnittet og som følge heraf til risiko for social og økonomisk udelukkelse, igen og igen er blevet fremhævet i andragender; der henviser til, at én person med handicap ud af fire forlader uddannelsessystemet før tid (20); |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at begrænsningerne i forbindelse med adgang til uddannelse for personer med handicap, der fører til lavere deltagelse i uddannelsesaktiviteter end befolkningsgennemsnittet og som følge heraf til risiko for social og økonomisk udelukkelse, igen og igen er blevet fremhævet i andragender; der henviser til, at én person med handicap ud af fire forlader uddannelsessystemet før tid (20);

| Q. | der henviser til, at oprettelsen af rollen som kommissær for ligestilling spillede en vigtig rolle for etableringen af den nye strategi for rettigheder for personer med handicap 2021-2030 (EU's handicapstrategi 2021-2030); |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at oprettelsen af rollen som kommissær for ligestilling spillede en vigtig rolle for etableringen af den nye strategi for rettigheder for personer med handicap 2021-2030 (EU's handicapstrategi 2021-2030);

| R. | der henviser til, at Europa-Parlamentet i sine beslutninger gentagne gange indtrængende har opfordret medlemsstaterne til at gennemføre passende politikker for at sikre, at personer med handicap kan udøve deres sociale, politiske og økonomiske rettigheder til fulde; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at Europa-Parlamentet i sine beslutninger gentagne gange indtrængende har opfordret medlemsstaterne til at gennemføre passende politikker for at sikre, at personer med handicap kan udøve deres sociale, politiske og økonomiske rettigheder til fulde;

| S. | der henviser til, at det er medlemsstaternes ansvar at sikre, at alle i EU har ret til adgang til effektive retsmidler ved en uafhængig og upartisk domstol, som forudgående er oprettet ved lov, og at alle har ret til rådgivning, forsvar og repræsentation; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at det er medlemsstaternes ansvar at sikre, at alle i EU har ret til adgang til effektive retsmidler ved en uafhængig og upartisk domstol, som forudgående er oprettet ved lov, og at alle har ret til rådgivning, forsvar og repræsentation;

| T. | der henviser til, at 24 medlemsstater har rapporteret udførligt om deres fremskridt med gennemførelsen af FN's handicapkonvention, med tilgængelighed som et af konventionens centrale principper, efter at Udvalget for Andragender havde sendt forespørgsler til alle medlemsstaternes faste repræsentationer vedrørende andragende nr. 0535/2017; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at 24 medlemsstater har rapporteret udførligt om deres fremskridt med gennemførelsen af FN's handicapkonvention, med tilgængelighed som et af konventionens centrale principper, efter at Udvalget for Andragender havde sendt forespørgsler til alle medlemsstaternes faste repræsentationer vedrørende andragende nr. 0535/2017;

| U. | der henviser til, at det foreslåede ligebehandlingsdirektiv, som skal sørge for bedre beskyttelse mod alle former for forskelsbehandling gennem en horisontal tilgang, fortsat er blokeret i Rådet, og til, at det har været blokeret i over ti år; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at det foreslåede ligebehandlingsdirektiv, som skal sørge for bedre beskyttelse mod alle former for forskelsbehandling gennem en horisontal tilgang, fortsat er blokeret i Rådet, og til, at det har været blokeret i over ti år;

| V. | der henviser til, at tilgængelighed er en forudsætning for at udøve alle de øvrige rettigheder, der er nedfældet i FN's handicapkonvention, på lige fod med andre; der henviser til, at Kommissionen har foreslået flere tiltag for at overvåge gennemførelsen af den eksisterende lovgivning om tilgængelighed samt nye tiltag for at skabe et EU uden barrierer; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at tilgængelighed er en forudsætning for at udøve alle de øvrige rettigheder, der er nedfældet i FN's handicapkonvention, på lige fod med andre; der henviser til, at Kommissionen har foreslået flere tiltag for at overvåge gennemførelsen af den eksisterende lovgivning om tilgængelighed samt nye tiltag for at skabe et EU uden barrierer;

| W. | der henviser til, at initiativer som Access City-prisen tilskynder til tilpasning af offentlige områder til ældres og personer med handicaps behov; der henviser til, at denne konkurrence har belønnet byer, der på politisk beslutningstagningsniveau forpligter sig til at være inkluderende over for personer med handicap og respektere deres rettigheder, er lydhøre over for personer med handicaps behov og fører en social dialog med organisationer for personer med handicap og de ældre; der henviser til, at tilpasningen af offentlige områder ikke kun vil være med til at bekæmpe social udelukkelse, men også vil bidrage til økonomisk vækst; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at initiativer som Access City-prisen tilskynder til tilpasning af offentlige områder til ældres og personer med handicaps behov; der henviser til, at denne konkurrence har belønnet byer, der på politisk beslutningstagningsniveau forpligter sig til at være inkluderende over for personer med handicap og respektere deres rettigheder, er lydhøre over for personer med handicaps behov og fører en social dialog med organisationer for personer med handicap og de ældre; der henviser til, at tilpasningen af offentlige områder ikke kun vil være med til at bekæmpe social udelukkelse, men også vil bidrage til økonomisk vækst;

| X. | der henviser til, at en række andragender illustrerer de problemer, som personer med handicap har med hensyn til adgang til bebyggede miljøer, transport, informations- og kommunikationsteknologier og -systemer (IKT) og andre faciliteter og tjenester, som stilles til rådighed for offentligheden, såvel som behovet for at forbedre denne adgang; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at en række andragender illustrerer de problemer, som personer med handicap har med hensyn til adgang til bebyggede miljøer, transport, informations- og kommunikationsteknologier og -systemer (IKT) og andre faciliteter og tjenester, som stilles til rådighed for offentligheden, såvel som behovet for at forbedre denne adgang;

| Y. | der henviser til, at de europæiske institutioner bliver nødt til at sikre, at deres hjemmesider har de tekniske specifikationer, der er nødvendige for, at de kan tilgås af personer med handicap, så personer med handicap kan modtage korrekte og direkte oplysninger om alle emner, der vedrører dem som borgere, med det formål at øge tilgængeligheden af dokumenter, videoer og hjemmesider og fremme alternative kommunikationsformer; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at de europæiske institutioner bliver nødt til at sikre, at deres hjemmesider har de tekniske specifikationer, der er nødvendige for, at de kan tilgås af personer med handicap, så personer med handicap kan modtage korrekte og direkte oplysninger om alle emner, der vedrører dem som borgere, med det formål at øge tilgængeligheden af dokumenter, videoer og hjemmesider og fremme alternative kommunikationsformer;

| Z. | der henviser til, at der er nedsat en tværtjenstlig arbejdsgruppe om tegnsprog i Europa-Parlamentet med henblik på at gennemføre tiltag til at opfylde anmodningen i andragende nr. 1056/2016 om at tillade indsendelse af andragender på de nationale tegnsprog, som anvendes i EU; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at der er nedsat en tværtjenstlig arbejdsgruppe om tegnsprog i Europa-Parlamentet med henblik på at gennemføre tiltag til at opfylde anmodningen i andragende nr. 1056/2016 om at tillade indsendelse af andragender på de nationale tegnsprog, som anvendes i EU;

| AA. | der henviser til, at foranstaltninger, der træffes af regeringer i den exceptionelt alvorlige sundhedskrise, der er forårsaget af covid-19-pandemien, altid skal respektere de grundlæggende rettigheder og det enkelte menneskes rettigheder og ikke må forskelsbehandle borgere med handicap; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at foranstaltninger, der træffes af regeringer i den exceptionelt alvorlige sundhedskrise, der er forårsaget af covid-19-pandemien, altid skal respektere de grundlæggende rettigheder og det enkelte menneskes rettigheder og ikke må forskelsbehandle borgere med handicap;

| AB. | der henviser til, at en række andragender dokumenterer, at covid-19-pandemien har forværret situationen for personer med handicap, herunder i form af tilsidesættelse af personer med handicaps mest grundlæggende menneskerettigheder såsom adgang til sundhedspleje, til beskyttelsesforanstaltninger mod udbredelse af sygdommen og til uddannelse; |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at en række andragender dokumenterer, at covid-19-pandemien har forværret situationen for personer med handicap, herunder i form af tilsidesættelse af personer med handicaps mest grundlæggende menneskerettigheder såsom adgang til sundhedspleje, til beskyttelsesforanstaltninger mod udbredelse af sygdommen og til uddannelse;

| AC. | der henviser til, at Europa-Parlamentet skal garantere, at tiltagene i forbindelse med covid-19 er i overensstemmelse med chartret og FN's handicapkonvention; |
| --- | --- |

AC.

der henviser til, at Europa-Parlamentet skal garantere, at tiltagene i forbindelse med covid-19 er i overensstemmelse med chartret og FN's handicapkonvention;

| AD. | der henviser til, at institutioner for personer med handicap og ældre såsom dagcentre eller skoler undertiden har været midlertidigt lukket som følge af den vanskelige situation under covid-19-krisen; der henviser til, at pleje af personer med udviklingshandicap i denne nødsituation har hvilet på deres familiemedlemmer; der henviser til, at personer med handicap, der lever i institutioner, som er forblevet åbne, er blevet hårdt ramt under pandemien på grund af deres afhængighed af fysisk kontakt med omsorgspersoner og støttepersonale, mangel på personale, mangel på personlige værnemidler og desinfektionsmidler og, som følge heraf, høje sygdomsrater og øget antal dødsfald; |
| --- | --- |

AD.

der henviser til, at institutioner for personer med handicap og ældre såsom dagcentre eller skoler undertiden har været midlertidigt lukket som følge af den vanskelige situation under covid-19-krisen; der henviser til, at pleje af personer med udviklingshandicap i denne nødsituation har hvilet på deres familiemedlemmer; der henviser til, at personer med handicap, der lever i institutioner, som er forblevet åbne, er blevet hårdt ramt under pandemien på grund af deres afhængighed af fysisk kontakt med omsorgspersoner og støttepersonale, mangel på personale, mangel på personlige værnemidler og desinfektionsmidler og, som følge heraf, høje sygdomsrater og øget antal dødsfald;

| AE. | der henviser til, at karantænetiltag har en udpræget negativ indvirkning på personer med handicap; |
| --- | --- |

AE.

der henviser til, at karantænetiltag har en udpræget negativ indvirkning på personer med handicap;

| AF. | der henviser til, at andragender gentagne gange har fremhævet, at beskæftigelsesmulighederne for personer med handicap er begrænsede; der henviser til, at den gennemsnitlige forskel i beskæftigelsesfrekvensen for personer med og uden handicap i EU er 25 % (21); |
| --- | --- |

AF.

der henviser til, at andragender gentagne gange har fremhævet, at beskæftigelsesmulighederne for personer med handicap er begrænsede; der henviser til, at den gennemsnitlige forskel i beskæftigelsesfrekvensen for personer med og uden handicap i EU er 25 % (21);

| AG. | der henviser til de lave ansættelses- og beskæftigelsesniveauer for personer med handicap, der udgør 50,6 % mod 74,8 % for personer uden handicap; der endvidere henviser til, at pandemien og den sociale og økonomiske krise har øget ulighederne mellem personer med handicap og personer uden handicap; |
| --- | --- |

AG.

der henviser til de lave ansættelses- og beskæftigelsesniveauer for personer med handicap, der udgør 50,6 % mod 74,8 % for personer uden handicap; der endvidere henviser til, at pandemien og den sociale og økonomiske krise har øget ulighederne mellem personer med handicap og personer uden handicap;

| AH. | der henviser til, at arbejde i adskilte institutioner ikke giver mulighed for integration af personer med handicap på det åbne arbejdsmarked; |
| --- | --- |

AH.

der henviser til, at arbejde i adskilte institutioner ikke giver mulighed for integration af personer med handicap på det åbne arbejdsmarked;

| AI. | der henviser til, at næsten hver fjerde adspurgte EU-borger har berettet om en vis grad af funktionsmæssige begrænsninger, der skyldes helbredsproblemer (22); |
| --- | --- |

AI.

der henviser til, at næsten hver fjerde adspurgte EU-borger har berettet om en vis grad af funktionsmæssige begrænsninger, der skyldes helbredsproblemer (22);

| AJ. | der henviser til, at social beskyttelse og arbejdstagerrettigheder, anvendelse af de europæiske struktur- og investeringsfonde i overensstemmelse med EU-retten og FN's handicapkonvention samt andre spørgsmål, der henhører under Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggenders kompetenceområde, er blandt de bekymringer vedrørende ligestilling af personer med handicap, der hyppigst gives udtryk for i de andragender, som Europa-Parlamentet har modtaget; |
| --- | --- |

AJ.

der henviser til, at social beskyttelse og arbejdstagerrettigheder, anvendelse af de europæiske struktur- og investeringsfonde i overensstemmelse med EU-retten og FN's handicapkonvention samt andre spørgsmål, der henhører under Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggenders kompetenceområde, er blandt de bekymringer vedrørende ligestilling af personer med handicap, der hyppigst gives udtryk for i de andragender, som Europa-Parlamentet har modtaget;

| AK. | der henviser til, at Udvalget for Andragender modtager et stort antal andragender vedrørende Rådets direktiv 2000/78/EF, som omhandler manglende gennemførelse af princippet om ligebehandling med hensyn til adgang til inklusiv uddannelse, beskæftigelse, erhvervsuddannelse og forfremmelse samt arbejdsvilkår for personer med handicap; der henviser til, at medlemsstaterne og EU har ratificeret FN's handicapkonvention, og at det i konventionens artikel 24 fastslås, at parterne til konventionen skal sikre, at personer med handicap har adgang til livslang læring, voksenuddannelse, erhvervsuddannelse, generel videregående uddannelse og uddannelse på gymnasieniveau samt gratis og obligatorisk grundskoleuddannelse; |
| --- | --- |

AK.

der henviser til, at Udvalget for Andragender modtager et stort antal andragender vedrørende Rådets direktiv 2000/78/EF, som omhandler manglende gennemførelse af princippet om ligebehandling med hensyn til adgang til inklusiv uddannelse, beskæftigelse, erhvervsuddannelse og forfremmelse samt arbejdsvilkår for personer med handicap; der henviser til, at medlemsstaterne og EU har ratificeret FN's handicapkonvention, og at det i konventionens artikel 24 fastslås, at parterne til konventionen skal sikre, at personer med handicap har adgang til livslang læring, voksenuddannelse, erhvervsuddannelse, generel videregående uddannelse og uddannelse på gymnasieniveau samt gratis og obligatorisk grundskoleuddannelse;

| AL. | der henviser til, at adgang til kvalitetsjob, uddannelse og erhvervsuddannelse, sundhedspleje, social beskyttelse, herunder på tværs af grænserne, en passende bolig, støtte til en selvstændig tilværelse og lige muligheder for at deltage i fritidsaktiviteter og i samfundslivet er afgørende for livskvaliteten hos personer med handicap; |
| --- | --- |

AL.

der henviser til, at adgang til kvalitetsjob, uddannelse og erhvervsuddannelse, sundhedspleje, social beskyttelse, herunder på tværs af grænserne, en passende bolig, støtte til en selvstændig tilværelse og lige muligheder for at deltage i fritidsaktiviteter og i samfundslivet er afgørende for livskvaliteten hos personer med handicap;

| AM. | der henviser til, at den nyligt fremlagte europæiske strategi for rettigheder for personer med handicap 2021-2030 er et velkomment skridt i retning af at tage fat på de problemer, som personer med handicap står over for, men at disse personer stadig oplever hindringer og forskelsbehandling; der henviser til, at 28,4 % af den del af EU-befolkningen, der har et handicap (i aldersgruppen fra 16 år og opefter), i 2019 var i risiko for at opleve social udstødelse eller ende i fattigdom (23); der henviser til, at den europæiske handicapstrategi 2021-2030 er nødt til at gøre noget ved denne situation; |
| --- | --- |

AM.

der henviser til, at den nyligt fremlagte europæiske strategi for rettigheder for personer med handicap 2021-2030 er et velkomment skridt i retning af at tage fat på de problemer, som personer med handicap står over for, men at disse personer stadig oplever hindringer og forskelsbehandling; der henviser til, at 28,4 % af den del af EU-befolkningen, der har et handicap (i aldersgruppen fra 16 år og opefter), i 2019 var i risiko for at opleve social udstødelse eller ende i fattigdom (23); der henviser til, at den europæiske handicapstrategi 2021-2030 er nødt til at gøre noget ved denne situation;

| AN. | der henviser til, at princip nr. 17 i den europæiske søjle for sociale rettigheder fastslår, at personer med handicap har ret til indkomststøtte, der sikrer et værdigt liv, tjenester, som sætter dem i stand til at deltage på arbejdsmarkedet og i samfundet, og et arbejdsmiljø, der er tilpasset deres behov; |
| --- | --- |

AN.

der henviser til, at princip nr. 17 i den europæiske søjle for sociale rettigheder fastslår, at personer med handicap har ret til indkomststøtte, der sikrer et værdigt liv, tjenester, som sætter dem i stand til at deltage på arbejdsmarkedet og i samfundet, og et arbejdsmiljø, der er tilpasset deres behov;

| AO. | der henviser til, at beskyttede workshops bør have til formål at sikre inklusion, rehabilitering og overgang til det almindelige arbejdsmarked, men ofte er adskilte miljøer, hvor arbejdstagere med handicap ikke har status som arbejdstagere eller nyder godt af arbejdstagerrettigheder, hvilket klart udgør en overtrædelse af FN's handicapkonvention; der henviser til, at inkluderende modeller for støttet beskæftigelse, hvis de er rettighedsbaserede og anerkendes som beskæftigelse, kan respektere rettighederne for personer med handicap og fremme inklusion på og overgang til det almindelige arbejdsmarked; |
| --- | --- |

AO.

der henviser til, at beskyttede workshops bør have til formål at sikre inklusion, rehabilitering og overgang til det almindelige arbejdsmarked, men ofte er adskilte miljøer, hvor arbejdstagere med handicap ikke har status som arbejdstagere eller nyder godt af arbejdstagerrettigheder, hvilket klart udgør en overtrædelse af FN's handicapkonvention; der henviser til, at inkluderende modeller for støttet beskæftigelse, hvis de er rettighedsbaserede og anerkendes som beskæftigelse, kan respektere rettighederne for personer med handicap og fremme inklusion på og overgang til det almindelige arbejdsmarked;

| AP. | der henviser til, at den økonomiske krise forårsaget af covid-19-pandemien udgør en alvorlig trussel for de europæiske økonomier og bevarelsen af arbejdspladser; der henviser til, at personer fra ugunstigt stillede grupper, navnlig personer med handicap, er blevet særlig hårdt ramt af pandemien; der henviser til, at foranstaltninger til forebyggelse af covid-19 har skabt både muligheder og udfordringer for personer med handicap med hensyn til adgang til og inklusion på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

AP.

der henviser til, at den økonomiske krise forårsaget af covid-19-pandemien udgør en alvorlig trussel for de europæiske økonomier og bevarelsen af arbejdspladser; der henviser til, at personer fra ugunstigt stillede grupper, navnlig personer med handicap, er blevet særlig hårdt ramt af pandemien; der henviser til, at foranstaltninger til forebyggelse af covid-19 har skabt både muligheder og udfordringer for personer med handicap med hensyn til adgang til og inklusion på arbejdsmarkedet;

| AQ. | der henviser til, at EU, gennem det midlertidige genopretningsinstrument NextGenerationEU, skal støtte en indsats over for og genopretning efter covid-19, som inkluderer personer med handicap; der henviser til, at civilsamfundet og frivillige organisationer, der arbejder i handicapsektoren, endnu en gang har vist deres altafgørende betydning og modstandsdygtighed under covid-19-krisen; |
| --- | --- |

AQ.

der henviser til, at EU, gennem det midlertidige genopretningsinstrument NextGenerationEU, skal støtte en indsats over for og genopretning efter covid-19, som inkluderer personer med handicap; der henviser til, at civilsamfundet og frivillige organisationer, der arbejder i handicapsektoren, endnu en gang har vist deres altafgørende betydning og modstandsdygtighed under covid-19-krisen;

| AR. | der henviser til, at foranstaltninger til forebyggelse af covid-19 har skabt nye hindringer for personer med handicap og har forværret den eksisterende udelukkelse inden for alle områder af arbejdsmarkedet; der henviser til, at personer med handicap har større sandsynlighed for at miste deres arbejde og har vanskeligt ved at finde beskæftigelse igen; der henviser til, at covid-19 har haft en negativ indvirkning på tilgængeligheden og inklusionen i forbindelse med arbejdets organisering og arbejdsordninger samt beskæftigelse og arbejdsvilkår for personer med handicap og har udsat mange personer med handicap for de negative virkninger af telearbejde; |
| --- | --- |

AR.

der henviser til, at foranstaltninger til forebyggelse af covid-19 har skabt nye hindringer for personer med handicap og har forværret den eksisterende udelukkelse inden for alle områder af arbejdsmarkedet; der henviser til, at personer med handicap har større sandsynlighed for at miste deres arbejde og har vanskeligt ved at finde beskæftigelse igen; der henviser til, at covid-19 har haft en negativ indvirkning på tilgængeligheden og inklusionen i forbindelse med arbejdets organisering og arbejdsordninger samt beskæftigelse og arbejdsvilkår for personer med handicap og har udsat mange personer med handicap for de negative virkninger af telearbejde;

| AS. | der henviser til, at næsten 18 mio. børn i EU (22,2 % af alle børn i EU) i 2019 boede i husstande, som var truet af fattigdom eller social udstødelse; der henviser til, at børn med handicap oplever specifikke ulemper, som gør dem særligt sårbare; der henviser til, at dette understreger betydningen af at sikre børn i nød gratis og effektiv adgang til førskoleundervisning og børnepasning af høj kvalitet, uddannelse og skolebaserede aktiviteter, mindst ét sundt måltid hver skoledag og sundhedspleje samt effektiv adgang til sund ernæring og en passende bolig som fastsat i Rådets henstilling om oprettelse af en europæisk børnegaranti; |
| --- | --- |

AS.

der henviser til, at næsten 18 mio. børn i EU (22,2 % af alle børn i EU) i 2019 boede i husstande, som var truet af fattigdom eller social udstødelse; der henviser til, at børn med handicap oplever specifikke ulemper, som gør dem særligt sårbare; der henviser til, at dette understreger betydningen af at sikre børn i nød gratis og effektiv adgang til førskoleundervisning og børnepasning af høj kvalitet, uddannelse og skolebaserede aktiviteter, mindst ét sundt måltid hver skoledag og sundhedspleje samt effektiv adgang til sund ernæring og en passende bolig som fastsat i Rådets henstilling om oprettelse af en europæisk børnegaranti;

| AT. | der henviser til, at alle EU's medlemsstater har ratificeret FN's konvention om barnets rettigheder, hvorved konventionen er bindende for dem, og til, at artikel 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union fastsætter EU's mål om at sikre beskyttelse af børns rettigheder; der henviser til, at chartret er en garanti for, at barnets rettigheder beskyttes af EU-institutionerne og af medlemsstaterne, når de gennemfører EU-retten; der henviser til, at Europa-Parlamentet vedtog sin beslutning om den europæiske børnegaranti med et stort flertal og deri krævede, at der sikres adgang til inklusiv uddannelse fra den tidlige barndom til teenagealderen for alle børn, herunder romabørn, børn med handicap, statsløse børn og migrantbørn samt børn, der lever i humanitære nødsituationer; |
| --- | --- |

AT.

der henviser til, at alle EU's medlemsstater har ratificeret FN's konvention om barnets rettigheder, hvorved konventionen er bindende for dem, og til, at artikel 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union fastsætter EU's mål om at sikre beskyttelse af børns rettigheder; der henviser til, at chartret er en garanti for, at barnets rettigheder beskyttes af EU-institutionerne og af medlemsstaterne, når de gennemfører EU-retten; der henviser til, at Europa-Parlamentet vedtog sin beslutning om den europæiske børnegaranti med et stort flertal og deri krævede, at der sikres adgang til inklusiv uddannelse fra den tidlige barndom til teenagealderen for alle børn, herunder romabørn, børn med handicap, statsløse børn og migrantbørn samt børn, der lever i humanitære nødsituationer;

| AU. | der henviser til, at arbejdsrelateret forskelsbehandling af personer med handicap hænger sammen med manglen på inkluderende uddannelse og erhvervsuddannelse samt med den opdeling og forskelsbehandling, der foregår på boligmarkedet og i sundhedsvæsenet, såvel som det, at transport og andre tjenesteydelser og produkter ikke er tilgængelige; |
| --- | --- |

AU.

der henviser til, at arbejdsrelateret forskelsbehandling af personer med handicap hænger sammen med manglen på inkluderende uddannelse og erhvervsuddannelse samt med den opdeling og forskelsbehandling, der foregår på boligmarkedet og i sundhedsvæsenet, såvel som det, at transport og andre tjenesteydelser og produkter ikke er tilgængelige;

| AV. | der henviser til, at Europa-Parlamentet i sin beslutning om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv i lyset af FN's handicapkonvention afslørede manglerne i Rådets direktiv 2000/78/EF; |
| --- | --- |

AV.

der henviser til, at Europa-Parlamentet i sin beslutning om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv i lyset af FN's handicapkonvention afslørede manglerne i Rådets direktiv 2000/78/EF;

| AW. | der henviser til, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1158 kræver, at medlemsstaterne vurderer, hvorvidt betingelserne for adgang til og de præcise ordninger for forældreorlov, omsorgsorlov og arbejdstageres orlov bør tilpasses til de specifikke behov hos forældre i særligt ugunstige situationer, f.eks. forældre med handicap, adoptivforældre, enlige eller separerede forældre til børn med handicap eller med en langvarig sygdom eller forældre i vanskelige situationer; |
| --- | --- |

AW.

der henviser til, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1158 kræver, at medlemsstaterne vurderer, hvorvidt betingelserne for adgang til og de præcise ordninger for forældreorlov, omsorgsorlov og arbejdstageres orlov bør tilpasses til de specifikke behov hos forældre i særligt ugunstige situationer, f.eks. forældre med handicap, adoptivforældre, enlige eller separerede forældre til børn med handicap eller med en langvarig sygdom eller forældre i vanskelige situationer;

| AX. | der henviser til, at personer med handicap møder adskillige hindringer i deres hverdag, bl.a. når de forsøger at opnå personlig assistance, at blive inkluderet i samfundet, finde en passende og økonomisk overkommelig bolig med gode adgangsforhold og få sundhedspleje til en overkommelig pris samt personcentreret social- og sundhedspleje; |
| --- | --- |

AX.

der henviser til, at personer med handicap møder adskillige hindringer i deres hverdag, bl.a. når de forsøger at opnå personlig assistance, at blive inkluderet i samfundet, finde en passende og økonomisk overkommelig bolig med gode adgangsforhold og få sundhedspleje til en overkommelig pris samt personcentreret social- og sundhedspleje;

| AY. | der henviser til, at arbejdsløshed og mangel på bæredygtige kvalitetsjob for personer med handicap er de vigtigste faktorer, der medfører høj risiko for fattigdom, social udstødelse og hjemløshed blandt personer med handicap; |
| --- | --- |

AY.

der henviser til, at arbejdsløshed og mangel på bæredygtige kvalitetsjob for personer med handicap er de vigtigste faktorer, der medfører høj risiko for fattigdom, social udstødelse og hjemløshed blandt personer med handicap;

| AZ. | der henviser til, at hver tredje voksen med handicap i EU i 2017 boede i en husstand, hvis finansielle ressourcer ikke var tilstrækkelige til at dække de almindelige nødvendige udgifter; der henviser til, at næsten to tredjedele af de EU-borgere, der har en aktivitetsbegrænsning, i 2019 ville have været truet af fattigdom, hvis ikke de modtog sociale ydelser, tilskud eller pension (24); |
| --- | --- |

AZ.

der henviser til, at hver tredje voksen med handicap i EU i 2017 boede i en husstand, hvis finansielle ressourcer ikke var tilstrækkelige til at dække de almindelige nødvendige udgifter; der henviser til, at næsten to tredjedele af de EU-borgere, der har en aktivitetsbegrænsning, i 2019 ville have været truet af fattigdom, hvis ikke de modtog sociale ydelser, tilskud eller pension (24);

| BA. | der henviser til, at personer med handicap er en mangfoldig gruppe og ofte udsættes for intersektionel forskelsbehandling, hvis kumulerede virkninger har konkrete konsekvenser for beskæftigelsen; |
| --- | --- |

BA.

der henviser til, at personer med handicap er en mangfoldig gruppe og ofte udsættes for intersektionel forskelsbehandling, hvis kumulerede virkninger har konkrete konsekvenser for beskæftigelsen;

| BB. | der henviser til, at det er forskelligt, hvor langt man er kommet med hensyn til afinstitutionaliseringen i medlemsstaterne, og at en million mennesker stadig bor på institution på trods af, at der er indført relevante politikker på området, og at der er afsat betydelige midler hertil i EU; der henviser til, at der er indgivet adskillige andragender om misbrug af EU-midler til afinstitutionalisering af personer med handicap; der henviser til, at Den Europæiske Ombudsmand i februar 2021 på eget initiativ indledte en undersøgelse af Kommissionens rolle med hensyn til at sikre, at medlemsstaterne anvender EU-midler til at fremme en selvstændig tilværelse for personer med handicap og ældre og til at fremme en omstilling væk fra døgninstitutioner; der henviser til, at medlemsstaterne skal fremskynde afinstitutionaliseringsprocessen, og at Kommissionen skal overvåge deres fremskridt omhyggeligt; |
| --- | --- |

BB.

der henviser til, at det er forskelligt, hvor langt man er kommet med hensyn til afinstitutionaliseringen i medlemsstaterne, og at en million mennesker stadig bor på institution på trods af, at der er indført relevante politikker på området, og at der er afsat betydelige midler hertil i EU; der henviser til, at der er indgivet adskillige andragender om misbrug af EU-midler til afinstitutionalisering af personer med handicap; der henviser til, at Den Europæiske Ombudsmand i februar 2021 på eget initiativ indledte en undersøgelse af Kommissionens rolle med hensyn til at sikre, at medlemsstaterne anvender EU-midler til at fremme en selvstændig tilværelse for personer med handicap og ældre og til at fremme en omstilling væk fra døgninstitutioner; der henviser til, at medlemsstaterne skal fremskynde afinstitutionaliseringsprocessen, og at Kommissionen skal overvåge deres fremskridt omhyggeligt;

| BC. | der henviser til, at dataindsamlingen til EU's befolkningsstatistik hverken tager højde for typen af handicap eller antallet af personer med handicap, der bor på døgninstitution, hvilket hæmmer overholdelsen af artikel 31 i FN's handicapkonvention; |
| --- | --- |

BC.

der henviser til, at dataindsamlingen til EU's befolkningsstatistik hverken tager højde for typen af handicap eller antallet af personer med handicap, der bor på døgninstitution, hvilket hæmmer overholdelsen af artikel 31 i FN's handicapkonvention;

| BD. | der henviser til, at de tilskud og rettigheder, der følger af en handicapstatus, varierer fra den ene medlemsstat til den anden, ligesom det er tilfældet med de enheder, der definerer og anerkender de pågældende rettigheder; |
| --- | --- |

BD.

der henviser til, at de tilskud og rettigheder, der følger af en handicapstatus, varierer fra den ene medlemsstat til den anden, ligesom det er tilfældet med de enheder, der definerer og anerkender de pågældende rettigheder;

| BE. | der henviser til, at antallet af personer med handicap og personer med behov for pleje og langtidspleje forventes at stige drastisk i EU som følge af bl.a. demografiske udfordringer og en stigning i antallet af kroniske helbredsproblemer; der henviser til, at størsteparten af langtidsplejen for øjeblikket ydes af uformelle, som regel ulønnede og overvejende kvindelige omsorgspersoner; der henviser til, at politikker til at tackle de demografiske udfordringer og imødegå det stigende behov for pleje og langtidspleje bør udformes på en sådan måde, at de ikke fører til øget pres på frivillige plejere; |
| --- | --- |

BE.

der henviser til, at antallet af personer med handicap og personer med behov for pleje og langtidspleje forventes at stige drastisk i EU som følge af bl.a. demografiske udfordringer og en stigning i antallet af kroniske helbredsproblemer; der henviser til, at størsteparten af langtidsplejen for øjeblikket ydes af uformelle, som regel ulønnede og overvejende kvindelige omsorgspersoner; der henviser til, at politikker til at tackle de demografiske udfordringer og imødegå det stigende behov for pleje og langtidspleje bør udformes på en sådan måde, at de ikke fører til øget pres på frivillige plejere;

| BF. | der henviser til, at handicap ofte er et resultat af en arbejdsskade eller er erhvervet gennem en kronisk lidelse knyttet til en arbejdsbetinget sygdom og eksponering for sundhedsrisici; |
| --- | --- |

BF.

der henviser til, at handicap ofte er et resultat af en arbejdsskade eller er erhvervet gennem en kronisk lidelse knyttet til en arbejdsbetinget sygdom og eksponering for sundhedsrisici;

| BG. | der henviser til, at forpligtelsen til større inklusion og beskyttelse af rettigheder for personer med handicap bør afspejles i alle politikområder, herunder i processen med det europæiske semester; |
| --- | --- |

BG.

der henviser til, at forpligtelsen til større inklusion og beskyttelse af rettigheder for personer med handicap bør afspejles i alle politikområder, herunder i processen med det europæiske semester;

| BH. | der henviser til, at EU og medlemsstaterne bør vedtage alle passende foranstaltninger til gennemførelse af de rettigheder, der anerkendes i FN's handicapkonvention, og ændre eller afskaffe eksisterende foranstaltninger, der udgør forskelsbehandling af personer med handicap; der henviser til, at EU og medlemsstaterne bør beskytte og fremme de grundlæggende rettigheder for personer med handicap i alle politikker og programmer; |
| --- | --- |

BH.

der henviser til, at EU og medlemsstaterne bør vedtage alle passende foranstaltninger til gennemførelse af de rettigheder, der anerkendes i FN's handicapkonvention, og ændre eller afskaffe eksisterende foranstaltninger, der udgør forskelsbehandling af personer med handicap; der henviser til, at EU og medlemsstaterne bør beskytte og fremme de grundlæggende rettigheder for personer med handicap i alle politikker og programmer;

| BI. | der henviser til, at 46 millioner kvinder og piger i EU lever med handicap (25); |
| --- | --- |

BI.

der henviser til, at 46 millioner kvinder og piger i EU lever med handicap (25);

| BJ. | der henviser til, at kvinder og piger med handicap oplever flere forskellige typer forskelsbehandling og tværsektionel forskelsbehandling samt udfordringer, der har oprindelse i krydsfeltet mellem køn og handicap med seksuel orientering, kønsidentitet, kønsudtryk, kønskarakteristika, oprindelsesland, klasse, migrationsstatus, alder eller racemæssig eller etnisk oprindelse; der henviser til, at de kvinder med handicap, der har minoritetsbaggrund, er mere tilbøjelige til at blive udsat for tredobbelt forskelsbehandling på grund af deres sårbare situation; der henviser til, at forskelsbehandling skaber hindringer for deres deltagelse i alle livets områder, herunder socioøkonomiske ulemper, social isolation, kønsbaseret vold, tvangssterilisation og abort, manglende adgang til samfundstjenester, kultur, sport og fritid, boliger af lav kvalitet, institutionalisering og utilstrækkelig sundhedspleje; der henviser til, at disse hindringer mindsker sandsynligheden for, at de fuldt ud kan deltage i og aktivt gå ind i og bidrage til samfundet, herunder inden for uddannelse og på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

BJ.

der henviser til, at kvinder og piger med handicap oplever flere forskellige typer forskelsbehandling og tværsektionel forskelsbehandling samt udfordringer, der har oprindelse i krydsfeltet mellem køn og handicap med seksuel orientering, kønsidentitet, kønsudtryk, kønskarakteristika, oprindelsesland, klasse, migrationsstatus, alder eller racemæssig eller etnisk oprindelse; der henviser til, at de kvinder med handicap, der har minoritetsbaggrund, er mere tilbøjelige til at blive udsat for tredobbelt forskelsbehandling på grund af deres sårbare situation; der henviser til, at forskelsbehandling skaber hindringer for deres deltagelse i alle livets områder, herunder socioøkonomiske ulemper, social isolation, kønsbaseret vold, tvangssterilisation og abort, manglende adgang til samfundstjenester, kultur, sport og fritid, boliger af lav kvalitet, institutionalisering og utilstrækkelig sundhedspleje; der henviser til, at disse hindringer mindsker sandsynligheden for, at de fuldt ud kan deltage i og aktivt gå ind i og bidrage til samfundet, herunder inden for uddannelse og på arbejdsmarkedet;

| BK. | der henviser til, at kun 20,6 % af kvinder med handicap i Den Europæiske Union er fuldtidsbeskæftigede sammenlignet med 28,5 % af mænd med handicap (26); der henviser til, at tal viser, at gennemsnitligt 29,5 % af kvinder med handicap i EU er i risiko for at blive ofre for fattigdom og social udstødelse sammenlignet med 27,5 % af mænd med handicap (27); |
| --- | --- |

BK.

der henviser til, at kun 20,6 % af kvinder med handicap i Den Europæiske Union er fuldtidsbeskæftigede sammenlignet med 28,5 % af mænd med handicap (26); der henviser til, at tal viser, at gennemsnitligt 29,5 % af kvinder med handicap i EU er i risiko for at blive ofre for fattigdom og social udstødelse sammenlignet med 27,5 % af mænd med handicap (27);

| BL. | der henviser til, at det i FN's handicapkonvention bemærkes, at kvinder og piger med handicap har større risiko for vold både i og uden for hjemmet; der henviser til, at nogle medlemsstater endnu ikke har ratificeret konventionen til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (»Istanbulkonventionen«); der henviser til, at udvidelsen af kriminalitetsområderne til at omfatte specifikke former for kønsbaseret vold i overensstemmelse med artikel 83, stk. 1, i TEUF vil give bedre beskyttelse af kvinder og piger med handicap; |
| --- | --- |

BL.

der henviser til, at det i FN's handicapkonvention bemærkes, at kvinder og piger med handicap har større risiko for vold både i og uden for hjemmet; der henviser til, at nogle medlemsstater endnu ikke har ratificeret konventionen til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (»Istanbulkonventionen«); der henviser til, at udvidelsen af kriminalitetsområderne til at omfatte specifikke former for kønsbaseret vold i overensstemmelse med artikel 83, stk. 1, i TEUF vil give bedre beskyttelse af kvinder og piger med handicap;

Governance og gennemførelse

| 1. | understreger behovet for at øge bevidstheden på alle planer om personer med handicaps rettigheder, som er nedfældet i FN's handicapkonvention, med henblik på at beskytte deres rettigheder og værdighed, og behovet for at fremme et frugtbart samarbejde og udveksling af god praksis mellem medlemsstaterne; understreger behovet for almindeligt accepterede definitioner af handicap, afinstitutionalisering, en tilværelse i samfundet, en selvstændig tilværelse og inklusiv uddannelse; opfordrer medlemsstaterne til at styrke koordineringsmekanismerne; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, at medlemsstaterne bør øge indsatsen for at yde støtte til personer med handicap på følgende prioriterede områder: sundhed, uddannelse, tilgængelighed, beskæftigelse og arbejdsvilkår, uafhængig tilværelse, koordinering, levevilkår, social beskyttelse og bevidstgørelsestiltag; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer alle medlemsstater, som endnu ikke har ratificeret den valgfrie protokol til FN's handicapkonvention, til at gøre dette uden yderligere forsinkelse, og opfordrer EU til at ratificere protokollen fuldt ud; opfordrer Rådet til at tage de nødvendige skridt til at sikre EU's tiltrædelse af den valgfrie protokol; |
| --- | --- |

3.

| 4. | anser den valgfrie protokol for at være en uadskillelig del af FN's handicapkonvention; påpeger, at den valgfrie protokol giver borgerne et forum, hvor de kan indberette påståede overtrædelser af konventionens bestemmelser fra en deltagerstats side, og giver FN's Handicapkomité mulighed for at indlede fortrolige undersøgelser, når den modtager oplysninger, som tyder på en alvorlig eller systematisk overtrædelse fra en deltagerstats side; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer Kommissionen til at foretage en samlet og tværgående gennemgang af EU-lovgivningen og EU's finansieringsprogrammer med henblik på fuldt ud at overholde FN's handicapkonvention ved på konstruktiv vis at inddrage handicaporganisationer og medlemmer af EU-rammen for overvågning af gennemførelsen af FN's handicapkonvention; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage hensyn til mangfoldigheden og forskelligartetheden af personer med handicap, når de udformer og gennemfører politikker og foranstaltninger; |
| --- | --- |

6.

| 7. | bemærker medlemsstaternes fremskridt med hensyn til effektiv gennemførelse og overvågning af FN's handicapkonvention og med hensyn til at tilpasse tilgængelighedsforanstaltninger, så de opfylder konventionens standarder; opfordrer medlemsstaterne til straks at udpege kompetente myndigheder, der kan fungere som kontaktpunkter, og til at etablere koordineringsmekanismer på alle administrative niveauer i overensstemmelse med konventionens artikel 33 med henblik på gennemførelse og overvågning heraf; understreger, at medlemsstaterne bør sikre, at et betydeligt antal personer med handicap involveres i disse myndigheders arbejde; |
| --- | --- |

7.

| 8. | støtter Kommissionens forslag om at etablere en handicapplatform med henblik på at styrke forvaltningen af samarbejdet på EU-niveau på dette område og af gennemførelsen af EU's handicapstrategi 2021-2030 og de nationale handicapstrategier; |
| --- | --- |

8.

| 9. | påpeger, at EU's nye handicapplatform bør være i overensstemmelse med de retningslinjer, der er fastsat i den europæiske søjle for sociale rettigheder; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre nationale handicapoplysningskampagner til fremme af FN's handicapkonvention og EU's handicapstrategi 2021-2030, som er tilgængelige for alle og inddrager personer med handicap og de familiemedlemmer og organisationer, der repræsenterer dem; opfordrer medlemsstaterne til at vedtage ambitiøse tidsplaner for gennemførelsen af strategien; opfordrer Kommissionen til at udvikle et sæt detaljerede indikatorer i den kommende delegerede retsakt om den reviderede sociale resultattavle for at måle de fremskridt, der gøres hen imod strategiens mål og målsætninger, og for at sikre, at alle involverede parter overholder de forpligtelser, der er skitseret i disse dokumenter; |
| --- | --- |

10.

| 11. | anerkender Kommissionens opfordring til alle EU-institutioner, -organer, -agenturer og -delegationer om at udpege »handicapkoordinatorer«; gentager sin opfordring til, at der oprettes kontaktcentre i alle EU-institutioner og -agenturer, herunder i Europa-Parlamentet og i Rådet, med det centrale kontaktpunkt i Kommissionens generalsekretariat og støttet af en passende interinstitutionel mekanisme; opfordrer EU-institutionerne til at prioritere udnævnelse af personer med handicap til handicapkoordinatorer; |
| --- | --- |

11.

| 12. | bifalder Kommissionens planer om at undersøge, hvordan EU's ramme for overvågning af gennemførelsen af FN's handicapkonvention i 2022 fungerer, og på det grundlag foreslå foranstaltninger; opfordrer Kommissionen til at styrke EU-rammen og dens uafhængighed — frem for alt ved at sikre større inddragelse og deltagelse af eksperter, NGO'er, arbejdsmarkedets parter og navnlig personer med handicap, uden forskelsbehandling med hensyn til typen af handicap eller nogen anden personlig omstændighed; understreger, at det er nødvendigt, at EU-rammen er baseret på detaljerede, ajourførte opdelte data af høj kvalitet baseret på funktionsnedsættelsens art, med udgangspunkt i det arbejde, som Washington Group on Disability Statistics har gjort; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer EU-institutionerne og medlemsstaterne til på ny at bekræfte deres tilsagn om at skabe inkluderende ligestilling af personer med handicap og til fuldt ud at gennemføre FN's handicapkonvention, herunder dens artikel 27 om arbejde og beskæftigelse; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fastsætte klare mål for forbedring af leve- og arbejdsforholdene for personer med handicap, under overholdelse af principperne om tilgængelighed og ikkeforskelsbehandling, og til at investere i lige muligheder og deltagelse for personer med handicap på alle livsområder; |
| --- | --- |

14.

| 15. | minder om, at Udvalget for Andragender spiller en særlig beskyttende rolle med hensyn til at sikre, at EU overholder FN's handicapkonvention i forbindelse med udformning af politikker og lovgivningstiltag; bemærker, at udvalget inden for rammerne af dette ansvar behandler andragender om spørgsmål vedrørende handicap, afholder debatter, temaworkshops og offentlige høringer om emnet, udarbejder beslutninger og betænkninger og gennemfører feltbesøg; |
| --- | --- |

15.

| 16. | understreger, at personer med handicap — for at få effektiv adgang til retssystemet gennem andragender til Europa-Parlamentet — bør have adgang til den støtte og hjælp, de har brug for til at udarbejde og indgive andragender, som opfylder kriterierne for antagelse; opfordrer til, at systemet med andragender gøres mere synligt gennem oplysningskampagner, og til, at personer med handicap eller deres repræsentanter inddrages og deltager i behandlingen af andragender; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at udarbejde nationale handlingsplaner, der tager fat på manglerne i adgangen til offentlige sikkerhedsrelaterede oplysninger, fjern- og onlinelæring, personlig assistance samt pleje- og støttetjenester til mennesker med handicap; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer Udvalget for Andragender til at indsamle og levere statistiske data om behandlingen af andragender og understreger behovet for, at udvalget sikrer, at det kan yde tolkning på tegnsprog, hvilket alle Europa-Parlamentets udvalg bør gøre, med henblik på at sikre adgang til oplysninger og deltagelse; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til i højere grad at anerkende betydningen af tilgængelige tjenester og systemer af høj kvalitet til støtte for en uafhængig tilværelse; fremhæver behovet for at fremme strategier og standarder for individuel støtte af høj kvalitet til afhængige personer med handicap og deres omsorgspersoner, herunder forbedret social beskyttelse og forskellige former for støtte til frivillige omsorgspersoner; opfordrer Kommissionen til at forelægge en strategisk EU-dagsorden for omsorg som et yderligere skridt i retning af en kvalitativ styrkelse af sundhedssektoren i EU, herunder personer, der udbyder personlige tjenesteydelser og tjenesteydelser i hjemmet; gentager, at dagsordenen for omsorg også skal afspejle situationen for de 100 mio. frivillige plejere i EU, som leverer 80 % af langtidsplejen, men hvis arbejde typisk ikke anerkendes; |
| --- | --- |

19.

| 20. | anbefaler, at Udvalget for Andragender udarbejder en årlig rapport om problemer, der gøres opmærksom på i andragender vedrørende personer med handicap, og at det fremsætter sine anbefalinger; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer Kommissionen til strukturelt at integrere EU's handicapstrategi 2021-2030 i processen med det europæiske semester, idet det europæiske semester bør anvendes som inspiration for medlemsstaternes politikker og tilgange og til at styrke samfundets inklusivitet og støtte beskæftigelse og social beskyttelse af personer med handicap; opfordrer Kommissionen til at fremlægge en årlig gennemgang af integration af handicapsynsvinklen i processen med det europæiske semester; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at harmonisere definitionen af handicap i overensstemmelse med FN's Handicapkomités konkluderende bemærkninger vedrørende Den Europæiske Unions indledende rapport, som blev vedtaget i 2015, og til at sikre gensidig anerkendelse af handicapstatus i alle medlemsstaterne for at sikre fri bevægelighed for personer med handicap og for at sikre, at disse borgere på behørig vis kan udøve deres unionsborgerskabsrettigheder og få dem anerkendt; |
| --- | --- |

22.

| 23. | opfordrer Kommissionen til at sikre, at EU og medlemsstaterne fuldt ud overholder alle relevante EU- og FN-forpligtelser vedrørende rettighederne for personer med handicap, navnlig FN's handicapkonvention og FN's Handicapkomités generelle bemærkninger til konventionen, såvel som de relevante EU-foranstaltninger og -finansieringsregler, og til at yde støtte til dem og deres familier og plejere og muliggøre udveksling af bedste praksis på dette område; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger, at der er behov for flere og regelmæssige bevidstgørelseskurser for ansatte i retsvæsenet og de retshåndhævende myndigheder om kriseintervention/krisestyring og konfliktnedtrapning, når de interagerer med personer med særlige handicap; |
| --- | --- |

24.

Databeskyttelse

| 25. | opfordrer Kommissionen til at sikre, at medlemsstaterne gennemfører Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (den generelle forordning om databeskyttelse, GDPR) (28) på korrekt vis, og til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at beskytte personer med handicaps følsomme oplysninger; |
| --- | --- |

25.

| 26. | understreger, at enhver behandling af personoplysninger skal være i fuld overensstemmelse med GDPR; understreger, at behandling af genetiske eller biometriske data med henblik på entydig identifikation af en fysisk person og af helbredsoplysninger (følsomme personoplysninger) er forbudt i henhold til GDPR, medmindre det udtrykkeligt er tilladt i henhold til GDPR; |
| --- | --- |

26.

Deltagelse

| 27. | understreger behovet for at høre og aktivt inddrage organisationer for personer med handicap i alle stadier af planlægning, vedtagelse, gennemførelse og overvågning af alle former for foranstaltninger, således at disse foranstaltninger sikrer fremme af deres grundlæggende rettigheder; glæder sig over Kommissionens løfte om i tilstrækkelig grad at inddrage organisationer for personer med handicap på alle trin af gennemførelsen af EU's handicapstrategi 2021-2030; |
| --- | --- |

27.

| 28. | gentager vigtigheden af at høre og inddrage personer med handicap og de organisationer, der repræsenterer dem, i forbindelse med vedtagelse af foranstaltninger i forbindelse med covid-19-pandemien, herunder genopretnings- og vaccinationsplaner, og eventuelle fremtidige kriser; |
| --- | --- |

28.

| 29. | fremhæver, at fuld og effektiv deltagelse af personer med handicap på alle områder af livet og i samfundet er afgørende for udøvelsen af deres grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

29.

| 30. | minder om, at mange personer med handicap stadig lever adskilt fra samfundet og ikke har kontrol over deres hverdag, navnlig dem, der bor på døgntilbud, idet covid-19-pandemien har fremhævet og forstærket de udfordringer, som sidstnævnte personer står over for; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at integrere hjælpetjenester med henblik på at sikre, at personer med handicap har lige ret til at leve en selvstændig tilværelse og til at blive inkluderet i samfundet; |
| --- | --- |

30.

| 31. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at sikre, at personer med handicap inddrages i den politiske beslutningstagningsproces uden nogen restriktioner; bemærker, at FN's handicapkonvention kræver fuld politisk deltagelse, hvilket vil sige, at personer med handicap skal kunne deltage i valg og beslutningstagningsprocesser på lige fod med andre; opfordrer Kommissionen til at sikre, at medlemsstaterne leverer forenklet naturalisering eller visse fritagelser fra naturaliseringsprøver for personer med handicap med henblik på at garantere deres adgang til statsborgerskab; |
| --- | --- |

31.

| 32. | minder om det store antal europæiske borgere, der er frataget deres ret til at deltage i valg, herunder valg til Europa-Parlamentet, på grund af deres handicap eller mentale sundhedsproblemer; opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre personer med handicaps reelle ret til at stemme ved valg til Europa-Parlamentet; |
| --- | --- |

32.

Fri bevægelighed

| 33. | glæder sig over Kommissionens plan om inden udgangen af 2023 at forelægge et forslag om indførelse af et EU-handicapkort, der skal anerkendes i alle medlemsstater, med henblik på at opskalere pilotprojekterne for EU's handicapkort og EU's parkeringskort for personer med handicap; er af den opfattelse, at et EU-handicapkort, som bør være obligatorisk i alle medlemsstater, vil være et vigtigt instrument til at hjælpe personer med handicap med at udøve deres ret til fri bevægelighed i et EU uden barrierer; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at være ambitiøse, når det kommer til omfanget af de rettigheder, som kortet vil give dets brugere, og til at sikre behørig gennemførelse i alle medlemsstater, om nødvendigt gennem bindende EU-lovgivning; |
| --- | --- |

34.

| 35. | bemærker, at der i nogle medlemsstater, hvor der allerede er blevet indført et handicapkort, har været meldinger om misbrug, der nogle gange har ført til negative konsekvenser for personer, der reelt er berettigede til kortet; understreger derfor behovet for at øge bevidstheden på alle niveauer om og træffe foranstaltninger til at forhindre misbrug af det nye EU-handicapkort; |
| --- | --- |

35.

| 36. | opfordrer Kommissionen til at fritage personer med handicap og deres familier og hjælpere fra et betale vejafgifter i hele Europa for at støtte deres bevægelighed, især når de har behov for at foretage mange rejser for at modtage lægebehandling og dække deres velfærdsmæssige behov; |
| --- | --- |

36.

| 37. | opfordrer Kommissionen til yderligere at styrke den lovgivningsmæssige ramme for, at personer med handicap deltager i turisme; bemærker, at 25 % af EU's vælgere har en vis grad af funktionsnedsættelse eller handicap (29), og at tilgængelig turisme for personer med handicap og personer med nedsat mobilitet i 2012 bidrog med ca. 786 mia. EUR til EU's samlede bruttoomsætning (30); |
| --- | --- |

37.

| 38. | hilser vedtagelsen af stærkere jernbanepassagerrettigheder for personer med handicap og personer med nedsat mobilitet varmt velkommen, navnlig udfasningen af de nuværende undtagelser for medlemsstater og afkortningen af det varsel, som skal gives af personer med handicap eller nedsat mobilitet, der har behov for assistance; opfordrer medlemsstaterne til så hurtigt som muligt at indføre kortere varslingsperioder for personer med handicap, som har behov for assistance i forbindelse med rejser, med henblik på at give personer med handicap og personer med nedsat mobilitet bedre mulighed for at udøve deres ret til fri bevægelighed, samt til at definere tidsrammer for tilgængelighed; opfordrer til en hurtig gennemførelse af reglerne i den omarbejdede forordning (EF) nr. 1371/2007 i alle medlemsstater; opfordrer Kommissionen til at overveje at udarbejde et forslag vedrørende passagerer med handicaps rettigheder i forbindelse med transport i byer og på landet, for at lukke de huller, som fortsat eksisterer; opfordrer til, at der vedtages en lige så effektiv søtransportpakke; |
| --- | --- |

38.

| 39. | opfordrer Kommissionen til at støtte medlemsstaterne i at sikre de nødvendige betingelser på lokalt, regionalt og nationalt plan for, at personer med handicap kan udøve deres rettigheder til fri bevægelighed, selvbestemmelse og personlige valg på lige fod med andre, til at leve et selvstændigt liv og til at blive inkluderet i samfundet, som fastsat i artikel 19 i FN's handicapkonvention; opfordrer medlemsstaterne til ved hjælp af åbne og tilgængelige formater at forbedre adgangen til information fra den offentlige administration; |
| --- | --- |

39.

Tilgængelighed

| 40. | bemærker Kommissionens forslag om oprettelse af et ressourcecenter for et tilgængeligt EU (»AccessibleEU«) senest i 2022; opfordrer Kommissionen til at oprette et EU-agentur for tilgængelighed (»EU Access Board«), som skal stå for at udvikle tekniske specifikationer for tilgængelighed til støtte for specifikke EU-politikker og -bestemmelser, gennemføre dialoger med rettighedsindehavere, interessenter og ikkestatslige organisationer, hjælpe medlemsstaterne og EU-institutionerne med at gennemføre tilgængelighed på en harmoniseret måde til gavn for det indre marked og øge bevidstheden om vigtigheden af tilgængelighed i et lige samfund; |
| --- | --- |

40.

| 41. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre kognitiv, sensorisk og fysisk adgang til EU-initiativer om digitalisering på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

41.

| 42. | beklager, at adgang til bebyggede miljøer og fysisk tilgængelighed ikke blev medtaget i anvendelsesområdet for den europæiske lov om tilgængelighed; opfordrer Kommissionen til at bruge den europæiske lov om tilgængelighed som et grundlag for at vedtage en stærk EU-ramme for et tilgængeligt og inklusivt miljø med fuldt tilgængelige offentlige rum og tjenester, herunder offentlig transport, kommunikation, administrative og finansielle tjenesteydelser og det bebyggede miljø; glæder sig over Kommissionens initiativ »Access City-Prisen«; |
| --- | --- |

42.

| 43. | glæder sig over resultaterne af den europæiske »Access City«-konkurrence; opfordrer medlemsstaterne til at indføre lignende konkurrencer på nationalt plan; |
| --- | --- |

43.

| 44. | minder om, at de hyppigste bekymringer blandt andragere, hvad angår ligestilling af personer med handicap, vedrører tilgængelighed og social beskyttelse samt retten til arbejde og retten til et selvstændigt liv i samfundet; opfordrer derfor medlemsstaterne til fuldt ud at gennemføre og fortsat overvåge al tilgængelighedsrelateret lovgivning, herunder direktiv (EU) 2019/882 (den europæiske retsakt om tilgængelighed), for effektivt og endegyldigt at fjerne og forebygge hindringer for arbejdstagere med handicap og for at forbedre og sikre adgangen til tilgængelige tjenesteydelser og hensigtsmæssigheden af de betingelser, der gælder for leveringen af disse tjenesteydelser; opfordrer i denne forbindelse medlemsstaterne til i forbindelse med gennemførelsen af den europæiske lov om tilgængelighed i national lovgivning at overveje sammenkoblingen mellem tjenesters tilgængelighed og det bebyggede miljøs tilgængelighed; |
| --- | --- |

44.

| 45. | understreger, at der skal sikres fuld tilgængelighed på alle offentlige steder i Europa; beklager, at den europæiske handicapstrategi 2021-2030 i dag på mange punkter ignoreres, og at der navnlig er alt for mange offentlige bygninger med arkitektoniske barrierer, som udgør en modbydelig form for forskelsbehandling; opfordrer Kommissionen til at inkorporere tilgængelighed i alle politikområder og medlemsstaterne til at sikre fuld gennemførelse af gældende lovgivning; |
| --- | --- |

45.

| 46. | beklager, at utilgængelige alarmnumre i nogle medlemsstater har betydet, at visse personer med handicap ikke har været i stand til at kommunikere med væsentlige hjælpe- og beredskabstjenester; opfordrer derfor indtrængende medlemsstaterne til omhyggeligt at gennemføre direktiv (EU) 2018/1972 om oprettelse af en europæisk kodeks for elektronisk kommunikation; |
| --- | --- |

46.

| 47. | opfordrer medlemsstaterne til at sikre hurtig og effektiv gennemførelse på alle niveauer af direktiv (EU) 2016/2102 om tilgængeligheden af offentlige organers websteder og mobilapplikationer med henblik på at sikre, at personer med handicap har mulighed for at tilgå alle de oplysninger, de har brug for, i et tilgængeligt format, herunder på nationale tegnsprog; glæder sig over Kommissionens initiativ til en handlingsplan for webtilgængelighed for alle EU-institutioner, -organer og -agenturer med henblik på at sikre, at EU's websteder og de dokumenter, der offentliggøres på disse websteder og onlineplatforme, opfylder de europæiske standarder for tilgængelighed, der er nødt til at blive udvidet; opfordrer indtrængende alle EU-institutioner, -organer og -agenturer til at opfylde de europæiske standarder for tilgængelighed senest i 2022; |
| --- | --- |

47.

| 48. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at gennemføre det meget forsinkede direktiv om audiovisuelle medietjenester i den nationale lovgivning og til i overensstemmelse med direktivets artikel 7 at levere tilgængelige audiovisuelle medietjenester til personer med handicap; |
| --- | --- |

48.

| 49. | opfordrer indtrængende EU-institutionerne til at forbedre niveauet og kvaliteten af tilgængeligheden i alle deres bygninger og til at fjerne eksisterende barrierer for så vidt angår deres websteder, debatter og dokumentation, dvs. til at gøre oplysninger tilgængelige ved f.eks. at tilbyde oversættelse til de forskellige medlemslandes tegnsprog, udarbejdelse af dokumenter i brailleskrift og i et letforståeligt sprog; |
| --- | --- |

49.

| 50. | fremhæver betydningen af, at der hurtigt tages fat på tilgængelighedsaspekter i alle relevante politikker og instrumenter, herunder i spørgsmål om reglerne for offentlige udbud og adgangen til indgivelse af andragender til Europa-Parlamentet; |
| --- | --- |

50.

| 51. | opfordrer indtrængende Europa-Parlamentets relevante tjenestegrene til at fortsætte deres indsats og afslutte projektet med den tværtjenstlige arbejdsgruppe om tegnsprog så hurtigt som muligt for at imødekomme anmodningerne i andragende nr. 1056/2016 om at gøre det muligt at indsende andragender på internationale og nationale tegnsprog, som anvendes i EU, og dermed gøre den grundlæggende ret til at indsende andragender mere tilgængelig for tegnsprogsbrugere; |
| --- | --- |

51.

| 52. | understreger behovet for at tilvejebringe tegnsprogstolketjenester og oversættelser i et letlæseligt sprog til udvalgsmøder, plenarforsamlinger og alle Europa-Parlamentets andre møder, for at gøre dem tilgængelige for personer med handicap; |
| --- | --- |

52.

Bekæmpelse af forskelsbehandling

| 53. | bemærker, at der ikke er gensidig anerkendelse af handicapstatus medlemsstater imellem; opfordrer medlemsstaterne til at samarbejde i en ånd af gensidig tillid om at anerkende den status, der er tildelt i en anden medlemsstat; fremhæver Kommissionens målsætning om at samarbejde med medlemsstaterne om at udvide anvendelsesområdet for gensidig anerkendelse af handicapstatus på områder som arbejdskraftens mobilitet og de goder, der er knyttet til betingelserne for levering af tjenesteydelser; fremhæver behovet for at udvide fordelene ved EU-handicapkortet, så adgang til gensidigt anerkendte sundhedsydelser også inkluderes; understreger i denne forbindelse betydningen af en hurtig indsats i forbindelse med gennemførelse af EU-handicapkortet; gentager behovet for en fælles forståelse af afinstitutionalisering, gennemførelsen heraf og en selvstændig tilværelse i samfundet med henblik på at bringe medlemsstaternes strategier og EU-midler bedre i tråd med FN's handicapkonvention; |
| --- | --- |

53.

| 54. | noterer sig de talrige områder, hvor et europæisk handicapkort kunne blive anvendt, hvad angår både adgang til en lang række tjenester uden at blive forskelsbehandlet og sikkerhed i tilfælde af fare og krise; påpeger, at et sådant kort også vil sikre, at en person med handicap øjeblikkeligt ville blive anerkendt af det involverede politi; |
| --- | --- |

54.

| 55. | beklager, at børn og voksne med handicap i henhold til WHO har en større risiko for at blive udsat for vold end deres ligestillede uden handicap; understreger, at for mindreårige især »er der 3,7 gange større sandsynlighed end for børn uden handicap for at blive ofre for en form for vold, 3,6 gange større sandsynlighed for at blive ofre for fysisk vold og 2,9 gange større sandsynlighed for at blive ofre for seksuel vold«; understreger, at »børn med mentale eller intellektuelle funktionsnedsættelser forekommer at være de mest sårbare, idet deres risiko for seksuel vold er 4,6 gange større end deres jævnaldrendes, der ikke har et handicap«; opfordrer derfor indtrængende til oprettelse af en europæisk ramme til beskyttelse af personer med handicap mod enhver form for vold; |
| --- | --- |

55.

| 56. | understreger, at der er et påtrængende behov for EU-lovgivning, som sigter mod at beskytte borgerne mod alle former for forskelsbehandling i EU, og anser dette for at være en grundlæggende forudsætning for en korrekt gennemførelse af politikker baseret på FN's handicapkonvention; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at vedtage det horisontale EU-direktiv om bekæmpelse af forskelsbehandling, som blev fremsat af Kommissionen i 2008; opfordrer Kommissionen til at fremlægge en alternativ løsning for at komme videre med bekæmpelsen af forskelsbehandling overalt i EU og på alle livets områder så hurtigt som muligt; |
| --- | --- |

56.

| 57. | fordømmer på det kraftigste enhver form for medicinsk forskelsbehandling af personer med handicap; minder om, at relevante foranstaltninger vedtaget af medlemsstaterne skal være i overensstemmelse med FN's handicapkonvention og sikre lige adgang til sundhedspleje og sociale tjenester uden forskelsbehandling; understreger, at reaktionen på fremtidige sundhedskriser (fra beredskab til behandling) skal sikre, at personer med handicap ikke lades i stikken; opfordrer i denne henseende indtrængende de relevante myndigheder til at tilbyde personer med handicap den samme medicinske behandling som enhver anden person, herunder intensiv medicinsk behandling; minder om betydningen af, at offentlige sundhedsydelser altid spiller en primær rolle i beskyttelsen af personer med handicap; |
| --- | --- |

57.

| 58. | gentager sin opfordring til Kommissionen om at samarbejde med Den Europæiske Unions Domstol om kommunikations- og tilgængelighedsstrategier med henblik på at sikre, at personer med handicap har mulighed for at få adgang til EU's retssystem uden at møde nogen form for forskelsbehandling; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fortsætte programmer til styrkelse af personer med handicaps position for at sætte dem i stand til at genkende og rapportere om tilfælde af forskelsbehandling; |
| --- | --- |

58.

| 59. | fordømmer enhver form for forskelsbehandling af personer med handicap på arbejdspladsen; opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at iværksætte politikker til forebyggelse af mobning på grund af handicap; opfordrer endvidere medlemsstaterne til i samarbejde med arbejdsgiverne at iværksætte politikker til forebyggelse af cybermobning af personer med handicap på arbejdspladsen; |
| --- | --- |

59.

| 60. | understreger, at fængsling af personer, der har et handicap, som er uforenelig med tilbageholdelse, skal forhindres, og at der bør findes alternativer til fængselsstraffe; opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at de grundlæggende principper om ligebehandling, ikkeforskelsbehandling, rimelig tilpasning og tilgængelighed overholdes for tilbageholdte personer med handicap; |
| --- | --- |

60.

| 61. | opfordrer medlemsstaterne til at udveksle oplysninger og god praksis, især om overgangen fra institutionel pleje til selvstændig livsførelse, tilvejebringelse af boliger til overkommelige priser og med gode adgangsforhold for personer med handicap samt inklusion i samfundet; |
| --- | --- |

61.

| 62. | fremhæver, at tilpasninger i rimeligt omfang, tilgængelighed og universelt design er afgørende for at bekæmpe forskelsbehandling af personer med handicap; understreger betydningen af effektiv og ikkediskriminerende adgang, hvilket indebærer identificering og fjernelse af hindringer og barrierer, der hæmmer adgangen for personer med handicap til de varer, tjenesteydelser og faciliteter, der er tilgængelige for den brede offentlighed; understreger, at der bør gives effektiv, ikkediskriminerende adgang for personer med handicap, hvor det er muligt, på samme vilkår og betingelser som for personer uden handicap, og at det bør gøres lettere for personer med handicap at anvende hjælpemidler, hvor det er nødvendigt, herunder hjælpemidler til mobilitet og adgang, såsom anerkendte førerhunde og andre ledsagehunde (31); minder om, at standarder for tilgængelighed bør vedtages i samråd med personer med handicap og deres repræsentative organisationer, eftersom deres ekspertise er afgørende for at udpege hindringer for tilgængelighed; fremhæver, at tilpasninger i rimeligt omfang, tilgængelighed og universelt design er afgørende for at bekæmpe forskelsbehandling af personer med handicap; |
| --- | --- |

62.

| 63. | understreger den vitale rolle, som familiemedlemmer udfylder, der tager sig af personer med handicap, og der ofte dækker disses behov for pleje og bistand; understreger derfor behovet for, at EU og de enkelte lande gennem deres politikker og strategier kraftigt støtter familiemedlemmer og omsorgspersoner; anser det for helt afgørende at indrømme disse en europæisk gensidig anerkendelse i deres rolle som ydere af sundhedstjenesteydelser; |
| --- | --- |

63.

| 64. | fremhæver betydningen af, at personer med handicap har ret til at udøve deres grundlæggende rettigheder på lige fod med andre; understreger behovet for at anerkende, at personer med handicap har rets- og handleevne på lige fod med andre i alle livets aspekter i overensstemmelse med artikel 12 i FN's handicapkonvention; opfordrer medlemsstaterne til at træffe passende og rettidige foranstaltninger til at sikre effektiv, retfærdig og inklusiv adgang til retssystemet og retshåndhævelse for personer med alle former for handicap i alle faser af processen; understreger, at faciliteter og tjenester skal være tilgængelige for at sikre lige adgang uden forskelsbehandling til domstolsprøvelse og hele den juridiske proces; |
| --- | --- |

64.

| 65. | fremhæver behovet for økonomisk støtte, så personer med handicap kan ansætte hjælpere eller støtte familiemedlemmer økonomisk, eftersom deres plejetjenester har en pris i form af både tid og penge, og eftersom dette er absolut nødvendigt for at støtte personer med handicap og for deres familiehjælpere; |
| --- | --- |

65.

| 66. | understreger, at personer med handicap er socialt marginaliserede og udelukket fra beskæftigelse og det økonomiske og sociale liv; beklager, at personer med handicap, særlig de personer, der har et stort behov for hjælp, ofte er meget udsatte for at blive institutionaliserede, samtidig med at den nuværende økonomiske støtte fra medlemsstaterne ikke er tilstrækkelig, særlig i forbindelse med individuel pleje i nærmiljøet, der ville beskytte personer med handicaps rettigheder (32); |
| --- | --- |

66.

| 67. | understreger, at artikel 19 i FN's handicapkonvention omhandler retten til en selvstændig tilværelse og til at blive inkluderet i samfundet; opfordrer medlemsstaterne til at sikre en proces, der sikrer et skift i levevilkårene for handicappede personer fra institutionelle systemer til et system, der giver mulighed for social deltagelse, og hvor tjenesteydelser leveres i nærmiljøet i overensstemmelse med den enkeltes vilje og præference; opfordrer medlemsstaterne til at medtage specifikke mål med klare frister i deres afinstitutionaliseringsstrategier og til at finansiere gennemførelsen af disse strategier i tilstrækkelig grad; |
| --- | --- |

67.

| 68. | beklager, at personer med handicap og deres støttenetværk blev udelukket fra de prioriterede grupper i EU's vaccinationsstrategi; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at tilbyde personer med handicap og deres støttenetværk prioriteret adgang til vaccination; insisterer i den henseende på, at vaccination mod covid-19 baseres på et frit og informeret samtykke fra personer med handicap, og at selvstændigheden og rets- og handleevnen hos alle personer med handicap, herunder personer med mentale handicap, personer med psykosociale handicap og personer med autisme, ikke undermineres af foranstaltninger, der anses for at være til gavn for offentligheden eller for bedst at tjene den pågældendes tarv; |
| --- | --- |

68.

| 69. | opfordrer til, at der foretages undersøgelser på EU-niveau og nationalt niveau af de uforholdsmæssigt store covid-19-smitte- og -dødstal på plejehjem, i hjemmeplejen for ældre og personer med handicap og andre sociale tjenester med henblik på at forstå årsagerne, indkredse de ansvarlige og træffe de nødvendige foranstaltninger til at forebygge sådanne tilfælde i fremtiden; |
| --- | --- |

69.

| 70. | opfordrer til, at vaccinationssteder er fysisk tilgængelige, og at der er personale på stedet til at yde vejledning og bistand til dem, der måtte have brug for det; efterlyser gratis eller billige målrettede programmer for tilgængelig transport, hvor der er behov for det. |
| --- | --- |

70.

Beskæftigelse og sociale anliggender

| 71. | er bekymret over den høje ledighedsprocent for personer med handicap, særlig blandt kvinder med handicap, sammenlignet med andre grupper i EU; opfordrer medlemsstaterne til at fremme og sikre en lovgivningsmæssig og politisk ramme for, at personer med handicap og især kvinder med handicap deltager på arbejdsmarkedet, herunder dem med skjulte handicap, kroniske sygdomme eller indlæringsvanskeligheder; |
| --- | --- |

71.

| 72. | opfordrer medlemsstaterne til at anlægge en tværsektoriel tilgang, navnlig i deres politikker og foranstaltninger, med henblik på at skabe inkluderende beskæftigelse; beklager, at forekomsten af multipel og tværsektoriel forskelsbehandling ikke behandles tilstrækkeligt i EU's handicapstrategi 2021-2030; opfordrer derfor Kommissionen til i forbindelse med gennemførelsen af strategien at lægge særlig vægt på intersektionalitet og til at fastsætte klare, målbare og ambitiøse mål for mangfoldighed på arbejdspladsen, som afspejler forskelligheden hos personer med handicap, for at håndtere multipel og tværsektoriel forskelsbehandling; fremhæver betydningen af at overvåge strategiens effektivitet under inddragelse af personer med handicap og de organisationer, der repræsenterer dem; |
| --- | --- |

72.

| 73. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme og støtte sociale virksomheder, der fokuserer på beskæftigelse af personer med handicap, da de er et middel til at stimulere skabelsen af anstændige job; |
| --- | --- |

73.

| 74. | opfordrer medlemsstaterne til at give personer med betydelige og alvorlige handicap tidlig adgang til offentlige pensionsordninger for at bekæmpe risikoen for fattigdom og social udstødelse i alderdommen; |
| --- | --- |

74.

| 75. | opfordrer medlemsstaterne til at gøre noget ved underudviklingen og underfinansieringen af offentlige arbejdsformidlinger med henblik på at få flere personer med handicap i arbejde; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at styrke forbindelserne mellem offentlige arbejdsformidlinger og rekrutteringsbureauer; |
| --- | --- |

75.

| 76. | understreger den positive rolle, som beskyttede arbejdspladser, der er i overensstemmelse med FN's handicapkonvention, spiller for overgangen til det almindelige arbejdsmarked for personer med handicap; |
| --- | --- |

76.

| 77. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at støtte rettighedsbaserede, inkluderende og anstændige modeller for individuel arbejdsformidling og individuel støtte (»støttet beskæftigelse«) som et middel til, hvor det er muligt, at få personer med handicap ud på det almindelige arbejdsmarked; |
| --- | --- |

77.

| 78. | opfordrer Kommissionen til at påbegynde revisionen af direktivet om ligebehandling på beskæftigelsesområdet snarest muligt med henblik på fuldt ud at harmonisere det med bestemmelserne i FN's handicapkonvention og gennemføre en deltagelsesbaseret proces, som har til formål at sikre direkte og fuld inddragelse af de organisationer, der repræsenterer personer med handicap; |
| --- | --- |

78.

| 79. | understreger, at ansættelsesstøttesystemer, navnlig gennem offentlig medfinansiering, ikke bør sænke lønningerne til personer med handicap; påpeger, at ansættelse af personer med handicap skal være baseret på de ansættelsesrammer, som gælder for andre arbejdstagere for så vidt angår løn og tilrettelæggelse af arbejdstiden, idet disse rammer tilpasses til deres behov; er af den opfattelse, at personer med handicap ikke kan inkluderes på det almindelige arbejdsmarked uden en generel ramme for ansættelsesregler og fremme af såvel lønforhandlinger som kollektive forhandlinger; |
| --- | --- |

79.

| 80. | fremhæver behovet for økonomisk bistand, så personer med handicap kan ansætte specialuddannede hjælpere; |
| --- | --- |

80.

| 81. | opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at sikre en passende samordning af den sociale sikring for personer med handicap, bl.a. ved at sikre, at de fortsat modtager handicapstøtte til dækning af ekstraomkostninger forbundet med deres handicap, også når de kommer ind på arbejdsmarkedet, eller når de overskrider en bestemt indkomsttærskel, med henblik på at støtte deres integration på arbejdsmarkedet og bidrage til at sikre deres værdighed og ligestilling; mener, at dette bør ske gennem ændringer af forordning (EF) nr. 883/2004 og ved at høre organisationer, der repræsenterer personer med handicap; |
| --- | --- |

81.

| 82. | opfordrer medlemsstaterne til at udveksle oplysninger og god praksis, især om overgangen fra institutionel pleje til selvstændig livsførelse, tilvejebringelse af boliger til overkommelige priser og med gode adgangsforhold for personer med handicap samt inklusion i samfundet; |
| --- | --- |

82.

| 83. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at intensivere deres bestræbelser på at tackle de vedvarende forskelle i beskæftigelsesfrekvensen hos personer med og uden handicap og fremme adgangen til bæredygtige kvalitetsjob for personer med handicap; bifalder i den forbindelse Kommissionens forslag i handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder om at medtage beskæftigelseskløften mellem personer med og uden handicap i den reviderede sociale resultattavle; |
| --- | --- |

83.

| 84. | opfordrer til, at medlemsstaterne gennemfører Rådets direktiv 2000/78/EF til fulde; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at udvikle beskæftigelsesmuligheder for personer med handicap gennem forbedring af deres gennemførelse af nævnte direktiv, navnlig artikel 5 om tilpasninger i rimeligt omfang, og gennem investering af EU-midler og midler fra genopretnings- og resiliensfaciliteten i erhvervsuddannelse og jobskabelse for personer med handicap; |
| --- | --- |

84.

| 85. | fremhæver, at jobmatchning, erhvervsfaglig profilering, sideløbende beskæftigelse og erhvervsuddannelse, støtte ved indføring og oplæring og muligheder for karriereudvikling spiller en vigtig rolle ved at hjælpe personer med handicap til at sikre og beholde lønnet beskæftigelse; |
| --- | --- |

85.

| 86. | opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at arbejdsmarkederne og arbejdsmiljøet er åbne, inklusive og tilgængelige for personer med handicap, til at støtte arbejdsformidlinger, skabe øget bevidsthed om inkluderende ansættelsespraksisser, indføre hensigtsmæssige incitamenter og støtteforanstaltninger for virksomheder, navnlig mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, der ansætter og uddanner personer med handicap, og til at sikre, at generelle ordninger for selvstændig virksomhed er tilgængelige for og støtter personer med handicap; |
| --- | --- |

86.

| 87. | opfordrer medlemsstaterne til at tilskynde til tilpasninger på arbejdspladsen og træffe foranstaltninger for at forbedre sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen; opfordrer Kommissionen til at være særlig opmærksom på arbejdstagere med handicap i EU's kommende strategiske ramme for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og til at fastsætte ambitiøse mål i denne henseende; |
| --- | --- |

87.

| 88. | opfordrer indtrængende EU's institutioner og medlemsstater til at indføre kvoter på arbejdspladserne for personer med handicap med henblik på at fremme en inklusiv arbejdsplads; |
| --- | --- |

88.

Offentlige udbud og EU-midler

| 89. | minder om, at offentlige udbudsprocedurer i medlemsstaterne skal gennemføres og udføres på en måde, som fuldt ud respekterer modtagernes grundlæggende rettigheder, herunder personer med handicap; påpeger, at medlemsstaterne skal overholde FN's handicapkonvention ved gennemførelsen af lovgivning om offentlige udbud, navnlig i forbindelse med valget af kommunikationsmiddel, tekniske specifikationer, tildelingskriterier og betingelserne for udførelse af kontrakten; |
| --- | --- |

89.

| 90. | minder om, at en god struktur for offentlige tjenester, særlig inden for sundhed og uddannelse, er afgørende for at sikre ligebehandling af personer med handicap, uanset deres økonomiske forhold; opfordrer medlemsstaterne til at benytte EU-midlerne til at forbedre deres tjenester og relaterede infrastrukturer i overensstemmelse med ånden i initiativerne REACT-EU og NextGenerationEU; |
| --- | --- |

90.

| 91. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til i det endelige indhold af partnerskabsaftaler om de europæiske struktur- og investeringsfonde og i disse fondes programmer at medtage de målsætninger og tilgange, der forbedrer leveforholdene for personer med handicap, samtidig med at principperne om tilgængelighed og ligebehandling bliver overholdt, og at der investeres i lige muligheder for og deltagelse af personer med handicap på alle livsområder, herunder ved at støtte overgangen fra et liv i institutioner til et liv i lokalsamfundet; opfordrer Kommissionen til nøje at overvåge, at EU-midler anvendes i overensstemmelse med FN's handicapkonvention; understreger behovet for en gradvis konvergens af definitionerne på tilgængelighed, deltagelse og lokalsamfundsbaseret tilværelse som midler til at fremme sammenhørighed mellem medlemsstaterne; |
| --- | --- |

91.

| 92. | opfordrer medlemsstaterne til at udnytte de muligheder, som relevante EU-midler giver med hensyn til jobskabelse og efteruddannelse af personer med handicap, til at garantere og støtte fuld adgang til offentlige rum og infrastruktur og til at sikre, at EU-finansierede foranstaltninger når ud til personer med handicap; beklager, at EU-midlerne i en række medlemsstater fortsat anvendes til at opbygge nye adskilte miljøer for personer med handicap; |
| --- | --- |

92.

| 93. | understreger behovet for, at der ydes tilstrækkelig finansiering af det udstyr, som personer med handicap har behov for, med henblik på at sikre, at de kan benytte den bedste tilgængelige teknologi og det bedste tilgængelige udstyr i deres hverdag og i forbindelse med deres beskæftigelse og deltagelse i det sociale liv; |
| --- | --- |

93.

| 94. | understreger, at EU-midler aldrig bør finansiere utilgængelige produkter, tjenester og infrastrukturer; |
| --- | --- |

94.

| 95. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at programmer og strategier for udvikling af landdistrikter omfatter specifikke opsøgende foranstaltninger for personer med handicap i landdistrikter og inddrager dem i udformningen og gennemførelsen af de pågældende programmer og strategier; |
| --- | --- |

95.

Digitalisering

| 96. | opfordrer medlemsstaterne til at udforske de muligheder og det potentiale, som digitaliseringen og digitale løsninger giver, og til at anerkende værdien af hjælpemiddelteknologi og teknologi, der kan tilpasses personer med handicap, under behørig hensyntagen til beskyttelsen af personoplysninger og etiske betænkeligheder; minder om, at potentialet for anvendelse af digitale værktøjer og hjælpemiddelteknologier afhænger af de muligheder, som personer med handicap har for at udvikle deres digitale færdigheder; understreger, at udvikling af de nødvendige digitale færdigheder og AI-kundskaber kan give sårbare grupper såsom personer med handicap fodfæste på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

96.

| 97. | fremhæver, at covid-19-pandemien har vist, at hele befolkningen bør kunne drage fordel af den digitale omstilling uden forskelsbehandling eller udelukkelse; understreger betydningen af informations- og kommunikationsteknologier (IKT'er) for mobilitet, kommunikation og adgang til offentlige tjenester; opfordrer derfor medlemsstaterne til aktivt at fremme deltagelse af personer med handicap ved at tilbyde relevante midler, der sikrer deres adgang til offentlige tjenester; |
| --- | --- |

97.

| 98. | opfordrer EU-institutionerne til at sikre de højeste tilgængelighedsstandarder inden for deres infrastrukturer, tjenester og digitale tjenester og til at gøre alt for at udbrede deres dokumenter vedrørende lovgivningsproceduren på en brugervenlig og tilgængelig måde og til at sikre, at personer med handicap kan få korrekt og fuld adgang til deres websteder og kontaktformularer; tilskynder medlemsstaterne til at udvikle programmer, der sigter mod at inkludere personer med handicap i samfundet gennem sport, kunst, kultur og fritidsaktiviteter, og som fremmer deres deltagelse i den politiske proces uden begrænsninger; |
| --- | --- |

98.

Forskning

| 99. | opfordrer Kommissionen til at gennemføre yderligere forskning vedrørende nye teknologiers virkning og helbredsmæssige indvirkning på personer med handicap, f.eks. LED-lys' indvirkning på fotosensitive personer; |
| --- | --- |

99.

| 100. | minder om, at der for at udvikle passende og effektive politikker og finde løsninger, der er skræddersyede til behovene hos alle personer med handicap i EU, er behov for sammenlignelige og pålidelige EU-data; opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til at intensivere deres indsats for en fælles ramme for europæiske statistikker om enkeltpersoner og husholdninger med det formål at indsamle pålidelige data om personer med handicaps deltagelse på forskellige niveauer og i forskellige typer af uddannelse og arbejde og deltagelse i det sociale liv; |
| --- | --- |

100.

| 101. | understreger behovet for at investere i innovation og forskning vedrørende beskæftigelse og iværksætteri blandt personer med handicap med henblik på at støtte deres økonomiske overlevelse og deres deltagelse i det økonomiske og det sociale liv; |
| --- | --- |

101.

| 102. | understreger behovet for at intensivere forskning og innovation inden for tilgængelig teknologi med henblik på at styrke arbejdsmarkedets rummelighed for personer med handicap; understreger betydningen af IKT'er for mobilitet, kommunikation og adgang til offentlige tjenester for personer med handicap; |
| --- | --- |

102.

Uddannelse

| 103. | glæder sig over, at medlemsstaterne er villige til at gennemføre inklusive uddannelsespolitikker; opfordrer medlemsstaterne til yderligere at øge deres uddannelsessystemers evne til at levere tilgængelig uddannelse af høj kvalitet for alle elever og studerende ved at fremme specifikke tiltag og personlig støtte såsom tilgængelige og skræddersyede læseplaner og undervisningsmaterialer, tilgængelige IKT'er samt relevant digital uddannelse, og opfordrer Kommissionen til at styrke børnegarantiens rolle, og i den forbindelse at overveje at indføre en pris til tilgængelige skoler, med henblik på at sikre lige behandling af børn med handicap; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at investere i uddannelse af professionelle i, hvilke behov personer med handicap har; gentager, at gennemførelsen og tildelingen af relevante EU-støtteprogrammer bør bidrage til omstillingen til inklusiv uddannelse; understreger, at personer med handicap bør garanteres adgang til uddannelse, også under kriser såsom covid-19-pandemien, og at medlemsstaterne bør tackle alle former for forskelsbehandling og udelukkelse på dette område; understreger behovet for at øge deltagelsen af unge med handicap i uddannelse under samtidig hensyntagen til deres behov, hvilket vil give dem bedre adgang til arbejdsmarkedet; bemærker fordelene for børn fra sproglige mindretal med særlige undervisningsbehov ved at lære på deres modersmål i de tidlige år af uddannelsen i tilfælde, hvor det er svært for dem at bruge sprog og kommunikere; opfordrer medlemsstaterne til at sikre adgang til uddannelse på mindretalssprog for børn med særlige undervisningsbehov; |
| --- | --- |

103.

| 104. | fremhæver, at inkluderende uddannelses- og erhvervsuddannelsesprogrammer er to af de vigtigste forudsætninger for et mere inkluderende arbejdsmarked; opfordrer Kommissionen til at sikre, at den kommende EU-tilgang til mikroeksamensbeviser for livslang læring og beskæftigelsesegnethed er tilgængelig og inklusiv og afspejler, hvordan retten til arbejde for personer med handicap bedre kan realiseres; opfordrer medlemsstaterne til at drage fordel af de muligheder, som den forbedrede ungdomsgaranti giver for beskæftigelse, uddannelse, praktikophold eller lærlingeuddannelse for unge med handicap, til at sikre lige adgang for personer med handicap og indføre skræddersyede politikker; |
| --- | --- |

104.

| 105. | fremhæver betydningen af tidlig, individualiseret og omfattende støtte til børn med handicap, deres forældre og plejere; opfordrer medlemsstaterne til at være særligt opmærksomme på børn med handicap og særlige undervisningsbehov; |
| --- | --- |

105.

| 106. | henleder opmærksomheden på vigtigheden af at gribe ind i den tidlige barndom og på, at børn med handicap skal deltage og inddrages i samfundet fra de meget tidlige stadier af deres liv; påpeger behovet for at øge finansieringsmulighederne for inklusiv uddannelse, når og hvor det er muligt og tilrådeligt, både med henblik på at fremme inklusiv uddannelses indvirkning på børn med eller uden handicap og med henblik på at finansiere forskning inden for inklusiv uddannelse; mener, at det er nødvendigt at tilskynde til anvendelse af nye teknologier, herunder IKT, mobilitetshjælpemidler, støtteanordninger og -teknologier, der er egnede for personer med handicap; understreger, at uddannelse er af central betydning for den enkeltes udvikling, og at tilgængelige læringsmiljøer for personer med handicap giver dem mulighed for at bidrage fuldt ud til alle aspekter af samfundet; |
| --- | --- |

106.

| 107. | understreger, at personer med handicap skal integreres fuldt ud på arbejdsmarkedet gennem fremme af inklusiv undervisning og fleksible former for beskæftigelse, der kan imødekomme disse personers behov (såsom hjemmearbejde eller smart working), og gennem fuld inddragelse af handicapforeningerne i udarbejdelsen af inklusive strategier; |
| --- | --- |

107.

| 108. | påpeger, at personer med handicap ofte har et højt niveau af færdigheder og kvalifikationer, som er undervurderede; bemærker, at dette hindrer dem i at realisere deres potentiale og berøver samfundet den sociale og økonomiske værdi af, at de bliver inkluderet; |
| --- | --- |

108.

| 109. | er stærkt overbevist om, at medlemsstaterne bør yde passende støtte til børn med handicap, så den offentlige uddannelse kan blive rygraden i det individualiserede pædagogiske paradigme; |
| --- | --- |

109.

| 110. | anerkender værdien af skole og sport som afgørende faktorer for vækst og udvikling hos børn med handicap, specielt børn med autisme; beklager, at fjernundervisning under pandemien har berøvet dem disse meget vigtige aktiviteter; udtrykker ønske om, at uddannelse af børn med handicap bliver prioriteret i medlemslandenes genåbningspolitikker; |
| --- | --- |

110.

| 111. | foreslår, at der oprettes projekter til at øge bevidstheden om behovet hos personer med handicap ved at gøre positiv brug af den magt, der ligger i kulturelle redskaber, f.eks. gennem fremme af kulturelle arrangementer, som en del af en bredere uddannelsesmæssig strategi til at fremme og beskytte personer med handicaps rettigheder; |
| --- | --- |

111.

| 112. | opfordrer medlemsstaterne til at overholde de retningslinjer, der er udsendt af Kommissionen i dens meddelelse om etablering af det europæiske uddannelsesområde senest i 2025, for så vidt angår regeringernes forpligtelse til at fremme inklusiv uddannelse på tværs af alle uddannelsessektorer i overensstemmelse med FN-forpligtelserne i FN's handicapkonvention; tilskynder til, at der i de nationale, europæiske og regionale uddannelsespolitikker indføres et system med inkluderende tiltag med det formål at fremme, at elever med handicap integreres i den almindelige undervisning, for at forhindre enhver form for forskelsbehandling; |
| --- | --- |

112.

Beskyttelse af rettigheder for kvinder med handicap

| 113. | glæder sig over den europæiske handicapstrategi 2021-2030 og dens henvisninger til de specifikke udfordringer, som kvinder og piger med handicap står over for; opfordrer til, at krydsfeltet mellem køn og handicap integreres i alle EU-politikker, -programmer og -initiativer og i medlemsstaternes nationale handlingsplaner; opfordrer til at optimere anvendelsen af eksisterende og fremtidige EU-finansieringsinstrumenter til at fremme tilgængelighed og ikkeforskelsbehandling; |
| --- | --- |

113.

| 114. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre fuld udvikling, fremme og styrkelse af kvinder med handicap og fremme deres deltagelse i den offentlige beslutningstagning; påpeger, at der bør træffes passende foranstaltninger for at sikre, at der tages fuldt hensyn til deres perspektiver, og at deltagelsen af organisationer, der repræsenterer kvinder med handicap, sammen med handicapspecifikke rådgivende organer fremmes; |
| --- | --- |

114.

| 115. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til hurtigst muligt at tackle den kønsbestemte vold, som kvinder og piger med handicap i uforholdsmæssig høj grad udsættes for, via Istanbulkonventionen og ved at udvide kriminalitetsområderne til at omfatte specifikke former for kønsbaseret vold i overensstemmelse med artikel 83, stk. 1, i TEUF; opfordrer Kommissionen til at anvende dette som retsgrundlag til at foreslå bindende foranstaltninger og et holistisk EU-rammedirektiv til forebyggelse og bekæmpelse af alle former for kønsbaseret vold; opfordrer Kommissionen til at sikre, at behovene hos kvinder med handicap medtages i initiativer, der yder støtte til ofre gennem strategien for ligestilling mellem kønnene og strategien for ofres rettigheder, og til at sikre, at støtten til ofre udformes i overensstemmelse med tilgængelighedsprincippet; |
| --- | --- |

115.

| 116. | beklager den kønsbaserede forskelsbehandling, som kvinder og piger med både fysiske og kognitive handicap oplever inden for sundhedssektoren; mener, at kvinder og piger med handicap skal have fuld og lige adgang til medicinske behandlinger, der opfylder deres særlige behov, via handicapspecifikke sundhedsydelser og almindelige tjenester; opfordrer medlemsstaterne til at sikre yderligere uddannelse af sundhedspersonale i de særlige behov hos kvinder og piger med handicap og til at sikre, at kvinder og piger med handicap modtager alle relevante oplysninger, der sætter dem i stand til frit at træffe beslutninger om deres helbred; |
| --- | --- |

116.

| 117. | opfordrer til universel respekt for og adgang til seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder; beklager den tilbagegang, der har været for kvinders seksuelle og reproduktive sundhed og rettigheder i visse lande, hvilket er særligt skadelig for kvinder og piger med handicap, der støder på yderligere hindringer, hvad angår adgang til sundhedspleje; understreger betydningen af, at medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at bekæmpe tvangssterilisation; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at sikre offentlige investeringer for at sikre fuld adgang til seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder for kvinder og piger med handicap; beklager, at seksualundervisning ofte nægtes piger med handicap; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at sikre omfattende og inklusiv undervisning i seksualitet og relationer; |
| --- | --- |

117.

| 118. | opfordrer medlemsstaterne til at sikre et tilgængeligt og ikkestereotypt uddannelsessystem med inklusive uddannelsesforanstaltninger, der ruster kvinder og piger med handicap til arbejdsmarkedet, med særligt fokus på digital kapacitet og livslang læring, og til at sikre, at kvinder og piger med handicap kan vælge deres studieområder, så de får mulighed for at opnå de job, de ønsker, og hvor de kan gøre brug af deres fulde potentiale, og hvor de ikke begrænses af manglende tilgængelighed, fordomme eller stereotyper; anerkender forbindelsen mellem uddannelse og efterfølgende beskæftigelse; understreger behovet for fuld adgang til uddannelse for at bekæmpe beskæftigelseskløften; |
| --- | --- |

118.

| 119. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage hånd om den forskel i beskæftigelsesfrekvensen, som kvinder med handicap oplever, navnlig ved at bekæmpe kønsstereotyper, styrke deres deltagelse i den digitale økonomi, øge deres repræsentation inden for uddannelse, erhvervsuddannelse og beskæftigelse inden for STEM-fag og -erhverv og modvirke det, der afskrækker dem fra at arbejde, såsom sexchikane; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at træffe konkrete foranstaltninger til at sikre, at kvinder med handicap deltager i beslutningstagningen og modtager lige løn for lige arbejde gennem bindende løngennemsigtighedsforanstaltninger, til at bekæmpe deres høje risiko for fattigdom blandt personer i arbejde og til at tilpasse arbejdsmarkedslovgivningen, f.eks. regler om fleksible arbejdsordninger og forældreorlov, til deres specifikke behov; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at støtte sociale og økonomiske forretningsmodeller og initiativer, der har til formål at forbedre social og arbejdsmarkedsmæssig inklusion af kvinder med handicap gennem handlingsplanen for den sociale økonomi; |
| --- | --- |

119.

| 120. | bemærker, at det er afgørende at have flere data og oplysninger til rådighed for at forstå den situation, som kvinder og piger med handicap befinder sig i; efterlyser relevante, nøjagtige og opdelte kønssensitive og handicapfølsomme data for at gøre rede for de udfordringer, som kvinder med handicap står over for, navnlig på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

120.

o

o o

| 121. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Rådet, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, Regionsudvalget, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og De Forenede Nationer. |
| --- | --- |

121.

---

(1)  EUT L 23 af 27.1.2010, s. 35.

(2)  EUT C 340 af 15.12.2010, s. 11.

(3)  EUT L 315 af 3.12.2007, s. 14.

(4)  EUT L 151 af 7.6.2019, s. 70.

(5)  EUT L 327 af 2.12.2016, s. 1.

(6)  EUT L 321 af 17.12.2018, s. 36.

(7)  EUT L 188 af 12.7.2019, s. 79.

(8)  EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

(9)  EUT C 137 E af 27.5.2010, s. 68.

(10)  EFT L 167 af 12.6.1998, s. 25.

(11)  EUT L 223 af 22.6.2021, s. 14.

(12)  EUT C 316 af 6.8.2021, s. 2.

(13)  EUT C 362 af 8.9.2021, s. 8.

(14)  EUT C 371 af 15.9.2021, s. 6.

(15)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0161.

(16)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0075.

(17)  EUT C 363 af 28.10.2020, s. 164.

(18)  Indledende bemærkninger af 3. marts 2021 ved kommissær Dalli om strategien for rettigheder for personer med handicap 2021-2030.

(19)  Eurostat: »Functional and activity liminations statistics«, dataudtræk i september 2020.

(20)  Eurostat, »Archive: Disability statistics — access to education and training« (Arkiv: Handicapstatistikker — adgang til uddannelse og erhvervsuddannelse), tilgået den 29. juli 2021.

(21)  Bilag af 17. december 2019 til forslag til Kommissionens og Rådets fælles rapport om beskæftigelsen, der er ledsagedokument til meddelelse fra Kommissionen om den årlige strategi for bæredygtig vækst 2020 (COM(2019)0653), s. 89.

(22)  Eurostat: »Functional and activity limitations statistics« (statistikker over funktions- og aktivitetsmæssige begrænsninger), tilgået den 6. juli 2021.

(23)  Eurostat, »Disability: higher risk of poverty or social exclusion«, (Handicap: større risiko for fattigdom eller social udstødelse), tilgået den 6. juli 2021.

(24)  Eurostat: »European Union Statistics on Income and Living Conditions«, (EU-statistik om indkomst og leveforhold), tilgået den 2. juli 2021.

(25)  Europa-Parlamentets beslutning om handicappede kvinders situation.

(26)  Indeks for ligestilling mellem kønnene 2020.

(27)  Europa-Parlamentets beslutning om EU's handicapstrategi efter 2020.

(28)  EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1.

(29)  Europa-Parlamentets undersøgelse af 1. oktober 2018 med titlen »2018 Update of the Study on the protection role of the Committee on Petitions in the context of the implementation of the UN Convention on the Rights of Persons with Disabilities« (Ajourføring i 2018 af undersøgelsen af Udvalget for Andragenders beskyttende rolle i forbindelse med gennemførelsen af FN's handicapkonvention).

(30)  Kommissionens redegørelse af 10. januar 2014 med titlen »Economic impact and travel patterns of accessible tourism in Europe: Presentation of the key study findings« (Økonomiske virkninger af og rejsemønstre for tilgængelig turisme i Europa: Fremlæggelse af de vigtigste undersøgelsesresultater).

(31)  Andragende nr. 1140/2015, 0857/2016, 0535/2017 og 1140/2015 samt 0988/2020.

(32)  https://www.edf-feph.org/independent-living-and-de-institutionalisation-policy/

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/151 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/151

---

P9_TA(2021)0415

Bankunionen — Årsberetning 2020

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om Bankunionen — Årsberetning 2020 2020/2122(INI)

(2022/C 132/12)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sin beslutning af 19. juni 2020 om Bankunionen — Årsberetning 2019 (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 19. juni 2020 om Bankunionen — Årsberetning 2019 (1),

| — | der henviser til feedback fra Kommissionen og Den Europæiske Centralbank (ECB) om Parlamentets beslutning af 19. juni 2020 om Bankunionen — Årsberetning 2019, |
| --- | --- |

—

der henviser til feedback fra Kommissionen og Den Europæiske Centralbank (ECB) om Parlamentets beslutning af 19. juni 2020 om Bankunionen — Årsberetning 2019,

| — | der henviser til årsrapporten om ECB's tilsynsvirksomhed 2020 af 23. marts 2021 (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til årsrapporten om ECB's tilsynsvirksomhed 2020 af 23. marts 2021 (2),

| — | der henviser til årsrapporten om ECB's tilsynsvirksomhed 2019 af 19. marts 2020 (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til årsrapporten om ECB's tilsynsvirksomhed 2019 af 19. marts 2020 (3),

| — | der henviser til sin beslutning af 14. marts 2019 om kønsbalance ved udnævnelser inden for EU's økonomiske og monetære anliggender (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 14. marts 2019 om kønsbalance ved udnævnelser inden for EU's økonomiske og monetære anliggender (4),

| — | der henviser til sin beslutning af 8. oktober 2020 med henstillinger til Kommissionen om digital finansiering: nye risici forbundet med kryptoaktiver — regulerings- og tilsynsmæssige udfordringer på området finansielle tjenester, institutioner og markeder (5), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 8. oktober 2020 med henstillinger til Kommissionen om digital finansiering: nye risici forbundet med kryptoaktiver — regulerings- og tilsynsmæssige udfordringer på området finansielle tjenester, institutioner og markeder (5),

| — | der henviser til sin beslutning af 8. oktober 2020 om den videre udvikling af kapitalmarkedsunionen: bedre adgang til kapitalmarkedsfinansiering, navnlig for SMV'er, og yderligere fremme af detailinvestorers deltagelse (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 8. oktober 2020 om den videre udvikling af kapitalmarkedsunionen: bedre adgang til kapitalmarkedsfinansiering, navnlig for SMV'er, og yderligere fremme af detailinvestorers deltagelse (6),

| — | der henviser til sin beslutning af 25. marts 2021 om styrkelse af euroens internationale rolle (7), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 25. marts 2021 om styrkelse af euroens internationale rolle (7),

| — | der henviser til sin beslutning af 10. februar 2021 om Den Europæiske Centralbank — årsberetning for 2020 (8), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 10. februar 2021 om Den Europæiske Centralbank — årsberetning for 2020 (8),

| — | der henviser til rapporten fra Eurosystemets taskforce på højt plan om centralbankens digitale valuta fra oktober 2020 om en digital euro (9), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra Eurosystemets taskforce på højt plan om centralbankens digitale valuta fra oktober 2020 om en digital euro (9),

| — | der henviser til rapporten fra Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB) af 9. oktober 2020 med titlen »The Use of Supervisory and Regulatory Technology by Authorities and Regulated Institutions — Market developments and financial Stability implications« (myndighedernes og de regulerede institutioners brug af tilsyns- og reguleringsteknologi — markedsudvikling og følger for den finansielle stabilitet) (10), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB) af 9. oktober 2020 med titlen »The Use of Supervisory and Regulatory Technology by Authorities and Regulated Institutions — Market developments and financial Stability implications« (myndighedernes og de regulerede institutioners brug af tilsyns- og reguleringsteknologi — markedsudvikling og følger for den finansielle stabilitet) (10),

| — | der henviser til skrivelsen fra formanden for Økonomi- og Valutaudvalget af 22. juli 2020 til formanden for Eurogruppen, |
| --- | --- |

—

der henviser til skrivelsen fra formanden for Økonomi- og Valutaudvalget af 22. juli 2020 til formanden for Eurogruppen,

| — | der henviser til svaret fra august 2020 fra Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB)/tilsynet med de europæiske banker på Kommissionens offentlige høring om en ny digital finansstrategi for Europa/FinTech-handlingsplanen (11), |
| --- | --- |

—

der henviser til svaret fra august 2020 fra Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB)/tilsynet med de europæiske banker på Kommissionens offentlige høring om en ny digital finansstrategi for Europa/FinTech-handlingsplanen (11),

| — | der henviser til de fem formænds rapport af 22. juni 2015 med titlen »Completing Europe’s Economic and Monetary Union« (fuldendelse af Europas økonomiske og monetære union), |
| --- | --- |

—

der henviser til de fem formænds rapport af 22. juni 2015 med titlen »Completing Europe’s Economic and Monetary Union« (fuldendelse af Europas økonomiske og monetære union),

| — | der henviser til Kommissionens forslag af 24. november 2015 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 806/2014 med henblik på oprettelsen af en europæisk indskudsforsikringsordning (COM(2015)0586), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag af 24. november 2015 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 806/2014 med henblik på oprettelsen af en europæisk indskudsforsikringsordning (COM(2015)0586),

| — | der henviser til rammeaftalen fra 2010 om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen, |
| --- | --- |

—

der henviser til rammeaftalen fra 2010 om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen,

| — | der henviser til ECB's henstilling af 15. december 2020 om udbytteudlodninger under covid-19-pandemien (12), |
| --- | --- |

—

der henviser til ECB's henstilling af 15. december 2020 om udbytteudlodninger under covid-19-pandemien (12),

| — | der henviser til Europa-Kommissionens meddelelse af 16. december 2020 om håndtering af misligholdte lån i kølvandet på covid-19-pandemien (COM(2020)0822), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Kommissionens meddelelse af 16. december 2020 om håndtering af misligholdte lån i kølvandet på covid-19-pandemien (COM(2020)0822),

| — | der henviser til rapport fra Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) fra oktober 2020 med titlen »EU Non-bank Financial Intermediation Risk Monitor 2020« (13), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapport fra Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) fra oktober 2020 med titlen »EU Non-bank Financial Intermediation Risk Monitor 2020« (13),

| — | der henviser til Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds (EBA) rapport fra november 2020 med titlen »Risk Assessment of the European Banking System« (risikovurdering af det europæiske banksystem) (14), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds (EBA) rapport fra november 2020 med titlen »Risk Assessment of the European Banking System« (risikovurdering af det europæiske banksystem) (14),

| — | der henviser til undersøgelsen med titlen »Regulatory sandboxes and innovation hubs for FinTech« (reguleringsmæssige sandkasser og innovative knudepunkter for fintech), som blev offentliggjort af Generaldirektoratet for Interne Politikker (15) i september 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til undersøgelsen med titlen »Regulatory sandboxes and innovation hubs for FinTech« (reguleringsmæssige sandkasser og innovative knudepunkter for fintech), som blev offentliggjort af Generaldirektoratet for Interne Politikker (15) i september 2020,

| — | der henviser til den erklæring, som blev vedtaget af Eurogruppen på dets møde den 30. november 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til den erklæring, som blev vedtaget af Eurogruppen på dets møde den 30. november 2020,

| — | der henviser til de erklæringer, som blev vedtaget på eurotopmøderne den 30. november og 11. december 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til de erklæringer, som blev vedtaget på eurotopmøderne den 30. november og 11. december 2020,

| — | der henviser til erklæringen fra eurotopmødet i inklusivt format af 11. december 2020 om ESM-reformen og den tidlige indførelse af bagstopperordningen for Den Fælles Afviklingsfond, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen fra eurotopmødet i inklusivt format af 11. december 2020 om ESM-reformen og den tidlige indførelse af bagstopperordningen for Den Fælles Afviklingsfond,

| — | der henviser til den kvartalsvise risikotavle for fjerde kvartal 2020, som EBA har offentliggjort (16), |
| --- | --- |

—

der henviser til den kvartalsvise risikotavle for fjerde kvartal 2020, som EBA har offentliggjort (16),

| — | der henviser til ECB's Financial Stability Review (revision af den finansielle stabilitet) fra november 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til ECB's Financial Stability Review (revision af den finansielle stabilitet) fra november 2020,

| — | der henviser til overvågningsrapporten fra november 2020 om risikoreduktionsindikatorer, der er udarbejdet i fællesskab af Kommissionens tjenestegrene, ECB og Den Fælles Afviklingsinstans (SRB) (17), |
| --- | --- |

—

der henviser til overvågningsrapporten fra november 2020 om risikoreduktionsindikatorer, der er udarbejdet i fællesskab af Kommissionens tjenestegrene, ECB og Den Fælles Afviklingsinstans (SRB) (17),

| — | der henviser til rapporten fra Det Fælles Udvalg af Europæiske Tilsynsmyndigheder af marts 2021 om risici og sårbarheder i EU's finansielle system (18), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra Det Fælles Udvalg af Europæiske Tilsynsmyndigheder af marts 2021 om risici og sårbarheder i EU's finansielle system (18),

| — | der henviser til Den Internationale Betalingsbanks (BIS) årlige økonomiske rapport for 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Internationale Betalingsbanks (BIS) årlige økonomiske rapport for 2020,

| — | der henviser til udkastet til aftalememorandum mellem EU og Det Forenede Kongerige om en ramme for reguleringssamarbejde om finansielle tjenesteydelser, |
| --- | --- |

—

der henviser til udkastet til aftalememorandum mellem EU og Det Forenede Kongerige om en ramme for reguleringssamarbejde om finansielle tjenesteydelser,

| — | der henviser til briefingerne fra januar 2021 med titlerne »Review of the banks crisis management and deposits insurance framework« (gennemgang af rammen for bankkrisestyring og indskudsforsikring) og »Banking Union: Postponed Basel III reforms« (bankunion: udsatte Basel III-reformer) og fra oktober 2020 med titlen »European Parliament's Banking Union reports in 2015-2019« (Europa-Parlamentets bankunionrapporter 2015-2019), offentliggjort af Enheden for Støtte til den Økonomiske Styring under Generaldirektoratet for Interne Politikker, |
| --- | --- |

—

der henviser til briefingerne fra januar 2021 med titlerne »Review of the banks crisis management and deposits insurance framework« (gennemgang af rammen for bankkrisestyring og indskudsforsikring) og »Banking Union: Postponed Basel III reforms« (bankunion: udsatte Basel III-reformer) og fra oktober 2020 med titlen »European Parliament's Banking Union reports in 2015-2019« (Europa-Parlamentets bankunionrapporter 2015-2019), offentliggjort af Enheden for Støtte til den Økonomiske Styring under Generaldirektoratet for Interne Politikker,

| — | der henviser til Kommissionens høring om gennemgangen af rammen for krisestyring og indskudsforsikring, (19), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens høring om gennemgangen af rammen for krisestyring og indskudsforsikring, (19),

| — | der henviser til SRB's rapport fra november 2020 med titlen »Expectations for banks« (forventninger til bankerne) (20), |
| --- | --- |

—

der henviser til SRB's rapport fra november 2020 med titlen »Expectations for banks« (forventninger til bankerne) (20),

| — | der henviser til ECB's dokument nr. 251 i dens Occasional Paper Series med titlen »Liquidity in resolution: comparing frameworks for liquidity provision across jurisdictions« (likviditet i afviklingssager: Sammenligning af rammerne for likviditetstilførsel på tværs af jurisdiktioner) (21), |
| --- | --- |

—

der henviser til ECB's dokument nr. 251 i dens Occasional Paper Series med titlen »Liquidity in resolution: comparing frameworks for liquidity provision across jurisdictions« (likviditet i afviklingssager: Sammenligning af rammerne for likviditetstilførsel på tværs af jurisdiktioner) (21),

| — | der henviser til det tyske formandskabs statusrapport af 23. november 2020 om styrkelse af bankunionen (22), |
| --- | --- |

—

der henviser til det tyske formandskabs statusrapport af 23. november 2020 om styrkelse af bankunionen (22),

| — | der henviser til det kroatiske formandskabs statusrapport af 29. maj 2020 om styrkelse af bankunionen (23), |
| --- | --- |

—

der henviser til det kroatiske formandskabs statusrapport af 29. maj 2020 om styrkelse af bankunionen (23),

| — | der henviser til SRB's formand Elke Königs tale i januar 2021 med titlen »The crisis management framework for banks in the EU: what can be done with small and medium-sized banks?« (rammen for krisestyring for banker i EU: hvad kan der gøres med små og mellemstore banker?) (24), |
| --- | --- |

—

der henviser til SRB's formand Elke Königs tale i januar 2021 med titlen »The crisis management framework for banks in the EU: what can be done with small and medium-sized banks?« (rammen for krisestyring for banker i EU: hvad kan der gøres med små og mellemstore banker?) (24),

| — | der henviser til FSB's endelige rapport af 1. april 2021 om evaluering af virkningerne af »for store til at krakke«-reformer (25), |
| --- | --- |

—

der henviser til FSB's endelige rapport af 1. april 2021 om evaluering af virkningerne af »for store til at krakke«-reformer (25),

| — | der henviser til blog skrevet af formanden for SRB Elke König om SRB's tilgang til minimumskrav til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver (MREL) under hensyntagen til virkningen af covid-19 (26) og til hendes fremmøde i Økonomi- og Valutaudvalget den 27. oktober 2020 (27), |
| --- | --- |

—

der henviser til blog skrevet af formanden for SRB Elke König om SRB's tilgang til minimumskrav til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver (MREL) under hensyntagen til virkningen af covid-19 (26) og til hendes fremmøde i Økonomi- og Valutaudvalget den 27. oktober 2020 (27),

| — | der henviser til Andrea Enrias tilsynsblog af 9. oktober 2020 med titlen »Fostering the cross-border integration of banking groups in the banking union« (fremme af bankkoncerners grænseoverskridende integration i bankunionen) (28), |
| --- | --- |

—

der henviser til Andrea Enrias tilsynsblog af 9. oktober 2020 med titlen »Fostering the cross-border integration of banking groups in the banking union« (fremme af bankkoncerners grænseoverskridende integration i bankunionen) (28),

| — | der henviser til EBA's rapport om de kompetente myndigheders tilgang til tilsyn med banker med hensyn til bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme (29), |
| --- | --- |

—

der henviser til EBA's rapport om de kompetente myndigheders tilgang til tilsyn med banker med hensyn til bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme (29),

| — | der henviser til Kommissionens handlingsplan for en samlet EU-politik til forebyggelse af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme, der blev offentliggjort den 7. maj 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens handlingsplan for en samlet EU-politik til forebyggelse af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme, der blev offentliggjort den 7. maj 2020,

| — | der henviser til EBA's rapport om den fremtidige ramme for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i EU (30), |
| --- | --- |

—

der henviser til EBA's rapport om den fremtidige ramme for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme i EU (30),

| — | der henviser til Bruegels blogpost af 7. december 2020 med titlen »Can the gap in the Europe’s internal market for banking services be bridged« (kan kløften i Europas indre marked for banktjenester udlignes?) (31), |
| --- | --- |

—

der henviser til Bruegels blogpost af 7. december 2020 med titlen »Can the gap in the Europe’s internal market for banking services be bridged« (kan kløften i Europas indre marked for banktjenester udlignes?) (31),

| — | der henviser til Den Europæiske Revisionsrets særberetning med titlen »Afviklingsplanlægning inden for den fælles afviklingsmekanisme«, der blev offentliggjort den 14. januar 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Revisionsrets særberetning med titlen »Afviklingsplanlægning inden for den fælles afviklingsmekanisme«, der blev offentliggjort den 14. januar 2021,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 54, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 54,

| — | der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget (A9-0256/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget (A9-0256/2021),

| A. | der henviser til, at banksektoren generelt har reageret på den af covid-19 opståede krise med modstandsdygtighed, der er baseret på de lovgivningsmæssige reformer, der er vedtaget siden den globale finanskrise, og som er lettet af det fælles regelsæt og den fælles tilsynsmekanisme i bankunionen og understøttet af ekstraordinære offentlige hjælpeforanstaltninger og praksis for kapitalbevaring; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at banksektoren generelt har reageret på den af covid-19 opståede krise med modstandsdygtighed, der er baseret på de lovgivningsmæssige reformer, der er vedtaget siden den globale finanskrise, og som er lettet af det fælles regelsæt og den fælles tilsynsmekanisme i bankunionen og understøttet af ekstraordinære offentlige hjælpeforanstaltninger og praksis for kapitalbevaring;

| B. | der henviser til, at den af covid-19 opståede krise har vist, at et stærkt banksystem sammen med de integrerede kapitalmarkeder er afgørende for genopretningen af den europæiske økonomi; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at den af covid-19 opståede krise har vist, at et stærkt banksystem sammen med de integrerede kapitalmarkeder er afgørende for genopretningen af den europæiske økonomi;

| C. | der henviser til, at bankunionen, der omfatter den fælles tilsynsmekanisme (FTM) og den fælles afviklingsmekanisme (SRM), sikrer fuld overensstemmelse mellem tilsyn med og styring af bankkriser; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at bankunionen, der omfatter den fælles tilsynsmekanisme (FTM) og den fælles afviklingsmekanisme (SRM), sikrer fuld overensstemmelse mellem tilsyn med og styring af bankkriser;

| D. | der henviser til, at en mere stabil, konkurrencedygtig og konvergerende Økonomisk og Monetær Union kræver en solid bankunion med en europæisk indskudsforsikringsordning (EDIS) og en mere udviklet og sikker kapitalmarkedsunion (CMU), hvilket også vil bidrage til den internationale opfattelse af euroen og give den en større rolle på de globale markeder; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at en mere stabil, konkurrencedygtig og konvergerende Økonomisk og Monetær Union kræver en solid bankunion med en europæisk indskudsforsikringsordning (EDIS) og en mere udviklet og sikker kapitalmarkedsunion (CMU), hvilket også vil bidrage til den internationale opfattelse af euroen og give den en større rolle på de globale markeder;

| E. | der henviser til, at alle medlemsstater kan indtræde i bankunionen; der henviser til, at Bulgarien og Kroatien har tilsluttet sig den europæiske valutakursmekanisme ERM II og er tiltrådt bankunionen; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at alle medlemsstater kan indtræde i bankunionen; der henviser til, at Bulgarien og Kroatien har tilsluttet sig den europæiske valutakursmekanisme ERM II og er tiltrådt bankunionen;

| F. | der henviser til, at fuldførelsen af bankunionen ud over dens to eksisterende søjler, navnlig oprettelsen af EDIS, fortsat er en prioritet; der henviser til, at målrettede reformer på afviklings- og indskudsforsikringsområdet bør forbedre bankernes robusthed og sikre den overordnede finansielle stabilitet; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at fuldførelsen af bankunionen ud over dens to eksisterende søjler, navnlig oprettelsen af EDIS, fortsat er en prioritet; der henviser til, at målrettede reformer på afviklings- og indskudsforsikringsområdet bør forbedre bankernes robusthed og sikre den overordnede finansielle stabilitet;

| G. | der henviser til, at både ECB og SRB har opfordret til en hurtig fuldførelse af bankunionen, navnlig med oprettelsen af EDIS; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at både ECB og SRB har opfordret til en hurtig fuldførelse af bankunionen, navnlig med oprettelsen af EDIS;

| H. | der henviser til, at bagstopperordningen for Den Fælles Afviklingsfond (SRF) vil blive indført senest i 2022, to år tidligere end tidligere planlagt, hvilket vil give et fælles sikkerhedsnet for hele systemet for banker under afvikling; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at bagstopperordningen for Den Fælles Afviklingsfond (SRF) vil blive indført senest i 2022, to år tidligere end tidligere planlagt, hvilket vil give et fælles sikkerhedsnet for hele systemet for banker under afvikling;

| I. | der henviser til, at EU's banksektor før den af covid-19 opståede krise var kendetegnet ved strukturel ineffektivitet, der gav sig udtryk i lav rentabilitet, reduceret omkostningseffektivitet, lave rentesatser, overkapacitet og usikkerhed med hensyn til bæredygtigheden af forretningsmodeller; der henviser til, at nogle problemer stadig ikke er blevet løst tilstrækkeligt; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at EU's banksektor før den af covid-19 opståede krise var kendetegnet ved strukturel ineffektivitet, der gav sig udtryk i lav rentabilitet, reduceret omkostningseffektivitet, lave rentesatser, overkapacitet og usikkerhed med hensyn til bæredygtigheden af forretningsmodeller; der henviser til, at nogle problemer stadig ikke er blevet løst tilstrækkeligt;

| J. | der henviser til, at der på trods af den generelle reduktion af misligholdte lån i de seneste år er behov for en øget indsats for at reducere de vedvarende høje niveauer af misligholdte lån i visse finansielle institutioner; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at der på trods af den generelle reduktion af misligholdte lån i de seneste år er behov for en øget indsats for at reducere de vedvarende høje niveauer af misligholdte lån i visse finansielle institutioner;

| K. | der henviser til, at de mangler, der blev konstateret under den af covid-19 opståede krise, bør tages i betragtning i forbindelse med revisionen af rammerne for krisestyring og indskudsforsikring (CMDI) og i forbindelse med yderligere integration af banksektoren; der henviser til, at udnyttelse af erfaringerne fra pandemien kan bane vejen for forbedret omkostningseffektivitet og mere bæredygtige forretningsmodeller; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at de mangler, der blev konstateret under den af covid-19 opståede krise, bør tages i betragtning i forbindelse med revisionen af rammerne for krisestyring og indskudsforsikring (CMDI) og i forbindelse med yderligere integration af banksektoren; der henviser til, at udnyttelse af erfaringerne fra pandemien kan bane vejen for forbedret omkostningseffektivitet og mere bæredygtige forretningsmodeller;

| L. | der henviser til, at forbindelser mellem stat og bank fortsat eksisterer, og at EU's lovgivningsmæssige rammer om rettidig omhu i forbindelse med statsgæld bør være i overensstemmelse med internationale standarder; der henviser til, at niveauet af statsengagementer er steget i en række banker; der henviser til, at der fortsat er en række nationale valgmuligheder og skønsbeføjelser inden for de lovgivningsmæssige tilsynsrammer, hvilket undergraver bankunionens europæiske dimension; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at forbindelser mellem stat og bank fortsat eksisterer, og at EU's lovgivningsmæssige rammer om rettidig omhu i forbindelse med statsgæld bør være i overensstemmelse med internationale standarder; der henviser til, at niveauet af statsengagementer er steget i en række banker; der henviser til, at der fortsat er en række nationale valgmuligheder og skønsbeføjelser inden for de lovgivningsmæssige tilsynsrammer, hvilket undergraver bankunionens europæiske dimension;

| M. | der henviser til, at klimaændringer, miljøforringelse og overgangen til en lavemissionsøkonomi er faktorer, der skal tages i betragtning ved evalueringen af bæredygtigheden af bankernes balancer som en risikokilde, der potentielt kan have betydning for investeringer på tværs af regioner og sektorer; der henviser til, at avancerede risikomodeller allerede nu bør tage højde for mange af de risici, der er forbundet med klimaændringer; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at klimaændringer, miljøforringelse og overgangen til en lavemissionsøkonomi er faktorer, der skal tages i betragtning ved evalueringen af bæredygtigheden af bankernes balancer som en risikokilde, der potentielt kan have betydning for investeringer på tværs af regioner og sektorer; der henviser til, at avancerede risikomodeller allerede nu bør tage højde for mange af de risici, der er forbundet med klimaændringer;

| N. | der henviser til, at ECB i forbindelse med projektet »Targeted Review of Internal Models« (TRIM) har konstateret, at tilsynsbelagte institutter fortsat kan anvende interne modeller, der er underlagt tilsynsforanstaltninger; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at ECB i forbindelse med projektet »Targeted Review of Internal Models« (TRIM) har konstateret, at tilsynsbelagte institutter fortsat kan anvende interne modeller, der er underlagt tilsynsforanstaltninger;

| O. | der henviser til, at indsatsen for teknologisk omstilling er taget til, hvilket har øget bankernes effektivitet og deres ambitioner vedrørende innovation, samtidig med at de er blevet eksponeret for de nye risici og udfordringer i den digitale finanssektor vedrørende cybersikkerhed, omdømmemæssige risici, databeskyttelse, bekæmpelse af hvidvask af penge og forbrugerbeskyttelse; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at indsatsen for teknologisk omstilling er taget til, hvilket har øget bankernes effektivitet og deres ambitioner vedrørende innovation, samtidig med at de er blevet eksponeret for de nye risici og udfordringer i den digitale finanssektor vedrørende cybersikkerhed, omdømmemæssige risici, databeskyttelse, bekæmpelse af hvidvask af penge og forbrugerbeskyttelse;

| P. | der henviser til, at forbruger- og investorbeskyttelse er af afgørende betydning for en uddybning af kapitalmarkedsunionen, og at der er behov for stærke EU-forbrugerbeskyttelsesregler, der giver et stærkt minimumsgrundlag; der henviser til, at de nationale regler til gennemførelse af europæiske forbrugerbeskyttelseskrav varierer i hele bankunionen, hvilket tyder på, at der er behov for harmonisering; der henviser til, at bankunionen stadig mangler effektive redskaber til at tackle de problemer, som forbrugerne står over for, såsom kunstig kompleksitet, urimelig handelspraksis, udelukkelse af sårbare grupper fra brugen af basale tjenester og begrænset inddragelse af offentlige myndigheder; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at forbruger- og investorbeskyttelse er af afgørende betydning for en uddybning af kapitalmarkedsunionen, og at der er behov for stærke EU-forbrugerbeskyttelsesregler, der giver et stærkt minimumsgrundlag; der henviser til, at de nationale regler til gennemførelse af europæiske forbrugerbeskyttelseskrav varierer i hele bankunionen, hvilket tyder på, at der er behov for harmonisering; der henviser til, at bankunionen stadig mangler effektive redskaber til at tackle de problemer, som forbrugerne står over for, såsom kunstig kompleksitet, urimelig handelspraksis, udelukkelse af sårbare grupper fra brugen af basale tjenester og begrænset inddragelse af offentlige myndigheder;

| Q. | der henviser til, at yderligere styrkelse og harmonisering af de tilsynsmæssige aspekter af bekæmpelse af hvidvaskning og tilsyn med og håndhævelse af bekæmpelse af hvidvaskning af penge, der er nødvendige for at beskytte integriteten af EU's finansielle system, er en prioritet; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at yderligere styrkelse og harmonisering af de tilsynsmæssige aspekter af bekæmpelse af hvidvaskning og tilsyn med og håndhævelse af bekæmpelse af hvidvaskning af penge, der er nødvendige for at beskytte integriteten af EU's finansielle system, er en prioritet;

| R. | der henviser til, at sunde globale standarder og principper er vigtige for den tilsynsmæssige regulering af banker; understreger, at Baselkomitéen for Banktilsyns (BCBS) standarder bør gennemføres i europæisk lovgivning rettidigt og under behørig hensyntagen til deres mål, idet der tages behørigt hensyn til det europæiske banksystems særlige kendetegn og til proportionalitetsprincippet, hvor det er relevant; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at sunde globale standarder og principper er vigtige for den tilsynsmæssige regulering af banker; understreger, at Baselkomitéen for Banktilsyns (BCBS) standarder bør gennemføres i europæisk lovgivning rettidigt og under behørig hensyntagen til deres mål, idet der tages behørigt hensyn til det europæiske banksystems særlige kendetegn og til proportionalitetsprincippet, hvor det er relevant;

| S. | der henviser til, at Det Forenede Kongeriges udtræden af EU har ført til flytning af visse banktjenesteydelser til EU; der henviser til, at FTM spillede en afgørende styrings- og overvågningsrolle gennem sin systematiske »beredskabsvejledning« og koordinering med signifikante banker om deres driftsmodeller; der henviser til, at den fuldstændige vurdering af effektiviteten af banksektorens beredskab til den nye virkelighed vil blive tydelig på mellemlang og lang sigt; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at Det Forenede Kongeriges udtræden af EU har ført til flytning af visse banktjenesteydelser til EU; der henviser til, at FTM spillede en afgørende styrings- og overvågningsrolle gennem sin systematiske »beredskabsvejledning« og koordinering med signifikante banker om deres driftsmodeller; der henviser til, at den fuldstændige vurdering af effektiviteten af banksektorens beredskab til den nye virkelighed vil blive tydelig på mellemlang og lang sigt;

| T. | der henviser til, at EU og Det Forenede Kongerige for øjeblikket er fast besluttet på at opretholde regulerings- og tilsynssamarbejdet på området for finansielle tjenesteydelser; der henviser til, at denne samarbejdsbaserede tilgang bør understøtte de langsigtede forbindelser mellem EU og Det Forenede Kongerige; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at EU og Det Forenede Kongerige for øjeblikket er fast besluttet på at opretholde regulerings- og tilsynssamarbejdet på området for finansielle tjenesteydelser; der henviser til, at denne samarbejdsbaserede tilgang bør understøtte de langsigtede forbindelser mellem EU og Det Forenede Kongerige;

| U. | der henviser til, at den nuværende krisestyringsramme ikke sikrer en konsekvent tilgang til håndtering af nødlidende bankers problemer på tværs af medlemsstaterne, bl.a. på grund af en forskellig fortolkning af vurderingen af offentlige interesser foretaget af SRB og nationale afviklingsmyndigheder, adgang til værktøjer under national insolvensbehandling, der svarer til afviklingsværktøjerne i henhold til direktivet om bankgenopretning og -afvikling (BRRD) (32) og forordningen om den fælles afviklingsmekanisme (33), og manglende overensstemmelse mellem incitamenter, når der vælges en løsning til afhjælpning af en banks sammenbrud, som følge af de forskellige betingelser for adgang til de finansieringskilder, der er til rådighed i forbindelse med afvikling og insolvens; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at den nuværende krisestyringsramme ikke sikrer en konsekvent tilgang til håndtering af nødlidende bankers problemer på tværs af medlemsstaterne, bl.a. på grund af en forskellig fortolkning af vurderingen af offentlige interesser foretaget af SRB og nationale afviklingsmyndigheder, adgang til værktøjer under national insolvensbehandling, der svarer til afviklingsværktøjerne i henhold til direktivet om bankgenopretning og -afvikling (BRRD) (32) og forordningen om den fælles afviklingsmekanisme (33), og manglende overensstemmelse mellem incitamenter, når der vælges en løsning til afhjælpning af en banks sammenbrud, som følge af de forskellige betingelser for adgang til de finansieringskilder, der er til rådighed i forbindelse med afvikling og insolvens;

| V. | der henviser til, at CMDI bør sikre en konsekvent og effektiv håndtering af alle banker uanset størrelse eller forretningsmodel samt bidrage til at bevare den finansielle stabilitet, minimere brugen af skatteydernes penge og sikre lige vilkår i hele EU, samtidigt med, at der tages behørigt hensyn til nærhedsprincippet; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at CMDI bør sikre en konsekvent og effektiv håndtering af alle banker uanset størrelse eller forretningsmodel samt bidrage til at bevare den finansielle stabilitet, minimere brugen af skatteydernes penge og sikre lige vilkår i hele EU, samtidigt med, at der tages behørigt hensyn til nærhedsprincippet;

| W. | der henviser til, at tilsyns- og afviklingsreglerne samt afviklingsfonden er blevet centraliseret, men at indskudsgarantiordningerne fortsat er nationale og varierer fra medlemsstat til medlemsstat; der henviser til, at bestemmelserne i direktivet om indskudsgarantiordninger (34) sikrer indskyderne et minimum af beskyttelse; der henviser til, at alle indskydere i bankunionen dog bør nyde samme beskyttelse gennem oprettelse af en EDIS; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at tilsyns- og afviklingsreglerne samt afviklingsfonden er blevet centraliseret, men at indskudsgarantiordningerne fortsat er nationale og varierer fra medlemsstat til medlemsstat; der henviser til, at bestemmelserne i direktivet om indskudsgarantiordninger (34) sikrer indskyderne et minimum af beskyttelse; der henviser til, at alle indskydere i bankunionen dog bør nyde samme beskyttelse gennem oprettelse af en EDIS;

Generelle betragtninger

| 1. | glæder sig over Bulgariens og Kroatiens tiltrædelse af bankunionen og medtagelsen af den bulgarske lev og den kroatiske kuna i ERM II; noterer sig ECB's beslutninger om at etablere et tæt samarbejde med Bulgariens nationalbank og den kroatiske nationalbank; gør opmærksom på, at Bulgariens og Kroatiens nationalbanker er behørigt repræsenteret i ECB's tilsynsråd og på SRB's plenarmøder og udvidede eksekutivmøder med de samme rettigheder og forpligtelser som alle øvrige medlemmer, herunder stemmerettigheder; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, at deltagelse i ERM og bankunionen er uløseligt forbundet med de respektive EU-standarder og -lovgivning; opfordrer Bulgarien og Kroatien til også at gøre betydelige fremskridt med bekæmpelsen af hvidvaskning af penge og økonomisk kriminalitet; minder om, at der bør foretages en omfattende vurdering af banksektoren, herunder af mindre signifikante institutioner, inden tiltrædelsen af den fælles valuta; |
| --- | --- |

2.

| 3. | glæder sig over drøftelserne i Danmark og Sverige om muligheden for at tiltræde bankunionen og understreger, at samarbejde blandt nationale tilsynsførende er af afgørende betydning, navnlig hvad angår grænseoverskridende aktiviteter; understreger betydningen af at sikre opretholdelse af allerede eksisterende og velfungerende forretningsmodeller med hensyn til finansiel stabilitet; |
| --- | --- |

3.

| 4. | minder om, at bankunionen har skabt den institutionelle struktur for større markedsintegration gennem FTM og SRM, mens EDIS, den tredje søjle i bankunionen, endnu ikke er oprettet; glæder sig over den mulige revision af afviklingsrammen og støtter de igangværende overvejelser om yderligere målrettet harmonisering af insolvenslovgivningen med henblik på at øge effektiviteten og sammenhængen i krisestyringen af banker i EU samt gennemførelsen af tredje søjle i bankunionen ved hjælp af en indskudsforsikringsordning, der har til formål at øge niveauet for indskudsbeskyttelse, samtidig med at moralsk hasard minimeres, forbindelserne mellem banker og stater begrænses, og der sikres lige beskyttelse af alle indskydere i bankunionen; |
| --- | --- |

4.

| 5. | bemærker erklæringen fra eurotopmødet den 11. december 2020, hvori Eurogruppen opfordres til en konsensusbaseret udarbejdelse af en trinvis og tidsbunden arbejdsplan for alle de udestående elementer, der er nødvendige for at fuldføre bankunionen; beklager, at medlemsstaterne fortsat handler uden for fællesskabsregi og dermed underminerer Europa-Parlamentets rolle som medlovgiver; anmoder om at blive holdt underrettet om de igangværende drøftelser i Eurogruppen og arbejdsgruppen på højt plan om EDIS; gentager sin anmodning om at styrke samarbejdet med formanden for Eurogruppen, navnlig ved at afholde hyppigere økonomiske dialoger med formanden, så de følger modellen for de monetære dialoger og disses hyppighed; |
| --- | --- |

5.

| 6. | mener, at bankerne har været i stand til at overvinde den nuværende krise i kraft af øget modstandskraft, da de har været bedre kapitaliserede og mindre gearede end for ti år siden, hvilket dokumenterer den positive indvirkning fra den institutionelle struktur, der er etableret, og de lovgivningsmæssige reformer efter finanskrisen i 2008; mener ikke desto mindre, at banksektoren er kendetegnet ved en vis strukturel ineffektivitet, som kan blive forværret yderligere af den aktuelle krise; er særlig bekymret over de omfattende nedarvede misligholdte eksponeringer, som mange pengeinstitutter havde før pandemien; påpeger, at beholdningen af misligholdte lån er faldet betydeligt siden oprettelsen af bankunionen, og at den nedadgående tendens for misligholdte lån fortsatte i 2020 på trods af covid-19-krisen; mener, at bankernes forringede aktivkvalitet kan påvirke den allerede afdæmpede rentabilitet, hvilket potentielt kan føre til insolvenssager for banker, der er meget udsatte for de økonomiske sektorer, der er hårdest ramt; |
| --- | --- |

6.

| 7. | bemærker, at fuldførelsen af bankunionen og uddybningen af kapitalmarkedsunionen vil skabe bedre betingelser for finansieringen af den europæiske økonomi for både husholdninger og virksomheder, der stadig i vid udstrækning er afhængige af banklån for at fremme investeringer og jobskabelse, samt yderligere forbedre de europæiske markeders konkurrenceevne og fremme bæredygtige private investeringer; fremhæver den stabiliserende effekt, som små og mellemstore banker har for EU's økonomi i krisetider; mener, at det er nødvendigt at anvende en forholdsmæssig tilgang i den lovgivningsmæssige udvikling for at fuldføre bankunionen og kapitalmarkedsunionen; |
| --- | --- |

7.

| 8. | bemærker, at en fuldt udbygget bankunion sammen med en fuldt ud integreret kapitalmarkedsunion vil bidrage til den europæiske økonomis modstandsdygtighed, gøre Den Økonomiske og Monetære Union mere velfungerende og styrke euroens internationale rolle; fremhæver betydningen af lige konkurrencevilkår, som undgår ulemper for små og mellemstore virksomheder (SMV'er) med hensyn til adgang til finansiering, og behovet for nøje at overvåge udstedelsen af securitiserede produkter; mener, at byrden for genopretning efter krisen ikke bør tilfalde bankerne alene, men at man derimod bør fremme en stærk kapitalmarkedsunion, som bidrager til robust genaktivering og genopretning af den europæiske økonomi; mener, at genopretnings- og resiliensfaciliteten kan sætte skub i fuldførelsen af bankunionen i betragtning af banksektorens afgørende rolle med hensyn til at skabe adgang til kredit og kanalisere disponible midler over i realøkonomien, navnlig i bæredygtige og socialt ansvarlige investeringer; understreger den vigtige rolle, som privat finansiering og private investeringer sammen med offentlige investeringer spiller med hensyn til at understøtte klimaomstillingen som fastlagt i investeringsplanen for et bæredygtigt Europa; opfordrer Kommissionen til at gøre sig yderligere bestræbelser for at bringe aktiviteterne på de finansielle markeder i bedre overensstemmelse med målene for bæredygtighed og de miljømæssige, sociale og ledelsesmæssige kriterier, herunder med udarbejdelsen af lovgivningsmæssige forslag om udarbejdelse af bæredygtighedsvurderinger, der bygger på sådanne standarder; opfordrer Kommissionen til at videreføre sin indsats på området for bæredygtig finansiering ved at vedtage de resterende delegerede retsakter i EU's klassificeringsforordning (35) og oplysningsforordningen (36) og til bl.a. at anlægge en tilgang baseret på ikke at gøre væsentlig skade; |
| --- | --- |

8.

| 9. | mener, at selv om det gode forhold mellem FTM og SRB har været afgørende lige fra systemets oprettelse, er en styrket tilgang til samarbejdet mellem de to søjler særlig vigtig i den nuværende situation for at sikre passende og rettidige foranstaltninger; |
| --- | --- |

9.

| 10. | understreger det afgørende bidrag til at tackle krisen i form af midlertidige foranstaltninger såsom offentlige garantiordninger, moratorier for tilbagebetaling af lån til låntagere i finansielle vanskeligheder, centralbankernes likviditetsprogrammer og ECB's målrettede langfristede markedsoperationer (TLTRO), program for opkøb af aktiver og pandemisk nødopkøbsprogram (PEPP); understreger, at eventuelle ekstraordinære foranstaltninger skal ledsages af foranstaltninger for at modvirke fordrejninger af markeder og i økonomien; påpeger endvidere betydningen af den fleksibilitet, som lovgiverne indrømmer bankerne for at give dem mulighed for at operere under søjle 2-retningslinjerne (P2G) og med lavere kapitalkrav; |
| --- | --- |

10.

| 11. | påpeger de helt særlige forhold, der gør sig gældende under en pandemi, og den midlertidige karakter, som kendetegner de hjælpeforanstaltninger, der er truffet som en første foranstaltning for at begrænse den økonomiske skade; bemærker, at de økonomiske støtteforanstaltninger fortsat skal være skræddersyede til de nuværende og forventede økonomiske forhold; opfordrer til et veltilrettelagt, gradvist og målrettet skift fra pandemistøtte til genopretningsstøtteværktøjer, herunder reformer i medlemsstaterne gennem de nationale genopretnings- og resiliensplaner, da en ukoordineret tilbagerulning af de midlertidige foranstaltninger kan medføre, at banksektoren igen oplever manglerne og sårbarhederne fra før krisen, herunder at bankerne udsættes for øget eksponering for kreditrisici, som kan påvirke deres kapitalposition og potentielt underminere vækst og resultatet af genopretningen; |
| --- | --- |

11.

| 12. | glæder sig over de »hurtige løsninger« til kapitalkravsforordningen, der indeholder målrettede ændringer med henblik på at støtte bankernes udlånskapacitet til husholdninger og virksomheder (37), og som afbøder covid-19-pandemiens økonomiske konsekvenser og sikrer, at dette regelsæt spiller gnidningsløst sammen med andre foranstaltninger, der skal afhjælpe krisen; |
| --- | --- |

12.

| 13. | bemærker, at FTM i december 2020 udsendte en erklæring om ændring af sin tidligere henstilling om udbyttebetalinger og aktietilbagekøb, hvori den anbefalede, at banker, der har til hensigt at udbetale udbytte eller tilbagekøbe aktier, skal være rentable og have solide kapitaludviklingsforløb; opfordrer FTM til at foretage et skøn over niveauet for udlodninger (udbytte og tilbagekøb af aktier) og variable aflønninger, som banker og pengeinstitutter har foretaget i første og andet kvartal af 2021 inden for mekanismens kompetenceområde, og til efter dette skøn at vurdere deres indvirkning på bankernes kapitalposition; opfordrer FTM til at vurdere, om forlængelse af begrænsninger med hensyn til udlodninger til at vare ud over september 2021 vil være et nyttigt redskab, så længe der stadig er en grundlæggende usikkerhed om den økonomiske genopretning og kvaliteten af bankernes aktiver; opfordrer Kommissionen til at undersøge et juridisk bindende redskab vedrørende udbytte og tilbagekøb af aktier som et tilsynsredskab i krisetider; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer Kommissionen og de nationale og europæiske tilsynsmyndigheder (ESA'er) til at forberede sig på en forventet forringelse af bankaktivernes kvalitet; glæder sig over ESA'ernes første fælles risikovurderingsrapport fra marts 2021, hvori de råder bankerne til at forberede sig ved at tilpasse hensættelsesmodellerne for at sikre rettidig fastlæggelse af passende niveauer for hensættelser, sikre en sund udlånspraksis og en hensigtsmæssig prissætning af risici, i betragtning af at offentlige støtteforanstaltninger såsom moratorier for tilbagebetaling af lån og offentlige garantiordninger vil udløbe, og føre en konservativ politik på området for udbytte og tilbagekøb af aktier; bemærker ESA's opfordring til de finansielle institutioner om, at de bør fortsætte med at udvikle yderligere foranstaltninger, der tilgodeser et rentemiljø, der er lavt i lang tid; |
| --- | --- |

14.

| 15. | bemærker med bekymring den uensartede anvendelse af International Financial Reporting Standard (IFRS 9) med hensyn til institutternes hensættelser til tab, som det kom frem under covid-19-pandemien; opfordrer FTM til at træffe foranstaltninger for at sikre ensartet anvendelse af rapporteringsstandarderne i alle EU's institutioner; |
| --- | --- |

15.

| 16. | mener, at en integreret bankunion er afhængig af et velfungerende indre marked for finansielle tjenesteydelser i detailleddet; opfordrer Kommissionen til at vurdere de hindringer og barrierer, som forbrugerne møder, når de gør brug af detailbankprodukter såsom realkreditlån på tværs af grænserne, og til at foreslå løsninger, der skal sikre, at forbrugerne kan gøre brug af finansielle tjenesteydelser i detailleddet på tværs af grænserne; bemærker desuden de store forskelle på renterne på realkreditlån i EU; |
| --- | --- |

16.

| 17. | glæder sig over det øgede digitaliseringstempo i banksektoren, der gør, at bankerne bedre kan betjene kunderne på afstand og tilbyde nye produkter, og som skaber muligheder for at øge omkostningseffektiviteten; understreger i denne forbindelse, at digitaliseringen i banksektoren bør tilstræbes med fuld respekt for forbrugernes rettigheder og bør bevare den finansielle inklusion, navnlig for sårbare grupper med et lavt digitalt eller finansielt færdighedsniveau; understreger, at digitalisering kræver betydelige investeringer i IT-systemer, FoU og nye driftsmodeller, hvilket kan forårsage, at bankerne rentabilitet bliver svag på kort sigt; støtter kraftigt Kommissionens nye strategi for digital finans og glæder sig over den digitale finanspakke, som Kommissionen lancerede i 2020, og som vil lette opskaleringen af innovativ teknologi på tværs af grænserne og samtidig sikre den finansielle sektors modstandsdygtighed; ser frem til den videre udvikling af forslagene til en forordning og et direktiv om digital operationel modstandsdygtighed i den finansielle sektor, som vil sikre, at finansielle enheder indfører passende sikkerhedsforanstaltninger for at afbøde konsekvenserne af IKT-relaterede hændelser; er af den opfattelse, at betydelige offentlige og private investeringer og samarbejde vedrørende innovation i retning af systemer med større sikkerhed og modstandsdygtighed vil bidrage til en vellykket gennemførelse heraf; mener, at digitaliseringen af den europæiske banksektor er en mulighed for, at Unionen kan tiltrække udenlandsk kapital og konkurrere på det globale marked; påpeger i denne forbindelse den voksende indbyrdes forbundethed mellem banker, kryptoaktiver og digital finansiering; |
| --- | --- |

17.

| 18. | understreger vigtigheden af at sikre teknologisk neutralitet i forbindelse med regulering og tilsyn; understreger behovet for at overvinde udfordringerne og udnytte mulighederne i forbindelse med anvendelse af nye innovative teknologier med tilknytning til banktilsyn og tilsyn med betalingssystemer; |
| --- | --- |

18.

| 19. | glæder sig over ECB's arbejde omkring den digitale euro, herunder dens rapport om emnet og resultatet af dens offentlige høring; påpeger, at afhængigt af den digitale euros præcise udformning kan indvirkningen på banksektoren være betydelig og påvirke områder som betalinger, bankernes evne til at foretage løbetidsændringer og den overordnede udlånskapacitet og rentabilitet, og opfordrer derfor ECB til at foretage yderligere analyser af konsekvenserne af en digital valuta for banksektoren samt af de potentielle konsekvenser for den finansielle stabilitet; glæder sig over målet om, at den digitale euro skal fungere sideløbende med kontanter som et middel til sikker og konkurrencedygtig digital betaling, og anerkender de potentielle fordele for borgerne; bakker op om ECB's bestræbelser på at sikre et højt niveau for beskyttelse af privatlivets fred, databeskyttelse, fortrolighed om betalingsoplysninger, cyberrobusthed og sikkerhed; noterer sig drøftelsen om en digital valuta og anerkender den merværdi, som en digital valuta kan tilføre med hensyn til at styrke euroens internationale rolle; |
| --- | --- |

19.

| 20. | noterer sig, at Gruppen af Centralbankchefer og Finanstilsynschefer i marts 2020 reviderede tidsplanen for gennemførelse af de sidste elementer af Basel III-rammen med henblik på at øge bankernes og tilsynenes operationelle kapacitet til at overvinde de umiddelbare konsekvenser af covid-19-pandemien; understreger vigtigheden af at sikre sunde globale standarder for banklovgivning samt ensartet og rettidig gennemførelse af dem; afventer Kommissionens kommende forslag om gennemførelse af de endelige Basel III-standarder; minder om, at gennemførelsen bør tage hensyn til proportionalitetsprincippet og, hvor det er relevant, respektere de særlige forhold og mangfoldigheden i EU's banksektor, samtidig med at det sikres, at EU's kapitalkravsforordning er i overensstemmelse med Basel-standarderne; understreger, at den nuværende revision bør respektere princippet om ikke at øge de samlede kapitalkrav væsentligt, samtidig med at de europæiske bankers overordnede finansielle stilling styrkes; minder om sin beslutning af 23. november 2016 om færdiggørelsen af Basel III (38) og opfordrer Kommissionen til at tage anbefalingerne heri i betragtning i forbindelse med udarbejdelsen af lovgivningsforslagene; opfordrer Kommissionen til at indføre foranstaltninger, der tager sigte på at øge bankernes udlån til realøkonomien, navnlig til SMV'er, og til at finansiere genopretningen sammen med den digitale og miljømæssige omstilling i Europa; understreger, at EU for at opretholde sin økonomiske suverænitet og strategiske autonomi har behov for stærke og konkurrencedygtige europæiske banker, der tilbyder samlede bankløsninger til både store og mindre virksomheder; |
| --- | --- |

20.

| 21. | understreger, at der er en betydelig indbyrdes afhængighed mellem den ikkebankmæssige finansielle formidling og den traditionelle banksektor, hvilket giver anledning til bekymring for så vidt angår systemiske risici på grund af manglen på passende regulering af og tilsyn med førstnævnte; understreger, at det nylige pandemichok har illustreret, at ikkebanksektoren kan forstærke markeds- og prisudsving, navnlig hvis markedslikviditeten kommer under pres; opfordrer Kommissionen til at overveje, om der er behov for yderligere makrotilsynsmæssige redskaber, navnlig udvikling af ex ante-likviditetsstyringsværktøjer og omhyggelig analyse af eksisterende gearingsforanstaltninger; |
| --- | --- |

21.

| 22. | bemærker den indbyrdes afhængighed mellem banker og centrale modparter (CCP'er); påpeger den tvivl, der opstår i forbindelse med bankers og CCP'ers ansvar for potentielle »end-of-waterfall« -tab og konsekvenserne af dette ansvar for bankernes tilsynsmæssige krav; fremhæver i denne forbindelse risikoen for overdreven afhængighed af britiske CCP'er og glæder sig over de foranstaltninger, som Kommissionen har vedtaget i løbet af det seneste år, og som fastsætter kriterierne for klassificering af tredjelands-CCP'er; |
| --- | --- |

22.

| 23. | beklager, at det ikke er lykkedes at sikre fuld kønsbalance i EU's finansielle institutioner og organer, og beklager navnlig, at kvinder fortsat er underrepræsenteret i de ledende stillinger på området for bankvirksomhed og finansielle tjenesteydelser; påpeger, at kønsbalance i både bestyrelser og arbejdsstyrken giver både samfundsmæssige og økonomiske gevinster; mener, at udvælgelsen af kandidater til EU's finansielle institutioner og organer bør ske på ud fra kriterier om meritter og færdigheder og med henblik på at finde frem til den mest effektive funktionsmåde for de relevante institutioner eller organer; opfordrer regeringer og alle institutioner og organer til at prioritere opnåelsen af fuld kønsbalance så hurtigt som muligt, herunder ved at opstille kønsafbalancerede lister over kandidater til alle fremtidige udnævnelser, der kræver Parlamentets godkendelse, herunder i ECB og EU's øverste finansielle institutioner, og bestræbe sig på at medtage mindst én kvindelig og en mandlig kandidat i hver nomineringsprocedure; minder om sin beslutning af 14. marts 2019 (39), der har til formål at sikre en ligelig kønsfordeling i den kommende liste over kandidater til EU's økonomiske og monetære anliggender, og gentager sit tilsagn om ikke at tage hensyn til kandidatlister, hvor princippet om kønsbalance ikke er blevet overholdt; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opfordrer Kommissionen til at revidere udvælgelseskriterierne med det mål at tiltrække flere ansøgninger fra kvinder; |
| --- | --- |

24.

Tilsyn

| 25. | påskønner den rolle, som det europæiske banktilsyn spiller med hensyn til at sikre ydelse til banker af midlertidig kapital og driftsmæssig lempelse som reaktion på covid-19-pandemien, så de fortsat kan yde finansiel støtte til virksomheder og husholdninger og absorbere tab, alt imens de opretholder tilsyn af høj kvalitet; noterer sig SSM's bekymringer med hensyn til høje omkostninger, lav rentabilitet, trykkede markedsvurderinger og utilstrækkelige investeringer i nye teknologier i banksektoren; efterlyser vejledning vedrørende den forventede tidsramme og tilgangen til genopbygning af bufferne; |
| --- | --- |

25.

| 26. | understreger betydningen af at gøre EU's banktilsyn mere gennemsigtigt og forudsigeligt og bifalder i denne henseende den nylige praksis med at offentliggøre bankspecifikke søjle 2-krav; mener, at individuelle krav gør SSM's forventninger mere pålidelige og gør det lettere for investorerne at træffe mere velinformerede beslutninger; |
| --- | --- |

26.

| 27. | forventer, at de nylige ændringer af SSM's organisationsstruktur vil forenkle systemet og indarbejde teknologisk innovation og samtidig fremme et mere risikobaseret tilsyn og internt institutionelt samarbejde; |
| --- | --- |

27.

| 28. | bifalder FTM's analyse fra november 2020 af potentielle sårbarheder i banksektoren under forskellige scenarier, hvor der bl.a. fokuseres på chokkets følgevirkninger for aktivers kvalitet og kapital; |
| --- | --- |

28.

| 29. | bemærker, at forsvarlig forvaltning af kreditrisiko fortsat bør være en af de centrale prioriteter for FTM; deler FTM's betænkeligheder om, at bankerne kan ændre deres modeller med hensyn til kreditrisiko, og bemærker i denne henseende FTM's tilsynsmæssige forventninger om passende praktiske forberedelser på et øget antal misligholdte lån og på solid kreditrisikostyring som skitseret i mekanismens skrivelser til administrerende direktører i større institutioner og dens covid-19-strategi vedrørende kreditrisiko; bakker op om FTM's intensiverede tilsyn med højt gearede markeder; bemærker, at ikke alle banker har kunnet leve op til FTM's forventninger om kreditrisikostyring, og at der derfor er behov for en yderligere indsats; |
| --- | --- |

29.

| 30. | anerkender, at den krise, som covid-19 har medført, øger risikoen for yderligere ophobning af misligholdte lån; bemærker med bekymring ECB's forudsigelse om, at misligholdte lån under et strengt, men plausibelt scenario kan nå helt op på et niveau på 1,4 billioner EUR inden udgangen af 2022; understreger, at sikring af en korrekt og rettidig forvaltning af aktivers forringede kvalitet på bankernes balancer vil være afgørende for at forhindre ophobning af misligholdte lån på kort sigt; råder EU-medlemsstaterne til at gøre en yderligere indsats for at tage hånd om dette spørgsmål; bemærker i denne henseende Europa-Kommissionens meddelelse af 16. december 2020 om håndtering af misligholdte lån i kølvandet på covid-19-pandemien (COM(2020)0822) for at give banker mulighed for at støtte husholdninger og banker i EU; forventer, at den kommende revision af forbrugerkreditdirektivet (40) vil fastsætte et højt niveau af forbrugerbeskyttelse og navnlig ved at fastsætte mere ambitiøse bestemmelser om beskyttelse af låntagere mod misbrug og sikre, at disse rettigheder gælder både for eksisterende og fremtidige lån; opfordrer til overvågning af potentielle »cliff edge«-effekter, navnlig når midlertidige hjælpeforanstaltninger trækkes tilbage; opfordrer de tilsynsførende myndigheder til fortsat at tage behørigt hensyn til de bivirkninger, som meget store afhændelser af misligholdte lån kan have for tilsynsmæssige statusopgørelser hos banker, der anvender interne modeller; |
| --- | --- |

30.

| 31. | understreger, at bankerne bør efterleve gældende tilsynsmæssige bestemmelser om og retningslinjer for misligholdte lån og opretholde en operationel kapacitet til proaktivt at tage hånd om nødlidende debitorer og tage kontrol over deres statusopgørelser, idet de sikrer tidlig identificering af dårlige lån for at mindske risikoen for at svække udlånskapaciteten i en tid præget af et stort behov for genopretningsrelaterede investeringer; påpeger den nuværende fleksibilitet i gennemførelsen af ECB's retningslinjer for misligholdte lån, hvor banker med særlig store misligholdte lån bl.a. får mere tid til at fremlægge deres strategier for nedbringelse af misligholdte lån; |
| --- | --- |

31.

| 32. | minder om, at risikobegrænsning i banksektoren ville bidrage til en mere stabil og stærk bankunion med et skarpere fokus på økonomisk vækst; bemærker i denne henseende den politiske aftale, der blev opnået om Kommissionens forslag til direktivet om kreditservicevirksomheder og kreditkøbere, hvilket vil tilskynde til udvikling af afledte markeder for misligholdte lån i EU og har til formål at hjælpe bankerne med at nedbringe beholdningerne af misligholdte lån på deres balancer; |
| --- | --- |

32.

| 33. | anerkender den rolle, som bankerne spiller med hensyn til at støtte virksomheder og realøkonomien under pandemien i nogle medlemsstater; understreger, at bankerne omhyggeligt bør vurdere virksomhedernes finansielle soliditet og levedygtighed, proaktivt samarbejde med nødlidende debitorer for at forvalte deres eksponeringer og tilbyde rentable sektorer og virksomheder, navnlig SMV'er, holdbare finansierings- og omstruktureringsmuligheder eller velegnede alternative muligheder for at sikre, at misligholdte lån så vidt muligt forhindres, og at virksomheder og forbrugere ikke risikerer overdreven gældsætning; understreger, at tilsynsrammen bør ændres konsekvent for at tillade og tilskynde til anvendelse af henstandsforanstaltninger over for virksomheder og husholdninger, hvor bankerne vurderer, at udsigten til genopretning fortsat er høj, og opfordrer til, at alle lovgivningsmæssige hindringer for deres anvendelse fjernes; opfordrer indtrængende bankerne til som en sidste udvej at overveje at trække ikkelevedygtige virksomheder ud af markedet på en velstruktureret måde; mener, at bankerne bør sikre tilstrækkelige kreditoverførsler fra Eurosystemet til realøkonomien; glæder sig over foranstaltningerne i Kommissionens meddelelse af 24. september 2020 med titlen »En kapitalmarkedsunion for mennesker og virksomheder — ny handlingsplan« COM(2020)0590 og meddelelsens bilag om henvisning af SMV'er til alternative finansieringskilder, hvis deres låneansøgninger afslås; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer ESA'erne til at gøre fuld brug af deres beføjelser for at sikre en høj grad af forbrugerbeskyttelse, herunder, hvor det er relevant, produktinterventionsbeføjelser, når finansielle produkter og kreditprodukter har været eller sandsynligvis vil være til skade for forbrugerne; |
| --- | --- |

34.

| 35. | understreger betydningen af at beskytte forbrugernes rettigheder, navnlig med hensyn til urimelige og aggressive vilkår og praksisser, bankgebyrer, gennemsigtigheden af produktomkostninger, rentabilitet og risici; bemærker, at bankunionen stadig mangler effektive værktøjer til at bekæmpe en række problemer, som forbrugerne oplever, såsom urimelig forretningspraksis og kunstig kompleksitet; opfordrer i denne forbindelse EBA til at fokusere mere på at opfylde sit mandat med hensyn til korrekt indsamling og analyse af og rapportering om forbrugertendenser samt på gennemgang og koordinering af initiativer fra de kompetente myndigheders side vedrørende finansiel forståelse og uddannelse; opfordrer Kommissionen til nøje at undersøge de urimelige bestemmelser og praksisser, som i banksektoren anvendes i forbrugeraftaler, og til at sikre effektiv og hurtig gennemførelse af direktivet om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (41) i alle medlemsstaterne ved brug af alle tilgængelige midler; |
| --- | --- |

35.

| 36. | bemærker, at de forventede kredittab sammen med de nuværende lave renter yderligere kan påvirke bankernes rentabilitet negativt; påpeger behovet for, at bankerne tilpasser deres forretningsmodeller til mere bæredygtige, omkostningsbesparende og teknologisk avancerede strategier og foretager strategisk styring og fornuftigt tilsyn med forretningsfunktioner under fuld overholdelse af forbrugernes rettigheder; understreger betydningen af at sikre, at bankernes hensættelsesbeslutninger for at støtte deres udlånskapacitet ikke forsinkes unødigt, navnlig når efterspørgslen efter kredit stiger; |
| --- | --- |

36.

| 37. | er foruroliget over, at de seneste bankkriser har vist, at kreditinstitutter rutinemæssigt har foretaget uhensigtsmæssige salg af obligationer og andre finansielle produkter til detailkunder; beklager, at håndhævelsen af BRRD-bestemmelserne om forbrugerbeskyttelse med hensyn til kravene til kapitalgrundlag og nedskrivningsegnede passiver (MREL) har været opdelt; opfordrer indtrængende Kommissionen til at vurdere bankers uhensigtsmæssige salg af finansielle produkter og baseret på resultaterne fremlægge passende forslag, herunder en kommende BRRD-revision; |
| --- | --- |

37.

| 38. | mener, at de mulige fordele ved bankkonsolidering, både i EU og på tværs af grænserne, med hensyn til at afhjælpe lav rentabilitet, overkapaciteten og fragmenteringen af banksektoren bør dokumenteres yderligere; anerkender tendensen i banksektoren med hensyn til at engagere sig i konsolidering og påpeger i denne henseende ECB's retningslinjer om tilsyn med konsolidering, som støtter veludformede og veludførte forretningskombinationer; fremhæver fordelene ved at beskytte diversitet/pluralitet i den finansielle sektor med hensyn til at opbygge systemisk tillid og bevare den finansielle stabilitet; opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til og følge op på konklusionerne fra Rådet for Finansiel Stabilitets evaluering fra 2021 af hvordan reformer vedrørende enheder, der er for store til at krakke, påvirker det finansielle system; |
| --- | --- |

38.

| 39. | beklager, at spørgsmålet om hjemland og værtsland fortsat er en udfordring for fuldførelsen af bankunionen, og mener, at indførelsen af EDIS er en del af løsningen sideløbende med yderligere risikobegrænsende foranstaltninger; er bekymret over, at hjem- og værtslande kan træffe foranstaltninger til at beskytte aktiver og fortsætte med fornyet øremærkning, hvis niveauet af misligholdte lån stiger, efterhånden som de offentlige støtteforanstaltninger aftager; understreger, at bankerne skal kunne operere på tværs af grænserne og samtidig forvalte deres kapital og likviditet på konsolideret niveau med troværdige sikkerhedsforanstaltninger, som kan håndhæves, for værtslande med hensyn til tilgængeligheden af ressourcer og indvirkningen på den finansielle stabilitet for at sprede deres risici og afhjælpe enhver manglende rentabilitet; mener, at der er behov for en gradvis harmonisering på områder, hvor der er nationale valgmuligheder og skønsbeføjelser, herunder inden for insolvensret, for at lette afviklingsplanlægning for grænseoverskridende bankkoncerner i bankunionen; |
| --- | --- |

39.

| 40. | er bekymret over, at i takt med at medlemsstaterne sælger stigende mængder statsobligationer, stiger andelen af statsgæld i bankernes balancer, hvilket også kan forværre forbindelsen mellem stat og bank; mener, at oprettelsen af Next Generation EU vil tilvejebringe europæiske lavrisikoaktiver af høj kvalitet, hvilket giver mulighed for at afbalancere omfanget af statsobligationer i bankernes balancer og bidrage til at begrænse doom-loop mellem banker og stater; minder om, at Next Generation EU vil spille en vigtig rolle med hensyn til at støtte genopretningen, og den bør ses som en mulighed for at styrke investeringer og iværksætte de nødvendige reformer i de enkelte medlemsstater baseret på de fastlagte kriterier og fortsat bidrage til styrkelsen af det europæiske banksystem; |
| --- | --- |

40.

| 41. | mener, at en løsning på problemet omkring forholdet mellem hjemland og værtsland og skabelse af et brud på forbindelsen mellem stat og bank og ydelse af støtte til arbejdet med bankkonsolidering ville kræve indførelse af paneuropæiske sikkerhedsnet, uddybning og gennemførelse af koncerninterne finansielle støtteaftaler som led i bankernes genopretningsplaner og en gradvis harmonisering på områder, hvor der er nationale valgmuligheder og skønsbeføjelser, herunder inden for insolvens, samtidig med at arbejdet med risikobegrænsning fortsættes; |
| --- | --- |

41.

| 42. | minder igen om, at de lovgivningsmæssige rammer om rettidig omhu i forbindelse med statsgæld bør være i overensstemmelse med internationale standarder; |
| --- | --- |

42.

| 43. | understreger den vigtige rolle, som robuste interne forvaltningsstrukturer i bankerne spiller, og påpeger deres svagheder, som er afdækket i FTM's tilsynskontrol- og vurderingsproces (SREP) 2020, som fokuserede på, hvordan banker håndterede krisebaseret kapital- og likviditetsrisiko under hensyntagen til usædvanlige omstændigheder, der påvirker de enkelte banker; roser den målrettede tilgang til at indsamle oplysninger til kapital- og likviditetsvurdering; understreger betydningen af at vedtage de højeste standarder og lige vilkår i vurderingerne af bankernes bestyrelsesmedlemmers egnethed og hæderlighed, som aktuelt er sammensat forskelligt i de enkelte medlemsstater på grund af den meget forskelligartede gennemførelse af kapitalkravsdirektivet; opfordrer derfor til yderligere harmonisering på dette område; fastholder, at de kompetente myndigheders vurdering af egnethed og hæderlighed altid skal udføres forudgående og ikke efterfølgende; tilslutter sig ECB's plan om at revidere sine nuværende retningslinjer for vurderinger af egnethed og hæderlighed i 2021 for at redegøre for sine tilsynsmæssige forventninger til bestyrelsesmedlemmernes kvalitet; afventer ECB's forslag til en række foranstaltninger, der skal forbedre tilsynet med egnethed og hæderlighed; opfordrer i den forbindelse til at overveje at integrere kravet til egnethed og hæderlighed i kapitalkravsforordningen; |
| --- | --- |

43.

| 44. | bemærker, at den EU-dækkende stresstest, der blev iværksat den 29. januar 2021, har til formål at afprøve bankers kapitaludvikling i en situation med en forværring af aktivernes kvalitet i scenariet med lave renter; opfordrer EBA til at udvide omfanget af efterfølgende stresstest, da stikprøven på 51 banker, der blev udvalgt i øvelsen, anses for at være for snæver; understreger, at løbende stresstest og, på et passende tidspunkt, kvalitetskontroller af et rullende udvalg af mindre signifikante institutter er vigtige øvelser for at opbygge tillid; |
| --- | --- |

44.

| 45. | glæder sig over FTM's bestræbelser på at yde vejledning og klarhed til banker med henblik på selvevaluering og korrekt rapportering af miljø- og klimarelaterede risici; understreger, at der er behov for et yderligere tilsynsmæssigt pres på de finansielle institutioner for at oplyse klimarelaterede og miljømæssige risici; mener, at FTM's klimastresstest er et vigtigt skridt i retning af at evaluere bankernes praksis og kortlægge konkrete områder, hvor der kan ske forbedringer; roser i den forbindelse anbefalingen fra ECB's retningslinjer om klimarelaterede og miljømæssige risici om en bedre strategisk og omfattende tilgang til at tackle klimarelaterede risici; støtter tanken om, at bankerne i 2021 skal udarbejde selvevaluerings- og handlingsplaner efterfulgt i 2022 af en tilsynsmæssig gennemgang af bankernes handlinger; mener, at disse selvevalueringer og rapporteringer bør efterleve proportionalitetsprincippet og ikke bør ske på bekostning af bankernes kapacitet og konkurrenceevne; noterer sig EBA's initiativ til at gennemføre et EU-dækkende pilotprojekt om klimarisici og bemærker, at der er behov for flere oplysninger om omstillingsstrategier og drivhusgasemissioner for at give banker og tilsynsmyndigheder mulighed for at vurdere klimarisici mere præcist; minder om, at investeringer i udlån til ikkebæredygtige økonomiske aktiviteter kan føre til strandede aktiver eller fejlslagne investeringer; |
| --- | --- |

45.

| 46. | bemærker EBA's rolle med hensyn til at lede, koordinere og overvåge EU's finansielle sektors bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme; glæder sig over ECB's indsats i de seneste to år for at forbedre udveksling af oplysninger mellem FTM og tilsynsmyndigheder for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme for bedre at tage højde for aspekter vedrørende bekæmpelse af hvidvask af penge i tilsynsforanstaltningerne; opfordrer til, at dette ansvar modsvares med passende finansiering og ressourcer; glæder sig over EBA's støtte med hensyn til, hvordan den individuelle gennemførelse af tilsynsbeføjelser med hensyn til bekæmpelse af hvidvask af penge i medlemsstaterne fungerer, og opfordrer til yderligere tiltag for at sikre, at tilsynet med bekæmpelse af hvidvask af penge/finansiering af terrorisme er risikobaseret, forholdsmæssigt og effektivt; påpeger de nationale myndigheders forskellige tilgange til tilsynet med bekæmpelse af hvidvask af penge/finansiering af terrorisme og anvendelsen af EU-forordningen, hvilket kan resultere i regelarbitrage; opfordrer til delvis omdannelse af bestemmelserne i direktivet om bekæmpelse af hvidvaskning af penge til en forordning; beklager, at flere medlemsstater endnu ikke fuldt ud har gennemført direktiv IV og V om bekæmpelse af hvidvask af penge, og at endnu flere medlemsstater har alvorlige mangler i deres effektive gennemførelse; glæder sig over, at Kommissionen er begyndt at indlede traktatbrudsprocedurer, og opfordrer Kommissionen til at indlede traktatbrudsprocedurer for de resterende tilfælde af manglende gennemførelse af hvidvaskdirektiver; bemærker EBA's andet mandat til at opbygge en database om bekæmpelse af hvidvask af penge, som forventes at blive udviklet i 2021, og som vil forbedre samarbejdet og udvekslingen af oplysninger på tværs af de europæiske myndigheder; understreger den vigtige rolle, som kollegier for bekæmpelse af hvidvask af penge for grænseoverskridende koncerner, som består af alle myndigheder for bekæmpelse af hvidvask af penge i de jurisdiktioner, hvor koncernen opererer, spiller med henblik på at vurdere, hvordan koncernen klarer sig med hensyn til bekæmpelse af hvidvask af penge; |
| --- | --- |

46.

| 47. | glæder sig over Kommissionens handlingsplan »for en samlet EU-politik til forebyggelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme«, som blev offentliggjort den 7. maj 2020; opfordrer Kommissionen til hurtigt at vedtage sin lovpakke om bekæmpelse af hvidvask af penge; opfordrer indtrængende Kommissionen til at forelægge et forslag om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed for bekæmpelse af hvidvask af penge; understreger, at anvendelsesområdet for rammen for bekæmpelse af hvidvask af penge bør dække udstedere og udbydere af kryptoaktiver; opfordrer Kommissionen til at overveje at oprette en europæisk finansiel efterretningsenhed; |
| --- | --- |

47.

| 48. | fremhæver banksektorens vigtige rolle i bekæmpelsen af skatteundgåelse; gentager Europa-Parlamentets holdning om, at der skal være øget kontrol og krav om at »kende din kunde« i forbindelse med transaktioner, der involverer lande i bilag I eller II på listen over skattemæssigt ikkesamarbejdsvillige jurisdiktioner; |
| --- | --- |

48.

| 49. | glæder sig over Kommissionens pakke om digital finans; mener, at Kommissionens forslag om markeder for kryptoaktiver og digital operationel modstandsdygtighed er rettidige, nyttige og nødvendige: understreger, at selv om digital finans øger finansieringsmulighederne for forbrugere og virksomheder, bør forbrugerbeskyttelsen og den finansielle stabilitet bevares; |
| --- | --- |

49.

| 50. | bemærker Det Forenede Kongeriges udtræden af EU; anerkender de fremskridt, som mange signifikante banker har opnået med hensyn til deres operationelle modeller efter brexit som aftalt med FTM, og støtter FTM's bestræbelser på at overvåge fremskridtene hen imod disse modeller på områderne aktiver, personale og bogføringspraksis; gentager, at institutioner, som er »tomme skaller«, ikke kan accepteres i euroområdet i forbindelse med virksomhedsflytning i EU; mener, at eksisterende lovgivningsmæssige smuthuller i EU-lovgivningen bør behandles for at styrke tilsynet, og minder om, at FTM vil påtage sig et direkte ansvar for tilsynet med systemisk relevante investeringsselskaber efter ikrafttrædelsen af den reviderede forordning for investeringsselskaber (42) i juni 2021; |
| --- | --- |

50.

| 51. | understreger betydningen af at fastholde lige vilkår i reguleringsområdet og forhindre et lovgivningskapløb mod bunden; noterer sig i denne forbindelse, at aftalememorandummet mellem ECB og de britiske myndigheder, baseret på den skabelon, som blev forhandlet af EBA, og som dækker tilsyn uden for forsikrings- og pensionsordninger, som trådte i kraft den 1. januar 2021, udgør et solidt grundlag for et tilsynsmæssigt samarbejde mellem FTM og Det Forenede Kongeriges tilsynsmyndighed med fokus på udveksling af oplysninger og gensidig behandling af grænseoverskridende bankkoncerner og med henblik på at dele ansvaret i forbindelse med tilsyn med filialer; |
| --- | --- |

51.

| 52. | bemærker, at overholdelse af proportionalitetsprincippet er nøglen til at få banktilsynet til at fungere, navnlig for mindre institutioner; |
| --- | --- |

52.

Afvikling

| 53. | har tillid til, at indførelsen af en bagstopper i Den Fælles Afviklingsfond i 2022, to år tidligere end oprindeligt planlagt, i form af en revolverende kreditlinje fra ESM, som giver et sikkerhedsnet for bankafviklinger i bankunionen, vil styrke krisestyringsrammen og er et vigtigt skridt hen imod fuldførelsen af bankunionen; bemærker, at den vigtige opbygning af Den Fælles Afviklingsfond sammen med den fælles bagstopper vil give SRB adgang til kapital til et samlet beløb på omkring 100 mia. EUR; bemærker behovet for, at risiciene i banksystemerne fortsat reduceres parallelt med oprettelsen af EDIS; |
| --- | --- |

53.

| 54. | opfordrer indtrængende til, at bankerne alene holdes ansvarlige for deres resultater frem for at lade skatteyderne bære byrden af en krisestyringsramme; |
| --- | --- |

54.

| 55. | glæder sig over, at selv om SRB ikke var forpligtet til at træffe afviklingshandlinger i 2020, samarbejdede den ikke desto mindre tæt med FTM i næsten krisesager; bemærker hjælpeforanstaltningerne og fleksibiliteten fra SRB's side med henblik på at nå MREL-delmålene uden at bringe afviklingsmulighederne i fare; understreger, at der stadig er meget lidt information om sådanne foranstaltninger at hente på SRB's websted; opfordrer indtrængende SRB til større gennemsigtighed og navnlig offentliggøre vejledningen, som følges af internationale afviklingsteams (IRT'er) ved anvendelsen af covid-19-relateret støtte; noterer sig MREL-politikken for 2020, som er udviklet af SRB, og den specifikke rapportering om MREL inden for rammerne af BRRD; påskønner fremskridtene i den nuværende afviklingsplanlægningscyklus for 2021 og gentager, at en forholdsmæssig fastsættelse af MREL-krav er et af de centrale elementer i forbedringen af bankernes afviklingsmuligheder, samtidig med at der arbejdes for at sikre en bredere finansiel stabilitet; |
| --- | --- |

55.

| 56. | påpeger, at de eksisterende overlap mellem kravene til brug af tidligt indgribende foranstaltninger og ECB's standardkontrolbeføjelser kan forhindre gennemførelsen af tidligt indgribende foranstaltninger; opfordrer i denne forbindelse derfor indtrængende til, at dette overlap fjernes, og at retsgrundlaget for hvert instrument tydeliggøres med henblik på at sikre passende og gradvis anvendelse af foranstaltningerne; støtter i denne forbindelse under hensyntagen til Revisionsrettens anbefaling om kvantificerede tærskler for udløsning af foranstaltninger til tidlig indgriben brugen af hurtige tilsynsforanstaltninger, samtidig med at automatik undgås; |
| --- | --- |

56.

| 57. | mener, at det er nødvendigt at give mulighed for likvidation af banker, for hvilke SRB eller den nationale afviklingsmyndighed vurderer, at der ikke er nogen offentlig interesse; understreger, at »virksomhedsafhændelses«-strategien kan være et vigtigt redskab for SRB for at minimere tab i forbindelse med afviklinger; anerkender behovet for en mere harmoniseret ramme for tilbagetrækning fra markedet i tilfælde af insolvens for at undgå uafklarede situationer og sikre tilpasning med hensyn til inddragelse af en banks licens; anerkender, at alternative foranstaltninger under indskudsgarantiordninger (DGS'er) til finansiering af overførsler af indlånsbeholdning kan spille en vigtig rolle i sådanne tilfælde, navnlig for små og mellemstore banker, så længe de ikke er til skade for indskyderbeskyttelsen, og indskudsgarantiordningen er tilstrækkeligt finansieret som et middel til at minimere skatteydernes bidrag og ødelæggelsen af værdi og sikre finansiel stabilitet, og de kan også i andre tilfælde slå bro over forskellen mellem bail-in-princippet på 8 % for adgang til afviklingsfonden og bankens faktiske tabsabsorberende evne, idet indskud, der skal overføres, undtages; understreger, at sådanne interventioner bør underkastes en streng test af de laveste omkostninger; opfordrer derfor Kommissionen til at præcisere omkostningsminimeringsprincippet og betingelserne for brugen af finansiering gennem indskudsgarantiordninger; |
| --- | --- |

57.

| 58. | bemærker, at de utallige eksisterende insolvensordninger er en kilde til usikkerhed omkring resultatet af likvidationsprocedurerne; er af den opfattelse, at hvis bankunionen skal fungere effektivt, skal lovgivningen om bankinsolvens harmoniseres yderligere; opfordrer Kommissionen til efter et grundigt studie og høring af de nationale myndigheder og parlamenter at overveje mulighederne for fremme af yderligere harmonisering af specifikke aspekter af eksisterende nationale insolvenslove samt betingelserne for brugen af ekstern finansiering for at sikre en konsekvent og effektiv anvendelse af krisestyringsrammen; |
| --- | --- |

58.

| 59. | finder det navnlig hensigtsmæssigt at vedtage en målrettet tilgang til harmoniseringen af kreditorhierarkiet i forbindelse med insolvensbehandling af banker for at øge anvendelsesområdet for indskudsgarantiordningerne ved afvikling og i forbindelse med andre foranstaltninger end udbetalinger, så længe indskudsgarantiordningerne er tilstrækkeligt finansieret; |
| --- | --- |

59.

| 60. | mener, at det er nødvendigt at få afviklinger til at fungere for flere banker, hvilket kræver en gennemgang af vurderingen af offentlighedens interesse for at øge gennemsigtigheden og den forudgående forudsigelighed af det forventede resultat og således gøre det muligt at anvende afviklingsværktøjer på en bredere gruppe af banker, navnlig mellemstore banker, og opnå den klarhed, der er nødvendig for at sikre mere sammenhængende og forholdsmæssigt rimelige MREL-niveauer; noterer sig SRB's igangværende arbejde i denne henseende; anmoder om, at uoverensstemmelserne mellem de interne afviklingsholds vurderinger af kritiske funktioner, som nævnt i Revisionsrettens beretning fra 2021 om afviklingsplanlægning i den fælles afviklingsmekanisme, tages under behandling; understreger videre behovet for en konsekvent revision af statsstøttereglerne og Kommissionens »Bankmeddelelse« fra 2013 med henblik på at afspejle fremskridtet i gennemførelsen og forbedringen af krisestyringsrammen og sikre overensstemmelse med hensyn til BRRD-kravene under behørig hensyntagen til de seneste domme i Den Europæiske Unions Domstol; bemærker desuden Revisionsrettens henstilling fra 2021 om, at SRB skal overholde det fælles regelsæt ved at fastlægge væsentlige hindringer for afvikling i hver afviklingsplan og følge en retfærdig procedure for deres fjernelse; |
| --- | --- |

60.

| 61. | støtter idéen om at overveje koncerngenopretnings- og afviklingsplanernes rolle samt den praktiske gennemførelse heraf i forbindelse med revisionen af krisestyringsrammen med henblik på at sikre en mere effektiv tilgang til håndtering af problemer i forbindelse med grænseoverskridende bankvirksomhed; bemærker forslagene om at give bankkoncerner mulighed for, at deres datterselskaber og moderselskaber kan indgå en formel aftale om gensidig likviditetsbistand og knytte denne bistand sammen med deres koncerngenopretningsplaner, så de kan bruge eksisterende bestemmelser på en måde, som giver balance mellem hjemland og værtsland; mener, at de kompetente myndigheder bør inddrages i håndhævelsen af sådanne formelle aftaler, når det er nødvendigt; bemærker, at disse koncerngenopretnings- og afviklingsplaner kunne give mulighed for kalibrering af MREL og bankernes bidrag til de forskellige sikkerhedsnet ville blive reelt risikobaserede og afspejle sandsynligheden og omfanget af brugen af disse sikkerhedsnet under den foretrukne krisestyringsstrategi; |
| --- | --- |

61.

Indskydergarantiordning

| 62. | understreger betydningen af, at indskydere i hele bankunionen nyder samme grad af beskyttelse af deres opsparing, uanset hvor banken har hjemsted; påpeger, at gennemførelsen af direktivet om indskudsgarantiordninger, der garanterer op til 100 000 EUR i bankindskud, har til formål at bidrage til et højere niveau af indskudsbeskyttelse; erkender Kommissionens forsøg på yderligere at styrke borgernes tillid til beskyttelsen af indskud ved at indføre en EDIS; erkender på samme tid vigtigheden af EDIS med hensyn til at bidrage med at reducere forbindelserne mellem stater og banker; |
| --- | --- |

62.

| 63. | understreger vigtigheden af en forholdsmæssig risikofordeling af bidragene til indskudsgarantiordningerne; advarer om, at manglen på en sådan risikobaseret tilgang kan skabe moralske risici og frihjulsproblemer, som kan føre til, at spekulative forretningsmodeller bliver subsidieret af konservative modeller; fremhæver, at bidrag til en fremtidig EDIS også skal være underlagt en forholdsmæssig risikofordeling; påpeger, at idiosynkratiske risici i forskellige institutioner stadig er forskellige inden for bankunionen; gentager behovet for, at alle medlemmer af bankunionen får indarbejdet direktivet om genopretning og afvikling og direktivet om indskudsgarantiordninger for at sikre en homogen risikoreduktion i hele bankunionen; |
| --- | --- |

63.

| 64. | noterer sig revisionen af CMDI-rammen og den mellemliggende mulighed for en hybrid EDIS som et første skridt hen imod fuld færdiggørelse af EDIS i henhold til Kommissionens forslag fra 2015, der er bygget op omkring idéen om en ny central fond, der eksisterer side om side med midler, der forbliver på nationalt indskudsgarantiordningsniveau, og kombineret med en tilsvarende forøgelse af SRB's rolle; henleder opmærksomheden på den stærke sammenhæng mellem krisestyring og EDIS og behovet for at håndtere dem samlet for at undgå en renationalisering af bankunionen og opretholde lige konkurrencevilkår; påpeger i denne forbindelse, at revisionen af CMDI bør tilstræbe at forbedre sammenhængen og konsekvensen i rammen; |
| --- | --- |

64.

| 65. | opfordrer Kommissionen til at tage yderligere skridt til at genoptage forhandlingerne om EDIS gennem en køreplansbaseret arbejdsplan; opfordrer til et fast tilsagn fra medlemsstaterne om at arbejde for en aftale, der er i overensstemmelse med Unionens interesser som helhed; erklærer, at det er fast besluttet på at arbejde hen imod en aftale om EDIS, samtidig med at det sigter mod at fortsætte sit arbejde med risikoreducerende foranstaltninger; |
| --- | --- |

65.

| 66. | opfordrer Kommissionen til at tage behørigt hensyn til institutsikringsordningernes rolle med hensyn til at beskytte og stabilisere medlemsinstitutionerne; |
| --- | --- |

66.

o

o o

| 67. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
| --- | --- |

67.

---

(1)  EUT C 362 af 8.9.2021, s. 45.

(2)  https://www.bankingsupervision.europa.eu/press/publications/annual-report/pdf/ssm.ar2020~1a59f5757c.en.pdf

(3)  https://www.bankingsupervision.europa.eu/press/publications/annual-report/pdf/ssm.ar2019~4851adc406.en.pdf

(4)  EUT C 23 af 21.1.2021, s. 105.

(5)  EUT C 395 af 29.9.2021, s. 72.

(6)  EUT C 395 af 29.9.2021, s. 89.

(7)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0110.

(8)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0039.

(9)  https://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/other/Report_on_a_digital_euro~4d7268b458.en.pdf

(10)  https://www.fsb.org/wp-content/uploads/P091020.pdf

(11)  https://www.bankingsupervision.europa.eu/ecb/pub/pdf/ssm.esbceuropeanbankingsupervisionresponsetoeuropeancommissionpublicconsultationdigitalfinancestrategyeuropefintechactionplan2020~b2e6cd0dc4.en.pdf

(12)  https://www.bankingsupervision.europa.eu/ecb/pub/pdf/en_ecb_2020_62_f_sign~6a404d7d9c..pdf

(13)  https://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/reports/nbfi_monitor/esrb.202010_eunon-bankfinancialintermediationriskmonitor2020~89c25e1973.en.pdf

(14)  https://www.eba.europa.eu/sites/default/documents/files/document_library/Risk %20Analysis%20and%20Data/Risk%20Assessment%20Reports/2020/December%202020/961060/Risk%20Assessment_Report_December_2020.pdf

(15)  Undersøgelse — »Regulatory Sandboxes and Innovation Hubs for FinTech: Impact on innovation, financial stability and supervisory convergence« (reguleringsmæssige sandkasser og innovative kundepunkter for fintech: virkningerne på innovation, finansiel stabilitet og tilsynsmæssig konvergens), Europa-Parlamentet, Generaldirektoratet for Interne Politikker, Temaafdelingen for Økonomi og Videnskabelig Politik og Livskvalitet, september 2020.

(16)  https://www.eba.europa.eu/sites/default/documents/files/document_library/Risk%20Analysis%20and%20Data/Risk%20dashboard/Q4%202020/972092/EBA%20Dashboard%20-%20Q4%202020.pdf

(17)  https://www.consilium.europa.eu/media/46978/joint-risk-reduction-monitoring-report-to-eg_november-2020_for-publication.pdf

(18)  https://www.esma.europa.eu/sites/default/files/library/jc_2021_27_jc_spring_2021 _report_on_risks_and_vulnerabilities.pdf.

(19)  https://ec.europa.eu/info/consultations/finance-2021-crisis-management-deposit-insurance-review-targeted_en

(20)  https://srb.europa.eu/sites/default/files/efb_main_doc_final_web_0.pdf

(21)  https://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/scpops/ecb.op251~65a080c5b3.en.pdf

(22)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13091-2020-INIT/en/pdf

(23)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-8335-2020-ADD-1/en/pdf

(24)  https://srb.europa.eu/en/node/1118

(25)  https://www.fsb.org/wp-content/uploads/P010421-1.pdf

(26)  https://srb.europa.eu/en/node/967

(27)  https://www.europarl.europa.eu/committees/en/product/product-details/20201021CAN58122

(28)  https://www.bankingsupervision.europa.eu/press/blog/2020/html/ssm.blog201009 ~bc7ef4e6f8.en.html

(29)  https://www.eba.europa.eu/sites/default/documents/files/document_library/News%20and%20Press/Press%20Room/Press%20Releases/2020/EBA%20acts%20to%20improve%20AML/CFT%20supervision%20in%20Europe/Report%20on%20CA%20approaches%20to%20AML%20CFT.pdf

(30)  https://www.eba.europa.eu/sites/default/documents/files/document_library/ Publications/Reports/2020/931093/EBA%20Report%20on%20the%20future%20of%20AML%20CFT%20framework%20in%20the%20EU.pdf

(31)  https://www.bruegel.org/2020/12/can-the-gap-in-the-europes-internal-market-for-banking-services-be-bridged/

(32)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU af 15. maj 2014 om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af Rådets direktiv 82/891/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF, 2011/35/EU, 2012/30/EU og 2013/36/EU samt forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 648/2012 (EUT L 173 af 12.6.2014, s. 190).

(33)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 af 15. juli 2014 om ensartede regler og en ensartet procedure for afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsmekanisme og en fælles afviklingsfond og om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 (EUT L 225 af 30.7.2014, s. 1).

(34)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/49/EU af 16. april 2014 om indskudsgarantiordninger (EUT L 173 af 12.6.2014, s. 149).

(35)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18. juni 2020 om fastlæggelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer og om ændring af forordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198 af 22.6.2020, s. 13).

(36)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2088 af 27. november 2019 om bæredygtighedsrelaterede oplysninger i sektoren for finansielle tjenesteydelser (EUT L 317 af 9.12.2019, s. 1).

(37)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/873 af 24. juni 2020 om ændring af forordning (EU) nr. 575/2013 og (EU) 2019/876, for så vidt angår visse justeringer som reaktion på covid-19-pandemien (EUT L 204 af 26.6.2020, s. 4).

(38)  EUT C 224 af 27.6.2018, s. 45.

(39)  EUT C 23 af 21.1.2021, s. 105.

(40)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler og om ophævelse af Rådets direktiv 87/102/EØF (EUT L 133 af 22.5.2008, s. 66).

(41)  Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95 af 21.4.1993, s. 29).

(42)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/2033 af 27. november 2019 om tilsynsmæssige krav til finansieringsselskaber (EUT L 314 af 5.12.2019, s. 1).

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/167 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/167

---

P9_TA(2021)0416

Reform af EU's politik om skadelige skattepraksisser (herunder reform af Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen)

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om reform af EU's politik om skadelige skattepraksisser (herunder reform af Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen) (2020/2258(INI))

(2022/C 132/13)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 113, 115 og 116 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 113, 115 og 116 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF),

| — | der henviser til resolutionen vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer om en adfærdskodeks for erhvervsbeskatning, som blev vedtaget den 1. december 1997 (1) med det formål at hindre skadelig skattekonkurrence inden for Den Europæiske Union, |
| --- | --- |

—

der henviser til resolutionen vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer om en adfærdskodeks for erhvervsbeskatning, som blev vedtaget den 1. december 1997 (1) med det formål at hindre skadelig skattekonkurrence inden for Den Europæiske Union,

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 28. april 2009 med titlen Fremme af god politik og forvaltning på skatteområdet (COM(2009)0201), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 28. april 2009 med titlen Fremme af god politik og forvaltning på skatteområdet (COM(2009)0201),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 17. juni 2015 med titlen Et fair og effektivt system for selskabsbeskatning i Den Europæiske Union: 5 centrale indsatsområder (COM(2015)0302), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 17. juni 2015 med titlen Et fair og effektivt system for selskabsbeskatning i Den Europæiske Union: 5 centrale indsatsområder (COM(2015)0302),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 28. januar 2016 om en ekstern strategi til effektiv beskatning (COM(2016)0024), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 28. januar 2016 om en ekstern strategi til effektiv beskatning (COM(2016)0024),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 8. marts 2016 om adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 8. marts 2016 om adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning (2),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 5. juli 2016 om yderligere foranstaltninger for at øge gennemsigtigheden på skatteområdet og bekæmpe skatteunddragelse og skatteundgåelse (COM(2016)0451), som indeholder en redegørelse for processen for opførelse af ikkesamarbejdsvillige skattejurisdiktioner på EU's liste, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 5. juli 2016 om yderligere foranstaltninger for at øge gennemsigtigheden på skatteområdet og bekæmpe skatteunddragelse og skatteundgåelse (COM(2016)0451), som indeholder en redegørelse for processen for opførelse af ikkesamarbejdsvillige skattejurisdiktioner på EU's liste,

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 8. november 2016 om de kriterier og den proces, der skal føre til udarbejdelsen af en EU-liste over ikkesamarbejdsvillige skattejurisdiktioner, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 8. november 2016 om de kriterier og den proces, der skal føre til udarbejdelsen af en EU-liste over ikkesamarbejdsvillige skattejurisdiktioner,

| — | der henviser til resultaterne af møderne i Rådet for Økonomi og Finans (Økofinrådet) den 5. december 2017, |
| --- | --- |

—

der henviser til resultaterne af møderne i Rådet for Økonomi og Finans (Økofinrådet) den 5. december 2017,

| — | der henviser til Gruppen vedrørende Adfærdskodeksens (erhvervsbeskatning) arbejdsprogram under det portugisiske formandskab (3) af 9. februar 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til Gruppen vedrørende Adfærdskodeksens (erhvervsbeskatning) arbejdsprogram under det portugisiske formandskab (3) af 9. februar 2021,

| — | der henviser til Rådets seneste opdateringer af EU-listen over ikkesamarbejdsvillige skattejurisdiktioner af 26. februar 2021 (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets seneste opdateringer af EU-listen over ikkesamarbejdsvillige skattejurisdiktioner af 26. februar 2021 (4),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 15. juli 2020 med titlen En handlingsplan for en retfærdig og enkel beskatning til støtte for genopretningsstrategien (COM(2020)0312), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 15. juli 2020 med titlen En handlingsplan for en retfærdig og enkel beskatning til støtte for genopretningsstrategien (COM(2020)0312),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 15. juli 2020 om god skatteforvaltning i og uden for EU (COM(2020)0313), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 15. juli 2020 om god skatteforvaltning i og uden for EU (COM(2020)0313),

| — | der henviser til sin holdning til Kommissionens forslag til Rådets direktiv om et fælles selskabsskattegrundlag (FSSG) (5) og Kommissionens forslag til Rådets direktiv om et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag (FKSSG) (6), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin holdning til Kommissionens forslag til Rådets direktiv om et fælles selskabsskattegrundlag (FSSG) (5) og Kommissionens forslag til Rådets direktiv om et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag (FKSSG) (6),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse af 18. Maj 2021 med titlen Erhvervsbeskatning i det 21. århundrede (COM(2021)0251), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse af 18. Maj 2021 med titlen Erhvervsbeskatning i det 21. århundrede (COM(2021)0251),

| — | der henviser til sin beslutning af 25. november 2015 om afgørelser i skattespørgsmål og andre foranstaltninger af lignende art eller med lignende virkning (7), af 6. juli 2016 om afgørelser i skattespørgsmål og andre foranstaltninger af lignende art eller med lignende virkning (8) og af 26. marts 2019 om økonomisk kriminalitet, skatteunddragelse og skatteundgåelse (9), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 25. november 2015 om afgørelser i skattespørgsmål og andre foranstaltninger af lignende art eller med lignende virkning (7), af 6. juli 2016 om afgørelser i skattespørgsmål og andre foranstaltninger af lignende art eller med lignende virkning (8) og af 26. marts 2019 om økonomisk kriminalitet, skatteunddragelse og skatteundgåelse (9),

| — | der henviser til sin beslutning af 16. december 2015 med henstillinger til Kommissionen om større gennemsigtighed, samordning og konvergens i EU's selskabsbeskatningspolitik (10), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 16. december 2015 med henstillinger til Kommissionen om større gennemsigtighed, samordning og konvergens i EU's selskabsbeskatningspolitik (10),

| — | der henviser til sine henstillinger af 13. december 2017 til Rådet og Kommissionen på baggrund af undersøgelsen vedrørende hvidvask af penge, skatteundgåelse og skatteunddragelse (11), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine henstillinger af 13. december 2017 til Rådet og Kommissionen på baggrund af undersøgelsen vedrørende hvidvask af penge, skatteundgåelse og skatteunddragelse (11),

| — | der henviser til sin beslutning af 21. januar 2021 om reformering af EU-listen over skattely (12) og til sine forespørgsler til Kommissionen og Rådet om reformering af EU-listen over skattely (O-000082/2020 — B9-0002/2021 og O-000081/2020 — B9-0001/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 21. januar 2021 om reformering af EU-listen over skattely (12) og til sine forespørgsler til Kommissionen og Rådet om reformering af EU-listen over skattely (O-000082/2020 — B9-0002/2021 og O-000081/2020 — B9-0001/2021),

| — | der henviser til Kommissionens opfølgning på de ovennævnte beslutninger og henstillinger (13), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens opfølgning på de ovennævnte beslutninger og henstillinger (13),

| — | der henviser til rapporten udarbejdet for Kommissionen af Centre for European Economic Research (ZEW) GmbH med titlen The Impact of Tax Planning on Forward-Looking Effective Tax Rates (14), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten udarbejdet for Kommissionen af Centre for European Economic Research (ZEW) GmbH med titlen The Impact of Tax Planning on Forward-Looking Effective Tax Rates (14),

| — | der henviser til den rapport, der er udarbejdet for Kommissionen med titlen Aggressive tax planning indicators (15), |
| --- | --- |

—

der henviser til den rapport, der er udarbejdet for Kommissionen med titlen Aggressive tax planning indicators (15),

| — | der henviser til studiet med titlen An overview of shell companies in the European Union, som blev offentliggjort af Europa-Parlamentets Generaldirektorat for Parlamentarisk Forskning den 17. oktober 2018 (16), |
| --- | --- |

—

der henviser til studiet med titlen An overview of shell companies in the European Union, som blev offentliggjort af Europa-Parlamentets Generaldirektorat for Parlamentarisk Forskning den 17. oktober 2018 (16),

| — | der henviser til rapporten fra februar 2021 fra FN's højniveaupanel om internationalt økonomisk ansvar, gennemsigtighed og integritet for at nå 2030-dagsordenen (International Financial Accountability, Transparency and Integrity for Achieving the 2030 Agenda — FACTI-panelet) med titlen Financial Integrity for Sustainable Development (17), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra februar 2021 fra FN's højniveaupanel om internationalt økonomisk ansvar, gennemsigtighed og integritet for at nå 2030-dagsordenen (International Financial Accountability, Transparency and Integrity for Achieving the 2030 Agenda — FACTI-panelet) med titlen Financial Integrity for Sustainable Development (17),

| — | der henviser til det igangværende arbejde inden for OECD/G20's inklusive ramme vedrørende udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS) vedrørende skattemæssige udfordringer som følge af digitaliseringen, |
| --- | --- |

—

der henviser til det igangværende arbejde inden for OECD/G20's inklusive ramme vedrørende udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS) vedrørende skattemæssige udfordringer som følge af digitaliseringen,

| — | der henviser til den indledende konsekvensanalyse af bekæmpelse af brug af skuffeselskaber og juridiske arrangementer til skattemæssige formål (18), |
| --- | --- |

—

der henviser til den indledende konsekvensanalyse af bekæmpelse af brug af skuffeselskaber og juridiske arrangementer til skattemæssige formål (18),

| — | der henviser til rapporten fra Den Internationale Valutafond med titlen Taxing Multinationals in Europe (19), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra Den Internationale Valutafond med titlen Taxing Multinationals in Europe (19),

| — | der henviser til Rådets direktiv (EU) 2016/1164 af 12. juli 2016 om regler til bekæmpelse af metoder til skatteundgåelse, der direkte indvirker på det indre markeds funktion (direktivet om bekæmpelse af skatteundgåelse eller ATAD I) (20), og til Rådets direktiv (EU) 2017/952 af 29. maj 2017 om ændring af direktiv (EU) 2016/1164, for så vidt angår hybride mismatch med tredjelande (ATAD II) (21), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets direktiv (EU) 2016/1164 af 12. juli 2016 om regler til bekæmpelse af metoder til skatteundgåelse, der direkte indvirker på det indre markeds funktion (direktivet om bekæmpelse af skatteundgåelse eller ATAD I) (20), og til Rådets direktiv (EU) 2017/952 af 29. maj 2017 om ændring af direktiv (EU) 2016/1164, for så vidt angår hybride mismatch med tredjelande (ATAD II) (21),

| — | der henviser til Rådets direktiv 2003/49/EF af 3. juni 2003 om en fælles ordning for beskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber i forskellige medlemsstater (direktivet om renter og royalties) (22), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets direktiv 2003/49/EF af 3. juni 2003 om en fælles ordning for beskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber i forskellige medlemsstater (direktivet om renter og royalties) (22),

| — | der henviser til Rådets direktiv 2011/96/EU af 30. november 2011 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater (moder-og datterselskabsdirektivet) (23), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets direktiv 2011/96/EU af 30. november 2011 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater (moder-og datterselskabsdirektivet) (23),

| — | der henviser til Rådets direktiv 2011/16/EU af 15. februar 2011 om administrativt samarbejde på beskatningsområdet og om ophævelse af direktiv 77/799/EØF (direktivet om administrativt samarbejde på beskatningsområdet eller »DAC 1«) (24), Rådets direktiv (EU) 2015/2376 af 8. december 2015 om ændring af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet (»DAC 3«) (25), Rådets direktiv (EU) 2016/881 af 25. maj 2016 om ændring af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet (»DAC 4«) (26) og Rådets direktiv (EU) 2018/822 af 25. maj 2018 om ændring af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet i forbindelse med indberetningspligtige ordninger (»DAC 6«) (27), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets direktiv 2011/16/EU af 15. februar 2011 om administrativt samarbejde på beskatningsområdet og om ophævelse af direktiv 77/799/EØF (direktivet om administrativt samarbejde på beskatningsområdet eller »DAC 1«) (24), Rådets direktiv (EU) 2015/2376 af 8. december 2015 om ændring af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet (»DAC 3«) (25), Rådets direktiv (EU) 2016/881 af 25. maj 2016 om ændring af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet (»DAC 4«) (26) og Rådets direktiv (EU) 2018/822 af 25. maj 2018 om ændring af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet i forbindelse med indberetningspligtige ordninger (»DAC 6«) (27),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 54, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 54,

| — | der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget (A9-0245/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget (A9-0245/2021),

| A. | der henviser til, at adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning siden 1997 har været Unionens primære redskab til at forhindre skadelige skatteforanstaltninger; der henviser til, at skadelige skatteforanstaltninger i adfærdskodeksen defineres som foranstaltninger (herunder administrative praksisser), som i betydelig grad påvirker eller kan påvirke placeringen af virksomhedsaktivitet i Unionen, og som medfører et betydeligt lavere beskatningsniveau i forhold til det, der normalt gælder i den pågældende medlemsstat; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning siden 1997 har været Unionens primære redskab til at forhindre skadelige skatteforanstaltninger; der henviser til, at skadelige skatteforanstaltninger i adfærdskodeksen defineres som foranstaltninger (herunder administrative praksisser), som i betydelig grad påvirker eller kan påvirke placeringen af virksomhedsaktivitet i Unionen, og som medfører et betydeligt lavere beskatningsniveau i forhold til det, der normalt gælder i den pågældende medlemsstat;

| B. | der henviser til, at selskabsskatteindtægter på 36-37 mia. EUR anslås at gå tabt hvert år som følge af skatteundgåelse i EU (28) ifølge Kommissionens årsberetning om beskatning for 2021; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at selskabsskatteindtægter på 36-37 mia. EUR anslås at gå tabt hvert år som følge af skatteundgåelse i EU (28) ifølge Kommissionens årsberetning om beskatning for 2021;

| C. | der henviser til, at politikker til bekæmpelse af skatteundgåelse har ført til et fald i præferenceordninger i hele verden, navnlig i Unionen; der henviser til, at en præferenceordning ifølge OECD's BEPS-aktion 5 er en ordning, der tilbyder en eller anden form for skattebegunstigelse i forhold til de generelle beskatningsprincipper i det pågældende land; der henviser til, at en begunstigelse, der tilbydes gennem en ordning, kan antage en lang række former, herunder en nedsættelse af skattesatsen eller skattegrundlaget eller fordelagtige vilkår for betaling eller tilbagebetaling af skatter (29); der henviser til, at der er opstået nye former for skadelige skattepraksisser, navnlig gennem omdannelsen af præferenceordninger til aggressive generelle ordninger; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at politikker til bekæmpelse af skatteundgåelse har ført til et fald i præferenceordninger i hele verden, navnlig i Unionen; der henviser til, at en præferenceordning ifølge OECD's BEPS-aktion 5 er en ordning, der tilbyder en eller anden form for skattebegunstigelse i forhold til de generelle beskatningsprincipper i det pågældende land; der henviser til, at en begunstigelse, der tilbydes gennem en ordning, kan antage en lang række former, herunder en nedsættelse af skattesatsen eller skattegrundlaget eller fordelagtige vilkår for betaling eller tilbagebetaling af skatter (29); der henviser til, at der er opstået nye former for skadelige skattepraksisser, navnlig gennem omdannelsen af præferenceordninger til aggressive generelle ordninger;

| D. | der henviser til, at aggressiv skatteplanlægning består i at udnytte teknikaliteter i et skattesystem eller uforeneligheder mellem to eller flere skattesystemer til det formål at reducere sin skattepligt; der henviser til, at skatteforanstaltninger ikke bør hæmme privatledede initiativer, der giver mulighed for bæredygtig vækst; der henviser til, at det effektive beskatningsniveau ifølge empirisk forskning er lavere for store multinationale selskaber end for indenlandske SMV'er (30); |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at aggressiv skatteplanlægning består i at udnytte teknikaliteter i et skattesystem eller uforeneligheder mellem to eller flere skattesystemer til det formål at reducere sin skattepligt; der henviser til, at skatteforanstaltninger ikke bør hæmme privatledede initiativer, der giver mulighed for bæredygtig vækst; der henviser til, at det effektive beskatningsniveau ifølge empirisk forskning er lavere for store multinationale selskaber end for indenlandske SMV'er (30);

| E. | der henviser til, at det arbejde, Unionen har gjort for at bekæmpe skadelig skattepraksis, omfatter vedtagelse af lovgivning, soft law og mellemstatsligt samarbejde; der henviser til, at Parlamentet høres om direkte beskatning og respekterer medlemsstaternes suverænitet på dette område; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at det arbejde, Unionen har gjort for at bekæmpe skadelig skattepraksis, omfatter vedtagelse af lovgivning, soft law og mellemstatsligt samarbejde; der henviser til, at Parlamentet høres om direkte beskatning og respekterer medlemsstaternes suverænitet på dette område;

| F. | der henviser til, at der opstod bekymring over skadelig skattepraksis i Unionen i begyndelsen af 1990'erne, da der blev nedsat en uafhængig ekspertgruppe, som udarbejdede en rapport med anbefalinger om selskabsbeskatning i EU (»Ruding-rapporten«) (31); der henviser til, at Rådet for Den Europæiske Union i 1997 indførte en adfærdskodeks for erhvervsbeskatning; der henviser til, at Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen blev nedsat inden for rammerne af Rådet til at vurdere skatteforanstaltninger, der kunne falde ind under adfærdskodeksens anvendelsesområde; der henviser til, at empirisk forskning (32) tyder på, at EU-medlemsstaterne samlet set mister flest selskabsskatteindtægter til andre EU-medlemsstater og ikke til tredjelande; understreger, at den primære årsag til disse mistede indtægter er manglen på lovgivningsmæssige foranstaltninger mod aggressiv skattepraksis og skadelig skattekonkurrence inden for EU; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at der opstod bekymring over skadelig skattepraksis i Unionen i begyndelsen af 1990'erne, da der blev nedsat en uafhængig ekspertgruppe, som udarbejdede en rapport med anbefalinger om selskabsbeskatning i EU (»Ruding-rapporten«) (31); der henviser til, at Rådet for Den Europæiske Union i 1997 indførte en adfærdskodeks for erhvervsbeskatning; der henviser til, at Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen blev nedsat inden for rammerne af Rådet til at vurdere skatteforanstaltninger, der kunne falde ind under adfærdskodeksens anvendelsesområde; der henviser til, at empirisk forskning (32) tyder på, at EU-medlemsstaterne samlet set mister flest selskabsskatteindtægter til andre EU-medlemsstater og ikke til tredjelande; understreger, at den primære årsag til disse mistede indtægter er manglen på lovgivningsmæssige foranstaltninger mod aggressiv skattepraksis og skadelig skattekonkurrence inden for EU;

| G. | der henviser til, at Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen har til formål at vurdere skatteforanstaltninger, der kan falde ind under adfærdskodeksens anvendelsesområde, og foretage peerevaluering af potentielle skadelige ordninger i EU; der henviser til, at adfærdskodeksen har opnået en vis autoritet blandt medlemsstaterne og lægger gruppepres på dem for at foretage reformer, og som afledt effekt heraf på tredjelande, og samarbejde inden for rammerne af EU's listeopførelsesproces; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen har til formål at vurdere skatteforanstaltninger, der kan falde ind under adfærdskodeksens anvendelsesområde, og foretage peerevaluering af potentielle skadelige ordninger i EU; der henviser til, at adfærdskodeksen har opnået en vis autoritet blandt medlemsstaterne og lægger gruppepres på dem for at foretage reformer, og som afledt effekt heraf på tredjelande, og samarbejde inden for rammerne af EU's listeopførelsesproces;

| H. | der henviser til, at Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen var effektiv med hensyn til at afskrække fra skattebegunstigelsesordninger; der henviser til, at skattekonkurrencen i Europa synes at have haft indflydelse på det kraftige fald i selskabsskattesatserne, som har bragt den gennemsnitlige europæiske selskabsskattesats ned under den gennemsnitlige sats i OECD-landene (33); der henviser til, at adfærdskodeksen har bidraget til at forhindre aggressiv skattekonkurrence mellem medlemsstaterne ved at fastsætte principperne for fair konkurrence; der henviser til, at Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen ikke har kunnet udrydde urimeligt fordelagtige skatteordninger, som nogle medlemsstater tilbyder store virksomheder, f.eks. skadelige forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger (»forhåndstilsagn«), og den deraf følgende urimelige konkurrencemæssige fordel; der henviser til, at de seneste peerevalueringer fra Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen har fokuseret på ordninger for intellektuel ejendom; der henviser til, at Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen stadig er af rent mellemstatslig karakter; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen var effektiv med hensyn til at afskrække fra skattebegunstigelsesordninger; der henviser til, at skattekonkurrencen i Europa synes at have haft indflydelse på det kraftige fald i selskabsskattesatserne, som har bragt den gennemsnitlige europæiske selskabsskattesats ned under den gennemsnitlige sats i OECD-landene (33); der henviser til, at adfærdskodeksen har bidraget til at forhindre aggressiv skattekonkurrence mellem medlemsstaterne ved at fastsætte principperne for fair konkurrence; der henviser til, at Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen ikke har kunnet udrydde urimeligt fordelagtige skatteordninger, som nogle medlemsstater tilbyder store virksomheder, f.eks. skadelige forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger (»forhåndstilsagn«), og den deraf følgende urimelige konkurrencemæssige fordel; der henviser til, at de seneste peerevalueringer fra Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen har fokuseret på ordninger for intellektuel ejendom; der henviser til, at Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen stadig er af rent mellemstatslig karakter;

| I. | der henviser til, at begge søjler i den fremtidige globale aftale er i overensstemmelse med Kommissionens vision om en ramme for erhvervsbeskatning, som kom til udtryk i dennes nylige meddelelse med titlen Erhvervsbeskatning i det 21. århundrede; der henviser til, at Kommissionen i denne meddelelse bebudede et forslag til direktiv, som vil afspejle OECD's modelregler med de nødvendige tilpasninger til gennemførelsen af søjle II om effektiv minimumsbeskatning; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at begge søjler i den fremtidige globale aftale er i overensstemmelse med Kommissionens vision om en ramme for erhvervsbeskatning, som kom til udtryk i dennes nylige meddelelse med titlen Erhvervsbeskatning i det 21. århundrede; der henviser til, at Kommissionen i denne meddelelse bebudede et forslag til direktiv, som vil afspejle OECD's modelregler med de nødvendige tilpasninger til gennemførelsen af søjle II om effektiv minimumsbeskatning;

| J. | der henviser til, at det er lykkedes Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen at indlede en dialog med jurisdiktioner i tredjelande, som opfordres til at ophæve deres skadelige skattepraksis for at undgå at blive opført på en EU-liste over ikkesamarbejdsvillige skattejurisdiktioner (»EU-listen«); der henviser til, at EU-listen skal være et instrument til at afskrække tredjelandsjurisdiktioner fra skadelig skattepraksis med henblik på at bevare en fair konkurrence på globalt plan; der henviser til, at den nuværende EU-liste kun omfatter 12 tredjelandsjurisdiktioner (34) og desværre udelader visse notoriske skattely; der henviser til, at EU-listen er udarbejdet på grundlag af kriterier, der er fastlagt i adfærdskodeksen; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at det er lykkedes Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen at indlede en dialog med jurisdiktioner i tredjelande, som opfordres til at ophæve deres skadelige skattepraksis for at undgå at blive opført på en EU-liste over ikkesamarbejdsvillige skattejurisdiktioner (»EU-listen«); der henviser til, at EU-listen skal være et instrument til at afskrække tredjelandsjurisdiktioner fra skadelig skattepraksis med henblik på at bevare en fair konkurrence på globalt plan; der henviser til, at den nuværende EU-liste kun omfatter 12 tredjelandsjurisdiktioner (34) og desværre udelader visse notoriske skattely; der henviser til, at EU-listen er udarbejdet på grundlag af kriterier, der er fastlagt i adfærdskodeksen;

| K. | der henviser til, at kriterierne for EU-listen stadig afviger fra dem, der anvendes i forbindelse med EU's peerevaluering af skadelig skattepraksis, skønt begge vurderinger foretages af Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen; der henviser til, at seks medlemsstater har modtaget landespecifikke henstillinger om at styrke deres skattesystem mod risikoen for aggressiv skatteplanlægning; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at kriterierne for EU-listen stadig afviger fra dem, der anvendes i forbindelse med EU's peerevaluering af skadelig skattepraksis, skønt begge vurderinger foretages af Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen; der henviser til, at seks medlemsstater har modtaget landespecifikke henstillinger om at styrke deres skattesystem mod risikoen for aggressiv skatteplanlægning;

| L. | der henviser til, at Kommissionen har vedtaget en meddelelse om god forvaltningsskik på skatteområdet i og uden for EU og forestiller sig en reform af adfærdskodeksen og forbedringer af EU-listen; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at Kommissionen har vedtaget en meddelelse om god forvaltningsskik på skatteområdet i og uden for EU og forestiller sig en reform af adfærdskodeksen og forbedringer af EU-listen;

| M. | minder om, at covid-19-pandemien har kastet EU's økonomi ud i den værste recession i moderne tid, og at der først for nylig har vist sig tegn på bedring; minder om, at regeringer overalt i Unionen som en del af deres reaktion på covid-19-pandemien var hurtige til at indføre skatteforanstaltninger med henblik på at skabe likviditet for både virksomheder og husstande (35), hvilket har resulteret i lavere skatteindtægter for medlemsstaterne; der henviser til, at erhvervsbeskatning bør være et redskab til at støtte genopretningen gennem enkle, stabile og SMV-venlige skatteregler, som ikke hæmmer den økonomiske genopretning med en alt for stor skattebyrde; |
| --- | --- |

M.

minder om, at covid-19-pandemien har kastet EU's økonomi ud i den værste recession i moderne tid, og at der først for nylig har vist sig tegn på bedring; minder om, at regeringer overalt i Unionen som en del af deres reaktion på covid-19-pandemien var hurtige til at indføre skatteforanstaltninger med henblik på at skabe likviditet for både virksomheder og husstande (35), hvilket har resulteret i lavere skatteindtægter for medlemsstaterne; der henviser til, at erhvervsbeskatning bør være et redskab til at støtte genopretningen gennem enkle, stabile og SMV-venlige skatteregler, som ikke hæmmer den økonomiske genopretning med en alt for stor skattebyrde;

EU's nuværende politikker til bekæmpelse af skadelige skattepraksisser i Unionen

| 1. | bemærker, at en række skatteskandaler, navnlig LuxLeaks, Panama-papirerne, Paradise-papirerne og senest OpenLux-afsløringerne samt det offentlige og parlamentariske pres har styrket EU's politiske dagsorden vedrørende skadelig skattepraksis; understreger, at skatteunddragelse og skatteundgåelse medfører et uacceptabelt tab af betydelige indtægter for medlemsstaterne, som de lige nu har brug for for at imødegå pandemiens ødelæggende konsekvenser; minder om OECD's forsigtige skøn over BEPS, som koster omkring 4-10 % af de globale selskabsskatteindtægter eller 100-240 mia. USD (84-202 mia. EUR) om året (36); minder om, at Parlamentets skøn over selskabers skatteundgåelse varierer fra 160 til 190 mia. EUR, når både BEPS og andre skatteordninger tages i betragtning (37); opfordrer Kommissionen til at foretage regelmæssige vurderinger af omfanget af skatteunddragelse og skatteundgåelse; |
| --- | --- |

1.

| 2. | glæder sig over de væsentlige foranstaltninger, der er truffet på EU-plan og på internationalt plan for at styrke principperne om skattemæssig gennemsigtighed, bekæmpe skadelig skattekonkurrence og sikre, at foranstaltninger mod skadelige skattepraksisser overholdes; glæder sig over den interinstitutionelle aftale, der er indgået om direktivet om ændring af direktiv 2013/34/EU (38) for så vidt angår offentliggørelse af selskabsskatteoplysninger for visse virksomheder og filialer (offentlig, landeopdelt rapportering); ser frem til, at Rådet hurtigt vedtager sin førstebehandlingsholdning, således at direktivet kan vedtages og træde i kraft så hurtigt som muligt; fremhæver de mange forskellige EU-instrumenter, der er vedtaget for at håndtere problemet med skadelig skattepraksis i Unionen, herunder ATAD I og II, direktivet om renter og royalties, direktivet om moder- og datterselskaber, direktivet om administrativt samarbejde på beskatningsområdet og navnlig DAC 3, 4 og 6 (om forhåndstilsagn i skattesager, landeopdelt rapportering og obligatoriske offentliggørelsesregler for formidlere), Kommissionens forskellige henstillinger til Rådet, adfærdskodeksen og Rådets henstillinger inden for rammerne af det europæiske semester vedrørende aggressiv skatteplanlægning; |
| --- | --- |

2.

| 3. | minder om, at EU-lovgivningen fastsætter minimumsstandarder for samarbejdsforanstaltninger og udveksling af oplysninger på beskatningsområdet; bakker op om yderligere drøftelser mellem medlemsstaterne med henblik på at styrke det administrative samarbejde på beskatningsområdet; understreger, at der bør lægges vægt på korrekt gennemførelse af og overvågning af gældende regler; påpeger, at et passende skatteniveau kombineret med en enkel og klar skattelovgivning i EU's sociale markedsøkonomi bidrager til at skabe jobs, forbedrer EU's konkurrenceevne og bidrager til at bekæmpe skatteunddragelse og skatteundgåelse; anerkender, at medlemsstaterne har skønsbeføjelser til at træffe afgørelse om deres skattepolitik, som de finder passende i lyset af deres egne forhold; minder i denne henseende om, at medlemsstaterne bør udøve deres beføjelser i overensstemmelse med EU-lovgivningen; |
| --- | --- |

3.

| 4. | bemærker, at adfærdskodeksen fungerer på den præmis, at der — selv om skattekonkurrence mellem landene ikke er problematisk i sig selv — er behov for fælles principper for, i hvilket omfang landene kan bruge deres skatteordninger og -politikker til at tiltrække virksomheder og overskud; fremhæver, at Kommissionen anerkender, at både arten og formen af skattekonkurrence har ændret sig væsentligt i løbet af de seneste to årtier, og at adfærdskodeksen ikke har udviklet sig med henblik på at imødegå de nye udfordringer, hvilket er undergravende for selve rammerne for ret og rimelighed (39); |
| --- | --- |

4.

| 5. | bifalder den interne og eksterne dimension af det arbejde, som Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen har udført vedrørende skadelig skattepraksis; bemærker, at den eksterne dimension af skadelig skattepraksis hovedsagelig behandles af Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen ved anvendelse af kriteriet om »fair beskatning«; mener, at processen for EU-listeopførelse skal reformeres; henstiller, at denne proces formaliseres, navnlig gennem et bindende instrument; opfordrer Kommissionen til at fremlægge yderligere oplysninger med henblik på at vurdere sammenhængen mellem de svage kriterier for skadelig skattepraksis, der anvendes på medlemsstaterne, og de strengere kriterier, navnlig med hensyn til økonomisk substans, der anvendes på tredjelandsjurisdiktioner i forbindelse med listeopførelsesprocessen; fremhæver, at kriteriet om »gennemsigtighed« også bør overholdes af medlemsstaterne i forbindelse med gennemførelsen af DAC-direktivet; bemærker, at Unionens indflydelse på bekæmpelsen af skatteunddragelse og skadelig skattepraksis på verdensplan afhænger af det eksempel, den sætter hjemme hos sig selv; glæder sig i denne forbindelse over meddelelsen om optrapning af bekæmpelsen af misbrug af skuffeselskaber og ser frem til forslaget om regler om substans i forbindelse med skuffeselskaber, som er nævnt i Kommissionens meddelelse om erhvervsbeskatning i det 21. århundrede, og som har til formål at bekæmpe mulighederne for aggressiv skatteplanlægning i forbindelse med brug af virksomheder uden eller med minimal væsentlig tilstedeværelse og reel økonomisk aktivitet i et område; |
| --- | --- |

5.

| 6. | bemærker, at adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning siden 1997 har været Unionens primære instrument til forebyggelse af skadelig skattekonkurrence; minder om, at der blev oprettet et forum om skadelig skattepraksis inden for OECD i 1998 med det formål at overvåge og revidere skattepraksis og med fokus på særkenderne ved skattebegunstigelsesordninger; fremhæver, at evalueringerne fra forummet om skadelig skattepraksis har afgørende indvirkning på kvalificeringen af skadelige ordninger i EU's listeopførelsesproces; opfordrer til, at adfærdskodeksen forbliver uafhængig af forummet om skadelig skattepraksis i forbindelse med vurdering af skadelig skattepraksis; |
| --- | --- |

6.

Anbefalinger til EU's fremtidige arbejde om skadelig skattepraksis

| 7. | fremhæver den foreslåede søjle II-reform af OECD/G20's inklusive ramme for BEPS (den inklusive ramme), som har til formål at imødegå de resterende BEPS-udfordringer og fastsætte regler, der giver jurisdiktioner ret til at kræve skat tilbage, hvis andre jurisdiktioner ikke har gjort brug af deres primære beskatningsrettigheder, eller hvis betalingen ellers er underlagt et lavt niveau af effektiv beskatning, for at bekæmpe skadelig skattepraksis og indføre en effektiv skattesats (40); ser sig i den henseende frem til, at der på globalt plan opnås en konsensus, som er i overensstemmelse med Unionens interesse i at have enkle og rimelige skatteprincipper og -standarder; |
| --- | --- |

7.

| 8. | noterer sig det nye momentum i forhandlingerne om OECD's og G20's inklusive ramme, som den amerikanske regerings nylige forslag skabte, samt den nylige aftale om den inklusive ramme og kommunikéet fra G20-finansministrene, som muligvis kan fremme en aftale om søjle II medio 2021, der samler mere end 130 lande; deler G7's tilsagn af 13. juni 2021 om »en global minimumsskat på mindst 15 % fastsat på grundlag af forholdene i det enkelte land« som grundlag for yderligere forhandlinger, som blev gentaget den 1. juli 2021 i »Erklæring om en tosøjleløsning til håndtering af de skattemæssige udfordringer, der opstår som følge af digitaliseringen af økonomien«; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer Kommissionen til at forelægge en konsekvensanalyse af det fremtidige resultat af de internationale skatteforhandlinger; minder om Kommissionens tilsagn om at foreslå en løsning svarende til søjle II-løsningen om effektiv minimumsbeskatning, uanset om der indgås en aftale på OECD-niveau om den inklusive ramme; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer til, at der vedtages en definition af »minimumsniveau af økonomisk substans«, som er i overensstemmelse med OECD's globale standard og det opfølgende arbejde vedrørende BEPS-aktion 5, helst baseret på en formel-tilgang, og som vil udvikle sig gradvist, efterhånden som de indberettede indtægter øges; foreslår, at et sådant kriterium kan anvendes til at vurdere, om en skatteordning er potentielt skadelig; minder om, at Kommissionen i sin meddelelse om erhvervsbeskatning i det 21. århundrede overvejer mulige nye substanskrav og indikatorer for reel økonomisk aktivitet med henblik på beskatningsregler; fremhæver det krav om økonomisk substans, der allerede er medtaget i EU-listens kriterium om »fair beskatning«; mener imidlertid, at dette kriterium giver mulighed for fortolkning og fortsat er for vagt, da det stadig giver mulighed for at fjerne notoriske skattely fra listen efter de minimis-reformer; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer Kommissionen til at udarbejde retningslinjer for udformningen af fair og gennemsigtige skatteincitamenter med færre risici for forvridning af det indre marked, og som sikrer fair konkurrence og gavner jobskabelse, navnlig ved at se på typen (overskudsbaseret eller omkostningsbaseret), det tidsmæssige aspekt (midlertidig eller permanent), den geografiske afgrænsning (økonomiske områder) og omfanget (hel eller delvis fritagelse) af sådanne incitamenter; noterer sig en undersøgelse bestilt af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om nedsættelse af selskabsskattesatserne og dens indvirkning på indtægter og vækst (41); |
| --- | --- |

11.

| 12. | bifalder det forhold, at Kommissionen erkender, at en fremtidig global minimumsskattestandard bør ses i lyset af adfærdskodeksen, uanset om der opnås konsensus på globalt plan eller ej, for at sikre, at alle virksomheder betaler et fair beløb i skat, når de skaber overskud i det indre marked (42); bemærker, at Kommissionen for nylig i sin meddelelse om erhvervsbeskatning i det 21. århundrede bebudede lovgivningsforslag, der vil være nødvendige for at gennemføre søjle II på EU-plan, herunder en revision af direktivet om bekæmpelse af skatteundgåelse for at tilpasse reglerne for kontrollerede udenlandske selskaber til den aftalte regel om medregning af indkomst i søjle II, omarbejdningen af direktivet om renter og royalties, reformen af adfærdskodeksen og indførelsen af søjle II i de kriterier, der anvendes til at vurdere tredjelande i forbindelse med EU's listeopførelse af ikkesamarbejdsvillige jurisdiktioner; opfordrer i denne sammenhæng Kommissionen til at garantere, at reglerne for indførelse af en »mindste effektiv selskabsskattesats« vil blive udformet uden overdrevne efterlevelsesomkostninger; forstår, at den nationale effektive skattesats for store selskaber generelt ikke bør være lavere end minimumsskattesatsen, hvis man skal følge logikken i det nuværende søjle II-forslag; |
| --- | --- |

12.

| 13. | minder om, at forslaget om ændring af direktivet om renter og royalties har været blokeret i Rådet siden 2012, navnlig på grund af uenighed om en minimumskildeskat; opfordrer Rådet og formandskabet til at genoptage forhandlingerne i denne henseende; |
| --- | --- |

13.

| 14. | fremhæver behovet for at beskatte multinationale selskaber på grundlag af en fair og effektiv metode til fordeling af beskatningsrettigheder mellem medlemsstaterne; beklager i denne henseende, at Rådet ikke er nået til enighed om forslagene om FSSG og FKSSG; opfordrer indtrængende Kommissionen til at tilpasse tidsplanen for det kommende BEFIT-lovforslag til den internationale skattedagsorden; er bekymret over fraværet af en klar strategi til at sikre, at den nye ramme for erhvervsbeskatning i Unionen vil få opbakning fra medlemsstaterne; |
| --- | --- |

14.

| 15. | understreger, at det ifølge Den Internationale Valutafond (43) kan konstateres, at indtægterne fra selskabsskat i procent af BNP været bemærkelsesværdigt konstante over tid, når der tages højde for konjunktursvingningerne, selv om selskabsskattesatserne har været for nedadgående; |
| --- | --- |

15.

| 16. | insisterer på, at den fremtidige gennemførelse af nye EU-værktøjer mod skadelig skattepraksis bør prioritere anvendelsen af bindende instrumenter og undersøge alle de muligheder, der findes i TEUF, for at gøre beslutningstagningen mere effektiv; minder om, at proceduren i artikel 116 i TEUF kan anvendes, når skadelig skattepraksis forvrider konkurrencevilkårene i det indre marked, og at denne traktatbestemmelse ikke ændrer kompetencefordelingen mellem Unionen og medlemsstaterne; |
| --- | --- |

16.

| 17. | opfordrer Kommissionen til at evaluere effektiviteten af patentbokse og andre ordninger for intellektuel ejendom (IP) i henhold til den nye neksustilgang, der er defineret i aktion 5 i BEPS-handlingsplanen for skadelig skattepraksis, herunder indvirkningen på tab af indtægter; opfordrer Kommissionen til at forelægge forslag i tilfælde af, at evalueringen viser, at IP-ordningerne ikke har nogen indvirkning på reelle økonomiske aktiviteter; bemærker, at den amerikanske regering foreslår at afskaffe begrebet Foreign-Derived Intangible Income (FDII); |
| --- | --- |

17.

| 18. | fremhæver, at medlemsstaternes skattepolitikker overvåges gennem det europæiske semester; mener, at det europæiske semester kan udvikles yderligere som et redskab til at støtte bekæmpelsen af aggressiv skatteplanlægning i EU via de særlige landespecifikke henstillinger; |
| --- | --- |

18.

Reform af adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning

| 19. | ser med tilfredshed på, at Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen siden sin oprettelse har vurderet 480 ordninger og bedømt ca. 130 (44) af dem som værende skadelige (45); anerkender, at den peerevaluering af nationale skatteordninger, der blev gennemført inden for rammerne af adfærdskodeksen, har haft en indvirkning på reduktionen af skadelig skattekonkurrence og har ført til et deraf følgende fald i antallet af skattebegunstigelsesordninger i Unionen; forudser en potentiel lignende indvirkning på globalt plan via EU's listeopførelsesproces; advarer imidlertid mod udviklingen af skadelige ikkepræferentielle skatteordninger; betragter derfor de nuværende kriterier, der definerer skadelig skattepraksis i adfærdskodeksen, som delvist forældede grundet dennes fokus på præferentielle ordninger; fremhæver behovet for at forbedre adfærdskodeksens virkningsfuldhed i lyset af nylige skatteskandaler og aktuelle udfordringer såsom globaliseringen, digitaliseringen og den stigende betydning af immaterielle anlægsaktiver; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen til at udnytte det nuværende omfang af dens mandat fuldt ud; anmoder imidlertid Rådet om at fortsætte med at reformere mandatets omfang hurtigt, og hvor det er relevant, og navnlig til at kigge på alle indikatorer for aggressiv skatteplanlægning for hver enkelt medlemsstat, herunder de generelle karakteristika for et skattesystem, for at fastslå, om dens lovgivning omfatter skadelige skatteforanstaltninger; opfordrer Rådet til at følge op på Kommissionens meddelelse fra juli 2020 om god skatteforvaltning i og uden for EU, som advokerer for en reform af adfærdskodeksen med henblik på at sikre fair beskatning i Unionen; bemærker, at dette allerede delvist bliver gjort af Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen, navnlig for så vidt angår Notional Interest Deduction-ordninger og Foreign Resource Income-fritagelsesordninger og inden for rammerne af EU's listeopførelsesproces; |
| --- | --- |

20.

| 21. | fremhæver, at adfærdskodeksen er et soft law-instrument, der har til formål at fastholde en EU-skatteramme, der giver mulighed for lige konkurrencevilkår på skatteområdet, baseret på peerevaluering og gruppepres; beklager imidlertid adfærdskodeksens ikkebindende karakter; noterer sig, at medlemsstaterne kan forsinke ophævelsen af eller sågar opretholde en skadelig ordning, uden at det har nogen form for konsekvenser; insisterer på, at dokumentation vedrørende beslutningstagningen i forbindelse med adfærdskodeksen bør være offentligt tilgængelig; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer til en revision af adfærdskodeksens kriterier, forvaltning og anvendelsesområde ved hjælp af et bindende instrument, som bygger på de nuværende mellemstatslige ordninger og har en mere effektiv beslutningsprocedure; mener, at revisionen af adfærdskodeksen bør gennemføres via en demokratisk, gennemsigtig og ansvarlig proces og inddrage en ekspertgruppe bestående af eksperter fra civilsamfundet, Kommissionen og Parlamentet; opfordrer til, at det reviderede instrument anvendes på en mere gennemsigtig og effektiv måde, og til, at det sikrer en tilstrækkelig inddragelse af Parlamentet i processen med at udforme og vedtage nye politikker og kriterier til bekæmpelse af skadelig skattepraksis; |
| --- | --- |

22.

| 23. | mener, at reformen af adfærdskodeksens kriterier haster, og at den som et første skridt bør omfatte et kriterium om en effektiv skattesats i tråd med den fremtidige internationalt aftalte mindste effektive skattesats inden for rammerne af søjle II i den inklusive ramme og progressive krav om økonomisk substans, og som samtidig muliggør fair konkurrence, hvilket er det ideelle mulige resultat af en ambitiøs indsats, som primært er drevet frem af EU og USA som dets vigtigste partner; |
| --- | --- |

23.

| 24. | mener, at en bred vifte af potentielle risikofaktorer potentielt kan lette overførsel af overskud, f.eks. antallet af special purpose-enheder, flytning af immaterielle aktiver og høje niveauer af passiv indkomst (royalties, renter, udbytte osv.); |
| --- | --- |

24.

| 25. | støtter Kommissionens intention som skitseret i dens handlingsplan for retfærdig og enkel beskatning til støtte for genopretningsstrategien om at udvide adfærdskodeksens anvendelsesområde til at omfatte flere typer af ordninger og generelle aspekter af de nationale selskabsskattesystemer; henstiller, at personlige skattebegunstigelsesordninger medtages for at få omfattet særlige statsborgerskabsordninger eller foranstaltninger med henblik på at tiltrække meget mobile velhavende personer og digitale nomader, som kan føre til betydelige forvridninger af det indre marked; |
| --- | --- |

25.

| 26. | anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at overveje en »ramme for aggressive skatteordninger og lave renter« (FATAL), som skal affattes i stil med nedenstående, og som kan erstatte den nuværende adfærdskodeks for erhvervsbeskatning:






  A. | Uden at det berører medlemsstaternes og Unionens respektive kompetenceområder, omhandler denne ramme de foranstaltninger, som på en væsentlig måde påvirker eller kan påvirke placeringen af erhvervsaktivitet i Unionen og flytningen af personlig indkomst og kapital (individuelle beskatningsordninger).
  Erhvervsaktivitet i denne henseende omfatter også alle aktiviteter, der foretages inden for en koncern.
  De skatteforanstaltninger, som indgår i rammen, omfatter både lovgivning eller forordninger og administrativ praksis. |
| --- | --- | --- |

26.

A.

Uden at det berører medlemsstaternes og Unionens respektive kompetenceområder, omhandler denne ramme de foranstaltninger, som på en væsentlig måde påvirker eller kan påvirke placeringen af erhvervsaktivitet i Unionen og flytningen af personlig indkomst og kapital (individuelle beskatningsordninger).

Erhvervsaktivitet i denne henseende omfatter også alle aktiviteter, der foretages inden for en koncern.

De skatteforanstaltninger, som indgår i rammen, omfatter både lovgivning eller forordninger og administrativ praksis.

| B. | Inden for det anvendelsesområde, der er specificeret i punkt A, betragtes skatteforanstaltninger som potentielt skadelige og dermed omfattet af denne kodeks, hvis de medfører et betydeligt lavere effektivt beskatningsniveau, herunder nulbeskatning, end de niveauer, der normalt gælder i den pågældende medlemsstat, eller ligger under et eventuelt mindsteniveau af effektiv beskatning, som er vedtaget i den inklusive ramme vedrørende BEPS eller i internationale fora, hvor EU er repræsenteret (kriterium om genveje).
  Et sådant beskatningsniveau kan fungere qua den nominelle skattesats og/eller skattegrundlaget eller en hvilken som helst anden relevant faktor, der afgør den effektive skattesats.
  Ved vurderingen af, om sådanne foranstaltninger er skadelige, bør der blandt andet tages højde for:






  1. | om fordelene kun indrømmes ikke-bosiddende, eller om de indrømmes med hensyn til transaktioner, der foretages med ikke-bosiddende, eller |
| --- | --- | --- |

B.

Inden for det anvendelsesområde, der er specificeret i punkt A, betragtes skatteforanstaltninger som potentielt skadelige og dermed omfattet af denne kodeks, hvis de medfører et betydeligt lavere effektivt beskatningsniveau, herunder nulbeskatning, end de niveauer, der normalt gælder i den pågældende medlemsstat, eller ligger under et eventuelt mindsteniveau af effektiv beskatning, som er vedtaget i den inklusive ramme vedrørende BEPS eller i internationale fora, hvor EU er repræsenteret (kriterium om genveje).

Et sådant beskatningsniveau kan fungere qua den nominelle skattesats og/eller skattegrundlaget eller en hvilken som helst anden relevant faktor, der afgør den effektive skattesats.

Ved vurderingen af, om sådanne foranstaltninger er skadelige, bør der blandt andet tages højde for:

1.

om fordelene kun indrømmes ikke-bosiddende, eller om de indrømmes med hensyn til transaktioner, der foretages med ikke-bosiddende, eller

| 2. | om fordelene er fuldstændigt adskilt fra hjemmemarkedet, således at de ikke påvirker det nationale skattegrundlag, eller |
| --- | --- |

2.

om fordelene er fuldstændigt adskilt fra hjemmemarkedet, således at de ikke påvirker det nationale skattegrundlag, eller

| 3. | om der indrømmes skattefordele selv uden nogen reel økonomisk aktivitet og væsentlig økonomisk tilstedeværelse i den medlemsstat, der tilbyder sådanne skattefordele, som fastsat af Kommissionen og baseret på et forholdsmæssigt substanskrav, der stiger progressivt, når den indberettede indkomst stiger i den pågældende medlemsstat. Der vil i denne henseende blive rettet særlig opmærksomhed mod ordninger for intellektuel ejendom |
| --- | --- |

3.

om der indrømmes skattefordele selv uden nogen reel økonomisk aktivitet og væsentlig økonomisk tilstedeværelse i den medlemsstat, der tilbyder sådanne skattefordele, som fastsat af Kommissionen og baseret på et forholdsmæssigt substanskrav, der stiger progressivt, når den indberettede indkomst stiger i den pågældende medlemsstat. Der vil i denne henseende blive rettet særlig opmærksomhed mod ordninger for intellektuel ejendom

| 4. | om grundlaget for overskudsbestemmelsen med hensyn til aktiviteter inden for en multinational koncern afviger fra internationalt godkendte principper, særligt de principper, der er aftalt inden for rammerne af OECD, eller |
| --- | --- |

4.

om grundlaget for overskudsbestemmelsen med hensyn til aktiviteter inden for en multinational koncern afviger fra internationalt godkendte principper, særligt de principper, der er aftalt inden for rammerne af OECD, eller

| 5. | om skatteforanstaltningerne ikke er gennemsigtige, herunder den situation, hvor lovregler lempes på administrativt niveau på en uigennemsigtig måde. |
| --- | --- |

5.

om skatteforanstaltningerne ikke er gennemsigtige, herunder den situation, hvor lovregler lempes på administrativt niveau på en uigennemsigtig måde.

| C. | Inden for det anvendelsesområde, der er specificeret i punkt A, skal præferentielle personlige indkomst- og kapitalskatteordninger betragtes som potentielt skadelige og dermed omfattet af denne kodeks, hvis de medfører et betydeligt lavere effektivt beskatningsniveau, herunder nulbeskatning, i forhold til de niveauer, der normalt er gældende i medlemsstaten. Tilsvarende kan generelle personlige indkomst- og formueskatteordninger, der vil føre til forvridning af det indre marked, være omfattet af anvendelsesområdet og vurderes. |
| --- | --- |

C.

Inden for det anvendelsesområde, der er specificeret i punkt A, skal præferentielle personlige indkomst- og kapitalskatteordninger betragtes som potentielt skadelige og dermed omfattet af denne kodeks, hvis de medfører et betydeligt lavere effektivt beskatningsniveau, herunder nulbeskatning, i forhold til de niveauer, der normalt er gældende i medlemsstaten. Tilsvarende kan generelle personlige indkomst- og formueskatteordninger, der vil føre til forvridning af det indre marked, være omfattet af anvendelsesområdet og vurderes.

Standstill og rollback

Standstill

| D. | Medlemsstaterne forpligter sig til ikke at indføre nye skatteforanstaltninger, som er skadelige, jf. denne ramme. Medlemsstaterne overholder derfor de principper, der ligger til grund for rammen, ved udformningen af den fremtidige politik og tager behørigt hensyn til den i punkt E-I omhandlede vurderingsproces ved vurderingen af, om en eventuel ny skatteforanstaltning er skadelig. |
| --- | --- |

D.

Medlemsstaterne forpligter sig til ikke at indføre nye skatteforanstaltninger, som er skadelige, jf. denne ramme. Medlemsstaterne overholder derfor de principper, der ligger til grund for rammen, ved udformningen af den fremtidige politik og tager behørigt hensyn til den i punkt E-I omhandlede vurderingsproces ved vurderingen af, om en eventuel ny skatteforanstaltning er skadelig.

Rollback

| E. | Medlemsstaterne forpligter sig til at gennemgå deres eksisterende lovgivning og etablerede praksis på ny under iagttagelse af de principper, der ligger til grund for rammen og for vurderingsprocessen, som beskrevet i punkt E-I. Medlemsstaterne ændrer sådan lovgivning og praksis som er nødvendig med henblik på at afskaffe eventuelle skadelige foranstaltninger snarest muligt, idet der tages højde for Rådets og Kommissionens drøftelser efter vurderingsprocessen. |
| --- | --- |

E.

Medlemsstaterne forpligter sig til at gennemgå deres eksisterende lovgivning og etablerede praksis på ny under iagttagelse af de principper, der ligger til grund for rammen og for vurderingsprocessen, som beskrevet i punkt E-I. Medlemsstaterne ændrer sådan lovgivning og praksis som er nødvendig med henblik på at afskaffe eventuelle skadelige foranstaltninger snarest muligt, idet der tages højde for Rådets og Kommissionens drøftelser efter vurderingsprocessen.

Vurderingsproces

Fremlæggelse af relevante oplysninger

| F. | I overensstemmelse med principperne om gennemsigtighed og åbenhed underretter medlemsstaterne hinanden og Kommissionen om eksisterende og foreslåede skatteforanstaltninger, som kan falde inden for rammens anvendelsesområde. Medlemsstaterne opfordres navnlig til på anmodning af en anden medlemsstat at give oplysninger om enhver skatteforanstaltning, der synes at falde inden for rammens anvendelsesområde. Når påtænkte skatteforanstaltninger kræver parlamentarisk godkendelse, er det ikke nødvendigt at fremlægge sådanne oplysninger, før Europa-Parlamentet har fået meddelelse om dem. De ordninger, der vurderes inden for rammens anvendelsesområde, bør Europa-Parlamentet have meddelelse om til orientering. |
| --- | --- |

F.

I overensstemmelse med principperne om gennemsigtighed og åbenhed underretter medlemsstaterne hinanden og Kommissionen om eksisterende og foreslåede skatteforanstaltninger, som kan falde inden for rammens anvendelsesområde. Medlemsstaterne opfordres navnlig til på anmodning af en anden medlemsstat at give oplysninger om enhver skatteforanstaltning, der synes at falde inden for rammens anvendelsesområde. Når påtænkte skatteforanstaltninger kræver parlamentarisk godkendelse, er det ikke nødvendigt at fremlægge sådanne oplysninger, før Europa-Parlamentet har fået meddelelse om dem. De ordninger, der vurderes inden for rammens anvendelsesområde, bør Europa-Parlamentet have meddelelse om til orientering.

Vurdering af skadelige foranstaltninger

| G. | Enhver medlemsstat kan anmode om at få lejlighed til at drøfte og fremsætte bemærkninger til en anden medlemsstats skatteforanstaltning, som kan falde ind under rammens anvendelsesområde. Dette vil gøre det muligt at foretage en vurdering af, om de pågældende skatteforanstaltninger er skadelige i lyset af de virkninger, de kan have i Unionen. Denne vurdering skal tage højde for alle de faktorer, der er udpeget i punkt B og C. |
| --- | --- |

G.

Enhver medlemsstat kan anmode om at få lejlighed til at drøfte og fremsætte bemærkninger til en anden medlemsstats skatteforanstaltning, som kan falde ind under rammens anvendelsesområde. Dette vil gøre det muligt at foretage en vurdering af, om de pågældende skatteforanstaltninger er skadelige i lyset af de virkninger, de kan have i Unionen. Denne vurdering skal tage højde for alle de faktorer, der er udpeget i punkt B og C.

| H. | Rådet understreger også, at det i denne vurdering er nødvendigt nøje at evaluere de virkninger, som skatteforanstaltningerne har for andre medlemsstater, bl.a. i lyset af hvordan de pågældende aktiviteter er effektivt beskattet i hele Unionen.
  I det omfang skatteforanstaltningerne anvendes til at støtte den økonomiske udvikling i bestemte regioner, foretages der en vurdering af, om foranstaltningerne er proportionale med og rettet mod de tilstræbte mål. Der skal i forbindelse med denne vurdering rettes særlig opmærksomhed mod specielle karakteristika og begrænsninger, når det gælder regionerne i den yderste periferi og små øer, uden at dette undergraver Unionens retsorden, herunder det indre marked og de fælles politikker. Ved en sådan vurdering vil der blive taget hensyn til de progressive minimumskrav om en væsentlig økonomisk tilstedeværelse som fastsat i punkt B. |
| --- | --- |

H.

Rådet understreger også, at det i denne vurdering er nødvendigt nøje at evaluere de virkninger, som skatteforanstaltningerne har for andre medlemsstater, bl.a. i lyset af hvordan de pågældende aktiviteter er effektivt beskattet i hele Unionen.

I det omfang skatteforanstaltningerne anvendes til at støtte den økonomiske udvikling i bestemte regioner, foretages der en vurdering af, om foranstaltningerne er proportionale med og rettet mod de tilstræbte mål. Der skal i forbindelse med denne vurdering rettes særlig opmærksomhed mod specielle karakteristika og begrænsninger, når det gælder regionerne i den yderste periferi og små øer, uden at dette undergraver Unionens retsorden, herunder det indre marked og de fælles politikker. Ved en sådan vurdering vil der blive taget hensyn til de progressive minimumskrav om en væsentlig økonomisk tilstedeværelse som fastsat i punkt B.

Procedure

| I. | Rådet og Kommissionen nedsætter i fællesskab en gruppe til at vurdere, hvilke skatteforanstaltninger der kan være omfattet af nærværende rammes anvendelsesområde, og til at føre tilsyn med forelæggelsen af oplysninger om de pågældende foranstaltninger. Rådet anmoder hver medlemsstat og Kommissionen om at udpege en højtstående repræsentant og en stedfortræder til denne gruppe, der skal have en repræsentant for en medlemsstat som formand. Gruppen, der mødes regelmæssigt, udvælger og fører tilsyn med skatteforanstaltninger, som skal vurderes i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt E-G. Gruppen aflægger regelmæssigt rapport om de vurderede foranstaltninger. Disse rapporter fremsendes til behandling i Rådet og offentliggøres, hvis Rådet træffer beslutning herom. Dokumenterne bør på anmodning tilsendes Europa-Parlamentet og offentliggøres, når evalueringsprocessen er afsluttet. |
| --- | --- |

I.

Rådet og Kommissionen nedsætter i fællesskab en gruppe til at vurdere, hvilke skatteforanstaltninger der kan være omfattet af nærværende rammes anvendelsesområde, og til at føre tilsyn med forelæggelsen af oplysninger om de pågældende foranstaltninger. Rådet anmoder hver medlemsstat og Kommissionen om at udpege en højtstående repræsentant og en stedfortræder til denne gruppe, der skal have en repræsentant for en medlemsstat som formand. Gruppen, der mødes regelmæssigt, udvælger og fører tilsyn med skatteforanstaltninger, som skal vurderes i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt E-G. Gruppen aflægger regelmæssigt rapport om de vurderede foranstaltninger. Disse rapporter fremsendes til behandling i Rådet og offentliggøres, hvis Rådet træffer beslutning herom. Dokumenterne bør på anmodning tilsendes Europa-Parlamentet og offentliggøres, når evalueringsprocessen er afsluttet.

Håndhævelse

| J. | Medlemsstaterne har ret til at gennemføre modforanstaltninger, som vil reducere incitamenter til skatteundgåelse, hvis en medlemsstat ikke inden for to år tilbageruller en ordning, der er vurderet som værende skadelig inden for denne ramme, og især:






  a) | forbud mod fradrag af omkostninger |
| --- | --- | --- |

J.

Medlemsstaterne har ret til at gennemføre modforanstaltninger, som vil reducere incitamenter til skatteundgåelse, hvis en medlemsstat ikke inden for to år tilbageruller en ordning, der er vurderet som værende skadelig inden for denne ramme, og især:

a)

forbud mod fradrag af omkostninger

| b) | kildeskatteforanstaltninger |
| --- | --- |

b)

kildeskatteforanstaltninger

| c) | begrænsning af skattefritagelse for kapitalandele |
| --- | --- |

c)

begrænsning af skattefritagelse for kapitalandele

| d) | særlige dokumentationskrav, navnlig vedrørende interne afregningspriser. |
| --- | --- |

d)

særlige dokumentationskrav, navnlig vedrørende interne afregningspriser.

Geografisk udvidelse

| K. | Rådet finder det tilrådeligt, at der vedtages principper rettet mod afskaffelse af skadelige skatteforanstaltninger på så stort et geografisk område som muligt. I dette øjemed forpligter medlemsstaterne sig til at arbejde for, at principperne anvendes i tredjelande. De forpligter sig også til at fremme vedtagelsen heraf i områder, hvor traktaten ikke finder anvendelse. Rådet og Kommissionen bør i denne sammenhæng udarbejde en EU-liste over ikkesamarbejdsvillige jurisdiktioner på grundlag af kriterier om gennemsigtighed på skatteområdet, fair beskatning og gennemførelse af anti-BEPS-foranstaltninger. Kriteriet om fair beskatning bør være baseret på de faktorer, der er udpeget i punkt B og C i nærværende ramme. |
| --- | --- |

K.

Rådet finder det tilrådeligt, at der vedtages principper rettet mod afskaffelse af skadelige skatteforanstaltninger på så stort et geografisk område som muligt. I dette øjemed forpligter medlemsstaterne sig til at arbejde for, at principperne anvendes i tredjelande. De forpligter sig også til at fremme vedtagelsen heraf i områder, hvor traktaten ikke finder anvendelse. Rådet og Kommissionen bør i denne sammenhæng udarbejde en EU-liste over ikkesamarbejdsvillige jurisdiktioner på grundlag af kriterier om gennemsigtighed på skatteområdet, fair beskatning og gennemførelse af anti-BEPS-foranstaltninger. Kriteriet om fair beskatning bør være baseret på de faktorer, der er udpeget i punkt B og C i nærværende ramme.

| L. | Medlemsstater med afhængige eller associerede territorier, eller som har særlige ansvarsområder eller skattemæssige beføjelser i forhold til andre territorier, forpligter sig inden for rammerne af deres forfatningsmæssige ordninger til at sikre, at disse principper anvendes i disse territorier. I denne sammenhæng gør disse medlemsstater status over situationen i form af rapporter til den gruppe, der er omhandlet i punkt H, som vil vurdere dem i henhold til den ovenfor beskrevne vurderingsprocedure. |
| --- | --- |

L.

Medlemsstater med afhængige eller associerede territorier, eller som har særlige ansvarsområder eller skattemæssige beføjelser i forhold til andre territorier, forpligter sig inden for rammerne af deres forfatningsmæssige ordninger til at sikre, at disse principper anvendes i disse territorier. I denne sammenhæng gør disse medlemsstater status over situationen i form af rapporter til den gruppe, der er omhandlet i punkt H, som vil vurdere dem i henhold til den ovenfor beskrevne vurderingsprocedure.

Overvågning og revision

| M. | For at sikre en ensartet og effektiv gennemførelse af rammen anmoder Rådet Kommissionen om årligt at rapportere tilbage til Rådet om gennemførelsen heraf og om anvendelsen af skattemæssig statsstøtte. Rapporten bør gøres offentligt tilgængelig. Rådet og medlemsstaterne gennemgår rammens bestemmelser to år efter dens vedtagelse. |
| --- | --- |

M.

For at sikre en ensartet og effektiv gennemførelse af rammen anmoder Rådet Kommissionen om årligt at rapportere tilbage til Rådet om gennemførelsen heraf og om anvendelsen af skattemæssig statsstøtte. Rapporten bør gøres offentligt tilgængelig. Rådet og medlemsstaterne gennemgår rammens bestemmelser to år efter dens vedtagelse.

| 27. | glæder sig over drøftelsen med Lyudmila Petkova, formand for Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen, den 19. april 2021; anmoder formanden for Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen om at give møde for Parlamentet mindst én gang om året ved en offentlig høring og til at forelægge sin fremskridtsrapport for Rådet; |
| --- | --- |

27.

| 28. | glæder sig over offentliggørelsen af de halvårlige rapporter fra Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen til Rådet; mener, at der bør oprettes et særligt onlineværktøj med henblik på at undgå udelukkende at forlade sig på Rådets konklusioner for at indhente væsentlige oplysninger om skattepolitikker på EU-plan; værdsætter den indsats, der er gjort for at offentliggøre Gruppen vedrørende Adfærdskodeksens dokumenter og arbejde; opfordrer til, at de offentlige oplysninger gøres tilgængelige på en brugervenlig platform; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen til at indbyde medlemmer af Europa-Parlamentet til drøftelser i Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen som observatører; tilskynder Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen til at streame nogle af dens møder offentligt, når de ikke kræver fortrolige drøftelser; |
| --- | --- |

29.

o

o o

| 30. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

30.

---

(1)  Bilag I til Rådets konklusioner fra samlingen i Økofinrådet den 1. december 1997 vedrørende skattepolitik: Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 1. december 1997 om en adfærdskodeks for erhvervsbeskatning (EFT C 2 af 6.1.1998, s. 2).

(2)  https://www.consilium.europa.eu/da/press/press-releases/2016/03/08/ecofin-conclusions-code-conduct-business-taxation/

(3)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-6004-2021-INIT/en/pdf

(4)  EUT C 331 af 7.10.2020, s. 3 og EUT C 66 af 26.2.2021, s. 40.

(5)  EUT C 162 af 10.5.2019, s. 182.

(6)  EUT C 162 af 10.5.2019, s. 152.

(7)  EUT C 366 af 27.10.2017, s. 51.

(8)  EUT C 101 af 16.3.2018, s. 79.

(9)  EUT C 108 af 26.3.2021, s. 8.

(10)  EUT C 399 af 24.11.2017, s. 74.

(11)  EUT C 369 af 11.10.2018, s. 132.

(12)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0022.

(13)  Den fælles opfølgning på Europa-Parlamentets (Økonomi- og Valutaudvalgets) beslutning med henstillinger til Kommissionen om større gennemsigtighed, samordning og konvergens i EU's selskabsbeskatningspolitik og Europa-Parlamentets (Det Særlige Udvalg om Afgørelser i Skattespørgsmål og Andre Foranstaltninger af Lignende Art eller med Lignende Virkning (TAXE 1)) beslutning om skatteafgørelser og andre foranstaltninger af lignende art eller med lignende virkning, som blev vedtaget af Kommissionen den 16. marts 2016; opfølgningen på Europa-Parlamentets (Det Særlige Udvalg om Afgørelser i Skattespørgsmål og Andre Foranstaltninger af Lignende Art eller med Lignende Virknings (TAX2)) beslutning om afgørelser i skattespørgsmål og andre foranstaltninger af lignende art eller med lignende virkning, vedtaget af Kommissionen den 16. november 2016; opfølgningen på Europa-Parlamentets (undersøgelsesudvalg til undersøgelse af påstande om overtrædelser af og fejl og forsømmelser i forbindelse med gennemførelsen af EU-retten for så vidt angår hvidvaskning af penge, skatteundgåelse og skatteunddragelses (PANA-udvalgets)) ikkelovgivningsmæssig beslutning af 12. december 2017 om Europa-Parlamentets udkast til henstilling til Rådet og Kommissionen efter undersøgelsen af hvidvaskning af penge, skatteundgåelse og skatteunddragelse, som Kommissionen vedtog i april 2018; og opfølgningen af 27. august 2019 på Europa-Parlamentets (Det Særlige Udvalg om Økonomisk Kriminalitet, Skatteunddragelse og Skatteundgåelses (TAX3)) beslutning om økonomisk kriminalitet, skatteunddragelse og skatteundgåelse.

(14)  Taxation Papers, arbejdsdokument nr. 64 af 31. august 2016, kan findes på: https://ec.europa.eu/taxation_customs/system/files/2016-11/taxation_paper_64.pdf

(15)  Taxation Papers, arbejdsdokument nr. 71, Institute for Advanced Studies in consortium with CPB and DONDENA, 2017, kan findes på: https://ec.europa.eu/taxation_customs/system/files/2018-03/taxation_papers_71_atp_.pdf

(16)  Kiendl Krišto, I. og E. Thirion, An overview of shell companies in the European Union, Europa-Parlamentet, Generaldirektoratet for Parlamentarisk Forskning, Enheden for Efterfølgende Evaluering og Enheden for Europæisk Merværdi, 17. oktober 2018, kan findes på: https://www.europarl.europa.eu/cmsdata/155724/EPRS_STUD_627129_Shell%20companies%20in%20the%20EU.pdf

(17)  https://www.un.org/pga/75/wp-content/uploads/sites/100/2021/02/FACTI_Panel_Report-compressed.pdf

(18)  https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12999-Tax-avoidance-fighting-the-use-of-shell-entities-and-arrangements-for-tax-purposes_en

(19)  Crivelli, E., De Mooij, R., De Vrijer, J.E.J., Hebous, S., Klemm, A., Taxing Multinationals in Europe, 2021 (https://www.imf.org/en/Publications/Departmental-Papers-Policy-Papers/Issues/2021/05/25/Taxing-Multinationals-in-Europe-50129)

(20)  EUT L 193 af 19.7.2016, s. 1.

(21)  EUT L 144 af 7.6.2017, s. 1.

(22)  EUT L 157 af 26.6.2003, s. 49.

(23)  EUT L 345 af 29.12.2011, s. 8.

(24)  EUT L 64 af 11.3.2011, s. 1.

(25)  EUT L 332 af 18.12.2015, s. 1.

(26)  EUT L 146 af 3.6.2016, s. 8.

(27)  EUT L 139 af 5.6.2018, s. 1.

(28)  Annual Report on Taxation 2021 — Review of taxation policies in the EU Member States (https://op.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/db46de2a-b785-11eb-8aca-01aa75ed71a1/language-en).

(29)  OECD (2015), Countering Harmful Tax Practices More Effectively, Taking into Account Transparency and Substance, Action 5 — 2015 Final Report, OECD/G20 Base Erosion and Profit Shifting Project, OECD Publishing, Paris http://dx.doi.org/10.1787/9789264241190-en

(30)  IMF-rapport, Taxing Multinationals in Europe, 2021: https://www.imf.org/en/Publications/Departmental-Papers-Policy-Papers/Issues/2021/05/25/Taxing-Multinationals-in-Europe-50129

(31)  Findes på: https://op.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/0044caf0-58ff-4be6-bc06-be2af6610870

(32)  Tørsløv, T., Wier, L., og Zucman, G., The Missing Profits of Nations, Working Paper, April 2020, fra https://missingprofits.world/.

(33)  IMF, op.cit. 2021.

(34)  Amerikansk Samoa, Anguilla, Dominica, Fiji, Guam, Palau, Panama, Samoa, Trinidad og Tobago, De Amerikanske Jomfruøer, Vanuatu og Seychellerne.

(35)  Europa-Kommissionen, Annual Report on Taxation 2021.

(36)  https://www.oecd.org/tax/beps/

(37)  Drover, R., Ferrett, B., Gravino, D., Jones, E. og Merler, S., Bringing transparency, coordination and convergence to corporate tax policies in the European Union, Europa-Parlamentet, Generaldirektoratet for Parlamentarisk Forskning, Enheden for Europæisk Merværdi, 24. november 2015. Findes på: https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2015/558773/EPRS_STU(2015)558773_EN.pdf

(38)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU af 26. juni 2013 om årsregnskaber, konsoliderede regnskaber og tilhørende beretninger for visse virksomhedsformer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF (EUT L 182 af 29.6.2013, s. 19).

(39)  COM(2020)0313.

(40)  OECD/G20 Base Erosion and Profit Shifting Project, Tax Challenges Arising from Digitalisation — Report on Pillar One Blueprint: Inclusive Framework on BEPS, OECD Publishing, Paris, 2020, s. 12. Findes på: https://www.oecd.org/tax/beps/tax-challenges-arising-from-digitalisation-report-on-pillar-two-blueprint.pdf

(41)  Baert, P., Lange. F., Watson, J., The Role of Taxes on Investment to Increase Jobs in the EU — An Assessment of Recent Policy Developments in the Field of Corporate Taxes, maj 2019.

(42)  COM(2020)0313.

(43)  https://www.elibrary.imf.org/view/journals/087/2021/012/article-A001-en.xml

(44)  Drøftelse i Underudvalget om Skatteanliggender (FISC) med Lyudmila Petkova, formand for Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen, som blev afhold den 19. april 2021.

(45)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-9639-2018-REV-4/en/pdf

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/179 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/179

---

P9_TA(2021)0417

Menneskerettighedssituationen i Myanmar, herunder situationen for religiøse og etniske grupper

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om menneskerettighedssituationen i Myanmar, herunder situationen for religiøse og etniske grupper (2021/2905(RSP))

(2022/C 132/14)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om Myanmar og situationen for rohingyaerne, navnlig dem, der blev vedtaget den 22. november 2012 (1), den 20. april 2012 (2), den 20. maj 2010 (3), den 25. november 2010 (4), den 7. juli 2016 (5), den 15. december 2016 (6), den 14. september 2017 (7), den 14. juni 2018 (8), den 13. september 2018 (9), den 19. september 2019 (10) og den 11. februar 2021 (11), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om Myanmar og situationen for rohingyaerne, navnlig dem, der blev vedtaget den 22. november 2012 (1), den 20. april 2012 (2), den 20. maj 2010 (3), den 25. november 2010 (4), den 7. juli 2016 (5), den 15. december 2016 (6), den 14. september 2017 (7), den 14. juni 2018 (8), den 13. september 2018 (9), den 19. september 2019 (10) og den 11. februar 2021 (11),

| — | der henviser til Rådets konklusioner af 22. februar 2021 om Myanmar, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets konklusioner af 22. februar 2021 om Myanmar,

| — | der henviser til erklæringer afgivet af næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 23. marts 2021 om optrapning af volden i Myanmar og af 19. april 2021, 30. april 2021, 12. maj 2021 og 27. juli 2021 om situationen i Myanmar, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringer afgivet af næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik af 23. marts 2021 om optrapning af volden i Myanmar og af 19. april 2021, 30. april 2021, 12. maj 2021 og 27. juli 2021 om situationen i Myanmar,

| — | der henviser til erklæring af 30. april 2021 fra den højtstående repræsentant på vegne af EU om resultatet af ASEAN-ledernes møde, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæring af 30. april 2021 fra den højtstående repræsentant på vegne af EU om resultatet af ASEAN-ledernes møde,

| — | der henviser til erklæringerne fra EU-Udenrigstjenestens talsmand af 3. marts 2021 om militærets fortsatte menneskerettighedskrænkelser og af 23. maj 2021 om den seneste udvikling i Myanmar, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringerne fra EU-Udenrigstjenestens talsmand af 3. marts 2021 om militærets fortsatte menneskerettighedskrænkelser og af 23. maj 2021 om den seneste udvikling i Myanmar,

| — | der henviser til Rådets afgørelse (FUSP) 2021/1000 af 21. juni 2021 om ændring af afgørelse 2013/184/FUSP om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Myanmar/Burma (12), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse (FUSP) 2021/1000 af 21. juni 2021 om ændring af afgørelse 2013/184/FUSP om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Myanmar/Burma (12),

| — | der henviser til Rådets afgørelse (FUSP) 2021/711 af 29. april 2021 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Myanmar/Burma (13), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets afgørelse (FUSP) 2021/711 af 29. april 2021 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Myanmar/Burma (13),

| — | der henviser til EU's retningslinjer om fremme og beskyttelse af religions- og trosfrihed, |
| --- | --- |

—

der henviser til EU's retningslinjer om fremme og beskyttelse af religions- og trosfrihed,

| — | der henviser til artikel 34 i Myanmars forfatning fra 2008, der anerkender religions- og trosfriheden og garanterer borgerne retten til frit at dyrke og praktisere religion, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 34 i Myanmars forfatning fra 2008, der anerkender religions- og trosfriheden og garanterer borgerne retten til frit at dyrke og praktisere religion,

| — | der henviser til Sammenslutningen af Sydøstasiatiske Nationers fempunktskonsensus af 24. april 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til Sammenslutningen af Sydøstasiatiske Nationers fempunktskonsensus af 24. april 2021,

| — | der henviser til rapporten fra FN's generalsekretær af 31. august 2021 om menneskerettighedssituationen for rohingya-muslimer og andre mindretal i Myanmar, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra FN's generalsekretær af 31. august 2021 om menneskerettighedssituationen for rohingya-muslimer og andre mindretal i Myanmar,

| — | der henviser til FN's Generalforsamlings resolution 75/287 af 18. juni 2021 om situationen i Myanmar, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Generalforsamlings resolution 75/287 af 18. juni 2021 om situationen i Myanmar,

| — | der henviser til rapporten af 22. august 2019 fra FN's uafhængige internationale undersøgelsesmission om Myanmar om seksuel og kønsbaseret vold i Myanmar og de kønsspecifikke konsekvenser af landets etniske konflikter, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten af 22. august 2019 fra FN's uafhængige internationale undersøgelsesmission om Myanmar om seksuel og kønsbaseret vold i Myanmar og de kønsspecifikke konsekvenser af landets etniske konflikter,

| — | der henviser til rapporterne fra FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Myanmar, fra FN's højkommissariat for menneskerettigheder og fra Den Internationale Arbejdsorganisations tilsynsmekanisme, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporterne fra FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Myanmar, fra FN's højkommissariat for menneskerettigheder og fra Den Internationale Arbejdsorganisations tilsynsmekanisme,

| — | der henviser til rapporten af 16. september 2021 fra FN's højkommissær for menneskerettigheder om menneskerettighedssituationen i Myanmar, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten af 16. september 2021 fra FN's højkommissær for menneskerettigheder om menneskerettighedssituationen i Myanmar,

| — | der henviser til erklæringen fra FN's højkommissariat for menneskerettigheder om Myanmar af 23. september 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen fra FN's højkommissariat for menneskerettigheder om Myanmar af 23. september 2021,

| — | der henviser til rapporten af 22. september 2021 fra FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Myanmar, Thomas H. Andrews, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten af 22. september 2021 fra FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Myanmar, Thomas H. Andrews,

| — | der henviser til rapporterne fra FN's Menneskerettighedsråd om Myanmar og menneskerettighedssituationen for rohingyamuslimer og andre mindretal, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporterne fra FN's Menneskerettighedsråd om Myanmar og menneskerettighedssituationen for rohingyamuslimer og andre mindretal,

| — | der henviser til rapporten fra FN's afhængige undersøgelsesmekanisme for Myanmar af 1. juli 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten fra FN's afhængige undersøgelsesmekanisme for Myanmar af 1. juli 2021,

| — | der henviser til den endelige rapport og de endelige henstillinger fra det rådgivende udvalg om delstaten Rakhine (Annan-rapporten), |
| --- | --- |

—

der henviser til den endelige rapport og de endelige henstillinger fra det rådgivende udvalg om delstaten Rakhine (Annan-rapporten),

| — | der henviser til kendelse af 23. januar 2020 fra Den Internationale Straffedomstol om anmodning om indikation for midlertidige foranstaltninger fra Republikken Gambia i sagen vedrørende anvendelsen af konventionen om forebyggelse af og straf for folkedrab (Gambia mod Myanmar), |
| --- | --- |

—

der henviser til kendelse af 23. januar 2020 fra Den Internationale Straffedomstol om anmodning om indikation for midlertidige foranstaltninger fra Republikken Gambia i sagen vedrørende anvendelsen af konventionen om forebyggelse af og straf for folkedrab (Gambia mod Myanmar),

| — | der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder fra 1948, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder fra 1948,

| — | der henviser til Genèvekonventionen fra 1949 og tillægsprotokollerne dertil, |
| --- | --- |

—

der henviser til Genèvekonventionen fra 1949 og tillægsprotokollerne dertil,

| — | der henviser til FN’s konvention om forebyggelse af og straf for folkedrab fra 1948, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN’s konvention om forebyggelse af og straf for folkedrab fra 1948,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 144, stk. 5, og artikel 132, stk. 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 144, stk. 5, og artikel 132, stk. 4,

| A. | der henviser til, at Myanmars militær, kendt som Tatmadaw, den 1. februar 2021 under klar overtrædelse af Myanmars forfatning anholdt præsident Win Myint og statsrådgiver Aung San Suu Kyi samt ledende medlemmer af regeringen, tog magten over den lovgivende, dømmende og udøvende magt ved et statskup og erklærede en undtagelsestilstand af et års varighed; der henviser til, at den øverstbefalende, Min Aung Hlaing, i august 2021 meddelte, at han udnævne sig selv som premierminister, og at undtagelsestilstanden ville blive forlænget indtil august 2023; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Myanmars militær, kendt som Tatmadaw, den 1. februar 2021 under klar overtrædelse af Myanmars forfatning anholdt præsident Win Myint og statsrådgiver Aung San Suu Kyi samt ledende medlemmer af regeringen, tog magten over den lovgivende, dømmende og udøvende magt ved et statskup og erklærede en undtagelsestilstand af et års varighed; der henviser til, at den øverstbefalende, Min Aung Hlaing, i august 2021 meddelte, at han udnævne sig selv som premierminister, og at undtagelsestilstanden ville blive forlænget indtil august 2023;

| B. | der henviser til, at FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Myanmar i en formel erklæring har anført, at militærjuntaens omfattende og systematiske angreb på befolkningen i Myanmar sandsynligvis udgør forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser i henhold til folkeretten; der henviser til, at FN's særlige rapportør udtrykkeligt har erklæret, at planlæggerne og gerningsmændene bag kuppet og krænkelserne bør drages til ansvar; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Myanmar i en formel erklæring har anført, at militærjuntaens omfattende og systematiske angreb på befolkningen i Myanmar sandsynligvis udgør forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser i henhold til folkeretten; der henviser til, at FN's særlige rapportør udtrykkeligt har erklæret, at planlæggerne og gerningsmændene bag kuppet og krænkelserne bør drages til ansvar;

| C. | der henviser til, at militærjuntaen i maj 2021 tog de første skridt til at opløse Aung San Suu Kyis politiske parti, som var i regeringen indtil statskuppet i februar 2021; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at militærjuntaen i maj 2021 tog de første skridt til at opløse Aung San Suu Kyis politiske parti, som var i regeringen indtil statskuppet i februar 2021;

| D. | der henviser til, at det udvalg, der repræsenterer Pyidaungsu Hluttaw (CRPH) og den nationale samlingsregering (NUG), blev dannet for at repræsentere Myanmars befolknings demokratiske ønsker; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at det udvalg, der repræsenterer Pyidaungsu Hluttaw (CRPH) og den nationale samlingsregering (NUG), blev dannet for at repræsentere Myanmars befolknings demokratiske ønsker;

| E. | der henviser til, at fredelige protester og demonstrationer brød ud i forskellige byer i Myanmar som reaktion på kuppet; der henviser til, at politikere, regeringsembedsmænd, repræsentanter for civilsamfundet, religiøse aktører, fredelige demonstranter og forfattere siden den 1. februar 2021 ulovligt er blevet arresteret eller sat i husarrest; der henviser til, at det af den seneste rapport fra FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder fremgår, at mere end 1 120 mennesker er blevet dræbt siden kuppet, og at de militære myndigheder også har arresteret over 8 000 mennesker, herunder hundredvis af politikere, aktivister og embedsmænd; der henviser til, at domstolene har dømt 312 personer, hvoraf 26 er blevet dømt til døden, herunder to børn; der henviser til, at mindst 120 mennesker angiveligt er døde, mens de var varetægtsfængslet; der henviser til, at juntaen pr. juli 2021 havde dræbt mindst 75 børn; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at fredelige protester og demonstrationer brød ud i forskellige byer i Myanmar som reaktion på kuppet; der henviser til, at politikere, regeringsembedsmænd, repræsentanter for civilsamfundet, religiøse aktører, fredelige demonstranter og forfattere siden den 1. februar 2021 ulovligt er blevet arresteret eller sat i husarrest; der henviser til, at det af den seneste rapport fra FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder fremgår, at mere end 1 120 mennesker er blevet dræbt siden kuppet, og at de militære myndigheder også har arresteret over 8 000 mennesker, herunder hundredvis af politikere, aktivister og embedsmænd; der henviser til, at domstolene har dømt 312 personer, hvoraf 26 er blevet dømt til døden, herunder to børn; der henviser til, at mindst 120 mennesker angiveligt er døde, mens de var varetægtsfængslet; der henviser til, at juntaen pr. juli 2021 havde dræbt mindst 75 børn;

| F. | der henviser til, at militæret sideløbende har øget sin undertrykkelse af medierne i Myanmar, idet et stigende antal journalister er blevet vilkårligt arresteret, tilbageholdt og kommet under anklage med det formål at bringe medierne til tavshed og udrydde ytringsfriheden; der henviser til, at Juntaen i stigende grad gør brug af overvågnings- og censurredskaber gennem restriktioner på telekommunikation og internettet; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at militæret sideløbende har øget sin undertrykkelse af medierne i Myanmar, idet et stigende antal journalister er blevet vilkårligt arresteret, tilbageholdt og kommet under anklage med det formål at bringe medierne til tavshed og udrydde ytringsfriheden; der henviser til, at Juntaen i stigende grad gør brug af overvågnings- og censurredskaber gennem restriktioner på telekommunikation og internettet;

| G. | der henviser til, at tortur i vid udstrækning anvendes mod de varetægtsfængslede for at deltage i pro-demokratiske demonstrationer; der henviser til, at torturmetoderne omfatter prygl, simulerede henrettelser med pistoler, brænding med cigaretter samt voldtægt og trusler om voldtægt; der henviser til, at tortur af politiet tidligere har været et problem i Myanmar, men nu anvender Tatmadaw en systematisk risiko for tortur som led i sine bestræbelser på at undertrykke oppositionen; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at tortur i vid udstrækning anvendes mod de varetægtsfængslede for at deltage i pro-demokratiske demonstrationer; der henviser til, at torturmetoderne omfatter prygl, simulerede henrettelser med pistoler, brænding med cigaretter samt voldtægt og trusler om voldtægt; der henviser til, at tortur af politiet tidligere har været et problem i Myanmar, men nu anvender Tatmadaw en systematisk risiko for tortur som led i sine bestræbelser på at undertrykke oppositionen;

| H. | der henviser til, at juntaen i stigende grad er afhængig af brugen af kollektiv afstraffelse, herunder bortførelse af familiemedlemmer til dem, der er blevet udstedt arrestordrer mod, men som politiet og militæret ikke er i stand til at lokalisere; der henviser til, at børn, herunder småbørn, er blevet dræbt eller bortført formodentlig for at tvinge forældrene til at melde sig til myndighederne; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at juntaen i stigende grad er afhængig af brugen af kollektiv afstraffelse, herunder bortførelse af familiemedlemmer til dem, der er blevet udstedt arrestordrer mod, men som politiet og militæret ikke er i stand til at lokalisere; der henviser til, at børn, herunder småbørn, er blevet dræbt eller bortført formodentlig for at tvinge forældrene til at melde sig til myndighederne;

| I. | der henviser til, at etniske mindretal praktiserer kristendom (6,3 %, navnlig Chin-, Kachin- og Karenfolkene), islam (2,1 %, navnlig rohingyaerne, Malajer, folk fra Yangon og andre mindretal) og hinduisme (0,5 %, navnlig burmesiske indere); |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at etniske mindretal praktiserer kristendom (6,3 %, navnlig Chin-, Kachin- og Karenfolkene), islam (2,1 %, navnlig rohingyaerne, Malajer, folk fra Yangon og andre mindretal) og hinduisme (0,5 %, navnlig burmesiske indere);

| J. | der henviser til, at der begås krænkelser af religions- og trosfriheden og andre menneskerettigheder mod religiøse og etniske mindretal i Myanmar; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at der begås krænkelser af religions- og trosfriheden og andre menneskerettigheder mod religiøse og etniske mindretal i Myanmar;

| K. | der henviser til, at kirker er blevet beskudt med granater og angrebet, og at præster er blevet arresteret; der henviser til, at militære tropper også har oprettet lejre på kirkelige områder, hvilket yderligere undergraver deres rolle som fristeder for mennesker i nød; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at kirker er blevet beskudt med granater og angrebet, og at præster er blevet arresteret; der henviser til, at militære tropper også har oprettet lejre på kirkelige områder, hvilket yderligere undergraver deres rolle som fristeder for mennesker i nød;

| L. | der henviser til, at der er mange etniske grupper i Myanmar; der henviser til, at interne konflikter har ført til tragiske tab af tusindvis af menneskeliv i løbet af de seneste årtier; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at der er mange etniske grupper i Myanmar; der henviser til, at interne konflikter har ført til tragiske tab af tusindvis af menneskeliv i løbet af de seneste årtier;

| M. | der henviser til, at det i Myanmars lov om statsborgerskab fastslås, at rohingyaerne er »ikke-statsborgere« eller »udenlandske statsborgere«, og at de derfor fratages deres statsborgerskab, hvilket yderligere forværrer deres vanskelige situation; der henviser til, at forfølgelsen af rohingya-mindretallet ikke er ophørt på trods af talrige opfordringer fra det internationale samfund; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at det i Myanmars lov om statsborgerskab fastslås, at rohingyaerne er »ikke-statsborgere« eller »udenlandske statsborgere«, og at de derfor fratages deres statsborgerskab, hvilket yderligere forværrer deres vanskelige situation; der henviser til, at forfølgelsen af rohingya-mindretallet ikke er ophørt på trods af talrige opfordringer fra det internationale samfund;

| N. | der henviser til, at de omkring 600 000 rohingyaer, der er tilbage i delstaten Rakhine, udsættes for vedvarende diskriminerende politikker og praksisser og systematiske krænkelser af deres grundlæggende rettigheder, vilkårlige arrestationer, indespærring i overfyldte lejre og stærkt begrænset adgang til uddannelse og sundhedspleje; der henviser til, at de undertrykkende betingelser, der er pålagt rohingyaerne, udgør forbrydelser mod menneskeheden; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at de omkring 600 000 rohingyaer, der er tilbage i delstaten Rakhine, udsættes for vedvarende diskriminerende politikker og praksisser og systematiske krænkelser af deres grundlæggende rettigheder, vilkårlige arrestationer, indespærring i overfyldte lejre og stærkt begrænset adgang til uddannelse og sundhedspleje; der henviser til, at de undertrykkende betingelser, der er pålagt rohingyaerne, udgør forbrydelser mod menneskeheden;

| O. | der henviser til, at rohingyaer og andre etniske mindretal, navnlig kvinder og piger, fortsat er udsat for en betydelig risiko for seksuel vold, navnlig i forbindelse med den langvarige konflikt mellem Tatmadaw og Arakan-hæren; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at rohingyaer og andre etniske mindretal, navnlig kvinder og piger, fortsat er udsat for en betydelig risiko for seksuel vold, navnlig i forbindelse med den langvarige konflikt mellem Tatmadaw og Arakan-hæren;

| P. | der henviser til, at den humanitære krise i Myanmar forværres med mere end 210 000 internt fordrevne alene i år og med tre millioner mennesker med behov for humanitær bistand, hvilket er et tal, der er tredoblet i de seneste otte måneder, og at halvdelen af befolkningen, ca. 20 millioner mennesker, lever under fattigdomsgrænsen; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at den humanitære krise i Myanmar forværres med mere end 210 000 internt fordrevne alene i år og med tre millioner mennesker med behov for humanitær bistand, hvilket er et tal, der er tredoblet i de seneste otte måneder, og at halvdelen af befolkningen, ca. 20 millioner mennesker, lever under fattigdomsgrænsen;

| Q. | der henviser til, at FN's generalsekretær har advaret om at risikoen for en omfattende væbnet konflikt kræver en fælles tilgang for at forhindre en flerdimensionel katastrofe i hjertet af Sydøstasien og derudover; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at FN's generalsekretær har advaret om at risikoen for en omfattende væbnet konflikt kræver en fælles tilgang for at forhindre en flerdimensionel katastrofe i hjertet af Sydøstasien og derudover;

| R. | der henviser til, at Verdensfødevareprogrammet anslår, at 6,2 millioner mennesker i Myanmar er i fare for fødevareusikkerhed og sult, hvilket er en stigning fra 2,8 millioner før militærkuppet; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at Verdensfødevareprogrammet anslår, at 6,2 millioner mennesker i Myanmar er i fare for fødevareusikkerhed og sult, hvilket er en stigning fra 2,8 millioner før militærkuppet;

| S. | der henviser til, at den humanitære situation i Myanmar også er blevet forværret af covid-19-krisen; der henviser til, at den vilkårlige massetilbageholdelse af demonstranter, de overfyldte fængsler og den generelle forsømmelse af fangers sundhed også har bidraget til en stigning i antallet af covid-19-infektioner; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at den humanitære situation i Myanmar også er blevet forværret af covid-19-krisen; der henviser til, at den vilkårlige massetilbageholdelse af demonstranter, de overfyldte fængsler og den generelle forsømmelse af fangers sundhed også har bidraget til en stigning i antallet af covid-19-infektioner;

| T. | der henviser til, at militæret har anvendt covid-19-foranstaltninger til at slå ned på demokratiforkæmpere, menneskerettighedsforkæmpere og journalister; der henviser til, at retten til sundhed blev undergravet; der henviser til, at juntaen har lukket hospitaler og angrebet sundhedspersonale, hvilket har ført til et sammenbrud i sundhedssystemet, efterhånden som covid-19-udbruddet raser i hele landet; der henviser til, at tropper har ødelagt medicinske varer og medicinsk udstyr og har besat snesevis af lægeklinikker, hvilket har fået befolkningen i Myanmar til at blive væk fra lægeklinikker af frygt for at blive tilbageholdt eller skudt; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at militæret har anvendt covid-19-foranstaltninger til at slå ned på demokratiforkæmpere, menneskerettighedsforkæmpere og journalister; der henviser til, at retten til sundhed blev undergravet; der henviser til, at juntaen har lukket hospitaler og angrebet sundhedspersonale, hvilket har ført til et sammenbrud i sundhedssystemet, efterhånden som covid-19-udbruddet raser i hele landet; der henviser til, at tropper har ødelagt medicinske varer og medicinsk udstyr og har besat snesevis af lægeklinikker, hvilket har fået befolkningen i Myanmar til at blive væk fra lægeklinikker af frygt for at blive tilbageholdt eller skudt;

| U. | der henviser til, at Tatmadaw og dens generaler ulovligt skaffer sig midler gennem ulovligt salg af træ, ædelstene, gas og olie og står over for udbredte beskyldninger om korruption; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at Tatmadaw og dens generaler ulovligt skaffer sig midler gennem ulovligt salg af træ, ædelstene, gas og olie og står over for udbredte beskyldninger om korruption;

| V. | der henviser til, at FN's humanitære beredskabsplan for Myanmar fra 2021 ifølge FN kun har modtaget 46 % af de midler, der er anmodet om til dato, og at humanitære operationer lider under et stort finansieringsunderskud; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at FN's humanitære beredskabsplan for Myanmar fra 2021 ifølge FN kun har modtaget 46 % af de midler, der er anmodet om til dato, og at humanitære operationer lider under et stort finansieringsunderskud;

| 1. | fordømmer på det kraftigste statskuppet den 1. februar 2021, der blev gennemført af Tatmadaw under ledelse af øverstbefalende Min Aung Hlaing; opfordrer Tatmadaw til fuldt ud at respektere resultatet af det demokratiske valg i november 2020 og til straks at genindsætte den civile regering, bringe undtagelsestilstanden til ophør, sætte en stopper for anvendelsen af vold mod fredelige demonstranter, respektere retten til ytrings- og foreningsfrihed og give alle valgte parlamentarikere mulighed for at varetage deres mandat; opfordrer Myanmars militær til at løslade alle politiske fanger, til at ophæve begrænsningerne af ytrings-, forsamlings- og foreningsfriheden og til at respektere religions- og trosfriheden; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer til øjeblikkelig og betingelsesløs løsladelse af præsident Win Myint, statsrådgiver Aung San Suu Kyi, og alle andre, der er blevet arresteret efter ubegrundede anklager; mener, at løsladelsen af alle politiske ledere og fanger er det første afgørende skridt i retning af en fredelig løsning på krisen og genoprettelse af de legitime myndigheder; |
| --- | --- |

2.

| 3. | udtrykker sin støtte til Myanmars befolkning i dens kamp for demokrati, frihed og menneskerettigheder; |
| --- | --- |

3.

| 4. | fordømmer Tatmadaw's omfattende voldelige reaktion på enhver form for protest og de grove menneskerettighedskrænkelser, den har begået og stadig begår mod befolkningen i Myanmar, herunder mod etniske og religiøse mindretal, hvilket udgør forbrydelser mod menneskeheden; udtrykker dyb bekymring over de hyppige angreb på kirker, moskeer, skoler og medicinske faciliteter og anholdelsen af religiøse ledere; |
| --- | --- |

4.

| 5. | støtter CRPH og NUG som de eneste legitime repræsentanter for Myanmars befolknings demokratiske ønsker, og opfordrer Sammenslutningen af Sydøstasiatiske Nationer ((ASEAN) og det internationale samfund til at inddrage dem i en ægte og inklusiv politisk dialog og indsats med henblik på en fredelig løsning på krisen baseret på respekt for retsstatsprincippet; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer til øjeblikkelig og regelmæssig adgang for Den Internationale Røde Kors Komité til tilbageholdte og fængslede, som er omfattet af Genèvekonventionerne; opfordrer militæret og politiet til at give familierne til alle personer, der tilbageholdes i forbindelse med sikkerhedsstyrkernes operationer i Myanmar forud for og i kølvandet på den 1. februar 2021, fuldstændige oplysninger om deres skæbne og opholdssted; |
| --- | --- |

6.

| 7. | minder om Myanmars multietniske karakter; opfordrer indtrængende Tatmadaw til fuldt ud at respektere hver enkelt etnicitets umistelige rettigheder; opfordrer til en øjeblikkelig, stringent, uafhængig og gennemsigtig efterforskning af de forbrydelser, som militæret har begået i landet, og til at gerningsmændene stilles for en domstol; |
| --- | --- |

7.

| 8. | er forfærdet over Tatmadaws forbrydelser mod etniske og religiøse grupper i Myanmar; fordømmer på det kraftigste Tatmadaw's angreb i staterne Kayin, Kayah, Kachin, Shan og Chin, der har ført til omfattende fordrivelser, dødsfald blandt civile, herunder børn, ødelæggelse af religiøse bygninger og andre krænkelser af menneskerettighederne og den humanitære folkeret; |
| --- | --- |

8.

| 9. | fordømmer forfølgelsen af kristne i landet; opfordrer indtrængende Tatmadaw til at ophøre med at dræbe og arrestere kristne og sætte en stopper for granatbeskydning og angreb på kirker; understreger, at det internationale samfund har givet udtryk for sin dybe bekymring over de voldelige angreb på kristne trossamfund i Myanmar; |
| --- | --- |

9.

| 10. | gentager sin fordømmelse af menneskerettighedskrænkelser og de systematiske og udbredte angreb på rohingyabefolkningen; understreger, at EU fortsat nøje vil overvåge den militære ledelses handlinger mod mindretal i landet, navnlig rohingyaerne; gentager sin opfordring til myndighederne i Myanmar til at skabe betingelser og garantier for en sikker, frivillig, værdig og stabil tilbagevenden under FN's tilsyn for de rohingyaer, der ønsker at vende tilbage til deres hjemland; |
| --- | --- |

10.

| 11. | fordømmer på det kraftigste den fortsatte forskelsbehandling af etniske mindretal, hvis bevægelsesfrihed er stærkt begrænset, og som er frataget basale tjenesteydelser i Myanmar; |
| --- | --- |

11.

| 12. | fordømmer alle former for juntaens brug af vold mod sine borgere samt andre former for chikane, navnlig over for menneskerettighedsforkæmpere, civilsamfundsaktivister og journalister; opfordrer indtrængende juntaen til at fjerne alle restriktioner på telekommunikation og internettet, herunder uafhængige mediewebsteder og sociale medieplatforme; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer til, at volden mod arbejdere og fagforeninger omgående bringes til ophør, og at fagforeningernes og deres medlemmers rettigheder beskyttes, herunder retten til at fungere frit; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer til øjeblikkelig humanitær adgang og bistand til sårbare samfund, herunder kvinder, børn og etniske mindretal, og til en styrkelse af civilsamfundsorganisationer og etniske samfundsbaserede organisationer for at sikre, at humanitær bistand effektivt når ud til dem, der har behov for det; anmoder Kommissionen om at omdirigere og optrappe den humanitære bistand, herunder sundhedsstøtten, gennem grænseoverskridende kanaler, lokale humanitære netværk, etniske tjenesteydere og lokalsamfundsbaserede organisationer og civilsamfundsorganisationer; anmoder Kommissionen om at analysere, hvordan udviklingsprojekter bedst kan gennemføres med disse grupper, og til at dirigere udviklingsbistanden i overensstemmelse hermed; |
| --- | --- |

14.

| 15. | bemærker med dyb bekymring, at den humanitære krise forværres af en tredje covid-19-bølge i Myanmar med særligt foruroligende smitteniveauer blandt de mest marginaliserede befolkningsgrupper, herunder dem i landets overfyldte og uhygiejniske fængsler; opfordrer indtrængende juntaen til at genetablere en inddæmningsstrategi og et kontaktopsporingssystem og til at sikre, at folk har adgang til sundhedsydelser og vacciner; anmoder Kommissionen om at øge sin støtte i denne henseende og sikre, at den når ud til borgerne, herunder ved at levere doser af covid-19-vacciner; |
| --- | --- |

15.

| 16. | er forfærdet over angrebene, chikanen, tilbageholdelsen og torturen af sundhedspersonale, navnlig under den igangværende covid-19-sundhedskrise; opfordrer juntaen til at garantere sundhedspersonalets sikkerhed og øjeblikkeligt indstille alle former for chikane og angreb på disse personer; understreger Myanmars myndigheders ansvar for at sikre fuld adgang til sundhedspleje; |
| --- | --- |

16.

| 17. | fordømmer de angreb, som de militære myndigheder har begået mod sundhedspersonale og medicinske faciliteter, og deres reaktion på covid-19-pandemien; fremhæver, at sundhed og adgang til sundhedspleje og vaccination er en universel menneskeret; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer Tatmadaw til at ophøre med at nægte befolkningens ret til beskyttelse mod covid-19 og korrekt behandling heraf, hvilket kan forårsage et betydeligt tab af menneskeliv i Myanmar; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer indtrængende regeringerne i nabolandene til at sikre, at myndighederne ikke forhindrer nogen i at krydse grænseområdet og søge tilflugt; opfordrer disse regeringer til at sikre, at hjælpeorganisationer og lokale civilsamfundsorganisationer får adgang til områder med internt fordrevne personer langs deres grænser til Myanmar; |
| --- | --- |

19.

| 20. | gentager sin stærke støtte til civilsamfundet og forkæmpere for demokrati i Myanmar og opfordrer EU og dets institutioner til at fortsætte bestræbelserne på at fremme civilsamfundet på trods af de nuværende og muligvis vedvarende begrænsninger, som den nuværende militære regering har indført; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer ASEAN, dets medlemmer og navnlig dets særlige udsending til Myanmar til mere proaktivt at udnytte sin særlige rolle i Myanmar, til at samarbejde med FN's særlige udsending og til at samarbejde med alle involverede parter, navnlig med NUG og repræsentanter for civilsamfundet, navnlig kvinder og etniske grupper, med henblik på i det mindste at fremme en effektiv og meningsfuld gennemførelse af fempunktskonsensussen med henblik på at opnå en holdbar og demokratisk løsning på den nuværende krise i den nærmeste fremtid; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer endvidere Kina og Rusland til aktivt at engagere sig i internationalt diplomati og leve op til deres ansvar som permanente medlemmer af FN's Sikkerhedsråd; forventer, at de spiller en konstruktiv rolle i forbindelse med undersøgelsen af situationen i Myanmar; |
| --- | --- |

22.

| 23. | opfordrer indtrængende Myanmar til at samarbejde med internationale bestræbelser på at sikre ansvarlighed, herunder ved endelig at give den uafhængige undersøgelsesmekanisme for Myanmar (IIMM) fuld adgang til landet; opfordrer EU, dets medlemsstater og det internationale samfund til at sikre, at IIMM har den nødvendige støtte til at udføre sit mandat; minder om, at Myanmar er forpligtet til at efterkomme Den Internationale Domstols kendelse om foreløbige foranstaltninger; |
| --- | --- |

23.

| 24. | glæder sig over de seneste runder af sanktioner, som Rådet har indført over for medlemmer af Tatmadaw og deres virksomheder, og opfordrer Rådet til fortsat at indføre målrettede og robuste sanktioner med henblik på at afskære juntaens livliner og samtidig sikre, at dette ikke skader Myanmars befolkning; er af den opfattelse, at det internationale samfund fortsat skal træffe yderligere foranstaltninger over for militæret og dets ledere og pålægge dem omkostninger, indtil de går i den modsatte retning og sikrer en tilbagevenden til demokrati; understreger behovet for, at alle EU-medlemsstater styrker og håndhæver de sanktioner, der pålægges enhver statsejet Myanmarvirksomhed, navnlig inden for træ- og ædelstensindustrien; opfordrer indtrængende Kommissionen til at sikre, at nationale sanktioner, der pålægges medlemsstater og associerede lande for overtrædelse af EU's sanktioner, er effektive; understreger, at dette vil kræve, at der indføres særlige indefrysning af aktiver og forbud mod internationale finansielle overførsler til de to statsejede banker, Myanmar Foreign Trade Bank og Myanmar Investment and Commercial Bank, hvorigennem al udenlandsk valuta indsamles, og at den statsejede olie- og gasvirksomhed i Myanmar, der genererer juntaens største indgående udenlandske valuta, tilføjes til sanktionslisten; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer Rådet til fortsat at indføre målrettede sanktioner mod dem, der er ansvarlige for kuppet den -. februar 2021, og til at overveje andre mulige foranstaltninger; opfordrer indtrængende Rådet til at opføre det statslige administrationsråd som en enhed i stedet for dets individuelle medlemmer på listen over fysiske og juridiske personer, enheder og organer, der er omfattet af restriktive foranstaltninger; |
| --- | --- |

25.

| 26. | gentager sin opfordring til EU-baserede virksomheder med operationer eller forsyningskæder i Myanmar til at udvise øget due diligence på menneskerettighedsområdet og til at sikre, at de ikke har nogen tilknytning til Myanmars sikkerhedsstyrker, deres individuelle medlemmer eller enheder ejet eller kontrolleret af dem, og at de ikke direkte eller indirekte bidrager til juntaens undertrykkelse af demokrati og menneskerettigheder; opfordrer EU-baserede virksomheder til at offentliggøre deres konklusioner og til at arbejde på løbende at forbedre arbejdsvilkårene og miljøstandarderne i deres virksomheder i Myanmar; |
| --- | --- |

26.

| 27. | gentager sin opfordring til fortsat at gennemføre målrettede sanktioner mod dem, der er ansvarlige for grusomhederne mod rohingyaerne; |
| --- | --- |

27.

| 28. | gentager sin opfordring til Kommissionen om hurtigt at iværksætte en undersøgelse af de handelspræferencer, der er til fordel for Myanmar, navnlig for så vidt angår virksomheder tilhørende medlemmer af Myanmars militær inden for specifikke sektorer, og til at holde Parlamentet behørigt underrettet om de skridt, der skal tages; anerkender, at der er opnået forbedringer, siden Myanmar blev genoptaget i »alt undtagen våben« -ordningen (EBA) i 2013, f.eks. med hensyn til jobskabelse i beklædningssektoren, som især har gavnet kvinder; understreger imidlertid, at processen med øget engagement allerede blev indledt i 2018 med fokus på overholdelse af internationale menneskerettighedskonventioner og arbejdstagerrettigheder, og at kuppet tilbagerullede fremskridtene fra demokratiseringsprocessen og derved undergraver betingelserne for at indrømme EBA-præferencer; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer EU's delegation i Myanmar og medlemsstaternes ambassader til nøje at overvåge menneskerettigheds- og sundhedssituationen i Myanmar og sagerne om politiske ledere og andre, der i øjeblikket er tilbageholdt og fængslet; |
| --- | --- |

29.

| 30. | opfordrer medlemsstaterne og de associerede lande til at opretholde embargoen mod direkte og indirekte levering, salg og overførsel, herunder transit, forsendelse og mæglervirksomhed, af alle våben, ammunition og andet militær-, sikkerheds- og overvågningsudstyr og -systemer samt levering af uddannelse, vedligeholdelse og anden militær og sikkerhedsmæssig bistand; understreger behovet for, at Den Internationale Straffedomstol foretager en yderligere undersøgelse af situationen; |
| --- | --- |

30.

| 31. | advarer om risikoen for en endnu større humanitær nødsituation som følge af optrapningen af volden og landets alvorlige økonomiske krise, fattigdom og antallet af fordrevne; opfordrer EU, dets medlemmer og det internationale samfund til hurtigst muligt at opfylde deres finansielle forpligtelser i henhold til FN's humanitære beredskabsplan for Myanmar fra 2021; |
| --- | --- |

31.

| 32. | opfordrer NF/HR og medlemsstaterne til energisk at tage hånd om situationen i Myanmar og opfordrer NF/HR til regelmæssigt at aflægge rapport til Parlamentet, navnlig til Udenrigsudvalget, herunder om situationen for religiøse og etniske grupper, for at sikre en passende parlamentarisk dialog om denne vigtige og bekymrende situation; |
| --- | --- |

32.

| 33. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til den legitime præsident for Myanmar og Myanmars nationale samlingsregering, det udvalg, der repræsenterer Pyidaungsu Hluttaw, statsrådgiveren i Myanmar, Tatmadaw, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Kommissionen, EU's medlemsstaters regeringer og parlamenter, regeringerne og parlamenterne i De Forenede Stater, Bangladesh, Det Forenede Kongerige, Japan, Indien, Australien, Canada, ASEAN's medlemsstater, regeringerne og parlamenterne i Rusland og Kina, FN's generalsekretær, ASEANS generalsekretær, ASEAN's mellemstatslige menneskerettighedskommission, FN's særlige rapportør for menneskerettighedssituationen i Myanmar, FN's højkommissær for flygtninge og FN's Menneskerettighedsråd. |
| --- | --- |

33.

---

(1)  EUT C 419 af 16.12.2015, s. 189.

(2)  EUT C 258 E af 7.9.2013, s. 79.

(3)  EUT C 161 E af 31.5.2011, s. 154.

(4)  EUT C 99 E af 3.4.2012, s. 120.

(5)  EUT C 101 af 16.3.2018, s. 134.

(6)  EUT C 238 af 6.7.2018, s. 112.

(7)  EUT C 337 af 20.9.2018, s. 109.

(8)  EUT C 28 af 27.1.2020, s. 80.

(9)  EUT C 433 af 23.12.2019, s. 124.

(10)  EUT C 171 af 6.5.2021, s. 12.

(11)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0054.

(12)  EUT L 219 I af 21.6.2021, s. 57.

(13)  EUT L 147 af 30.4.2021, s. 17.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/186 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/186

---

P9_TA(2021)0418

Sagen om Paul Rusesabagina i Rwanda

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om sagen om Paul Rusesabagina i Rwanda (2021/2906(RSP))

(2022/C 132/15)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om Rwanda, især beslutning af 11. februar 2021 om sagen om Paul Rusesabagina (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om Rwanda, især beslutning af 11. februar 2021 om sagen om Paul Rusesabagina (1),

| — | der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne,

| — | der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, som Rwanda ratificerede i 1975, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, som Rwanda ratificerede i 1975,

| — | der henviser til det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder,

| — | der henviser til principperne og retningslinjerne for retten til en retfærdig rettergang og juridisk bistand i Afrika, |
| --- | --- |

—

der henviser til principperne og retningslinjerne for retten til en retfærdig rettergang og juridisk bistand i Afrika,

| — | der henviser til FN's konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf,

| — | der henviser til FN's minimumsstandardregler for behandling af fanger (»Nelson Mandela-reglerne«) som ændret i 2015, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's minimumsstandardregler for behandling af fanger (»Nelson Mandela-reglerne«) som ændret i 2015,

| — | der henviser til Kampala-erklæringen om fængselsforhold i Afrika, |
| --- | --- |

—

der henviser til Kampala-erklæringen om fængselsforhold i Afrika,

| — | der henviser til rapporten af 25. marts 2021 fra FN's menneskerettighedsråds arbejdsgruppe om Universel Regelmæssig Gennemgang om Rwanda, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten af 25. marts 2021 fra FN's menneskerettighedsråds arbejdsgruppe om Universel Regelmæssig Gennemgang om Rwanda,

| — | der henviser til erklæringerne fra det internationale samfund, der fordømmer uregelmæssigheder og manglen på retfærdig rettergang i Rwanda, herunder fra Belgiens regering, USA's udenrigsministerium og Det Forenede Kongeriges regering, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringerne fra det internationale samfund, der fordømmer uregelmæssigheder og manglen på retfærdig rettergang i Rwanda, herunder fra Belgiens regering, USA's udenrigsministerium og Det Forenede Kongeriges regering,

| — | der henviser til erklæringerne fra European Bars Federation, Center for Human Rights of the American Bar Association og flere etablerede menneskerettighedsorganisationer, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringerne fra European Bars Federation, Center for Human Rights of the American Bar Association og flere etablerede menneskerettighedsorganisationer,

| — | der henviser til Cotonouaftalen, |
| --- | --- |

—

der henviser til Cotonouaftalen,

| — | der henviser til Rwandas forfatning, |
| --- | --- |

—

der henviser til Rwandas forfatning,

| — | der henviser til FN's og Den Afrikanske Menneskerettighedskommissions instrumenter, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's og Den Afrikanske Menneskerettighedskommissions instrumenter,

| — | der henviser til Wienerkonventionen om konsulære forbindelser fra 1963, |
| --- | --- |

—

der henviser til Wienerkonventionen om konsulære forbindelser fra 1963,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 144, stk. 5, og artikel 132, stk. 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 144, stk. 5, og artikel 132, stk. 4,

| A. | der henviser til, at menneskerettighedsforkæmperen og den belgiske statsborger Paul Rusesabagina, der er bosiddende i USA, den 29. september 2021 blev idømt 25 års fængsel af afdelingen for international og grænseoverskridende kriminalitet ved højesteret i Rwanda efter hans anholdelse i Kigali den 31. august 2020; der henviser til, at Rusesabagina blev anklaget for ni terrorrelaterede forhold og gjort strafferetligt ansvarlig for aktiviteter, der tilskrives Rwandan Movement for Democratic Change/National Liberation Front (MRCD-FLN), der er en koalition af politiske oppositionspartier, og dens militære gren; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at menneskerettighedsforkæmperen og den belgiske statsborger Paul Rusesabagina, der er bosiddende i USA, den 29. september 2021 blev idømt 25 års fængsel af afdelingen for international og grænseoverskridende kriminalitet ved højesteret i Rwanda efter hans anholdelse i Kigali den 31. august 2020; der henviser til, at Rusesabagina blev anklaget for ni terrorrelaterede forhold og gjort strafferetligt ansvarlig for aktiviteter, der tilskrives Rwandan Movement for Democratic Change/National Liberation Front (MRCD-FLN), der er en koalition af politiske oppositionspartier, og dens militære gren;

| B. | der henviser til, at Rusesabaginas anholdelse i august 2020 var vilkårlig, blev foretaget på falsk grundlag og involverede ulovlig overførsel til Rwanda, tvungen forsvinding og isolationsfængsling; der henviser til, at der ikke blev fremlagt nogen arrestordre for hans anholdelse i overensstemmelse med kravene i artikel 37 i den rwandiske strafferetsplejelov (2019), og at der ikke blev fremlagt noget anklageskrift før hans domfældelse i strid med artikel 68 i den rwandiske strafferetsplejelov; der henviser til, at Rusesabagina ved flere lejligheder offentligt havde erklæret, at han ikke kunne vende tilbage til sit hjemland af frygt for gengældelse; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Rusesabaginas anholdelse i august 2020 var vilkårlig, blev foretaget på falsk grundlag og involverede ulovlig overførsel til Rwanda, tvungen forsvinding og isolationsfængsling; der henviser til, at der ikke blev fremlagt nogen arrestordre for hans anholdelse i overensstemmelse med kravene i artikel 37 i den rwandiske strafferetsplejelov (2019), og at der ikke blev fremlagt noget anklageskrift før hans domfældelse i strid med artikel 68 i den rwandiske strafferetsplejelov; der henviser til, at Rusesabagina ved flere lejligheder offentligt havde erklæret, at han ikke kunne vende tilbage til sit hjemland af frygt for gengældelse;

| C. | der henviser til, at Rwandas justitsminister, Johnston Busingye, indrømmede sin regerings rolle i Rusesabaginas tvungne forsvinding og overførsel i august 2020, betaling for flyet, der blev anvendt til overførslen, og krænkelsen af Rusesabaginas ret til en retfærdig rettergang; der henviser til, at domstolen den 10. marts 2021 fastslog, at Rusesabaginas overførsel var lovlig, og at han ikke blev kidnappet; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at Rwandas justitsminister, Johnston Busingye, indrømmede sin regerings rolle i Rusesabaginas tvungne forsvinding og overførsel i august 2020, betaling for flyet, der blev anvendt til overførslen, og krænkelsen af Rusesabaginas ret til en retfærdig rettergang; der henviser til, at domstolen den 10. marts 2021 fastslog, at Rusesabaginas overførsel var lovlig, og at han ikke blev kidnappet;

| D. | der henviser til, at der under afsigelsen af dommen blev meddelt yderligere beviser, som ikke tidligere var blevet hørt af domstolen eller fremlagt under retssagen, vedrørende påstanden om, at Rusesabagina skulle have rejst midler til den væbnede gruppe FLN; der henviser til, at nogle af de nævnte beviser stammer fra erklæringer om, at Rusesabaginas krav blev fremsat under tvang og uden advokatbistand; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at der under afsigelsen af dommen blev meddelt yderligere beviser, som ikke tidligere var blevet hørt af domstolen eller fremlagt under retssagen, vedrørende påstanden om, at Rusesabagina skulle have rejst midler til den væbnede gruppe FLN; der henviser til, at nogle af de nævnte beviser stammer fra erklæringer om, at Rusesabaginas krav blev fremsat under tvang og uden advokatbistand;

| E. | der henviser til, at Rusesabaginas hold af advokater, som oprindeligt repræsenterede ham, ikke var valgt af ham selv, og at hans foretrukne advokater, som han i sidste ende fik adgang til, fra april 2021 blev forhindret i at mødes med ham, hvilket er i strid med artikel 68 i den rwandiske strafferetsplejelov; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at Rusesabaginas hold af advokater, som oprindeligt repræsenterede ham, ikke var valgt af ham selv, og at hans foretrukne advokater, som han i sidste ende fik adgang til, fra april 2021 blev forhindret i at mødes med ham, hvilket er i strid med artikel 68 i den rwandiske strafferetsplejelov;

| F. | der henviser til, at Rusesabaginas helbredstilstand under tilbageholdelsen er blevet indberettet som meget foruroligende, da han har overlevet en kræftsygdom og lider af en hjerte-kar-sygdom; der henviser til, at han ifølge sine advokater har forsømt to kræftscreeninger, og at fængselsmyndighederne har nægtet ham adgang til receptpligtig medicin fra hans belgiske læge, hvilket har forårsaget psykiske og fysiske lidelser i strid med artikel 12 og 14 i den rwandiske forfatning om retten til livet, retten til fysisk integritet og beskyttelse mod umenneskelig eller nedværdigende behandling; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at Rusesabaginas helbredstilstand under tilbageholdelsen er blevet indberettet som meget foruroligende, da han har overlevet en kræftsygdom og lider af en hjerte-kar-sygdom; der henviser til, at han ifølge sine advokater har forsømt to kræftscreeninger, og at fængselsmyndighederne har nægtet ham adgang til receptpligtig medicin fra hans belgiske læge, hvilket har forårsaget psykiske og fysiske lidelser i strid med artikel 12 og 14 i den rwandiske forfatning om retten til livet, retten til fysisk integritet og beskyttelse mod umenneskelig eller nedværdigende behandling;

| G. | der henviser til, at de rwandiske myndigheder i september 2020 undlod at underrette de belgiske myndigheder om Rusesabaginas anholdelse i overensstemmelse med princippet om konsulær bistand, der er nedfældet i folkeretten; der henviser til, at Rwanda Correctional Service (RCS) har haft adgang til kommunikation og juridiske dokumenter udvekslet mellem Rusesabagina og hans advokater; der henviser til, at den belgiske udenrigsminister sendte adskillige verbalnoter til sin modpart i Rwanda og anmodede om, at Rusesabaginas rettigheder blev respekteret, men at den rwandiske regering afviste hver eneste anmodning; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at de rwandiske myndigheder i september 2020 undlod at underrette de belgiske myndigheder om Rusesabaginas anholdelse i overensstemmelse med princippet om konsulær bistand, der er nedfældet i folkeretten; der henviser til, at Rwanda Correctional Service (RCS) har haft adgang til kommunikation og juridiske dokumenter udvekslet mellem Rusesabagina og hans advokater; der henviser til, at den belgiske udenrigsminister sendte adskillige verbalnoter til sin modpart i Rwanda og anmodede om, at Rusesabaginas rettigheder blev respekteret, men at den rwandiske regering afviste hver eneste anmodning;

| H. | der henviser til, at det i juli 2021 blev rapporteret, at de rwandiske myndigheder havde anvendt NSO-gruppens Pegasus-spyware til potentielt at ramme mere end 3 500 aktivister, journalister og politikere; der henviser til, at spywaren ifølge retsmedicinske analyser også blev brugt til at inficere Carine Kanimbas, Rusesabaginas datters, telefon; der henviser til, at de rwandiske myndigheder benægtede dette; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at det i juli 2021 blev rapporteret, at de rwandiske myndigheder havde anvendt NSO-gruppens Pegasus-spyware til potentielt at ramme mere end 3 500 aktivister, journalister og politikere; der henviser til, at spywaren ifølge retsmedicinske analyser også blev brugt til at inficere Carine Kanimbas, Rusesabaginas datters, telefon; der henviser til, at de rwandiske myndigheder benægtede dette;

| I. | der henviser til, at Rwanda har undertegnet Cotonouaftalen, som fastsætter, at respekt for menneskerettighederne er et væsentligt element i samarbejdet mellem EU og Organisationen af Stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet; der henviser til, at styrkelse af retsstatsprincippet og menneskerettighederne er de vigtigste prioriterede områder i EU's programmering for Rwanda; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Rwanda har undertegnet Cotonouaftalen, som fastsætter, at respekt for menneskerettighederne er et væsentligt element i samarbejdet mellem EU og Organisationen af Stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet; der henviser til, at styrkelse af retsstatsprincippet og menneskerettighederne er de vigtigste prioriterede områder i EU's programmering for Rwanda;

| J. | der henviser til, at det andet ministermøde mellem Den Afrikanske Union og EU finder sted i Kigali den 25.-26. oktober 2021; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at det andet ministermøde mellem Den Afrikanske Union og EU finder sted i Kigali den 25.-26. oktober 2021;

| 1. | minder den rwandiske regering om dens forpligtelser til at sikre de grundlæggende rettigheder, herunder adgang til domstolsprøvelse og retten til en retfærdig rettergang som fastsat i det afrikanske menneskerettighedscharter og andre internationale og regionale menneskerettighedsinstrumenter, herunder Cotonouaftalen, særlig artikel 8 og 96; |
| --- | --- |

1.

| 2. | understreger, at Rwanda skal sikre retsvæsenets uafhængighed og håndhæve den i landets forfatning og lovgivning, og at alle statslige og andre institutioner har pligt til at respektere og observere retsvæsenets uafhængighed; |
| --- | --- |

2.

| 3. | minder om, at udlevering af enhver mistænkt til et andet land kun bør finde sted gennem en uafhængigt overvåget udleveringsprocedure for at sikre lovligheden af udleveringsanmodningen og sikre, at den mistænktes ret til en retfærdig rettergang er fuldt ud sikret i det anmodende land; |
| --- | --- |

3.

| 4. | fordømmer derfor på det kraftigste den ulovlige anholdelse, tilbageholdelse og domfældelse af Paul Rusesabagina, som er i strid med folkeretten og rwandisk ret; mener, at sagen om Rusesabagina er et klart eksempel på menneskerettighedskrænkelserne i Rwanda og sætter spørgsmålstegn ved retfærdigheden af dommen, som angiveligt manglede garantier for en retfærdig rettergang i overensstemmelse med international bedste praksis for repræsentation, retten til at blive hørt og uskyldsformodningen; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer til øjeblikkelig løsladelse af Rusesabagina af humanitære årsager og til hans hjemsendelse, uden at dette berører hans skyld eller uskyld; opfordrer til, at EU's delegation i Rwanda og medlemsstaternes diplomatiske repræsentationer tydeligt videreformidler denne anmodning i deres drøftelser med de rwandiske myndigheder; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer den rwandiske regering til under alle omstændigheder at garantere Paul Rusesabaginas fysiske integritet og psykiske velbefindende og tillade ham at tage sin sædvanlige medicin; insisterer på, at den rwandiske regering skal respektere den belgiske regerings ret til at yde konsulær bistand til Rusesabagina for at sikre hans sundhed og ordentlig adgang til forsvar; |
| --- | --- |

6.

| 7. | beklager den generelle menneskerettighedssituation i Rwanda og navnlig den målrettede forfølgelse af kritiske røster; fordømmer politisk motiverede retssager og retsforfølgelse af politiske modstandere; opfordrer indtrængende de rwandiske myndigheder til at sikre magtens tredeling, navnlig retsvæsenets uafhængighed; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, Kommissionen og EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder til at styrke menneskerettighedsdialogen med Rwanda på højeste niveau inden for rammerne af artikel 8 i Cotonouaftalen for at sikre, at landet overholder sine bilaterale og internationale forpligtelser; understreger, at der i forbindelse med internationalt udviklingsarbejde i Rwanda bør gives langt højere prioritet til menneskerettigheder, retsstatsprincippet og gennemsigtig og proaktiv regeringsførelse; |
| --- | --- |

8.

| 9. | anmoder Kommissionen om kritisk at gennemgå EU's støtte til den rwandiske regering og statslige institutioner for at sikre, at den fuldt ud fremmer menneskerettighederne og ikke har nogen negative konsekvenser for ytrings- og foreningsfriheden, den politiske pluralisme, respekten for retsstatsprincippet og et uafhængigt civilsamfund; |
| --- | --- |

9.

| 10. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder, Republikken Rwandas præsident, formanden for Rwandas parlament og Den Afrikanske Union og dens institutioner. |
| --- | --- |

10.

---

(1)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0055.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/189 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/189

---

P9_TA(2021)0419

Delstatsloven vedrørende abort i Texas, USA

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om delstatslovgivningen vedrørende abort i Texas, USA (2021/2910(RSP))

(2022/C 132/16)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til den fælles meddelelse af 25. november 2020 fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om »EU's kønshandlingsplan III: en ambitiøs dagsorden for ligestilling mellem kønnene og styrkelse af kvinders indflydelse og status i EU's optræden udadtil« (JOIN(2020)0017), |
| --- | --- |

—

der henviser til den fælles meddelelse af 25. november 2020 fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om »EU's kønshandlingsplan III: en ambitiøs dagsorden for ligestilling mellem kønnene og styrkelse af kvinders indflydelse og status i EU's optræden udadtil« (JOIN(2020)0017),

| — | der henviser til WHO's vejledning med titlen »Safe abortion: Technical and policy guidance for health systems« (Sikker abort: teknisk og politisk vejledning for sundhedssystemer), |
| --- | --- |

—

der henviser til WHO's vejledning med titlen »Safe abortion: Technical and policy guidance for health systems« (Sikker abort: teknisk og politisk vejledning for sundhedssystemer),

| — | der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder fra 1966, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder fra 1966,

| — | der henviser til den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder fra 1966, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder fra 1966,

| — | der henviser til konventionen fra 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder (CEDAW), |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen fra 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder (CEDAW),

| — | der henviser til Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (»Istanbulkonventionen«), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet (»Istanbulkonventionen«),

| — | der henviser til konventionen om barnets rettigheder fra 1989, |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen om barnets rettigheder fra 1989,

| — | der henviser til konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf fra 1984, |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf fra 1984,

| — | der henviser til konventionen om rettigheder for personer med handicap fra 2006, |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen om rettigheder for personer med handicap fra 2006,

| — | der henviser til erklæringen fra FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder af 14. september 2021 med titlen »UN experts denounce further attacks against right to safe abortion and Supreme Court complicity« (FN's eksperter fordømmer yderligere angreb på retten til sikker abort og højesterets meddelagtighed), |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringen fra FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder af 14. september 2021 med titlen »UN experts denounce further attacks against right to safe abortion and Supreme Court complicity« (FN's eksperter fordømmer yderligere angreb på retten til sikker abort og højesterets meddelagtighed),

| — | der henviser til artikel 2 og 3 i traktaten om Den Europæiske Union, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 2 og 3 i traktaten om Den Europæiske Union,

| — | der henviser til FN's verdensmål for bæredygtig udvikling (SDG), som blev vedtaget i 2015, og særlig mål 3 og 5 om henholdsvis sundhedsfremme og ligestilling mellem kønnene, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's verdensmål for bæredygtig udvikling (SDG), som blev vedtaget i 2015, og særlig mål 3 og 5 om henholdsvis sundhedsfremme og ligestilling mellem kønnene,

| — | der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«), |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«),

| — | der henviser til den internationale konference om befolkning og udvikling (ICPD) i Kairo i 1994 og handlingsprogrammet herfra samt resultaterne af revisionskonferencerne, |
| --- | --- |

—

der henviser til den internationale konference om befolkning og udvikling (ICPD) i Kairo i 1994 og handlingsprogrammet herfra samt resultaterne af revisionskonferencerne,

| — | der henviser til Nairobierklæringen af 1. november 2019 om 25-året for den internationale konference om befolkning og udvikling (ICPD25) med titlen »Accelerating the Promise« og til de enkelte landes og partnerlandenes tilsagn og samarbejdsforanstaltninger, som blev bebudet på topmødet i Nairobi, |
| --- | --- |

—

der henviser til Nairobierklæringen af 1. november 2019 om 25-året for den internationale konference om befolkning og udvikling (ICPD25) med titlen »Accelerating the Promise« og til de enkelte landes og partnerlandenes tilsagn og samarbejdsforanstaltninger, som blev bebudet på topmødet i Nairobi,

| — | der henviser til sin beslutning af 24. juni 2021 om situationen for så vidt angår seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder i EU inden for rammerne af kvinders sundhed (1), hvori adgangen til reproduktiv sundhedspleje erklæres for at være en grundlæggende søjle i kvinders menneskerettigheder og nægtelse heraf for at være en form for vold mod kvinder og piger, |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 24. juni 2021 om situationen for så vidt angår seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder i EU inden for rammerne af kvinders sundhed (1), hvori adgangen til reproduktiv sundhedspleje erklæres for at være en grundlæggende søjle i kvinders menneskerettigheder og nægtelse heraf for at være en form for vold mod kvinder og piger,

| — | der henviser til Beijinghandlingsprogrammet og resultaterne af revisionskonferencerne, |
| --- | --- |

—

der henviser til Beijinghandlingsprogrammet og resultaterne af revisionskonferencerne,

| — | der henviser til Amerikas Forenede Staters forfatning, |
| --- | --- |

—

der henviser til Amerikas Forenede Staters forfatning,

| — | der henviser til Roe mod Wade-dommen fra 1973, som blev bekræftet ved dommene i sagerne Planned Parenthood mod Casey og Whole Womans Health mod Hellerstedt, hvori det fastslås, at gravide kvinder i USA har forfatningsmæssig ret til, før fostret er levedygtigt, at beslutte, om de vil fortsætte en graviditet, |
| --- | --- |

—

der henviser til Roe mod Wade-dommen fra 1973, som blev bekræftet ved dommene i sagerne Planned Parenthood mod Casey og Whole Womans Health mod Hellerstedt, hvori det fastslås, at gravide kvinder i USA har forfatningsmæssig ret til, før fostret er levedygtigt, at beslutte, om de vil fortsætte en graviditet,

| — | der henviser til lov nr. 8/2021 fra Texas' Senat (SB8) om abort, herunder abort efter påvisning af et ufødt barns hjerteslag, hvori der gives tilladelse til at anlægge privat, civilt søgsmål, |
| --- | --- |

—

der henviser til lov nr. 8/2021 fra Texas' Senat (SB8) om abort, herunder abort efter påvisning af et ufødt barns hjerteslag, hvori der gives tilladelse til at anlægge privat, civilt søgsmål,

| — | der henviser til den amerikanske højesterets kendelse af 1. september 2021, hvori den afviser at forhindre ikrafttrædelsen af Texas' lov SB8, |
| --- | --- |

—

der henviser til den amerikanske højesterets kendelse af 1. september 2021, hvori den afviser at forhindre ikrafttrædelsen af Texas' lov SB8,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 144, stk. 5, og artikel 132, stk. 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 144, stk. 5, og artikel 132, stk. 4,

| A. | der henviser til, at staten Texas den 1. september 2021 vedtog SB8, som forbyder kvinder adgang til abortydelser, når fostrets hjerteslag er begyndt, hvilket i realiteten vil sige helt ned til seks uger efter sidste menstruationscyklus og nødvendiggør to separate ultralydsscanninger, før indgrebet kan foretages, og der er ingen undtagelse, hvis graviditeten skyldes voldtægt, incest eller sygdomme hos fostret, som gør, at det ikke vil kunne overleve efter fødslen; der henviser til, at SB8 udgør et næsten totalt forbud mod abort; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at staten Texas den 1. september 2021 vedtog SB8, som forbyder kvinder adgang til abortydelser, når fostrets hjerteslag er begyndt, hvilket i realiteten vil sige helt ned til seks uger efter sidste menstruationscyklus og nødvendiggør to separate ultralydsscanninger, før indgrebet kan foretages, og der er ingen undtagelse, hvis graviditeten skyldes voldtægt, incest eller sygdomme hos fostret, som gør, at det ikke vil kunne overleve efter fødslen; der henviser til, at SB8 udgør et næsten totalt forbud mod abort;

| B. | der henviser til, at både USA og EU skal værne om princippet om, at menneskerettighederne er umistelige og gældende for alle mennesker; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at både USA og EU skal værne om princippet om, at menneskerettighederne er umistelige og gældende for alle mennesker;

| C. | der henviser til, at den grundlæggende karakter af det transatlantiske partnerskab betyder, at det er forankret i vores fælles værdier, herunder respekten for menneskerettighederne; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at den grundlæggende karakter af det transatlantiske partnerskab betyder, at det er forankret i vores fælles værdier, herunder respekten for menneskerettighederne;

| D. | der henviser til, at ligestilling mellem kønnene, styrkelse af alle kvinders og pigers stilling, sikring af et sundt liv, udryddelse af fattigdom overalt og fremme af velfærd for alle i alle aldre er grundlæggende mål, som er fastsat i verdensmål 1, 3 og 5 for bæredygtig udvikling; der henviser til, at alle FN's medlemsstater har påtaget sig opgaver og forpligtet sig til at respektere og fremme disse mål, der er fastsat i verdensmålene for bæredygtig udvikling, herunder mål 3.7 og 5.6 om seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder (SRSR); |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at ligestilling mellem kønnene, styrkelse af alle kvinders og pigers stilling, sikring af et sundt liv, udryddelse af fattigdom overalt og fremme af velfærd for alle i alle aldre er grundlæggende mål, som er fastsat i verdensmål 1, 3 og 5 for bæredygtig udvikling; der henviser til, at alle FN's medlemsstater har påtaget sig opgaver og forpligtet sig til at respektere og fremme disse mål, der er fastsat i verdensmålene for bæredygtig udvikling, herunder mål 3.7 og 5.6 om seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder (SRSR);

| E. | der henviser til, at SRSR er baseret på grundlæggende menneskerettigheder, er beskyttet i den internationale og europæiske menneskerettighedslovgivning, herunder den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, CEDAW og den europæiske menneskerettighedskonvention, og udgør et vigtigt element i leveringen af omfattende sundhedstjenester; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at SRSR er baseret på grundlæggende menneskerettigheder, er beskyttet i den internationale og europæiske menneskerettighedslovgivning, herunder den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, CEDAW og den europæiske menneskerettighedskonvention, og udgør et vigtigt element i leveringen af omfattende sundhedstjenester;

| F. | der henviser til, at Komitéen for Afskaffelse af Alle Former for Diskrimination mod Kvinder (CEDAW) og FN's Komité for Rettigheder for Personer med Handicap i august 2018 ligeledes udsendte en fælles erklæring, hvori det understreges, at adgang til sikker og lovlig abort og dertil knyttede tjenester og oplysning er væsentlige aspekter af kvinders reproduktive sundhed, og hvori landene indtrængende opfordres til at sætte en stopper for begrænsninger af kvinders og pigers SRSR, eftersom de truer deres sundhed og liv; der henviser til, at abort er en menneskeret, mens forsinkelse eller nægtelse af adgang til abort udgør en form for kønsbaseret vold og kan udgøre tortur og/eller grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling; der henviser til, at SRSR er delmål under FN's verdensmål 3 og 5 for bæredygtig udvikling, og til, at kønsbaseret vold og udryddelse af alle former for skadelig praksis mod kvinder er et delmål under verdensmål 5; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at Komitéen for Afskaffelse af Alle Former for Diskrimination mod Kvinder (CEDAW) og FN's Komité for Rettigheder for Personer med Handicap i august 2018 ligeledes udsendte en fælles erklæring, hvori det understreges, at adgang til sikker og lovlig abort og dertil knyttede tjenester og oplysning er væsentlige aspekter af kvinders reproduktive sundhed, og hvori landene indtrængende opfordres til at sætte en stopper for begrænsninger af kvinders og pigers SRSR, eftersom de truer deres sundhed og liv; der henviser til, at abort er en menneskeret, mens forsinkelse eller nægtelse af adgang til abort udgør en form for kønsbaseret vold og kan udgøre tortur og/eller grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling; der henviser til, at SRSR er delmål under FN's verdensmål 3 og 5 for bæredygtig udvikling, og til, at kønsbaseret vold og udryddelse af alle former for skadelig praksis mod kvinder er et delmål under verdensmål 5;

| G. | der henviser til, at adgang til omfattende seksual- og samlivsundervisning og SRSR, herunder familieplanlægning, svangerskabsforebyggende metoder og sikker og lovlig abort, samt enhver persons autonomi og mulighed for at træffe frie og uafhængige beslutninger om sin krop og sit liv er en forudsætning for vedkommendes uafhængighed og derfor er afgørende for at opnå ligestilling mellem kønnene på alle områder af det private og offentlige liv, herunder deltagelse på arbejdsmarkedet og i politik, og for at udrydde kønsbaseret vold; der henviser til, at princippet om »deres krop, deres valg« er gældende; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at adgang til omfattende seksual- og samlivsundervisning og SRSR, herunder familieplanlægning, svangerskabsforebyggende metoder og sikker og lovlig abort, samt enhver persons autonomi og mulighed for at træffe frie og uafhængige beslutninger om sin krop og sit liv er en forudsætning for vedkommendes uafhængighed og derfor er afgørende for at opnå ligestilling mellem kønnene på alle områder af det private og offentlige liv, herunder deltagelse på arbejdsmarkedet og i politik, og for at udrydde kønsbaseret vold; der henviser til, at princippet om »deres krop, deres valg« er gældende;

| H. | der henviser til, at inddragelse af mænd og drenge til fordel for og i SRSR både er et mål og en forudsætning for at opnå holdbar ligestilling; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at inddragelse af mænd og drenge til fordel for og i SRSR både er et mål og en forudsætning for at opnå holdbar ligestilling;

| I. | der henviser til, at virkeliggørelsen af SRSR er et grundlæggende element i den menneskelige værdighed og hænger uløseligt sammen med opnåelse af ligestilling mellem kønnene og bekæmpelse af kønsbaseret vold; der henviser til, at kvinders og pigers deltagelse i udformningen af love og politikker, der berører dem og vedrører deres menneskerettigheder, herunder SRSR og abort, og sikring af, at de har adgang til domstolsprøvelse og retsmidler, når deres rettigheder krænkes, er afgørende for at opnå ligestilling mellem kønnene; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at virkeliggørelsen af SRSR er et grundlæggende element i den menneskelige værdighed og hænger uløseligt sammen med opnåelse af ligestilling mellem kønnene og bekæmpelse af kønsbaseret vold; der henviser til, at kvinders og pigers deltagelse i udformningen af love og politikker, der berører dem og vedrører deres menneskerettigheder, herunder SRSR og abort, og sikring af, at de har adgang til domstolsprøvelse og retsmidler, når deres rettigheder krænkes, er afgørende for at opnå ligestilling mellem kønnene;

| J. | der henviser til, at retten til respekt for en persons fysiske og mentale integritet er af central betydning for chartret; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at retten til respekt for en persons fysiske og mentale integritet er af central betydning for chartret;

| K. | der henviser til, at højesteret i den skelsættende sag Roe mod Wade lovliggjorde abort i hele USA, hvilket giver gravide kvinder en forfatningsmæssig ret til, før fostret er levedygtigt, at beslutte, om de vil fortsætte en graviditet; der henviser til, at dette blev yderligere bekræftet i sagerne Planned Parenthood mod Casey og Whole Woman's Health mod Hellerstedt; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at højesteret i den skelsættende sag Roe mod Wade lovliggjorde abort i hele USA, hvilket giver gravide kvinder en forfatningsmæssig ret til, før fostret er levedygtigt, at beslutte, om de vil fortsætte en graviditet; der henviser til, at dette blev yderligere bekræftet i sagerne Planned Parenthood mod Casey og Whole Woman's Health mod Hellerstedt;

| L. | der henviser til, at 12 andre amerikanske stater har vedtaget forbud mod abort tidligt i graviditeten, men at de alle er blevet forhindret i at træde i kraft, ved at føderale domstole har erklæret dem forfatningsstridige; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at 12 andre amerikanske stater har vedtaget forbud mod abort tidligt i graviditeten, men at de alle er blevet forhindret i at træde i kraft, ved at føderale domstole har erklæret dem forfatningsstridige;

| M. | der henviser til, at SB8 forbyder abort efter ca. seks ugers graviditet, og til, at loven, i betragtning af, at omkring 85-90 % af de kvinder, der fik abort i Texas før SB8, var mindst seks uger henne i graviditeten, de facto vil føre til, at abortydelser i staten ophører; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at SB8 forbyder abort efter ca. seks ugers graviditet, og til, at loven, i betragtning af, at omkring 85-90 % af de kvinder, der fik abort i Texas før SB8, var mindst seks uger henne i graviditeten, de facto vil føre til, at abortydelser i staten ophører;

| N. | der henviser til, at SB8 er udformet med henblik på at fritage embedsmænd fra at håndhæve loven, men i stedet tilskynder private borgere til at søge økonomisk gevinst ved at anlægge sag mod enhver, der leverer abortydelser eller hjælper nogen med at få en sådan ydelse i staten, hvilket sandsynligvis vil føre til legaliseret chikane af sundhedstjenesteydere, kvinder med behov for en abort og enhver, der hjælper dem, herunder deres pårørende; der henviser til, at SB8 under alle omstændigheder vil have en afskrækkende virkning på sundhedstjenesteyderne; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at SB8 er udformet med henblik på at fritage embedsmænd fra at håndhæve loven, men i stedet tilskynder private borgere til at søge økonomisk gevinst ved at anlægge sag mod enhver, der leverer abortydelser eller hjælper nogen med at få en sådan ydelse i staten, hvilket sandsynligvis vil føre til legaliseret chikane af sundhedstjenesteydere, kvinder med behov for en abort og enhver, der hjælper dem, herunder deres pårørende; der henviser til, at SB8 under alle omstændigheder vil have en afskrækkende virkning på sundhedstjenesteyderne;

| O. | der henviser til, at Komitéen for Afskaffelse af Diskrimination mod Kvinder har bemærket, at kriminalisering af abort ikke har nogen afskrækkende virkning; der henviser til, som anført af arbejdsgruppen om diskrimination mod kvinder og piger, at en sikker afbrydelse af graviditeten, når der er lovgivningsmæssige begrænsninger af abort, bliver et privilegium for socioøkonomisk velstillede kvinder, mens kvinder med begrænsede ressourcer tvinges til at ty til usikre og hemmelige aborter, hvorved deres liv og helbred bringes i fare; der henviser til, at SB8, som det allerede er blevet konstateret i andre tilfælde med abortbegrænsninger, i uforholdsmæssig grad vil ramme personer, der allerede er udsat for forskelsbehandling eller hindringer for adgang til sundhedspleje, herunder racialiserede personer, etniske minoriteter, papirløse kvinder og personer med lav indkomst eller personer i landdistrikter, som ikke har mulighed for at rejse for at få adgang til disse tjenester; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at Komitéen for Afskaffelse af Diskrimination mod Kvinder har bemærket, at kriminalisering af abort ikke har nogen afskrækkende virkning; der henviser til, som anført af arbejdsgruppen om diskrimination mod kvinder og piger, at en sikker afbrydelse af graviditeten, når der er lovgivningsmæssige begrænsninger af abort, bliver et privilegium for socioøkonomisk velstillede kvinder, mens kvinder med begrænsede ressourcer tvinges til at ty til usikre og hemmelige aborter, hvorved deres liv og helbred bringes i fare; der henviser til, at SB8, som det allerede er blevet konstateret i andre tilfælde med abortbegrænsninger, i uforholdsmæssig grad vil ramme personer, der allerede er udsat for forskelsbehandling eller hindringer for adgang til sundhedspleje, herunder racialiserede personer, etniske minoriteter, papirløse kvinder og personer med lav indkomst eller personer i landdistrikter, som ikke har mulighed for at rejse for at få adgang til disse tjenester;

| P. | der henviser til, at et forbud mod abort og det forhold, at det tvinger kvinder til at opsøge usikre aborter, resulterer i en øget mødredødelighed, som fuldt og helt kan forebygges; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at et forbud mod abort og det forhold, at det tvinger kvinder til at opsøge usikre aborter, resulterer i en øget mødredødelighed, som fuldt og helt kan forebygges;

| Q. | der henviser til, at Texas allerede har vedtaget 26 abortbegrænsninger i de seneste ti år, inklusive dette års forbud mod abort efter seks uger og et forbud mod abort, som vil træde i kraft, hvis Roe mod Wade-dommen bliver omstødt; der henviser til, at antallet af abortklinikker i staten i denne periode er faldet fra 46 i 2011 til kun 21 klinikker i 2017; der henviser til, at dette betyder, at kvinder ikke kan få adgang til den sundhedspleje, de har brug for; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at Texas allerede har vedtaget 26 abortbegrænsninger i de seneste ti år, inklusive dette års forbud mod abort efter seks uger og et forbud mod abort, som vil træde i kraft, hvis Roe mod Wade-dommen bliver omstødt; der henviser til, at antallet af abortklinikker i staten i denne periode er faldet fra 46 i 2011 til kun 21 klinikker i 2017; der henviser til, at dette betyder, at kvinder ikke kan få adgang til den sundhedspleje, de har brug for;

| R. | der henviser til, at abort allerede var svær at få adgang til i Texas og i andre regioner i USA, og at dem, der oplever hindringer for at få sundhedspleje, herunder marginaliserede og udsatte grupper, primært dem med lavere indkomster, er dem, der mærker de største konsekvenser af et forbud som SB8; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at abort allerede var svær at få adgang til i Texas og i andre regioner i USA, og at dem, der oplever hindringer for at få sundhedspleje, herunder marginaliserede og udsatte grupper, primært dem med lavere indkomster, er dem, der mærker de største konsekvenser af et forbud som SB8;

| S. | der henviser til, at patienterne, nu hvor abort praktisk talt er forbudt i Texas, tager til klinikker i nabostaterne, der tilbyder reproduktive sundhedsydelser, og overbebyrder regionens skrøbelige abortinfrastruktur; der henviser til, at der hvert år finder mere end 56 000 aborter sted i Texas; der henviser til, at det forekommer usandsynligt, at nabostaterne vil være i stand til at modtage alle de patienter, der typisk ville få en abort, efter vedtagelsen af SB8; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at patienterne, nu hvor abort praktisk talt er forbudt i Texas, tager til klinikker i nabostaterne, der tilbyder reproduktive sundhedsydelser, og overbebyrder regionens skrøbelige abortinfrastruktur; der henviser til, at der hvert år finder mere end 56 000 aborter sted i Texas; der henviser til, at det forekommer usandsynligt, at nabostaterne vil være i stand til at modtage alle de patienter, der typisk ville få en abort, efter vedtagelsen af SB8;

| T. | der henviser til, at graviditets- og fødselskomplikationer blandt teenagepiger i alderen 15-19 år er den vigtigste dødsårsag på verdensplan; der henviser til, at Komitéen for Barnets Rettigheder indtrængende opfordrer landene til at afkriminalisere abort og sikre, at piger har adgang til sikre abortydelser; der henviser til, at teenagegraviditeter forværrer fattigdomscyklussen; der henviser til, at Texas ligger på syvendepladsen blandt de delstater i USA med de højeste fødselstal for teenagere i USA og er den delstat, hvor flest teenagere gennemgår flere fødsler; der henviser til, at piger af latinamerikansk og afroamerikansk afstamning har særligt høje rater af teenagegraviditeter såvel som piger med et lavt uddannelsesniveau, piger, der bor i landdistrikter, piger, der er i familiepleje, og piger, der lever i fattigdom; der henviser til, at teenagemødre er betydeligt mere tilbøjelige til at afbryde deres skolegang og blive ramt af arbejdsløshed; der henviser til, at 65 % af de børn, der er født af unge forældre i Texas, lever i fattigdom og har større sandsynlighed for at have dårligt helbred og har et lavt uddannelsesniveau; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at graviditets- og fødselskomplikationer blandt teenagepiger i alderen 15-19 år er den vigtigste dødsårsag på verdensplan; der henviser til, at Komitéen for Barnets Rettigheder indtrængende opfordrer landene til at afkriminalisere abort og sikre, at piger har adgang til sikre abortydelser; der henviser til, at teenagegraviditeter forværrer fattigdomscyklussen; der henviser til, at Texas ligger på syvendepladsen blandt de delstater i USA med de højeste fødselstal for teenagere i USA og er den delstat, hvor flest teenagere gennemgår flere fødsler; der henviser til, at piger af latinamerikansk og afroamerikansk afstamning har særligt høje rater af teenagegraviditeter såvel som piger med et lavt uddannelsesniveau, piger, der bor i landdistrikter, piger, der er i familiepleje, og piger, der lever i fattigdom; der henviser til, at teenagemødre er betydeligt mere tilbøjelige til at afbryde deres skolegang og blive ramt af arbejdsløshed; der henviser til, at 65 % af de børn, der er født af unge forældre i Texas, lever i fattigdom og har større sandsynlighed for at have dårligt helbred og har et lavt uddannelsesniveau;

| U. | der henviser til, at SB8 er en af de strengeste abortforanstaltninger i USA, idet den forbyder abort i staten, når der kan påvises hjerteaktivitet hos fostret, udelukkende med undtagelse af medicinske nødsituationer, men ikke af voldtægt, incest eller sygdomme hos fostret, som gør, at det ikke vil kunne overleve efter fødslen; der henviser til, at dette udgør en form for kønsbaseret vold, der kan udgøre tortur eller grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at SB8 er en af de strengeste abortforanstaltninger i USA, idet den forbyder abort i staten, når der kan påvises hjerteaktivitet hos fostret, udelukkende med undtagelse af medicinske nødsituationer, men ikke af voldtægt, incest eller sygdomme hos fostret, som gør, at det ikke vil kunne overleve efter fødslen; der henviser til, at dette udgør en form for kønsbaseret vold, der kan udgøre tortur eller grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling;

| V. | der henviser til, at Center for Reproductive Rights og dets partnere den 30. august 2021 indgav en hasteanmodning til USA's højesteret om at forhindre lovens ikrafttræden i Texas; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at Center for Reproductive Rights og dets partnere den 30. august 2021 indgav en hasteanmodning til USA's højesteret om at forhindre lovens ikrafttræden i Texas;

| W. | der henviser til, at mere end 300 advokater i Texas gjorde indsigelse imod lovforslaget, og sagde, at det underminerede mangeårige regler og principper i retssystemet; der henviser til, at over 200 læger i Texas udtrykte dyb bekymring over deres mulighed for at yde sundhedspleje og advarede om, at lovforslaget ville skabe en »afskrækkende virkning«, som ville forhindre læger på over 30 specialområder, herunder primær sundhedspleje, akutmedicin, gynækologi og obstetrik og intern medicin, i at give information til patienter om alle muligheder i forbindelse med graviditet af frygt for useriøse retssager; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at mere end 300 advokater i Texas gjorde indsigelse imod lovforslaget, og sagde, at det underminerede mangeårige regler og principper i retssystemet; der henviser til, at over 200 læger i Texas udtrykte dyb bekymring over deres mulighed for at yde sundhedspleje og advarede om, at lovforslaget ville skabe en »afskrækkende virkning«, som ville forhindre læger på over 30 specialområder, herunder primær sundhedspleje, akutmedicin, gynækologi og obstetrik og intern medicin, i at give information til patienter om alle muligheder i forbindelse med graviditet af frygt for useriøse retssager;

| X. | der henviser til, at FN's menneskerettighedseksperter har fordømt vedtagelsen af SB8 som værende stærkt bekymrende og den skade, som forbuddet vil forvolde gravide kvinder i Texas, og navnlig kvinder fra marginaliserede befolkningsgrupper, kvinder med lav indkomst, kvinder, der bor i landdistrikter, kvinder fra racemæssige og etniske minoriteter og migrantkvinder, som vil blive uforholdsmæssigt hårdt ramt af dette forbud, og har opfordret den amerikanske regering til at forhindre tilbageskridt med hensyn til adgangen til abort og i stedet træffe positive foranstaltninger for at sikre adgang til sikker og lovlig abort; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at FN's menneskerettighedseksperter har fordømt vedtagelsen af SB8 som værende stærkt bekymrende og den skade, som forbuddet vil forvolde gravide kvinder i Texas, og navnlig kvinder fra marginaliserede befolkningsgrupper, kvinder med lav indkomst, kvinder, der bor i landdistrikter, kvinder fra racemæssige og etniske minoriteter og migrantkvinder, som vil blive uforholdsmæssigt hårdt ramt af dette forbud, og har opfordret den amerikanske regering til at forhindre tilbageskridt med hensyn til adgangen til abort og i stedet træffe positive foranstaltninger for at sikre adgang til sikker og lovlig abort;

| Y. | der henviser til, at den amerikanske højesteret afsagde kendelse med fem stemmer mod fire imod at forhindre Texaslovens ikrafttræden, idet den fastslog, at de anfægtende parter ikke i tilstrækkelig grad har redegjort for de »komplekse og hidtil usete proceduremæssige spørgsmål« i sagen; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at den amerikanske højesteret afsagde kendelse med fem stemmer mod fire imod at forhindre Texaslovens ikrafttræden, idet den fastslog, at de anfægtende parter ikke i tilstrækkelig grad har redegjort for de »komplekse og hidtil usete proceduremæssige spørgsmål« i sagen;

| Z. | der henviser til, at det amerikanske justitsministerium den 9. september 2021 lagde sag an mod Texas med påstand om, at forbuddet krænker en persons forfatningsmæssige ret til abort, før fostret er levedygtigt, og til, at den føderale distriktsdomstol har berammet en præjudiciel høring om et eventuelt forbud mod loven til den 1. oktober 2021; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at det amerikanske justitsministerium den 9. september 2021 lagde sag an mod Texas med påstand om, at forbuddet krænker en persons forfatningsmæssige ret til abort, før fostret er levedygtigt, og til, at den føderale distriktsdomstol har berammet en præjudiciel høring om et eventuelt forbud mod loven til den 1. oktober 2021;

| AA. | der henviser til, at præsident Biden har erklæret, at lovforslaget udgør et »hidtil uset angreb på kvinders forfatningsmæssige rettigheder«, har givet tilsagn om en »tværministeriel indsats« for at bekæmpe loven og opfordret til, at »kvinder i Texas får adgang til sikre og lovlige aborter«, og i sin erklæring bekræftede, at Biden-Harris-regeringen altid vil kæmpe for at beskytte adgangen til sundhedspleje og forsvare enhver kvindes ret til at træffe beslutninger om sin krop og bestemme sin fremtid; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at præsident Biden har erklæret, at lovforslaget udgør et »hidtil uset angreb på kvinders forfatningsmæssige rettigheder«, har givet tilsagn om en »tværministeriel indsats« for at bekæmpe loven og opfordret til, at »kvinder i Texas får adgang til sikre og lovlige aborter«, og i sin erklæring bekræftede, at Biden-Harris-regeringen altid vil kæmpe for at beskytte adgangen til sundhedspleje og forsvare enhver kvindes ret til at træffe beslutninger om sin krop og bestemme sin fremtid;

| AB. | der henviser til, at rapporten fra Guttmacher Institute fra september 2019 med titlen »Abortion Incidence and Service Availability in the United States, 2017« gjorde opmærksom på en bekymrende stigende tendens til potentielt farlige ikkelægelige forsøg på selvfremkaldt abort i amerikanske delstater med begrænset adgang til reproduktiv sundhedspleje; |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at rapporten fra Guttmacher Institute fra september 2019 med titlen »Abortion Incidence and Service Availability in the United States, 2017« gjorde opmærksom på en bekymrende stigende tendens til potentielt farlige ikkelægelige forsøg på selvfremkaldt abort i amerikanske delstater med begrænset adgang til reproduktiv sundhedspleje;

| 1. | tilslutter sig de højlydte fordømmelser i hele USA af de texanske lovgiveres vedtagelse af SB8, som de facto udgør et totalt forbud mod abort uden undtagelse i forbindelse med voldtægt, incest eller sygdomme hos fostret, som gør, at det ikke vil kunne overleve efter fødslen, som et heftigt angreb på kvinders frihed og SRSR, som er grundlæggende menneskerettigheder, og som en krænkelse af amerikanske kvinders forfatningsmæssige rettigheder; er dybt bekymret over, i hvilket omfang dette forbud vil bidrage til de traumer, som voldtægts- og incestofre oplever; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer delstatsregeringen i staten Texas til hurtigt at ophæve SB8, til at tilsikre sikre, lovlige og gratis aborttjenester af høj kvalitet i staten og til at gøre disse tjenester let tilgængelige for alle kvinder og piger; |
| --- | --- |

2.

| 3. | giver udtryk for sin stærke solidaritet med og støtte til kvinderne i Texas og dem, der er involveret i både levering af og fortalervirksomhed for abortydelser, under disse vanskelige omstændigheder; |
| --- | --- |

3.

| 4. | glæder sig over præsident Joe Bidens bestræbelser på at pålægge både det nationale råd og Det Hvide Hus' advokat at iværksætte en tværministeriel indsats for at reagere på afgørelsen for at sikre, at kvinder i Texas har adgang til sikre og lovlige aborter, som er beskyttet i Roe mod Wade-dommen; glæder sig over, at præsident Joe Biden's regering fredag den 1. oktober 2021 indtrængende opfordrede en dommer til at blokere for det forbud mod abort, som Texas har indført; |
| --- | --- |

4.

| 5. | giver udtryk for sin fulde støtte til og solidaritet med sundhedspersonalet og dem, der er involveret i søgsmål mod SB8, i håb om, at deres arbejde vil føre til genoprettelse af Texas kvinders ret til reproduktiv sundhedspleje; anerkender den rolle, som NGO'er spiller som tjenesteydere og også som fortalere for SRSR i USA, og tilskynder dem til at fortsætte deres arbejde som fortalere for disse grundlæggende rettigheder; bekræfter, at disse NGO'er har behov for et passende finansieringsniveau for at kunne fungere; |
| --- | --- |

5.

| 6. | fremhæver, at FN's eksperter den 14. september 2021 understregede, at »kvinders menneskerettigheder er grundlæggende rettigheder, som ikke kan underordnes kulturelle, religiøse eller politiske hensyn«, og at »det tilføjes, at indflydelsen fra ideologisk og religiøst motiveret indblanding i folkesundhedsspørgsmål har været særligt skadelig for kvinders og pigers sundhed og trivsel«; |
| --- | --- |

6.

| 7. | beklager dybt, at den amerikanske højesteret ved en stærkt splittet afgørelse (fire mod fem) afviste at træffe afgørelse om at forhindre ikrafttrædelsen af SB8, som er en lov uden fortilfælde; minder om, at denne afgørelse ikke betyder, at loven er blevet vurderet som værende i overensstemmelse med forfatningen; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer præsident Joe Biden til at fortsætte sine bestræbelser på at tilsikre adgang til sikre og lovlige aborter; opfordrer til, at der gøres en yderligere indsats for at sikre, at abort og prævention integreres i leveringen af omfattende SRSR-oplysning og -tjenester, at de er tilgængelige for alle, og for at sikre ubrudt adgang i nødsituationer, som f.eks. covid-19-pandemien; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer USA's regering til at afkriminalisere abort fuldstændigt, hvilket ikke blot kræver, at der sættes en stopper for straf til gravide kvinder og piger, sundhedstjenesteydere og andre for at søge adgang til, bistå ved eller yde aborttjenester, men også at abort fjernes fra strafferetten, og at alle andre straffebestemmelser, -politikker og -praksisser afskaffes; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer USA's regering til at indføre en føderal retlig beskyttelse af universel adgang til abort; understreger, at sundhed er en menneskeret, og at staten er forpligtet til at levere tilgængelige sundhedsydelser til alle; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer den amerikanske Kongres til at vedtage en føderal retlig beskyttelse af adgangen til abort gennem loven om beskyttelse af kvinders sundhed, som for nylig blev vedtaget i det amerikanske Repræsentanternes Hus ved en historisk afstemning, og som beskytter abortretten mod indførelse af forbud og begrænsninger på delstatsniveau; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger, at meget restriktive love, der forbyder abort, ikke mindsker behovet for abort, men resulterer i, at kvinder er nødt til at opsøge hemmelige aborter, rejse for at opnå abort eller at gennemføre deres graviditet imod deres vilje, hvilket er en krænkelse af menneskerettighederne og en form for kønsbaseret vold, der påvirker kvinders og pigers ret til livet, fysisk og mental integritet, lighed, ikkeforskelsbehandling og sundhed; |
| --- | --- |

12.

| 13. | fremhæver, at kun uddannelse, information og universel adgang til prævention, udryddelse af seksuel vold og fælles ansvar for prævention kan mindske antallet af utilsigtede graviditeter; understreger, at universel adgang til alderssvarende og evidensbaseret seksual- og samlivsundervisning, til et udvalg af alment tilgængelige moderne præventionsmetoder og -midler af høj kvalitet, til rådgivning om familieplanlægning og information om prævention samt garantier for sikker og lovlig abort bør prioriteres; |
| --- | --- |

13.

| 14. | er dybt bekymret over, at denne lov i uforholdsmæssig grad vil ramme mennesker, der har socioøkonomiske problemer, mennesker, der bor i landdistrikter, racialiserede personer, LGBTIQ+-personer og personer, der oplever flere former for og intersektionel diskrimination, hovedsagelig udsatte grupper af kvinder, som på grund af økonomiske eller logistiske barrierer ikke har råd til at rejse til klinikker i nabostaterne, der tilbyder reproduktive sundhedsydelser, hvilket bringer dem i større risiko for at gennemgå usikre og livstruende indgreb og for at blive tvunget til at gennemføre deres graviditet imod deres vilje; |
| --- | --- |

14.

| 15. | sætter kraftigt spørgsmålstegn ved den moralske baggrund og er desuden bekymret over udformningen af denne lov, som giver private borgere beføjelser og økonomiske incitamenter til at sagsøge enhver, der kan have hjulpet kvinder med at få en abort, såsom abortudbydere eller fortalere for abort, og derved har åbnet en ladeport for chikane og useriøse retssager fra selvtægtsudøvende abortmodstanderes side og lagt fundamentet for heksejagter i det 21. århundrede; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer USA's regering til at sætte en stopper for ethvert belønningsbaseret system til statslig eller individuel håndhævelse af abortforbud, som skaber et klima af frygt og intimidering; |
| --- | --- |

16.

| 17. | er dybt bekymret over indvirkningen af Texas' lov på andre amerikanske stater, som vil blive tilskyndet af den amerikanske højesterets passivitet og vil forsøge at vedtage abortforbud overalt i landet, som det allerede er set i Florida; |
| --- | --- |

17.

| 18. | fastslår, at denne lov, som er en af de 26 begrænsninger af abort, der allerede er vedtaget i Texas i de seneste ti år, udgør et yderligere forsøg på at undergrave kvinders rettigheder og deres reproduktive frihed samt deres ret til sundhedspleje og hverken tager hensyn til kvinders forfatningsmæssige rettigheder eller folkets vilje; |
| --- | --- |

18.

| 19. | er bekymret over, at denne lov ikke bare fører til et de facto-forbud mod abort, men også åbenlyst krænker kvinders menneskerettigheder helt i strid med internationale menneskerettighedsstandarder, herunder princippet om ikkeforringelse, og at den begrænser adgangen til sundhedspleje ved at reducere antallet af sundhedsfaciliteter, der behandler kvinder, hvilket fører til en sundhedsplejekløft for kvinder og yderligere bringer kvinders liv i fare; |
| --- | --- |

19.

| 20. | fordømmer på det kraftigste de tilbageskridt med hensyn til kvinders rettigheder og SRSR, der finder sted i USA og på globalt plan, og opfordrer Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten), Kommissionen og alle EU's medlemsstater til at benytte alle de redskaber, de har til rådighed, til at styrke deres indsats for at modvirke dem; minder om, at SRSR er grundlæggende menneskerettigheder, som bør styrkes og på ingen måde må udvandes eller trækkes tilbage; |
| --- | --- |

20.

| 21. | understreger, at det i overensstemmelse med Beijinghandlingsprogrammet og ICPD-handlingsprogrammet er nødvendigt at beskytte alle menneskers ret til kropslig integritet og autonomi og sikre adgang til væsentlige tjenester, som virkeliggør denne ret; opfordrer til, at en samlet tilgang til den grundlæggende SRSR-pakke, herunder foranstaltninger til forebyggelse og undgåelse af usikre aborter samt levering af pleje efter abort, integreres i de nationale strategier, politikker og programmer for universel sundhedsdækning; |
| --- | --- |

21.

| 22. | er bekymret over højesterets forestående behandling af Roe mod Wade-dommen, og for, at denne skelsættende afgørelse, som sikrer kvinders rettigheder, kan blive omstødt i nær fremtid; frygter, at dette vil få alvorlige og omfattende konsekvenser for adgangen til sundhedspleje og kvinders frie valg i andre stater, eftersom yderligere 11 stater har såkaldte udløsende love, der forbyder den ret til abort, som gælder i øjeblikket, og som automatisk vil træde i kraft i tilfælde af, at Roe mod Wade-dommen bliver omstødt; |
| --- | --- |

22.

| 23. | glæder sig over, at Biden-regeringen har ophævet den globale mundkurv for så vidt angår abort, og at den har til hensigt at genindføre USA's finansiering af De Forenede Nationers Befolkningsfond (UNFPA), FN's organisation for seksuel og reproduktiv sundhed; opfordrer indtrængende til, at denne genetablering af finansieringen træder i kraft hurtigst muligt; |
| --- | --- |

23.

| 24. | minder om, at en af de fem søjler i EU-Udenrigstjenestens GAP III er fremme af SRSR; opfordrer EU og dets medlemsstater til at sikre, at menneskerettighedsklausulerne, herunder retten til gratis og sikker abort, respekteres og fremmes i alle internationale forbindelser med USA; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer EU's delegation til USA til at overvåge situationen med hensyn til SRSR i Texas og andre stater og til at prioritere SRSR i sin dialog med de relevante amerikanske myndigheder og i sin lokale gennemførelse af GAP III; |
| --- | --- |

25.

| 26. | opfordrer EU og medlemsstaterne til at tilbyde al mulig støtte, herunder økonomisk støtte, til civilsamfundsorganisationer, der er baseret i USA, og som beskytter og fremmer SRSR i landet, som et udtryk for EU's universelle engagement i disse rettigheder; opfordrer endvidere medlemsstaterne til at tilbyde et sikkert tilflugtssted for alt sundhedspersonale, som kan være i fare for juridisk eller andre former for chikane som følge af deres lovlige arbejde; minder om, at et totalt forbud mod abort eller nægtelse af abort er en form for kønsbaseret vold; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder til at fordømme denne krænkelse af kvinders seksuelle og reproduktive rettigheder under sine drøftelser med amerikanske embedsmænd; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til at fordømme og tage stærkt afstand fra denne krænkelse af kvinders seksuelle og reproduktive rettigheder og deres ret til sundhedspleje under sine drøftelser med amerikanske embedsmænd; |
| --- | --- |

28.

| 29. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder, USA's præsident og hans regering, den amerikanske Kongres samt til Texas' guvernør og lovgivende forsamling. |
| --- | --- |

29.

---

(1)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0314.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/196 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/196

---

P9_TA(2021)0420

Situationen i Belarus efter et år med protester, der er blevet slået brutalt ned

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om situationen i Belarus efter et år med protester, der er blevet slået brutalt ned (2021/2881(RSP))

(2022/C 132/17)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sine tidligere beslutninger om Belarus, |
| --- | --- |

—

der henviser til sine tidligere beslutninger om Belarus,

| — | der henviser til Det Europæiske Råds konklusioner af 24. maj 2021 og 25. juni 2021 om Belarus, |
| --- | --- |

—

der henviser til Det Europæiske Råds konklusioner af 24. maj 2021 og 25. juni 2021 om Belarus,

| — | der henviser til Udenrigsrådets konklusioner af 21. juni 2021 om Belarus, |
| --- | --- |

—

der henviser til Udenrigsrådets konklusioner af 21. juni 2021 om Belarus,

| — | der henviser til den tale om Unionens tilstand, som Kommissionens formand, Ursula von der Leyen, holdt i 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til den tale om Unionens tilstand, som Kommissionens formand, Ursula von der Leyen, holdt i 2021,

| — | der henviser til erklæringerne fra næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (NF/HR), Josep Borrell, af 26. Marts 2021 om EU's støtte til den internationale ansvarlighedsplatform for Belarus og af 15. juli 2021 om den hårde kurs over for civilsamfundet i Belarus, og til hans erklæringer på vegne af EU af 30. juli 2021 om regimets instrumentalisering af migranter og flygtninge og af 8. august 2021 om etårsdagen for det manipulerede præsidentvalg den 9. august 2020 i Belarus, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringerne fra næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (NF/HR), Josep Borrell, af 26. Marts 2021 om EU's støtte til den internationale ansvarlighedsplatform for Belarus og af 15. juli 2021 om den hårde kurs over for civilsamfundet i Belarus, og til hans erklæringer på vegne af EU af 30. juli 2021 om regimets instrumentalisering af migranter og flygtninge og af 8. august 2021 om etårsdagen for det manipulerede præsidentvalg den 9. august 2020 i Belarus,

| — | der henviser til erklæringerne fra talsmanden for Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) af den 6. juli 2021 om domsfældelsen af Viktar Babaryka og andre politiske retssager, af den 7. juli 2021 om begrænsning af Litauens diplomatiske tilstedeværelse, af den 30. august 2021 om undertrykkelsen af journalister og medier og af den 6. september 2021 om domfældelse af Maryja Kalesnikava og Maksim Znak, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæringerne fra talsmanden for Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) af den 6. juli 2021 om domsfældelsen af Viktar Babaryka og andre politiske retssager, af den 7. juli 2021 om begrænsning af Litauens diplomatiske tilstedeværelse, af den 30. august 2021 om undertrykkelsen af journalister og medier og af den 6. september 2021 om domfældelse af Maryja Kalesnikava og Maksim Znak,

| — | der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder og til samtlige menneskerettighedskonventioner, som Belarus er tiltrådt, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder og til samtlige menneskerettighedskonventioner, som Belarus er tiltrådt,

| — | der henviser til Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europas (OSCE's) Parischarter for et nyt Europa, |
| --- | --- |

—

der henviser til Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europas (OSCE's) Parischarter for et nyt Europa,

| — | der henviser til rapporten af 5. juli 2021 fra Anaïs Marin, FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Belarus, til FN's Menneskerettighedsråd, |
| --- | --- |

—

der henviser til rapporten af 5. juli 2021 fra Anaïs Marin, FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Belarus, til FN's Menneskerettighedsråd,

| — | der henviser til FN's menneskerettighedsråds beslutning af 13. juli 2021 om menneskerettighedssituationen i Belarus, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's menneskerettighedsråds beslutning af 13. juli 2021 om menneskerettighedssituationen i Belarus,

| — | der henviser til sin henstilling af 16. september 2021 til Rådet, Kommissionen og næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om retningen for de politiske forbindelser mellem EU og Rusland (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin henstilling af 16. september 2021 til Rådet, Kommissionen og næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om retningen for de politiske forbindelser mellem EU og Rusland (1),

| — | der henviser til tildelingen af Europa-Parlamentets Sakharovpris for tankefrihed til den demokratiske opposition i Belarus i 2020, |
| --- | --- |

—

der henviser til tildelingen af Europa-Parlamentets Sakharovpris for tankefrihed til den demokratiske opposition i Belarus i 2020,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 132, stk. 2 og 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 132, stk. 2 og 4,

| A. | der henviser til, at de belarusiske myndigheder over et år efter det såkaldte valg den 9. august 2020 fortsætter deres undertrykkelse af det belarusiske folk, og at mange borgere chikaneres, anholdes, tortureres og dømmes for at have givet udtryk for deres modstand mod regimet eller mod de udbredte menneskerettighedskrænkelser, der finder sted i Belarus; der henviser til, at EU og dets medlemsstater ikke anerkendte resultaterne af præsidentvalget; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at de belarusiske myndigheder over et år efter det såkaldte valg den 9. august 2020 fortsætter deres undertrykkelse af det belarusiske folk, og at mange borgere chikaneres, anholdes, tortureres og dømmes for at have givet udtryk for deres modstand mod regimet eller mod de udbredte menneskerettighedskrænkelser, der finder sted i Belarus; der henviser til, at EU og dets medlemsstater ikke anerkendte resultaterne af præsidentvalget;

| B. | der henviser til, at det anslås, at næsten 40 000 belarusere på et eller andet tidspunkt har været tilbageholdt som straf for at protestere mod regimet; der henviser til, at menneskerettighedsforkæmpere har dokumenteret hundredvis af tilfælde af tortur og mishandling, og at flere personer fortsat er meldt savnet og andre er blevet fundet døde; der henviser til, at umenneskelig behandling, tortur og bevidst nægtelse af lægebehandling fortsat finder sted i belarusiske detentionscentre og fængsler, hvor flere demonstranter er døde; der henviser til, at der er dokumenteret adskillige tilfælde af selvmordsforsøg i retten og i fængsler; der henviser til, at hele landets retsvæsen synes at være blevet omdannet til et instrument for regimet og anvendes til at sikre dets overlevelse; der henviser til, at der er mere end 720 politiske fanger i Belarus, og at der er indledt over 4 600 straffesager mod belarusiske borgere, samtidig med at der ikke er indledt en eneste sag mod de personer, der er ansvarlige for eller meddelagtige i volden og undertrykkelsen; der henviser til, at menneskerettighedsforkæmpere, oppositionspolitikere, civilsamfundet, uafhængige journalister og andre aktivister systematisk udsættes for voldelig undertrykkelse; der henviser til, at tusindvis af belarusere er blevet tvunget til eller på anden måde har følt sig nødsaget til at forlade deres hjemland og søge sikkerhed i udlandet; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at det anslås, at næsten 40 000 belarusere på et eller andet tidspunkt har været tilbageholdt som straf for at protestere mod regimet; der henviser til, at menneskerettighedsforkæmpere har dokumenteret hundredvis af tilfælde af tortur og mishandling, og at flere personer fortsat er meldt savnet og andre er blevet fundet døde; der henviser til, at umenneskelig behandling, tortur og bevidst nægtelse af lægebehandling fortsat finder sted i belarusiske detentionscentre og fængsler, hvor flere demonstranter er døde; der henviser til, at der er dokumenteret adskillige tilfælde af selvmordsforsøg i retten og i fængsler; der henviser til, at hele landets retsvæsen synes at være blevet omdannet til et instrument for regimet og anvendes til at sikre dets overlevelse; der henviser til, at der er mere end 720 politiske fanger i Belarus, og at der er indledt over 4 600 straffesager mod belarusiske borgere, samtidig med at der ikke er indledt en eneste sag mod de personer, der er ansvarlige for eller meddelagtige i volden og undertrykkelsen; der henviser til, at menneskerettighedsforkæmpere, oppositionspolitikere, civilsamfundet, uafhængige journalister og andre aktivister systematisk udsættes for voldelig undertrykkelse; der henviser til, at tusindvis af belarusere er blevet tvunget til eller på anden måde har følt sig nødsaget til at forlade deres hjemland og søge sikkerhed i udlandet;

| C. | der henviser til, at flere medlemsstater, navnlig Polen og Litauen, har givet husly, lægebehandling og stipendier til tusindvis af asylansøgere, der har måttet flygte fra Lukasjenkos forfølgelse på grund af deres demokratiske forhåbninger; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at flere medlemsstater, navnlig Polen og Litauen, har givet husly, lægebehandling og stipendier til tusindvis af asylansøgere, der har måttet flygte fra Lukasjenkos forfølgelse på grund af deres demokratiske forhåbninger;

| D. | der henviser til, at det belarusiske regime fører en undertrykkelseskampagne mod civilsamfundet og menneskerettighedsforkæmpere med det formål at bringe alle tilbageværende uafhængige stemmer i Belarus til tavshed; der henviser til, at næsten 250 civilsamfundsorganisationer er blevet afviklet eller er ved at blive afviklet, herunder menneskerettighedscentret Viasna, som har været udsat for en hidtil uset undertrykkelse gennem anholdelsen og sigtelsen af dets ledelse, medarbejdere og frivillige, herunder Ales Bjaljatskij, formand for Viasna, Valiantsin Stefanovitj, medlem af Viasnas bestyrelse og næstformand for Den Internationale Menneskerettighedssammenslutning, Marfa Rabkova, koordinator for Viasnas netværk af frivillige, Andrej Tjepjuk, Leanid Sudalenka, Tatsjana Lasitsa, Marija Tarasenka, Vladimir Labkovitj og andre ansatte og frivillige i Viasna; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at det belarusiske regime fører en undertrykkelseskampagne mod civilsamfundet og menneskerettighedsforkæmpere med det formål at bringe alle tilbageværende uafhængige stemmer i Belarus til tavshed; der henviser til, at næsten 250 civilsamfundsorganisationer er blevet afviklet eller er ved at blive afviklet, herunder menneskerettighedscentret Viasna, som har været udsat for en hidtil uset undertrykkelse gennem anholdelsen og sigtelsen af dets ledelse, medarbejdere og frivillige, herunder Ales Bjaljatskij, formand for Viasna, Valiantsin Stefanovitj, medlem af Viasnas bestyrelse og næstformand for Den Internationale Menneskerettighedssammenslutning, Marfa Rabkova, koordinator for Viasnas netværk af frivillige, Andrej Tjepjuk, Leanid Sudalenka, Tatsjana Lasitsa, Marija Tarasenka, Vladimir Labkovitj og andre ansatte og frivillige i Viasna;

| E. | der henviser til, at de belarusiske domstole har afsagt over 120 uretfærdige og vilkårlige domme i politisk motiverede retssager, der ofte afholdes bag lukkede døre og uden retfærdig rettergang; der henviser til, at den belarusiske oppositionspolitiker Viktar Babaryka er blevet idømt 14 års fængsel, og de belarusiske oppositionsledere og politiske fanger Maryia Kalesnikava, som er modtager af Sakharovprisen for tankefrihed og modtager af prisen »International Women of Courage Award«, og Maksim Znak, en fremtrædende advokat, er blevet idømt henholdsvis 11 år og 10 år for angiveligt at have planlagt et kup; der henviser til, at næsten 500 journalister er blevet anholdt, og at de belarusiske myndigheder fortsætter deres undertrykkelse og chikane af uafhængige belarusiske journalister og deltager i bevidste forsøg på at hindre objektiv rapportering; der henviser til, at det belarusiske regime den 27. august 2021 beordrede lukningen af den belarusiske journalistsammenslutning, som er den største uafhængige journalistorganisation i landet, og som blev tildelt Sakharovprisen for tankefrihed i 2004; der henviser til, at to Belsat-journalister, Jekaterina Andrejeva og Darja Tjultsova, fortsat afsoner deres domme i en fangelejr i Belarus; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at de belarusiske domstole har afsagt over 120 uretfærdige og vilkårlige domme i politisk motiverede retssager, der ofte afholdes bag lukkede døre og uden retfærdig rettergang; der henviser til, at den belarusiske oppositionspolitiker Viktar Babaryka er blevet idømt 14 års fængsel, og de belarusiske oppositionsledere og politiske fanger Maryia Kalesnikava, som er modtager af Sakharovprisen for tankefrihed og modtager af prisen »International Women of Courage Award«, og Maksim Znak, en fremtrædende advokat, er blevet idømt henholdsvis 11 år og 10 år for angiveligt at have planlagt et kup; der henviser til, at næsten 500 journalister er blevet anholdt, og at de belarusiske myndigheder fortsætter deres undertrykkelse og chikane af uafhængige belarusiske journalister og deltager i bevidste forsøg på at hindre objektiv rapportering; der henviser til, at det belarusiske regime den 27. august 2021 beordrede lukningen af den belarusiske journalistsammenslutning, som er den største uafhængige journalistorganisation i landet, og som blev tildelt Sakharovprisen for tankefrihed i 2004; der henviser til, at to Belsat-journalister, Jekaterina Andrejeva og Darja Tjultsova, fortsat afsoner deres domme i en fangelejr i Belarus;

| F. | der henviser til, at presset på de belarusiske fagforeninger er steget dramatisk i de seneste uger, idet ledere og medlemmer af den belarusiske uafhængige fagforening (BITU) og den belarusiske kongres af demokratiske fagforbund (BKDP) er blevet arresteret, idømt bøder og blevet ransaget af KGB; der henviser til, at Belarus er et af de værste lande for arbejdstagere ifølge ITUC's globale rettighedsindeks for 2021; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at presset på de belarusiske fagforeninger er steget dramatisk i de seneste uger, idet ledere og medlemmer af den belarusiske uafhængige fagforening (BITU) og den belarusiske kongres af demokratiske fagforbund (BKDP) er blevet arresteret, idømt bøder og blevet ransaget af KGB; der henviser til, at Belarus er et af de værste lande for arbejdstagere ifølge ITUC's globale rettighedsindeks for 2021;

| G. | der henviser til, at Alekandr Lukasjenko fortsætter sin kampagne mod det polske mindretal og har fængslet Andżelika Borys og Andrzej Poczobut — to fremtrædende figurer i det polske samfund — angrebet polsksprogede skoler og gennemført propagandakampagner baseret på fejlagtige historieopfattelser; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at Alekandr Lukasjenko fortsætter sin kampagne mod det polske mindretal og har fængslet Andżelika Borys og Andrzej Poczobut — to fremtrædende figurer i det polske samfund — angrebet polsksprogede skoler og gennemført propagandakampagner baseret på fejlagtige historieopfattelser;

| H. | der henviser til, at der ikke er tegn på, at de belarusiske myndigheder efterforsker de tusindvis af beretninger om politibrutalitet, der er registreret siden august 2020, eller drabene på demonstranter; der henviser til, at den udbredte straffrihed for menneskerettighedskrænkelser fastholder det belarusiske folks desperate situation; der henviser til, at fraværet af retsstatsprincippet hindrer deres ret til en retfærdig rettergang; der henviser til, at Hviderusland er det eneste land i Europa, der stadig praktiserer dødsstraf; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at der ikke er tegn på, at de belarusiske myndigheder efterforsker de tusindvis af beretninger om politibrutalitet, der er registreret siden august 2020, eller drabene på demonstranter; der henviser til, at den udbredte straffrihed for menneskerettighedskrænkelser fastholder det belarusiske folks desperate situation; der henviser til, at fraværet af retsstatsprincippet hindrer deres ret til en retfærdig rettergang; der henviser til, at Hviderusland er det eneste land i Europa, der stadig praktiserer dødsstraf;

| I. | der henviser til, at Ryanair-flyet FR4978 den 23. maj 2021 på en international passagerrute mellem to EU-hovedstæder (fra Athen til Vilnius) blev tvangsomdirigeret til Minsk efter ordre fra Aleksandr Lukasjenko under falsk påskud af en bombetrussel, hvilket er i strid med internationale konventioner og bragte de over 170 ombordværende passagerer og besætningsmedlemmer i fare; der henviser til, at de belarusiske myndigheder i Minsk tilbageholdt Roman Protasevitj, en belarusisk journalist og aktivist, og hans ledsager Sofia Sapega; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at Ryanair-flyet FR4978 den 23. maj 2021 på en international passagerrute mellem to EU-hovedstæder (fra Athen til Vilnius) blev tvangsomdirigeret til Minsk efter ordre fra Aleksandr Lukasjenko under falsk påskud af en bombetrussel, hvilket er i strid med internationale konventioner og bragte de over 170 ombordværende passagerer og besætningsmedlemmer i fare; der henviser til, at de belarusiske myndigheder i Minsk tilbageholdt Roman Protasevitj, en belarusisk journalist og aktivist, og hans ledsager Sofia Sapega;

| J. | der henviser til, at Lukasjenko som gengældelse for EU's sanktioner, der blev pålagt som følge af den tvungne omdirigering af Ryanair-fly FR4978, offentligt truede med at oversvømme EU, navnlig nabolandene Litauen og Polen, med migranter og narkotika; der henviser til, at denne trussel blev gennemført ved at udnytte migranter til politiske formål; der henviser til, at Lukasjenkoregimet udarbejdede en ordning for at transportere migranter fra Irak, Tyrkiet og andre lande til Minsk og med hjælp fra hviderussiske grænsevagter lettede deres ulovlige passage til Den Europæiske Union; der henviser til, at dette fører til, at omkring 4 000 ulovlige migranter kommer ind i Litauen, over 1 400 kommer ind i Polen og ca. 400 kommer ind i Letland; der henviser til, at Litauen, Letland og Polen erklærede undtagelsestilstand ved deres grænse til Belarus; der henviser til, at antallet af irregulære indrejser i EU fortsat er højt, og at forsøg på at indrejse ulovligt fortsætter; der henviser til, at det belarusiske regime anvender magt til at skubbe migranter ind på EU's område og skaber propaganda og desinformation, der beskylder EU-medlemsstater for at lette ulovlig migration til Belarus; der henviser til, at Aliaksandr Lukasjenko foreslog at ophæve Belarus' forpligtelse til at modtage tilbagevendende migranter og har forelagt et lovforslag om suspension for det belarussiske parlament; der henviser til, at mindst fem migranter er døde som følge af hypotermi og udmattelse, og at adskillige migranter har været strandede i ugevis ved EU's ydre grænser til Belarus; der henviser til, at Polen har begrænset adgangen for civilsamfundsorganisationer og medier til grænseområdet, hvor der blev indført undtagelsestilstand; der henviser til, at situationen ved EU's grænse til Belarus fortsat er anspændt med mange og forskellige provokationer fra belarusiske officerer og soldater; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at Lukasjenko som gengældelse for EU's sanktioner, der blev pålagt som følge af den tvungne omdirigering af Ryanair-fly FR4978, offentligt truede med at oversvømme EU, navnlig nabolandene Litauen og Polen, med migranter og narkotika; der henviser til, at denne trussel blev gennemført ved at udnytte migranter til politiske formål; der henviser til, at Lukasjenkoregimet udarbejdede en ordning for at transportere migranter fra Irak, Tyrkiet og andre lande til Minsk og med hjælp fra hviderussiske grænsevagter lettede deres ulovlige passage til Den Europæiske Union; der henviser til, at dette fører til, at omkring 4 000 ulovlige migranter kommer ind i Litauen, over 1 400 kommer ind i Polen og ca. 400 kommer ind i Letland; der henviser til, at Litauen, Letland og Polen erklærede undtagelsestilstand ved deres grænse til Belarus; der henviser til, at antallet af irregulære indrejser i EU fortsat er højt, og at forsøg på at indrejse ulovligt fortsætter; der henviser til, at det belarusiske regime anvender magt til at skubbe migranter ind på EU's område og skaber propaganda og desinformation, der beskylder EU-medlemsstater for at lette ulovlig migration til Belarus; der henviser til, at Aliaksandr Lukasjenko foreslog at ophæve Belarus' forpligtelse til at modtage tilbagevendende migranter og har forelagt et lovforslag om suspension for det belarussiske parlament; der henviser til, at mindst fem migranter er døde som følge af hypotermi og udmattelse, og at adskillige migranter har været strandede i ugevis ved EU's ydre grænser til Belarus; der henviser til, at Polen har begrænset adgangen for civilsamfundsorganisationer og medier til grænseområdet, hvor der blev indført undtagelsestilstand; der henviser til, at situationen ved EU's grænse til Belarus fortsat er anspændt med mange og forskellige provokationer fra belarusiske officerer og soldater;

| K. | der henviser til, at Kommissionens formand i sin tale om Unionens tilstand den 15. september 2021 kaldte instrumentaliseringen af migranter et hybridangreb fra Belarus' side med det formål at destabilisere EU; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at Kommissionens formand i sin tale om Unionens tilstand den 15. september 2021 kaldte instrumentaliseringen af migranter et hybridangreb fra Belarus' side med det formål at destabilisere EU;

| L. | der henviser til, at Vitalij Sjisjov, grundlægger af det belarusiske hus i Ukraine, som er en gruppe, der hjælper personer, som har forladt Belarus, blev fundet hængt i en park i Kiev den 3. august 2021; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at Vitalij Sjisjov, grundlægger af det belarusiske hus i Ukraine, som er en gruppe, der hjælper personer, som har forladt Belarus, blev fundet hængt i en park i Kiev den 3. august 2021;

| M. | der henviser til, at den belarusiske anklagemyndighed den 17. september 2021 suspenderede efterforskningen af Raman Bandarenkas død; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at den belarusiske anklagemyndighed den 17. september 2021 suspenderede efterforskningen af Raman Bandarenkas død;

| N. | der henviser til, at efter den nylige fatale skudepisode i Minsk, som kostede Andrej Zeltser og en KGB-agent livet, er over hundrede mennesker, der kommenterede begivenheden på de sociale medier, blevet arresteret af regimet og tvunget til at tilstå; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at efter den nylige fatale skudepisode i Minsk, som kostede Andrej Zeltser og en KGB-agent livet, er over hundrede mennesker, der kommenterede begivenheden på de sociale medier, blevet arresteret af regimet og tvunget til at tilstå;

| O. | der henviser til, at den belarusiske atlet Krystina Timanovskaja efter at have kritiseret sine trænere blev tvunget til at forlade De Olympiske Lege i Tokyo tidligt og af frygt for sin sikkerhed søgte politibeskyttelse i Tokyo lufthavn og accepterede et humanitært visum fra Polen; der henviser til, at Den Internationale Olympiske Komité (IOC) udviste de belarusiske trænere Artur Sjimak og Jurij Maisevitj fra De Olympiske Lege og indledte en undersøgelse; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at den belarusiske atlet Krystina Timanovskaja efter at have kritiseret sine trænere blev tvunget til at forlade De Olympiske Lege i Tokyo tidligt og af frygt for sin sikkerhed søgte politibeskyttelse i Tokyo lufthavn og accepterede et humanitært visum fra Polen; der henviser til, at Den Internationale Olympiske Komité (IOC) udviste de belarusiske trænere Artur Sjimak og Jurij Maisevitj fra De Olympiske Lege og indledte en undersøgelse;

| P. | der henviser til, at Rusland og Belarus i september 2021 i et allerede anspændt klima afholdt den massive fælles militærøvelse Zapad 2021, der omfattede 200 000 medarbejdere, hvilket øgede presset på EU's grænser; der henviser til, at Rusland og Belarus har oprettet et fælles træningscenter for luftvåben og luftforsvar i Grodno, mindre end 15 kilometer fra grænsen til Polen; der henviser til, at Lukasjenko og Vladimir Putin den 9. september 2021 mødtes i Moskva og bebudede godkendelsen af yderligere 28 integrationsprogrammer på økonomisk og finanspolitisk plan samt oprettelsen af en »fælles forsvarssfære«, hvilket er endnu et skridt på vejen mod en sammensmeltning af de belarusiske og russiske væbnede styrker og en mulig permanent placering af russiske tropper i Belarus; der henviser til, at Lukasjenko har bebudet planer om at købe våben til en værdi af 1 mia. USD fra Rusland inden 2025, herunder S-400-missilsystemer; der henviser til, at Lukasjenko og Putin den 9. september 2021 også blev enige om at oprette et fælles olie- og gasmarked og uddybe den økonomiske integration, hvilket øger risikoen for, at Lukasjenko vil blive ved med at afgive Belarus' suverænitet til gengæld for mere støtte fra Rusland; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at Rusland og Belarus i september 2021 i et allerede anspændt klima afholdt den massive fælles militærøvelse Zapad 2021, der omfattede 200 000 medarbejdere, hvilket øgede presset på EU's grænser; der henviser til, at Rusland og Belarus har oprettet et fælles træningscenter for luftvåben og luftforsvar i Grodno, mindre end 15 kilometer fra grænsen til Polen; der henviser til, at Lukasjenko og Vladimir Putin den 9. september 2021 mødtes i Moskva og bebudede godkendelsen af yderligere 28 integrationsprogrammer på økonomisk og finanspolitisk plan samt oprettelsen af en »fælles forsvarssfære«, hvilket er endnu et skridt på vejen mod en sammensmeltning af de belarusiske og russiske væbnede styrker og en mulig permanent placering af russiske tropper i Belarus; der henviser til, at Lukasjenko har bebudet planer om at købe våben til en værdi af 1 mia. USD fra Rusland inden 2025, herunder S-400-missilsystemer; der henviser til, at Lukasjenko og Putin den 9. september 2021 også blev enige om at oprette et fælles olie- og gasmarked og uddybe den økonomiske integration, hvilket øger risikoen for, at Lukasjenko vil blive ved med at afgive Belarus' suverænitet til gengæld for mere støtte fra Rusland;

| Q. | der henviser til, at det belarusiske regime den 28. juni 2021 suspenderede sin deltagelse i initiativet Det Østlige Partnerskab; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at det belarusiske regime den 28. juni 2021 suspenderede sin deltagelse i initiativet Det Østlige Partnerskab;

| R. | der henviser til, at Lukasjenko-regimet i det seneste år har beordret adskillige diplomater og ambassadeansatte fra EU og dets medlemsstater til at forlade landet og dermed har lukket yderligere diplomatiske kommunikationskanaler; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at Lukasjenko-regimet i det seneste år har beordret adskillige diplomater og ambassadeansatte fra EU og dets medlemsstater til at forlade landet og dermed har lukket yderligere diplomatiske kommunikationskanaler;

| S. | der henviser til, at Den Internationale Valutafond (IMF) har besluttet at give Belarus adgang til næsten 1 mia. USD i nye særlige trækningsrettigheder (SDR) som led i en større tildeling på 650 mia. USD til alle IMF-medlemmer; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at Den Internationale Valutafond (IMF) har besluttet at give Belarus adgang til næsten 1 mia. USD i nye særlige trækningsrettigheder (SDR) som led i en større tildeling på 650 mia. USD til alle IMF-medlemmer;

| T. | der henviser til, at Belarus har iværksat den kommercielle drift af kernekraftværket i Astravjets uden at efterkomme alle sikkerhedsanbefalingerne i EU's stresstestrapport fra 2018; der henviser til, at den belarusiske side ikke er gennemsigtig og ikke giver pålidelige oplysninger om hændelser på kernekraftværket, hvilket bekræfter, at det belarusiske kernekraftværk er usikkert og udgør en alvorlig trussel mod den nukleare sikkerhed; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at Belarus har iværksat den kommercielle drift af kernekraftværket i Astravjets uden at efterkomme alle sikkerhedsanbefalingerne i EU's stresstestrapport fra 2018; der henviser til, at den belarusiske side ikke er gennemsigtig og ikke giver pålidelige oplysninger om hændelser på kernekraftværket, hvilket bekræfter, at det belarusiske kernekraftværk er usikkert og udgør en alvorlig trussel mod den nukleare sikkerhed;

| U. | der henviser til, at Rådet den 21. juni 2021 vedtog den fjerde pakke af restriktive foranstaltninger over for belarusiske enkeltpersoner og enheder efter den tvangslanding af Ryanairfly FR4978 i Minsk; der henviser til, at Rådet den 4. juni 2021 besluttede at indføre et forbud for alle belarusiske luftfartsselskaber mod at flyve ind i EU's luftrum og lande i lufthavne i EU; der henviser til, at Den Europæiske Union hidtil har indført sanktioner mod 166 personer og 15 enheder, herunder Aleksandr Lukasjenko, og målrettede økonomiske sanktioner mod flere sektorer i den belarusiske økonomi; der henviser til, at den belarusiske økonomi i 2020 registrerede et fald i BNP i faste priser på 0,9 %, og at prognoserne for 2021 viser et yderligere fald i BNP på 2,7 %; der henviser til, at Kina fortsætter sit samarbejde med og sine investeringer i Belarus, navnlig i den kinesisk-belarusiske industripark Great Stone; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at Rådet den 21. juni 2021 vedtog den fjerde pakke af restriktive foranstaltninger over for belarusiske enkeltpersoner og enheder efter den tvangslanding af Ryanairfly FR4978 i Minsk; der henviser til, at Rådet den 4. juni 2021 besluttede at indføre et forbud for alle belarusiske luftfartsselskaber mod at flyve ind i EU's luftrum og lande i lufthavne i EU; der henviser til, at Den Europæiske Union hidtil har indført sanktioner mod 166 personer og 15 enheder, herunder Aleksandr Lukasjenko, og målrettede økonomiske sanktioner mod flere sektorer i den belarusiske økonomi; der henviser til, at den belarusiske økonomi i 2020 registrerede et fald i BNP i faste priser på 0,9 %, og at prognoserne for 2021 viser et yderligere fald i BNP på 2,7 %; der henviser til, at Kina fortsætter sit samarbejde med og sine investeringer i Belarus, navnlig i den kinesisk-belarusiske industripark Great Stone;

| 1. | er fortsat stærkt solidarisk med det belarusiske folk samt med de fredelige demonstranter, der standhaftigt kæmper for et frit og demokratisk Belarus; minder om, at Den Europæiske Union og dens medlemsstater ikke anerkendte resultatet af præsidentvalget i 2020 på grund af omfattende forfalskninger og svindel og ikke anerkender Aleksandr Lukasjenko som Belarus' præsident; |
| --- | --- |

1.

| 2. | fordømmer fortsat undertrykkelsen, torturen og mishandlingen af det fredelige belarusiske folk, undertrykkelsen af medierne og internettet og volden mod samt anholdelsen og intimideringen af journalister, bloggere og andre uafhængige røster i Belarus; opfordrer fortsat til øjeblikkelig og betingelsesløs løsladelse af og frafald af alle anklager mod alle politiske fanger og personer, der er blevet vilkårligt tilbageholdt, og kræver et øjeblikkeligt stop for volden og undertrykkelsen; |
| --- | --- |

2.

| 3. | insisterer på behovet for at sikre grundlæggende frihedsrettigheder og menneskerettigheder, retsstatsprincippet og et velfungerende uafhængigt retsvæsen i Belarus samt indstilling af al undertrykkelse, forfølgelse, mishandling, seksuel og kønsbaseret vold, tvungen forsvinding og tortur samt øjeblikkelig og permanent afskaffelse af dødsstraffen; opfordrer til, at forskelsbehandlingen af kvinder og sårbare grupper, herunder personer med handicap og LGBTQI-personer, bringes til ophør; |
| --- | --- |

3.

| 4. | fordømmer de barske og uretfærdige domme, der for nylig er afsagt mod oppositionslederne Maria Kalesnikava og Maksim Znak samt mod andre politiske fanger og tilbageholdte; beklager, at retsmøderne blev afholdt bag lukkede døre og uden en retfærdig rettergang, og at diplomater fra EU og medlemsstaterne blev forhindret i at deltage; |
| --- | --- |

4.

| 5. | fordømmer fortsat myndighedernes repressalier mod menneskerettighedscentret Viasna og opfordrer til øjeblikkelig og betingelsesløs løsladelse af og frafald af alle anklager mod Ales Bjaljatskij, Valiantsin Stefanovitj, Marfa Rabkova, Andrej Tjepjuk, Leanid Sudalenka, Tatsjana Lasitsa, Marija Tarasenka, Uladsimir Labkovitj og andre ansatte og frivillige i Viasna; |
| --- | --- |

5.

| 6. | fordømmer myndighedernes undertrykkelse af og fjendtlige anslag mod repræsentanter for det polske mindretal og mod polsksprogede skoler i Belarus; opfordrer i denne forbindelse til øjeblikkelig og betingelsesløs løsladelse af Andżelika Borys, journalisten Andrzej Poczobut og andre politiske fanger; |
| --- | --- |

6.

| 7. | fordømmer den opførsel, som de belarusiske trænere, Artur Sjimak og Jurik Maisevitj, udviste ved De Olympiske Lege i Tokyo; minder om retsforfølgningen af belarusiske sportsfolk for deres deltagelse i fredelige protester og de påståede forbindelser mellem det belarusiske ishockeyforbund og mordet på Raman Bandarenka; opfordrer IOC og andre internationale idrætsudvalg og -forbund til at følge deres etiske regler og adfærdsregler, når de samarbejder med belarusiske repræsentanter; |
| --- | --- |

7.

| 8. | gentager sin opfordring til EU-Udenrigstjenesten, Kommissionen og EU-medlemsstaternes nationale diplomatiske repræsentationer i Belarus til nøje at overvåge situationen for individuelle politiske fanger i Belarus, til at aflægge rapport til Parlamentet om denne overvågning, til at tilbyde dem støtte og til at arbejde for at sikre deres løsladelse; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer til utvetydig støtte til den belarusiske demokratiske opposition og dens bestræbelser på at planlægge et frit og retfærdigt valg under international observation af OSCE's Kontor for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder (ODIHR) og understøttet af uafhængige og frie medier og et stærkt civilsamfund; |
| --- | --- |

9.

| 10. | mener, at kapringen og tvangslandingen af Ryanfly FR4978 i Minsk var en statslig terrorhandling, og opfordrer derfor EU til at indføre restriktive foranstaltninger over for de personer og enheder i Belarus og Rusland, der er ansvarlige, med henblik på at bekæmpe terrorisme; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer indtrængende Det Europæiske Råd til på sit næste møde den 21.-22. oktober 2021 at nå til enighed om en omfattende og strategisk tilgang til sanktioner mod styret i Belarus, hvilket bør omfatte et skift fra en trinvis tilgang til en mere målrettet tilgang til sanktioner baseret på den systematiske karakter af undertrykkelsen og alvorlige krænkelser af menneskerettighederne; |
| --- | --- |

11.

| 12. | glæder sig over Rådets afgørelse om at vedtage den fjerde pakke af restriktive foranstaltninger og opfordrer indtrængende Rådet til hurtigst muligt at gå videre med den femte pakke af sanktioner ved at fokusere på enkeltpersoner og enheder, der er involveret i angreb og undertrykkelse i Belarus, og på enkeltpersoner og enheder, som er involveret i menneskehandel, og til at bekæmpe den omgåelse, som allerede finder sted; |
| --- | --- |

12.

| 13. | beklager, at de pålagte økonomiske sanktioner kun har haft en delvis indvirkning på Lukasjenko-regimet og ikke i væsentlig grad har påvirket vigtige sektorer såsom sektorerne for kaliumchlorid og olieprodukter; opfordrer Rådet til yderligere at styrke EU's målrettede økonomiske sanktioner med fokus på centrale belarusiske økonomiske sektorer og offentlige og private virksomheder, der støtter og finansierer Lukasjenko-regimet, at medtage flere sektorer såsom stål-, træ- og kemikaliesektoren og alle de resterende statsejede banker og nøglevirksomheder såsom Belaruskali og Beltelecom i pakken af økonomiske sanktioner samt at forbyde import af produkter, som ofte fremstilles af indsatte i fangelejre; glæder sig over de yderligere sanktioner, som USA, Det Forenede Kongerige og Canada indførte på etårsdagen for Belarus' manipulerede præsidentvalg; opfordrer derfor EU til at koordinere sine foranstaltninger med USA, G7-partnerne og andre ligesindede demokratier; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer medlemsstaterne til kollektivt at erklære belarusiske KGB-ansatte persona non grata på Den Europæiske Unions område; gentager, at EU bør være særligt opmærksom på finansielle strømme fra Belarus, og anmoder om, at EU-institutionerne aflægger rapport til Parlamentet om aktiverne i Lukasjenkos entourage og dem, der er knyttet til Lukasjenkos korrupte oligarker; gentager sin opfordring til, at EU koordinerer disse foranstaltninger med USA, G7-partnerne og andre ligesindede lande; |
| --- | --- |

14.

| 15. | beklager dybt, at diplomater fra EU og medlemsstaterne er blevet udvist af Belarus, navnlig chefen for Den Europæiske Unions delegation i Belarus og ambassadører og diplomater fra Litauen, Letland og Polen; opfordrer medlemsstaterne til at hjemkalde deres ambassadører fra Minsk som et politisk signal til Lukasjenko-regimet og at afvise akkrediteringen af belarusiske diplomater i EU; understreger, at belarusiske parlamentsmedlemmer og embedsmænd ikke bør indbydes til internationale eller bilaterale arrangementer; opfordrer indtrængende EU-Udenrigstjenesten til at revidere sine arbejdsmetoder og sikre en aktiv rolle for chefen for Den Europæiske Unions delegation i Belarus, som i øjeblikket er blevet kaldt tilbage til Bruxelles, og til at træffe yderligere foranstaltninger til at sikre et sikkert arbejdsmiljø for EU-diplomater og EU-delegationspersonale i Minsk, navnlig beskyttelse mod propagandaangreb fra Lukasjenko-regimets side; |
| --- | --- |

15.

| 16. | fordømmer på det kraftigste Lukasjenko-regimets udnyttelse af mennesker med henblik på at fremme politiske mål i strid med internationale normer og Belarus' bilaterale traktater med dets nabolande i EU; understreger, at Belarus' statssponsorering af ulovlige passager ved EU's ydre grænser kombineret med en desinformationskampagne udgør en form for hybrid krigsførelse, der har til formål at intimidere og destabilisere EU; udtrykker stærk solidaritet med Litauen, Polen og Letland samt andre EU-medlemsstater, som er ramt af det belarusiske regimes aktioner; gentager behovet for, at de lande, der er hårdest ramt, effektivt beskytter EU's ydre grænser i fuld overensstemmelse med den relevante folkeret, navnlig Genèvekonventionen, samt EU-retten om asyl, herunder chartret om grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

16.

| 17. | glæder sig over støtten fra medlemsstaterne, Norge og EU's institutioner og agenturer, navnlig Europol, Frontex og Det Europæiske Asylstøttekontor, til de medlemsstater, der er berørt af den migrationskrise, som det belarusiske regime har skabt, og opfordrer dem til at fortsætte deres støtte, herunder ved at tildele yderligere nødhjælp fra EU, og opfordrer dem, der endnu ikke har accepteret denne støtte, til at gøre det; opfordrer medlemsstaterne og EU-institutionerne til hurtigt at tage hånd om den flerdimensionelle krise ved den belarusiske grænse, til at hjælpe migranter, der er strandet ved grænsen til Belarus, og til at yde dem den nødvendige støtte; udtrykker bekymring over den manglende gennemsigtighed ved den polsk-belarusiske grænse og opfordrer indtrængende de polske myndigheder til på en gennemsigtig måde at sikre, at al lovgivning, politik eller praksis ved den polsk-belarusiske grænse er i overensstemmelse med EU-retten, og til at sikre civilsamfundsorganisationers og mediers adgang til grænseområdet samt til at samarbejde med Frontex om i fællesskab at løse den aktuelle krise; opfordrer EU, dets medlemsstater og internationale organisationer til at intensivere bestræbelserne på at bremse disse statsbeordrede menneskesmuglingsstrømme, herunder ved at lægge diplomatisk pres på migranternes oprindelseslande og ved at pålægge sanktioner mod de involverede belarusiske embedsmænd, enkeltpersoner og enheder samt mod internationale kriminelle netværk, der opererer på EU's område, og som er ansvarlige for transporten til de endelige bestemmelsessteder; fremhæver, at Belarus for nylig har suspenderet sin visumordning med Pakistan, Jordan, Egypten og Sydafrika, hvilket giver mulighed for visumfri indrejse fra disse lande til Belarus; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne til at vedtage en fælles tilgang til denne situation baseret på relevant EU-ret og folkeret og på principperne om solidaritet, gennemsigtighed, ansvarlighed og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder; opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at fremsætte målrettede lovgivningsmæssige forslag, der kan give medlemsstaterne de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger til hurtigt og effektivt at reagere på tredjelandes kampagner for udnyttelse af migration, navnlig ved at sikre en stærk og effektiv beskyttelse af EU's ydre grænser og ved at stille effektive foranstaltninger til rådighed, der kan hindre ulovlig indrejse, samt at udvikle metoder til at standse et fjendtligt tredjelands eller kriminelt netværks misbrug af asylsystemet; |
| --- | --- |

18.

| 19. | er bekymret over dødsfald ved grænsen mellem Belarus og EU og udtrykker sin medfølelse med de afdødes familier og slægtninge; opfordrer myndighederne i Polen, Letland og Litauen og andre berørte medlemsstater til at sikre, at EU's asyl- og tilbagesendelseslovgivning og den internationale menneskerettighedslovgivning overholdes også i nødsituationer, herunder adgang til asyl og adgang for medier, civilsamfundsorganisationer og leverandører af gratis retshjælp til grænseområdet i videst muligt omfang, og til at tage hensyn til retningslinjerne fra FN's Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) og Europarådets organer; opfordrer Kommissionen til som traktaternes vogter at sikre overholdelse af den relevante EU-lovgivning; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer medlemsstaterne til at forbedre deres samarbejde om grænseforvaltning, bekæmpelse af menneskehandel, cigaretsmugling og andre sikkerhedsmæssige udfordringer, som det belarusiske regime har skabt eller forværret; støtter Kommissionens forslag om at suspendere visse artikler i EU's visumlempelsesaftale med Republikken Belarus rettet mod specifikke kategorier af embedsmænd, der er knyttet til Lukasjenko-regimet, men uden at det har konsekvenser for almindelige borgere i Belarus; opfordrer til, at listen over berørte personer udvides, og til, at det allerede overvejes at medtage kategorier af personer, der kan være omfattet af individuelle restriktive foranstaltninger som led i fremtidige sanktionspakker; |
| --- | --- |

20.

| 21. | beklager IMF's ubetingede tildeling af særlige trækningsrettigheder på 910 mio. USD, som ikke vil tjene det belarusiske folk, men snarere landets ulovlige leders interesser; opfordrer medlemsstaterne til at koordinere med internationale partnere i multilaterale organisationer såsom IMF for at begrænse udbetalingen af midler til Lukasjenko-regimet og fastlåse alt samarbejde med det; noterer sig de fortsatte investeringer i Belarus fra udemokratiske lande, navnlig Rusland og Kina; |
| --- | --- |

21.

| 22. | gentager, at det haster med at afsløre Ruslands støtte til Lukasjenkos brutale nedkæmpning af det belarusiske folk samt landets deltagelse i Lukasjenko-regimets hybride foranstaltninger mod EU, herunder brugen af migranter til politiske formål, og holde Kreml ansvarlig for sådanne handlinger; |
| --- | --- |

22.

| 23. | bemærker med bekymring det aggressive scenarie i Zapad 2021-militærøvelsen og de ringe muligheder for at overvære øvelsen; gentager, at denne øvelse samt andre lignende storstilede øvelser understreger Ruslands offensive stilling og vilje til at bruge sine kapaciteter på en fjendtlig måde; gentager sin opfordring til strategisk autonomi for EU og til en ægte europæisk forsvarsunion som led i et styrket NATO; |
| --- | --- |

23.

| 24. | fordømmer de fortsatte kontakter mellem Lukasjenko og Vladimir Putin for at udarbejde køreplaner for større integration mellem Belarus og Rusland, herunder en gradvis militarisering af Belarus, og betragter det som en krænkelse af Belarus' suverænitet, idet det belarusiske folk fratages deres ret til at bestemme landets fremtid; fremhæver, at Lukasjenkos styre er ulovligt, og afviser alle de aftaler, Lukasjenko har indgået på vegne af den belarusiske stat, navnlig efter udløbet af hans præsidentperiode den 5. november 2020; gentager, at EU skal gøre det klart, at hvis Rusland fortsætter sin nuværende politik over for Belarus, vil EU være nødt til at indføre yderligere inddæmnings- og afskrækkelsesforanstaltninger over for Rusland; anmoder om, at EU regelmæssigt aflægger rapport til Parlamentet om Kremls indblanding i Belarus, herunder dets udnyttelse af situationen med henblik på en dybere politisk, militær og økonomisk kontrol med Belarus; |
| --- | --- |

24.

| 25. | udtrykker sin skuffelse over, at EU hidtil ikke har formået at udvikle en omfattende strategi over for det belarusiske regime, og opfordrer indtrængende Rådet, Kommissionen og NF/HR til at udarbejde en sammenhængende og omfattende strategi over for Belarus baseret på den nuværende nødhjælp til ofre for undertrykkelse, strategisk og langsigtet politisk, teknisk og finansiel støtte til det belarusiske civilsamfund, menneskerettighedsforkæmpere, uafhængige medier, fagforeninger og demokratiske kræfter i landet og i udlandet, samarbejde med nabolande om presserende humanitære spørgsmål, tæt samarbejde med internationale partnere og relevante internationale multilaterale organisationer (f.eks. FN, OSCE) samt internationale donorer og en fælles international indsats for at gøre noget ved straffriheden; opfordrer EU-Udenrigstjenesten til at gå forrest i koordineringen af en sådan sammenhængende politik med medlemsstaterne og andre EU-institutioner; |
| --- | --- |

25.

| 26. | opfordrer indtrængende Kommissionen, Rådet, NF/HR og medlemsstaterne til fortsat at rejse spørgsmålet om situationen i Belarus i alle relevante europæiske og internationale organisationer såsom OSCE eller FN og dets specialiserede organer med henblik på at sikre en hurtig international indsats vedrørende situationen i Belarus og overvinde Ruslands og andre landes hindringer for en sådan indsats; |
| --- | --- |

26.

| 27. | støtter fortsat det belarusiske folk i dets legitime krav og håb om frie og retfærdige valg, grundlæggende frihedsrettigheder og menneskerettigheder, demokratisk repræsentation og politisk deltagelse i et frit og suverænt Belarus; |
| --- | --- |

27.

| 28. | roser det systematiske og konsekvente arbejde, som belarusiske demokratiske kræfter udfører i Belarus og i eksil, navnlig den demokratiske oppositionsleder Svetlana Tikhanovskaja, koordinationsrådet og den nationale krisestyring; gentager det presserende behov for at opretholde og udvide kontakterne og samarbejdet med disse kræfter; glæder sig i denne forbindelse over Litauens beslutning om at give officiel akkreditering til Belarus' demokratiske repræsentation i Vilnius og opfordrer de resterende medlemsstater til at følge trop; opfordrer EU til at tilbyde sin assistance og støtte oprettelsen af et demokratisk belarusisk repræsentationskontor i Bruxelles; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer EU til at indgå i et operationelt samarbejde med repræsentanterne for de belarusiske demokratiske kræfter med henblik på at afslutte arbejdet med vedtagelsen af en køreplan, der tager sigte på at gennemføre en omfattende plan for økonomisk støtte på 3 mia. EUR til et fremtidigt demokratisk Belarus på områder som styrkelse af kapacitetsopbygning, opbygning af reformkapacitet, kapacitetsopbygning inden for investeringsforvaltning og inden for statsforvaltning for de belarusiske demokratiske kræfter; opfordrer EU til at indlede de nødvendige forberedelser til dialogen med de belarusiske demokratiske kræfter og regelmæssigt aflægge rapport til Parlamentet om de fremskridt, der er gjort, herunder om vedtagelsen af en EU-strategi for dets fremtidige forbindelser med et demokratisk Belarus og om en omfattende række foranstaltninger til forberedelse af de belarusiske demokratiske kræfter med henblik på gennemførelsen af denne plan; |
| --- | --- |

29.

| 30. | gentager sin opfordring til, at repræsentanterne for de belarusiske demokratiske kræfter officielt indbydes til det kommende topmøde i Det Østlige Partnerskab, og at de inddrages i bilaterale og forberedende møder på højt plan på EU-plan og nationalt plan samt i parlamentariske møder og interparlamentariske møder med Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter; gentager betydningen af at oprette officielle grupper, der er dedikeret til Belarus, i alle nationale parlamenter i EU's medlemsstater, i de østlige nabolande og i G7-landene; opfordrer til øget engagement med og tilstedeværelse af repræsentanter for det belarusiske civilsamfund og den demokratiske opposition i de multilaterale organer i det østlige partnerskab, navnlig Det Østlige Partnerskabs civilsamfundsforum og Den Parlamentariske Forsamling Euronest; |
| --- | --- |

30.

| 31. | minder om sit tidligere initiativ til en mission på højt plan med deltagelse af tidligere højtstående europæiske embedsmænd, der skal undersøge enhver mulighed for at standse volden og få løsladt de politiske fanger, og som kan bidrage til at skabe et gunstigt miljø for en inklusiv politisk dialog internt i Belarus; gentager sin opfordring til Kommissionen og NF/HR til sammen med internationale partnere at afholde en international konference på højt plan om »Fremtiden for det demokratiske Belarus« vedrørende løsning af krisen i Belarus og tilsagn om en finansieringspakke på flere milliarder euro til støtte for fremtidige reformbestræbelser og omstrukturering af den belarusiske økonomi; anmoder Kommissionen om at underrette Parlamentet om de fremskridt, der gøres med hensyn til at opnå dette; |
| --- | --- |

31.

| 32. | understreger, at det er nødvendigt at foretage en omfattende efterforskning af de forbrydelser, som Lukasjenko-regimet har begået mod det belarusiske folk, herunder mordet på Raman Bandarenka og andre belarusiske borgere; afventer resultaterne af de ukrainske myndigheders efterforskning af Vitalij Sjisjovs død; opfordrer medlemsstaterne til aktivt at anvende princippet om universel jurisdiktion og forberede retssager mod belarusiske embedsmænd, der er ansvarlige for eller meddelagtige i vold og undertrykkelse, herunder Aleksandr Lukasjenko; |
| --- | --- |

32.

| 33. | forpligter sig til at sikre, at Europa-Parlamentets platform til bekæmpelse af straffrihed i Belarus fungerer effektivt, og til at koordinere en rettidig international reaktion på udviklingen i Belarus; opfordrer platform til på sit kommende møde at skitsere vejen frem for, hvordan EU kan bidrage til en domstolsstrategi og sammen med partnere deltage i den internationale retssag, herunder universel jurisdiktion, for at dømme Aleksandr Lukasjenko og medlemmer af hans regime personligt for de forbrydelser, der er begået i stort omfang mod det belarusiske folk; opfordrer navnlig platformen til at overveje at indbringe den belarusiske sag for Den Internationale Domstol på grundlag af Lukasjenko-regimets krænkelser af Chicagokonventionen, Montrealkonventionen og FN's konvention mod tortur; |
| --- | --- |

33.

| 34. | minder alle EU-virksomheder, der opererer i Belarus, om sin tidligere opfordring til at udvise særlig omhu og efterleve deres forpligtelse til at respektere menneskerettighederne i overensstemmelse med FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder; anmoder dem om at afstå fra nye investeringer og til offentligt at protestere over for de belarusiske myndigheder mod den fortsatte undertrykkelse af arbejdstagere og borgere generelt; |
| --- | --- |

34.

| 35. | opfordrer indtrængende Kommissionen, EU-Udenrigstjenesten og EU's medlemsstater til at øge den direkte støtte til den belarusiske opposition, civilsamfundet, menneskerettighedsforkæmpere og uafhængige medieorganisationer i og uden for Belarus; understreger betydningen af at opretholde forbindelserne med disse personer og organisationer på trods af regimets meddelelse om, at det vil trække sig ud af Det Østlige Partnerskab; forpligter sig til at intensivere sine egne demokratistøtteaktiviteter; gentager sin opfordring til et målrettet EU-bistandsprogram til at hjælpe civilsamfundet, uafhængige medier, den akademiske verden og den belarusiske opposition i eksil samt ofre for politisk undertrykkelse og politivold og dem, der flygter fra det undertrykkende regime; |
| --- | --- |

35.

| 36. | opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne og EU-Udenrigstjenesten til at samarbejde med internationale partnere som OSCE's Moskvamekanisme og FN's Menneskerettighedsråd samt menneskerettighedsforkæmpere og civilsamfundet på stedet, for at sikre overvågning og dokumentation af og rapportering om menneskerettighedskrænkelser og efterfølgende ansvarsstillelse og retfærdighed for ofrene; glæder sig over og støtter oprettelsen af den internationale ansvarlighedsplatform for Belarus og opfordrer EU-institutionerne og medlemsstaterne til at støtte platformens drift samt driften af Menneskerettighedsrådet andre internationale initiativer med henblik på at drage gerningsmændene til ansvar; støtter yderligere drøftelser om en eventuel international domstol for krænkelser af menneskerettighederne i Belarus, der skal oprettes i Haag; |
| --- | --- |

36.

| 37. | fremhæver den enorme betydning af etableringen af Belarus' folkeambassader på verdensplan og opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at yde yderligere støtte til beskyttelse af de belarusiske borgeres rettigheder og interesser i udlandet og et demokratisk Belarus' interesser, f.eks. ved at undersøge mulighederne for at finansiere Belarus' folkeambassader; |
| --- | --- |

37.

| 38. | opfordrer medlemsstaterne til yderligere at forenkle procedurerne for opnåelse af visum og opholdstilladelse for de personer, der flygter fra Belarus af politiske grunde, eller for de personer, der har brug for lægebehandling som følge af voldelige overgreb, og til at tilbyde dem og deres familier den nødvendige støtte og bistand; opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at tilbyde stipendier til belarusiske studerende og akademikere, der er blevet bortvist fra universiteterne og fængslet på grund af deres prodemokratiske holdning; |
| --- | --- |

38.

| 39. | understreger betydningen af at imødegå de trusler mod den nukleare sikkerhed, som det belarusiske kernekraftværk i Astravjets udgør; insisterer på, at Belarus skal engagere sig i den nukleare sikkerhed i det belarusiske kernekraftværk i fuld åbenhed og forpligte sig til fuld gennemførelse af anbefalingerne i den peerevaluering, som Gruppen af Europæiske Nukleare Tilsynsmyndigheder har foretaget af kraftværket; støtter, indtil dette er tilfældet, forbuddet mod import af energi fra det belarusiske kernekraftværk til EU-markedet og mener, at denne holdning skal afspejles i EU's CO2-grænsetilpasningsmekanisme; |
| --- | --- |

39.

| 40. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, Europarådet, Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa, myndighederne i Republikken Belarus og Den Russiske Føderation samt repræsentanterne for den belarusiske demokratiske opposition. |
| --- | --- |

40.

---

(1)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0383.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/205 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/205

---

P9_TA(2021)0421

Den humanitære situation i Tigray

Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2021 om den humanitære situation i Tigray (2021/2902(RSP))

(2022/C 132/18)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til sin beslutning af 26. november 2020 om situationen i Etiopien (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 26. november 2020 om situationen i Etiopien (1),

| — | der henviser til fælles erklæring af 25. juni 2021 fra næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (NF/HR), Josep Borrell, og kommissær med ansvar for krisestyring, Janez Lenarčič, om drabet på tre humanitære hjælpearbejdere i Tigray, |
| --- | --- |

—

der henviser til fælles erklæring af 25. juni 2021 fra næstformanden for Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (NF/HR), Josep Borrell, og kommissær med ansvar for krisestyring, Janez Lenarčič, om drabet på tre humanitære hjælpearbejdere i Tigray,

| — | der henviser til fælles erklæring af 24. juni 2021 fra NF/HR Borrell og kommissær Lenarčič om luftangrebet i Tigray-regionen, |
| --- | --- |

—

der henviser til fælles erklæring af 24. juni 2021 fra NF/HR Borrell og kommissær Lenarčič om luftangrebet i Tigray-regionen,

| — | der henviser til erklæring af 4. oktober 2021 fra den højtstående repræsentant på vegne af Den Europæiske Union om afgørelsen om at udvise syv FN-embedsmænd, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæring af 4. oktober 2021 fra den højtstående repræsentant på vegne af Den Europæiske Union om afgørelsen om at udvise syv FN-embedsmænd,

| — | der henviser til fælles erklæring af 10. juni 2021 fra EU og USA efter rundbordsdrøftelsen om den humanitære nødsituation i Tigray, |
| --- | --- |

—

der henviser til fælles erklæring af 10. juni 2021 fra EU og USA efter rundbordsdrøftelsen om den humanitære nødsituation i Tigray,

| — | der henviser til konklusionerne fra EU-Udenrigsrådets møde om Etiopien den 12. juli 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til konklusionerne fra EU-Udenrigsrådets møde om Etiopien den 12. juli 2021,

| — | der henviser til FN's Menneskerettighedsråds resolution 47/13 af 13. juli 2021 med titlen »Situation of human rights in the Tigray region of Ethiopia«, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Menneskerettighedsråds resolution 47/13 af 13. juli 2021 med titlen »Situation of human rights in the Tigray region of Ethiopia«,

| — | der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2417 af 24. maj 2018, der fordømmer, at udsultning af civile anvendes som krigsførelsesmetode, samt at humanitære organisationer ulovligt nægtes adgang til civilbefolkningen, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2417 af 24. maj 2018, der fordømmer, at udsultning af civile anvendes som krigsførelsesmetode, samt at humanitære organisationer ulovligt nægtes adgang til civilbefolkningen,

| — | der henviser til de bemærkninger, som FN's generalsekretær, António Guterres, fremsatte på FN's Sikkerhedsråds møde om Etiopien den 26. august 2021, |
| --- | --- |

—

der henviser til de bemærkninger, som FN's generalsekretær, António Guterres, fremsatte på FN's Sikkerhedsråds møde om Etiopien den 26. august 2021,

| — | der henviser til erklæring af 13. september 2021 fra FN's højkommissær for menneskerettigheder, Michelle Bachelet, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæring af 13. september 2021 fra FN's højkommissær for menneskerettigheder, Michelle Bachelet,

| — | der henviser til erklæring af 17. september 2021 fra præsident Joe Biden om dekretet vedrørende krisen i Etiopien, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæring af 17. september 2021 fra præsident Joe Biden om dekretet vedrørende krisen i Etiopien,

| — | der henviser til erklæring af 30. september 2021 fra FN's generalsekretær António Guterres efter udvisningen af syv FN-embedsmænd fra Etiopien, |
| --- | --- |

—

der henviser til erklæring af 30. september 2021 fra FN's generalsekretær António Guterres efter udvisningen af syv FN-embedsmænd fra Etiopien,

| — | der henviser til Den Føderative Demokratiske Republik Etiopiens forfatning, som blev vedtaget den 8. december 1994, særlig bestemmelserne i kapitel 3 om grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder, menneskerettigheder og demokratiske rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Føderative Demokratiske Republik Etiopiens forfatning, som blev vedtaget den 8. december 1994, særlig bestemmelserne i kapitel 3 om grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder, menneskerettigheder og demokratiske rettigheder,

| — | der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne, |
| --- | --- |

—

der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne,

| — | der henviser til det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til det afrikanske charter om menneskers og folks rettigheder,

| — | der henviser til FN's internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder,

| — | der henviser til Genèvekonventionen fra 1949 om beskyttelse af civile personer i krigstid og til tillægsprotokollerne fra 1977 og 2005, |
| --- | --- |

—

der henviser til Genèvekonventionen fra 1949 om beskyttelse af civile personer i krigstid og til tillægsprotokollerne fra 1977 og 2005,

| — | der henviser til FN’s flygtningekonvention fra 1951 og protokollen hertil fra 1967, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN’s flygtningekonvention fra 1951 og protokollen hertil fra 1967,

| — | der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2286 af 3. maj 2016 om beskyttelse af sårede og syge, sundhedspersonale og humanitært personale i væbnede konflikter, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolution 2286 af 3. maj 2016 om beskyttelse af sårede og syge, sundhedspersonale og humanitært personale i væbnede konflikter,

| — | der henviser til FN's Menneskerettighedsråds resolution 47/13 af 13. juli 2021 om menneskerettighedssituationen i Tigray-regionen i Etiopien, |
| --- | --- |

—

der henviser til FN's Menneskerettighedsråds resolution 47/13 af 13. juli 2021 om menneskerettighedssituationen i Tigray-regionen i Etiopien,

| — | der henviser til Den Afrikanske Menneskerettighedskommissions beslutning af 12. maj 2021 om undersøgelsesmissionen til Tigray-regionen i Den Føderative Demokratiske Republik Etiopien, |
| --- | --- |

—

der henviser til Den Afrikanske Menneskerettighedskommissions beslutning af 12. maj 2021 om undersøgelsesmissionen til Tigray-regionen i Den Føderative Demokratiske Republik Etiopien,

| — | der henviser til anden revision af Cotonouaftalen, |
| --- | --- |

—

der henviser til anden revision af Cotonouaftalen,

| — | der henviser til beslutning af 11. marts 2021 fra Den Blandede Parlamentariske Forsamling for Gruppen af Stater i Afrika, Caribien og Stillehavet (ACS) og EU om demokrati og respekt for forfatninger i EU- og ACS-landene, |
| --- | --- |

—

der henviser til beslutning af 11. marts 2021 fra Den Blandede Parlamentariske Forsamling for Gruppen af Stater i Afrika, Caribien og Stillehavet (ACS) og EU om demokrati og respekt for forfatninger i EU- og ACS-landene,

| — | der henviser til Amnesty Internationals rapport af 10. august 2021 med titlen »»"I don’t know if they realised I was a person«: Rape and other sexual violence in the conflict in Tigray, Ethiopia«, |
| --- | --- |

—

der henviser til Amnesty Internationals rapport af 10. august 2021 med titlen »»"I don’t know if they realised I was a person«: Rape and other sexual violence in the conflict in Tigray, Ethiopia«,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 132, stk. 2 og 4, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 132, stk. 2 og 4,

| A. | der henviser til, at den ensidige våbenhvile, der blev erklæret af den etiopiske regering den 28. juni 2021, ikke standsede kampene, idet konfliktens parter iværksatte nye offensiver; der henviser til, at konflikten nu breder sig til naboregionerne Afar og Amhara, og at der er risiko for, at virkningerne vil spredes til hele Afrikas Horn; der henviser til, at denne 11-måneders konflikt har udløst en menneskeskabt krise, og at disse omfattende menneskelige lidelser let kunne undgås; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at den ensidige våbenhvile, der blev erklæret af den etiopiske regering den 28. juni 2021, ikke standsede kampene, idet konfliktens parter iværksatte nye offensiver; der henviser til, at konflikten nu breder sig til naboregionerne Afar og Amhara, og at der er risiko for, at virkningerne vil spredes til hele Afrikas Horn; der henviser til, at denne 11-måneders konflikt har udløst en menneskeskabt krise, og at disse omfattende menneskelige lidelser let kunne undgås;

| B. | der henviser til, at der allerede inden kampenes begyndelse var 15,2 millioner mennesker, der havde behov for humanitær bistand i Etiopien, heraf 2 millioner i Tigray-regionen; der henviser til, at næsten en million mennesker lever under hungernødslignende forhold, og at 5,2 millioner ud af de 6 millioner mennesker i Tigray står over for akut fødevareusikkerhed som en direkte følge af volden; der henviser til, at 91 % af befolkningen har et ekstremt stort behov for humanitær bistand, og at 100 000 børn vil blive konfronteret med livstruende akut fejlernæring i løbet af de næste 12 måneder; der henviser til, at FN allerede i juni 2021 advarede om, at 5,5 millioner mennesker i Tigray og naboregionerne Amhara og Afar havde behov for fødevarehjælp, og at 350 000 mennesker sultede; der henviser til, at Tigray-regionen er hjemsted for 100 000 internt fordrevne og 96 000 eritreiske flygtninge; der henviser til, at der er flere store flygtningelejre i denne region, og at 44 % af dem, der bor der, ifølge NGO'er er børn; der henviser til, at konflikten pr. juli 2021 har fordrevet omkring 1,9 millioner mennesker i Tigray; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at der allerede inden kampenes begyndelse var 15,2 millioner mennesker, der havde behov for humanitær bistand i Etiopien, heraf 2 millioner i Tigray-regionen; der henviser til, at næsten en million mennesker lever under hungernødslignende forhold, og at 5,2 millioner ud af de 6 millioner mennesker i Tigray står over for akut fødevareusikkerhed som en direkte følge af volden; der henviser til, at 91 % af befolkningen har et ekstremt stort behov for humanitær bistand, og at 100 000 børn vil blive konfronteret med livstruende akut fejlernæring i løbet af de næste 12 måneder; der henviser til, at FN allerede i juni 2021 advarede om, at 5,5 millioner mennesker i Tigray og naboregionerne Amhara og Afar havde behov for fødevarehjælp, og at 350 000 mennesker sultede; der henviser til, at Tigray-regionen er hjemsted for 100 000 internt fordrevne og 96 000 eritreiske flygtninge; der henviser til, at der er flere store flygtningelejre i denne region, og at 44 % af dem, der bor der, ifølge NGO'er er børn; der henviser til, at konflikten pr. juli 2021 har fordrevet omkring 1,9 millioner mennesker i Tigray;

| C. | der henviser til, at der er flere og graverende rapporter om påståede grove krænkelser af menneskerettighederne, den humanitære folkeret og flygtningeretten begået af alle parter i konflikten; der henviser til, at disse rapporter omfatter angreb på civile, udenretslige henrettelser, tortur, tvungne forsvindinger, massetilbageholdelser, systematiske plyndringer og den systematiske og bevidste ødelæggelse af basale tjenester, vandsystemer, afgrøder og levebrød; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at der er flere og graverende rapporter om påståede grove krænkelser af menneskerettighederne, den humanitære folkeret og flygtningeretten begået af alle parter i konflikten; der henviser til, at disse rapporter omfatter angreb på civile, udenretslige henrettelser, tortur, tvungne forsvindinger, massetilbageholdelser, systematiske plyndringer og den systematiske og bevidste ødelæggelse af basale tjenester, vandsystemer, afgrøder og levebrød;

| D. | der henviser til, at selvom den etiopiske regerings tilsagn om ansvarliggørelse af gerningsmændene til seksuel vold (2), anvendes voldtægt og anden seksuel vold mod kvinder og piger fortsat i vid udstrækning af de regionale væbnede styrker i Etiopien, Eritrea og Amhara ud over dødstrusler, brug af etnisk udskældning og indespærring under seksuelt slaveri; der henviser til, at regeringsstyrker og embedsmænd har chikaneret og truet humanitære organisationer og nationale sundhedsarbejdere, der støtter ofre for seksuel vold; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at selvom den etiopiske regerings tilsagn om ansvarliggørelse af gerningsmændene til seksuel vold (2), anvendes voldtægt og anden seksuel vold mod kvinder og piger fortsat i vid udstrækning af de regionale væbnede styrker i Etiopien, Eritrea og Amhara ud over dødstrusler, brug af etnisk udskældning og indespærring under seksuelt slaveri; der henviser til, at regeringsstyrker og embedsmænd har chikaneret og truet humanitære organisationer og nationale sundhedsarbejdere, der støtter ofre for seksuel vold;

| E. | der henviser til, at der har været adskillige rapporter om udenretslige henrettelser siden konfliktens begyndelse i Tigray, herunder massakrer, der angiveligt fandt sted i Mai-Kadra om aftenen den 9. november 2020, i Axum den 28. november 2020 og i Mahbere Dego i januar 2021; der henviser til, at de sudanesiske myndigheder i august 2021 rapporterede, at der blev fundet ca. 50 menneskelig i Tekeze-floden, der danner grænse mellem Vesttigray og Sudan; der henviser til, at der er fundet beviser på mere end 250 påståede massakrer i Tigray siden borgerkrigens begyndelse i november 2020; der henviser til, at det er blevet rapporteret, at Tigray-Folkets Befrielsesfront også begik udenretslige drab i Tigrays naboregioner i august 2021, såsom i Chenna og Kobo; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at der har været adskillige rapporter om udenretslige henrettelser siden konfliktens begyndelse i Tigray, herunder massakrer, der angiveligt fandt sted i Mai-Kadra om aftenen den 9. november 2020, i Axum den 28. november 2020 og i Mahbere Dego i januar 2021; der henviser til, at de sudanesiske myndigheder i august 2021 rapporterede, at der blev fundet ca. 50 menneskelig i Tekeze-floden, der danner grænse mellem Vesttigray og Sudan; der henviser til, at der er fundet beviser på mere end 250 påståede massakrer i Tigray siden borgerkrigens begyndelse i november 2020; der henviser til, at det er blevet rapporteret, at Tigray-Folkets Befrielsesfront også begik udenretslige drab i Tigrays naboregioner i august 2021, såsom i Chenna og Kobo;

| F. | der henviser til, at både Tigray-Folkets Befrielsesfront og Den Etiopiske Nationale Forsvarsstyrke ifølge troværdige kilder har begået menneskerettighedskrænkelser i Tigray; der henviser til, at de eritreiske styrker har infiltreret Tigray og andre dele af Etiopien og også har begået alvorlige krænkelser af menneskerettighederne; der henviser til, at de fleste påstande vedrører krænkelser begået af den etiopiske nationale forsvarsstyrke og de eritreiske styrker; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at både Tigray-Folkets Befrielsesfront og Den Etiopiske Nationale Forsvarsstyrke ifølge troværdige kilder har begået menneskerettighedskrænkelser i Tigray; der henviser til, at de eritreiske styrker har infiltreret Tigray og andre dele af Etiopien og også har begået alvorlige krænkelser af menneskerettighederne; der henviser til, at de fleste påstande vedrører krænkelser begået af den etiopiske nationale forsvarsstyrke og de eritreiske styrker;

| G. | der henviser til, at FN's højkommissær for menneskerettigheder, Michelle Bachelet, den 13. september 2021 talte om krænkelser »begået af alle parter«; der henviser til, at EU konsekvent har støttet højkommissær Bachelets arbejde; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at FN's højkommissær for menneskerettigheder, Michelle Bachelet, den 13. september 2021 talte om krænkelser »begået af alle parter«; der henviser til, at EU konsekvent har støttet højkommissær Bachelets arbejde;

| H. | der henviser til, at den endelige rapport om den fælles undersøgelse foretaget af FN's Menneskerettighedskontor og den etiopiske menneskerettighedskommission om påståede krænkelser af menneskerettighederne og den humanitære folkeret og flygtningeretten begået af alle parter i konflikten i Tigray vil blive offentliggjort den 1. november 2021; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at den endelige rapport om den fælles undersøgelse foretaget af FN's Menneskerettighedskontor og den etiopiske menneskerettighedskommission om påståede krænkelser af menneskerettighederne og den humanitære folkeret og flygtningeretten begået af alle parter i konflikten i Tigray vil blive offentliggjort den 1. november 2021;

| I. | der henviser til, at der i tillæg til plyndring og ødelæggelse af afgrøder er set græshoppesværme sydvest for Mekele i Tigray; der henviser til, at den igangværende konflikt og humanitære situation har gjort det umuligt at forebygge og vaccinere mod covid-19 i mange områder; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at der i tillæg til plyndring og ødelæggelse af afgrøder er set græshoppesværme sydvest for Mekele i Tigray; der henviser til, at den igangværende konflikt og humanitære situation har gjort det umuligt at forebygge og vaccinere mod covid-19 i mange områder;

| J. | der henviser til, at kun 10 % af de humanitære forsyninger til den belejrede Tigray-region har fået lov til at komme ind i området i løbet af den seneste måned; der henviser til, at der dagligt er behov for 100 lastbiler for at sikre Tigray tilstrækkelige humanitære forsyninger; der henviser til, at der siden den 12. juli 2021 kun er kommet 525 lastbiler ind i Tigray på grund af lukkede grænser, de væbnede styrkers adgangskontrol, ødelæggelse af infrastruktur såsom broer, usikkerhed for chauffører, alvorlig mangel på brændstof og kontanter til at vende tilbage til forsyningsstederne og langvarige forsinkelser i forbindelse med kontrol og frigivelse af humanitære forsyninger; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at kun 10 % af de humanitære forsyninger til den belejrede Tigray-region har fået lov til at komme ind i området i løbet af den seneste måned; der henviser til, at der dagligt er behov for 100 lastbiler for at sikre Tigray tilstrækkelige humanitære forsyninger; der henviser til, at der siden den 12. juli 2021 kun er kommet 525 lastbiler ind i Tigray på grund af lukkede grænser, de væbnede styrkers adgangskontrol, ødelæggelse af infrastruktur såsom broer, usikkerhed for chauffører, alvorlig mangel på brændstof og kontanter til at vende tilbage til forsyningsstederne og langvarige forsinkelser i forbindelse med kontrol og frigivelse af humanitære forsyninger;

| K. | der henviser til, at angreb på hjælpearbejdere betragtes som en krigsforbrydelse og en forbrydelse mod menneskeheden; der henviser til, at tre medarbejdere ved Læger uden Grænser den 25. juni 2021 blev dræbt, mens de ydede hjælp til dem, der havde størst behov for den; der henviser til, at 23 bistandsarbejdere er blevet dræbt i regionen siden december 2020; der henviser til, at etiopiske regeringsstyrker den 22. juni 2021 i forbindelse med et luftangreb på et marked i Togoga havde forhindret ambulancer i at komme de sårede til undsætning; der henviser til, at FN's Kontor for Koordination af Humanitære Anliggender (UNOCHA) rapporterede, at eritreiske regeringsstyrker den 17. juni 2021 havde stoppet og angrebet et vaccinationshold i Asgede Woreda; der henviser til, at plyndringen af sundhedsfaciliteter rapporteres at være tilbagevendende i Tigray; der henviser til, at regeringsstyrker og embedsmænd har chikaneret og truet humanitære organisationer og nationale sundhedsarbejdere, der støtter ofre for seksuel vold; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at angreb på hjælpearbejdere betragtes som en krigsforbrydelse og en forbrydelse mod menneskeheden; der henviser til, at tre medarbejdere ved Læger uden Grænser den 25. juni 2021 blev dræbt, mens de ydede hjælp til dem, der havde størst behov for den; der henviser til, at 23 bistandsarbejdere er blevet dræbt i regionen siden december 2020; der henviser til, at etiopiske regeringsstyrker den 22. juni 2021 i forbindelse med et luftangreb på et marked i Togoga havde forhindret ambulancer i at komme de sårede til undsætning; der henviser til, at FN's Kontor for Koordination af Humanitære Anliggender (UNOCHA) rapporterede, at eritreiske regeringsstyrker den 17. juni 2021 havde stoppet og angrebet et vaccinationshold i Asgede Woreda; der henviser til, at plyndringen af sundhedsfaciliteter rapporteres at være tilbagevendende i Tigray; der henviser til, at regeringsstyrker og embedsmænd har chikaneret og truet humanitære organisationer og nationale sundhedsarbejdere, der støtter ofre for seksuel vold;

| L. | der henviser til, at mere end to millioner mennesker er blevet fordrevet fra deres hjem; der henviser til, at næsten 76 500 mennesker i Afar og omkring 200 000 i Amhara angiveligt er blevet fordrevet, efter at de tigrayske styrker er rykket ind i disse regioner; der henviser til, at 55 000 etiopiske flygtninge og asylansøgere angiveligt søger tilflugt i Sudan; |
| --- | --- |

L.

der henviser til, at mere end to millioner mennesker er blevet fordrevet fra deres hjem; der henviser til, at næsten 76 500 mennesker i Afar og omkring 200 000 i Amhara angiveligt er blevet fordrevet, efter at de tigrayske styrker er rykket ind i disse regioner; der henviser til, at 55 000 etiopiske flygtninge og asylansøgere angiveligt søger tilflugt i Sudan;

| M. | der henviser til, at nogle flygtningelejre i Tigray er blevet ødelagt; der henviser til, at eritreiske flygtninge, der bor i Tigray, udsættes for bortførelser og tvangsmæssige tilbagesendelser; der henviser til, at der ikke er lægehjælp at få, og at rent drikkevand er ved at slippe op i flygtningelejrene i Tigray; |
| --- | --- |

M.

der henviser til, at nogle flygtningelejre i Tigray er blevet ødelagt; der henviser til, at eritreiske flygtninge, der bor i Tigray, udsættes for bortførelser og tvangsmæssige tilbagesendelser; der henviser til, at der ikke er lægehjælp at få, og at rent drikkevand er ved at slippe op i flygtningelejrene i Tigray;

| N. | der henviser til, at der er rapporter om, at børn rekrutteres til at deltage i konflikten af de stridende parter, herunder de tigrayske styrker; der henviser til, at brugen af børnesoldater udgør en krigsforbrydelse; |
| --- | --- |

N.

der henviser til, at der er rapporter om, at børn rekrutteres til at deltage i konflikten af de stridende parter, herunder de tigrayske styrker; der henviser til, at brugen af børnesoldater udgør en krigsforbrydelse;

| O. | der henviser til, at de etiopiske myndigheder vilkårligt har tilbageholdt etniske tigrayere i Etiopiens hovedstad og udsat dem for tvangsforsvindinger og har begået andre overgreb mod dem såsom lukning af tigraysk-ejede virksomheder; der henviser til, at tilskyndelse til had og forskelsbehandling og stadig mere opildnende retorik mod Tigray er tydelig i hele Etiopien, herunder fra højtstående regeringsembedsmænd; |
| --- | --- |

O.

der henviser til, at de etiopiske myndigheder vilkårligt har tilbageholdt etniske tigrayere i Etiopiens hovedstad og udsat dem for tvangsforsvindinger og har begået andre overgreb mod dem såsom lukning af tigraysk-ejede virksomheder; der henviser til, at tilskyndelse til had og forskelsbehandling og stadig mere opildnende retorik mod Tigray er tydelig i hele Etiopien, herunder fra højtstående regeringsembedsmænd;

| P. | der henviser til, at det etiopiske udenrigsministerium den 30. september 2021 erklærede syv FN-ansatte (fra UNICEF, FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder (OHCHR) og UNOCHA) personae non gratae i Etiopien; |
| --- | --- |

P.

der henviser til, at det etiopiske udenrigsministerium den 30. september 2021 erklærede syv FN-ansatte (fra UNICEF, FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder (OHCHR) og UNOCHA) personae non gratae i Etiopien;

| Q. | der henviser til, at der har været uregelmæssige begrænsninger og nedlukning af internettet og telekommunikation i Tigray og naboregionerne; der henviser til, at journalister er blevet angrebet, og at flere mediers licenser er blevet suspenderet, hvilket indskrænker mulighederne for at overvåge situationen på stedet; der henviser til, at grundlæggende tjenesteydelser, herunder elektricitets- og banktjenester, fortsat er begrænsede; |
| --- | --- |

Q.

der henviser til, at der har været uregelmæssige begrænsninger og nedlukning af internettet og telekommunikation i Tigray og naboregionerne; der henviser til, at journalister er blevet angrebet, og at flere mediers licenser er blevet suspenderet, hvilket indskrænker mulighederne for at overvåge situationen på stedet; der henviser til, at grundlæggende tjenesteydelser, herunder elektricitets- og banktjenester, fortsat er begrænsede;

| R. | der henviser til, at den nuværende situation med ustabilitet i Etiopien er et resultat af en lang historie med etnisk splittelse og etniske spændinger; |
| --- | --- |

R.

der henviser til, at den nuværende situation med ustabilitet i Etiopien er et resultat af en lang historie med etnisk splittelse og etniske spændinger;

| S. | der henviser til, at Etiopiens enhed som en multietnisk stat er af stor betydning for stabiliteten i regionen og det afrikanske kontinent som helhed; |
| --- | --- |

S.

der henviser til, at Etiopiens enhed som en multietnisk stat er af stor betydning for stabiliteten i regionen og det afrikanske kontinent som helhed;

| T. | der henviser til, at Etiopien med en befolkning på over 110 millioner mennesker og strategisk beliggende nær Afrikas Horn er et centralt land på det afrikanske kontinent og en potentiel partner af strategisk betydning for EU og dets medlemsstater; |
| --- | --- |

T.

der henviser til, at Etiopien med en befolkning på over 110 millioner mennesker og strategisk beliggende nær Afrikas Horn er et centralt land på det afrikanske kontinent og en potentiel partner af strategisk betydning for EU og dets medlemsstater;

| U. | der henviser til, at EU som verdens førende humanitære donor fortsat står i solidaritet med dem, der har behov for hjælp gennem dets humanitære bistand; der henviser til, at EU fra begyndelsen af konflikten i Etiopien fortsat konsekvent har slået til lyd for fuld og uhindret humanitær adgang i overensstemmelse med den humanitære folkeret; |
| --- | --- |

U.

der henviser til, at EU som verdens førende humanitære donor fortsat står i solidaritet med dem, der har behov for hjælp gennem dets humanitære bistand; der henviser til, at EU fra begyndelsen af konflikten i Etiopien fortsat konsekvent har slået til lyd for fuld og uhindret humanitær adgang i overensstemmelse med den humanitære folkeret;

| V. | der henviser til, at den nyligt vedtagne meddelelse om EU's humanitære indsats tager sigte på at styrke de processer, der konsekvent sætter fremme og anvendelse af den humanitære folkeret i centrum for vores optræden udadtil; |
| --- | --- |

V.

der henviser til, at den nyligt vedtagne meddelelse om EU's humanitære indsats tager sigte på at styrke de processer, der konsekvent sætter fremme og anvendelse af den humanitære folkeret i centrum for vores optræden udadtil;

| W. | der henviser til, at instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI — Et Globalt Europa) betragter menneskelig udvikling, regeringsførelse og fredsopbygning i Etiopien som prioriterede indsatsområder, idet 65 % af det flerårige vejledende program er afsat til disse områder; |
| --- | --- |

W.

der henviser til, at instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI — Et Globalt Europa) betragter menneskelig udvikling, regeringsførelse og fredsopbygning i Etiopien som prioriterede indsatsområder, idet 65 % af det flerårige vejledende program er afsat til disse områder;

| X. | der henviser til, at Kommissionen har medtaget humanitære aktioner til en værdi af 5 mio. EUR i Amhara og Afar med det formål at håndtere krisens seneste udvikling som en del af den samlede humanitære bistand, der allerede er blevet mobiliseret og lavet aftaler om i 2021, og der beløber sig til 53,7 mio. EUR, til støtte for mennesker i nød i Etiopien; der henviser til, at der er blevet mobiliseret 118 mio. EUR til bistand til Tigray og etiopiske flygtninge i Sudan; der henviser til, at EU som følge af den igangværende konflikt har udskudt budgetstøtteudbetalingerne til Etiopien; |
| --- | --- |

X.

der henviser til, at Kommissionen har medtaget humanitære aktioner til en værdi af 5 mio. EUR i Amhara og Afar med det formål at håndtere krisens seneste udvikling som en del af den samlede humanitære bistand, der allerede er blevet mobiliseret og lavet aftaler om i 2021, og der beløber sig til 53,7 mio. EUR, til støtte for mennesker i nød i Etiopien; der henviser til, at der er blevet mobiliseret 118 mio. EUR til bistand til Tigray og etiopiske flygtninge i Sudan; der henviser til, at EU som følge af den igangværende konflikt har udskudt budgetstøtteudbetalingerne til Etiopien;

| Y. | der henviser til, at EU i september 2021 forsøgte at organisere en humanitær luftbro gennem Kommissionens Generaldirektorat for Civilbeskyttelse og Humanitære Bistandsforanstaltninger på Europæisk Plan (GD ECHO) med henblik på at levere hårdt tiltrængte humanitære varer til Tigray-regionen, men stod over for store forhindringer fra den etiopiske regering; der henviser til, at der som følge heraf kun blev gennemført én humanitær flyvning via EU-luftbroen, og at kun en lille del af den humanitære fragt blev leveret; |
| --- | --- |

Y.

der henviser til, at EU i september 2021 forsøgte at organisere en humanitær luftbro gennem Kommissionens Generaldirektorat for Civilbeskyttelse og Humanitære Bistandsforanstaltninger på Europæisk Plan (GD ECHO) med henblik på at levere hårdt tiltrængte humanitære varer til Tigray-regionen, men stod over for store forhindringer fra den etiopiske regering; der henviser til, at der som følge heraf kun blev gennemført én humanitær flyvning via EU-luftbroen, og at kun en lille del af den humanitære fragt blev leveret;

| Z. | der henviser til, at EU den 21. juni 2021 udnævnte Annette Weber til EU's nye særlige repræsentant for Afrikas Horn; der henviser til, at den finske udenrigsminister Pekka Haavisto efter mandat fra NF/HR besøgte regionen to gange tidligere i år for at drøfte den aktuelle krise i Etiopien og dens regionale konsekvenser; |
| --- | --- |

Z.

der henviser til, at EU den 21. juni 2021 udnævnte Annette Weber til EU's nye særlige repræsentant for Afrikas Horn; der henviser til, at den finske udenrigsminister Pekka Haavisto efter mandat fra NF/HR besøgte regionen to gange tidligere i år for at drøfte den aktuelle krise i Etiopien og dens regionale konsekvenser;

| AA. | der henviser til, at Den Afrikanske Union den 26. august 2021 udnævnte den tidligere nigerianske præsident Olusegun Obasanjo til mægler for konflikten; |
| --- | --- |

AA.

der henviser til, at Den Afrikanske Union den 26. august 2021 udnævnte den tidligere nigerianske præsident Olusegun Obasanjo til mægler for konflikten;

| AB. | der henviser til, at Etiopiens nyetablerede regering i december 2018 oprettede Den Etiopiske Forsoningskommission og Fredsministeriet; der henviser til, at begge institutioner hidtil ikke har levet op til deres oprindelige mandat til at fremme fred og forebygge og løse væbnede konflikter i Etiopien i det vanskelige miljø efter deres oprettelse; |
| --- | --- |

AB.

der henviser til, at Etiopiens nyetablerede regering i december 2018 oprettede Den Etiopiske Forsoningskommission og Fredsministeriet; der henviser til, at begge institutioner hidtil ikke har levet op til deres oprindelige mandat til at fremme fred og forebygge og løse væbnede konflikter i Etiopien i det vanskelige miljø efter deres oprettelse;

| AC. | der henviser til, at det etiopiske velstandsparti under ledelse af Abiy Ahmed under den igangværende konflikt erklærede sig selv som vinder af et parlamentsvalg, der blev boykottet, og hvis resultat blev underkendt af nogle af oppositionspartierne; der henviser til, at der ikke var nogen valgproces i Tigray; der henviser til, at EU ikke udsendte en valgobservationsmission; |
| --- | --- |

AC.

der henviser til, at det etiopiske velstandsparti under ledelse af Abiy Ahmed under den igangværende konflikt erklærede sig selv som vinder af et parlamentsvalg, der blev boykottet, og hvis resultat blev underkendt af nogle af oppositionspartierne; der henviser til, at der ikke var nogen valgproces i Tigray; der henviser til, at EU ikke udsendte en valgobservationsmission;

| AD. | der henviser til, at Etiopien har undertegnet Cotonouaftalen, hvis artikel 96 fastsætter, at respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende rettigheder er et væsentligt element i AVS-EU-samarbejdet; |
| --- | --- |

AD.

der henviser til, at Etiopien har undertegnet Cotonouaftalen, hvis artikel 96 fastsætter, at respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende rettigheder er et væsentligt element i AVS-EU-samarbejdet;

| 1. | kræver øjeblikkelig indstilling af fjendtlighederne fra alle parters side, hvilket er en nødvendig forudsætning for hårdt tiltrængte forbedringer af den humanitære situation i Tigray og andre regioner, navnlig Afar og Amhara; opfordrer til en øjeblikkelig tilbagevenden til den forfatningsmæssige orden og til oprettelse af en mekanisme til overvågning af våbenhvilen; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer alle berørte nationale, regionale og lokale aktører til at tillade øjeblikkelig og uhindret humanitær adgang og nødhjælp til de berørte befolkningsgrupper i Tigray og dermed sætte en stopper for de facto-blokaden af humanitær bistand og kritiske forsyninger, herunder fødevarer, medicin og brændstof, og til at lette bistanden til befolkningsgrupper i nød i regionerne Amhara og Afar; |
| --- | --- |

2.

| 3. | fordømmer på det kraftigste alle de stridende parters bevidste angreb på civile samt de krigsførende parters, herunder de tigrayske styrkers, rapporterede rekruttering af børn og den fortsatte brug af voldtægt og seksuel vold; minder om, at forsætlige angreb på civile og rekruttering og brug af børnesoldater udgør krigsforbrydelser; |
| --- | --- |

3.

| 4. | fordømmer drabene på civile, flygtninge, humanitære hjælpearbejdere og sundhedspersonale; opfordrer alle parters styrker til at respektere de internationale menneskerettigheder og den humanitære folkeret og flygtningeretten og sikre beskyttelsen af folk i de berørte områder; opfordrer til ansvarliggørelse for forbrydelser, der er begået under den igangværende konflikt, og til, at de ansvarlige bliver fundet og retsforfulgt; opfordrer til, at personer, der mistænkes for at have begået voldtægt eller seksuelt slaveri, efterforskes for sådanne krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden som voldtægt, seksuelt slaveri, tortur og forfølgelse; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer indtrængende Det Tigrayske Folks Befrielsesfront til at indstille sin offensiv og straks trække sine styrker tilbage fra Amhara- og Afar-regionerne; opfordrer regionalstyret i Amhara til at trække sine styrker tilbage fra det vestlige Tigray og Eritreas regering til omgående og permanent at trække sine styrker tilbage fra Etiopien; opfordrer Etiopiens nabolande til at afstå fra alle politiske og militære indgreb, der vil kunne bære mere brænde til konflikten; |
| --- | --- |

5.

| 6. | opfordrer til, at der nedsættes en uafhængig og upartisk undersøgelseskommission til at undersøge angrebene mod specifikke etniske og religiøse grupper med det formål at tilskynde til vold mellem samfundsgrupper og bringe freden og sikkerheden for det etiopiske folk i fare; tilskynder den etiopiske regering til at sikre, at de ansvarlige drages til ansvar; |
| --- | --- |

6.

| 7. | minder om, at den etiopiske regering er ansvarlig for sikkerheden for flygtninge og internt fordrevne på landets område; opfordrer de etiopiske myndigheder til at yde øjeblikkelig og passende beskyttelse og bistand til de tusindvis af eritreiske flygtninge og asylansøgere, der er fordrevet fra lejre i Tigray, og til at fastslå de tusindvis af savnede eritreiske flygtninges skæbne og opholdssted; beklager det hadefulde og opildnende sprog, der anvendes af højtstående embedsmænd, og opfordrer indtrængende alle involverede aktører til at vælge deres ord omhyggeligt for at undgå en yderligere eskalering og forhindre yderligere menneskelige lidelser; opfordrer til, at de internationale og regionale grænser forbliver åbne for en sikker og fri bevægelighed for civile; minder om, at Etiopien er et vigtigt oprindelses-, transit-, og destinationsland for migranter; insisterer på, at Etiopiens forbundsregering og de regionale myndigheder beskytter befolkningen og garanterer deres grundlæggende rettigheder; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer de etiopiske myndigheder til straks at redegøre for alle civiles tvungne forsvinden, løslade dem, der tilbageholdes uden troværdige beviser på en forbrydelse, og til at sætte en stopper for enhver form for forskelsbehandling; beklager dybt offentlige personers brug af hadefulde udtalelser, der kan opildne til vold, intimidering og forskelsbehandling af tigrayske eller andre samfund, hvorved de skaber mistillid og ansporer til etniske konflikter, og opfordrer indtrængende nationale, lokale og regionale myndigheder til at føre en mere inklusiv dialog og afstå fra at tilskynde til vold; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer myndighederne til at oprette et domstolslignende organ, der kan genoprette retfærdighed, og som skal have til opgave at efterforske de krænkelser af menneskerettigheder, som fandt sted under konflikten, herunder omstændighederne, faktorerne og baggrunden for alle krænkelser, og dermed give ofrene mulighed for at vidne og tillade, at der skabes en upartisk historisk optegnelse af fortiden, og opfordrer dette organ til at udarbejde en erstatningspolitik tillige med henstillinger om foranstaltninger til at forhindre fremtidige krænkelser af menneskerettighederne; |
| --- | --- |

9.

| 10. | fordømmer på det kraftigste alle angreb på nødhjælpsarbejdere og kritisk infrastruktur, herunder hospitaler og medicinske faciliteter, og den udbredte plyndring og ødelæggelse af humanitær bistand; fordømmer på det kraftigste blokeringen af ambulancer på vej til at yde lægehjælp til sårede efter bombardementerne; |
| --- | --- |

10.

| 11. | beklager dybt, at syv FN-menneskerettighedsmedarbejdere og humanitære hjælpearbejdere fra UNICEF, OHCHR, UNOCHA og og Kontoret for Koordination af Humanitære Anliggender i Etiopien blev erklæret for personae non gratae af Etiopiens udenrigsministerium; udtrykker bekymring over sikkerheden og velfærden for de uafhængige humanitære hjælpearbejdere og menneskerettighedsforkæmpere i regionen og for neutraliteten hvad angår uddeling af humanitær bistand i Tigray; glæder sig over den stærke erklæring fra EU og dets 27 medlemsstater af 30. september 2021, som på det kraftigste fordømmer udvisningen af disse arbejdere og opfordrer regeringen til at omstøde sin beslutning; |
| --- | --- |

11.

| 12. | opfordrer den etiopiske regering til at undertegne og ratificere Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol; opfordrer de stridende parter til at sikre uhindret adgang for uafhængige menneskerettighedsobservatører og efterforskere, herunder FN's og Den Afrikanske Unions efterforskere; |
| --- | --- |

12.

| 13. | understreger det vigtige arbejde, som journalister i regionen udfører, og opfordrer alle aktører til at sikre fri adgang til pressen og give journalister mulighed for at udføre deres arbejde i sikkerhed; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer til, at grundlæggende offentlige tjenester såsom elektricitets- og banktjenester genetableres fuldt ud, og til, at restriktionerne på telekommunikation og internetadgang i Tigray ophæves; fremhæver betydningen af at sikre uddannelse og skoler for børnene i Tigray og andre steder; |
| --- | --- |

14.

| 15. | minder om Etiopiens betydning for stabiliteten på Afrikas Horn og på kontinentet som helhed; minder om, at EU og andre internationale samtalepartnere har tilbudt at fungere som mæglere mellem parterne i den etiopiske konflikt, men disse tilbud er ikke blevet accepteret af Etiopien; opfordrer alle stridende parter til at komme til forhandlingsbordet uden forhåndsbetingelser; opfordrer til en inkluderende national politisk dialog ledet af Etiopien med henblik på at finde en løsning på krisen, herunder repræsentanter fra alle de berørte områder (Tigray, Amhara, Benishangul-Gumuz, Afar, Oromia, Sidama, Somali, De Sydlige Nationers, Nationaliteters og Folks Region (SNNPR) samt Gambella); |
| --- | --- |

15.

| 16. | minder om, at situationen kun kan løses med fredelige midler og gennem inklusiv dialog mellem alle krigsførende parter, en effektiv våbenhvile og beskyttelse af menneskerettighederne; |
| --- | --- |

16.

| 17. | gentager, at EU er rede til at støtte, engagere sig i og organisere en dialog i tæt samarbejde med andre med henblik på at holde rummet for dialog åben og forsøge at skabe et grundlag for drøftelser mellem de to største krigsførende parter; |
| --- | --- |

17.

| 18. | udtrykker sin støtte til regionale mæglingsbestræbelser såsom bestræbelserne fra Den Afrikanske Unions mægler, præsident Obasanjo; glæder sig endvidere over den nylige udnævnelse af EU's nye særlige repræsentant for Afrikas Horn; |
| --- | --- |

18.

| 19. | beklager, at FN's Sikkerhedsråd endnu ikke har taget fat på situationen i Tigray; opfordrer indtrængende EU og dets medlemsstater til at presse FN's Sikkerhedsråd til at afholde regelmæssige offentlige møder om Tigray og til at træffe afgørende foranstaltninger for at sikre uhindret humanitær adgang, beskytte civile, bringe alvorlige krænkelser af folkeretten til ophør og sikre ansvarliggørelse for grusomhederne; opfordrer FN's Sikkerhedsråd til at overveje at indsætte fredsbevarende FN-styrker i regionen; |
| --- | --- |

19.

| 20. | opfordrer indtrængende EU-medlemsstaterne til at tilskynde FN's højkommissær til at holde en briefing om Tigray mellem møderne i FN's Menneskerettighedsråd inden årets udgang for at fremlægge resultaterne af rapporten om FN's Højkommissariat for Menneskerettigheders og Den Etiopiske Menneskerettighedskommissions fælles undersøgelse; understreger, at den fælles undersøgelse bør bidrage til at skabe grundlaget for en solid international efterforskningsmekanisme, der oprettes af FN's Menneskerettighedsråd hurtigst muligt; |
| --- | --- |

20.

| 21. | opfordrer EU-Rådet (udenrigsanliggender) til at handle hurtigt og resolut for i forening at vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for effektivt at håndtere den alvorlige og presserende situation på stedet i Tigray; |
| --- | --- |

21.

| 22. | glæder sig over og støtter Kommissionens beslutning fra december 2020 om at udsætte udbetalingen af budgetstøtte til den etiopiske regering; glæder sig over den diplomatiske indsats og de gentagne erklæringer fra NF/HR og Kommissionen, der indtrængende opfordrer til ansvarliggørelse og uhindret humanitær adgang og fordømmer alle parters misbrug; gentager på det kraftigste EU's støtte til Michelle Bachelets vigtige arbejde som FN's højkommissær for menneskerettigheder; |
| --- | --- |

22.

| 23. | opfordrer EU og dets medlemsstater til at overveje at vedtage foranstaltninger til beskyttelse af menneskerettighederne og til at sikre, at gerningsmændene til menneskerettighedskrænkelser drages til ansvar, f.eks. gennem EU's globale sanktionsmekanisme for menneskerettigheder; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger, at EU står på den etiopiske befolknings side; understreger sin vilje til en fredelig løsning på konflikten; foreslår imidlertid, at Kommissionen anvender sanktioner mod medlemmer af Etiopiens regering, Eritreas regering og Tigray-folkets Befrielsesfront og andre ansvarlige for foranstaltninger, der forlænger konflikten og forværrer den humanitære situation for millioner af etiopiere, hvis den humanitære situation ikke er blevet væsentligt forbedret ved udgangen af oktober 2021, navnlig efter dannelsen af en ny etiopisk regering; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer medlemsstaterne til at standse eksporten af våben og overvågningsteknologi til Etiopien, som anvendes til at lette angreb på civile og begå menneskerettighedskrænkelser; |
| --- | --- |

25.

| 26. | glæder sig over det amerikanske dekret af 17. september 2021 vedrørende den etiopiske krise, som er rettet mod dem, der er ansvarlige for og meddelagtige i at forlænge konflikten i Etiopien, hindre humanitær adgang, forhindre en våbenhvile og begå menneskerettighedskrænkelser; beklager imidlertid, at USA har fortsat sin budgetstøtte, og at dette har betydet, at USA's foranstaltninger har været mindre effektive og resolutte end EU's foranstaltninger; |
| --- | --- |

26.

| 27. | glæder sig meget over Kommissionens livsvigtige støtte i regionen og støtter en yderligere udvidelse heraf; opfordrer til mobilisering af yderligere midler på mindst 30 mio. EUR fra EU's solidaritets- og nødhjælpsreserve med henblik på at imødekomme de mest akutte behov hos de mennesker, der er berørt af konflikten i Tigray og i de andre områder, der er direkte berørt af spredningen af konflikten i det nordlige Etiopien, med særligt fokus på grænseregionerne Afar og Amhara; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer indtrængende EU og medlemsstaternes ledere til at prioritere menneskerettighedssituationen og den humanitære situation i Tigray og det nordlige Etiopien på det kommende topmøde mellem Den Afrikanske Union og EU og til at fastlægge konkrete tiltag og fremme en bedre koordinering af strategier og budskaber; |
| --- | --- |

28.

| 29. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, den føderale regering og overhuset i Etiopien, de tigrayske myndigheder, Republikken Sudans regering, Staten Eritreas regering, regeringerne i Den Mellemstatslige Organisation for Udvikling, Den Afrikanske Union og dens medlemsstater, Det Panafrikanske Parlament og Den Blandede Parlamentariske Forsamling ACS-EU. |
| --- | --- |

29.

---

(1)  Vedtagne tekster, P9_TA(2020)0330.

(2)  Erklæring af 12. august 2021 vedrørende den seneste rapport fra Amnesty International om påstået voldtægt og anden seksuel vold i delstaten Tigray i Den Føderative Demokratiske Republik Etiopien.

---

III Forberedende retsakter

Europa-Parlamentet

Tirsdag den 5. oktober 2021

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/212 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/212

---

P9_TA(2021)0397

Miljø: Århusforordningen ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 af 6. september 2006 om anvendelse af Århuskonventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer (COM(2020)0642 — C9-0321/2020 — 2020/0289(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2022/C 132/19)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2020)0642), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2020)0642),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 192, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C9-0321/2020), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 192, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C9-0321/2020),

| — | der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til udtalelse af 27. januar 2021 (1) fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse af 27. januar 2021 (1) fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

| — | der henviser til høring af Regionsudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til høring af Regionsudvalget,

| — | der henviser til, at det kompetente udvalg har godkendt den foreløbige aftale i henhold til forretningsordenens artikel 74, stk. 4, og at Rådets repræsentant ved skrivelse af 23. juli 2021 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til, at det kompetente udvalg har godkendt den foreløbige aftale i henhold til forretningsordenens artikel 74, stk. 4, og at Rådets repræsentant ved skrivelse af 23. juli 2021 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 59, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 59,

| — | der henviser til udtalelse fra Retsudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse fra Retsudvalget,

| — | der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A9-0152/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A9-0152/2021),

| 1. | vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling (2); |
| --- | --- |

1.

| 2. | tager Kommissionens erklæring, der er vedføjet som bilag til denne beslutning, til efterretning; |
| --- | --- |

2.

| 3. | anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen erstatter, i væsentlig grad ændrer eller agter i væsentlig grad at ændre sit forslag; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

4.

---

(1)  EUT C 123 af 9.4.2021, s. 66.

(2)  Denne holdning erstatter de ændringer, der blev vedtaget den 20. maj 2021 (Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0254).

---

P9_TC1-COD(2020)0289

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 5. oktober 2021 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/... om ændring af forordning (EF) nr. 1367/2006 om anvendelse af Århuskonventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer

(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) 2021/1767.)

---

BILAG TIL DEN LOVGIVNINGSMÆSSIGE BESLUTNING

Erklæring fra Kommissionen

Kommissionen er fortsat fast besluttet på at sikre, at EU overholder sine internationale forpligtelser i spørgsmål vedrørende Århuskonventionen, og anerkender i den forbindelse komitéen til overvågning af overholdelse af Århuskonventionens betænkeligheder og konklusioner i sag ACCC/C/2015/128 (1) af 17. marts 2021 for så vidt angår statsstøtte. I konklusionerne opfordres EU til at »træffe de lovgivningsmæssige, reguleringsmæssige og andre foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at Århusforordningen ændres, eller vedtage ny EU-lovgivning for klart at give medlemmer af offentligheden adgang til administrative eller retslige procedurer med henblik på at kunne anfægte afgørelser om statsstøtteforanstaltninger truffet af Europa-Kommissionen i henhold til artikel 108, stk. 2, i TEUF, som er i strid med EU-retten på miljøområdet, i overensstemmelse med konventionens artikel 9, stk. 3 og 4«.

Kommissionen er i øjeblikket i færd med at analysere konklusionernes betydning og vurdere de muligheder, der er til rådighed. Kommissionen vil afslutte og offentliggøre denne vurdering inden udgangen af 2022. Om nødvendigt vil Kommissionen inden udgangen af 2023 foreslå foranstaltninger til at løse problemet i lyset af EU's og medlemsstaternes forpligtelser efter Århuskonventionen og under hensyntagen til EU-rettens regler om statsstøtte.

---

(1)  Se https://unece.org/env/pp/cc/accc.c.2015.128_european-union, punkt 131.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/215 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/215

---

P9_TA(2021)0398

Nedsættelse af en delegation til Den Parlamentariske Partnerskabsforsamling EU-Det Forenede Kongerige og fastsættelse af dens medlemstal

Europa-Parlamentets afgørelse af 5. oktober 2021 om nedsættelse af en delegation til Den Parlamentariske Partnerskabsforsamling EU-Det Forenede Kongerige og fastsættelse af dens medlemstal (2021/2917(RSO))

(2022/C 132/20)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Formandskonferencens forslag, |
| --- | --- |

—

der henviser til Formandskonferencens forslag,

| — | der henviser til handels- og samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab på den ene side og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland på den anden side (1) (»handels- og samarbejdsaftalen«), særlig artikel 11, |
| --- | --- |

—

der henviser til handels- og samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab på den ene side og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland på den anden side (1) (»handels- og samarbejdsaftalen«), særlig artikel 11,

| — | der henviser sin beslutning af 28. april 2021 om resultatet af forhandlingerne mellem EU og Det Forenede Kongerige (2), særlig artikel 8 og 9, |
| --- | --- |

—

der henviser sin beslutning af 28. april 2021 om resultatet af forhandlingerne mellem EU og Det Forenede Kongerige (2), særlig artikel 8 og 9,

| — | der henviser til sin afgørelse af 17. april 2019 om antallet af interparlamentariske delegationer, delegationer til de blandede parlamentariske udvalg og delegationer til de parlamentariske samarbejdsudvalg og de multilaterale parlamentariske forsamlinger (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin afgørelse af 17. april 2019 om antallet af interparlamentariske delegationer, delegationer til de blandede parlamentariske udvalg og delegationer til de parlamentariske samarbejdsudvalg og de multilaterale parlamentariske forsamlinger (3),

| — | der henviser til sin afgørelse af 17. juli 2019 om interparlamentariske delegationers medlemstal (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin afgørelse af 17. juli 2019 om interparlamentariske delegationers medlemstal (4),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 223, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 223,

| 1. | noterer sig, at artikel 11 i handels- og samarbejdsaftalen mellem EU og Det Forenede Kongerige indeholder bestemmelser om oprettelse af en parlamentarisk partnerskabsforsamling EU-Det Forenede Kongerige bestående af medlemmer af Europa-Parlamentet og medlemmer af Det Forenede Kongeriges parlament, som:






  a) | kan anmode Partnerskabsrådet mellem EU og Det Forenede Kongerige, der er nedsat ved aftalens artikel 7, om relevante oplysninger vedrørende gennemførelsen af denne aftale og eventuelle supplerende aftaler, og Partnerskabsrådet skal derefter give Den Parlamentariske Partnerskabsforsamling EU-Det Forenede Kongerige de ønskede oplysninger |
| --- | --- | --- |

1.

a)

kan anmode Partnerskabsrådet mellem EU og Det Forenede Kongerige, der er nedsat ved aftalens artikel 7, om relevante oplysninger vedrørende gennemførelsen af denne aftale og eventuelle supplerende aftaler, og Partnerskabsrådet skal derefter give Den Parlamentariske Partnerskabsforsamling EU-Det Forenede Kongerige de ønskede oplysninger

| b) | underrettes om Partnerskabsrådets afgørelser og henstillinger og |
| --- | --- |

b)

underrettes om Partnerskabsrådets afgørelser og henstillinger og

| c) | kan fremsætte henstillinger til Partnerskabsrådet; |
| --- | --- |

c)

kan fremsætte henstillinger til Partnerskabsrådet;

| 2. | vedtager at nedsætte en delegation til Den Parlamentariske Partnerskabsforsamling EU-Det Forenede Kongerige med 35 medlemmer; |
| --- | --- |

2.

| 3. | vedtager under henvisning til Formandskonferencens afgørelse af 11. juli 2019 vedrørende sammensætningen af delegationernes formandskaber, at delegationens formandskab skal bestå af to næstformænd; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet og Kommissionen og til Det Forenede Kongeriges parlament til orientering. |
| --- | --- |

4.

---

(1)  EUT L 149 af 30.4.2021, s. 10.

(2)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0141.

(3)  EUT C 158 af 30.4.2021, s. 536.

(4)  EUT C 165 af 4.5.2021, s. 23.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/216 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/216

---

P9_TA(2021)0399

Partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem EU/Grønland og Danmark ***

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Unionens vegne af partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union på den ene side og Naalakkersuisut og Danmarks regering på den anden side og gennemførelsesprotokollen dertil (06566/2021 — C9-0154/2021 — 2021/0037(NLE))

(Godkendelse)

(2022/C 132/21)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til udkast til Rådets afgørelse (06566/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til Rådets afgørelse (06566/2021),

| — | der henviser til partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union på den ene side og Naalakkersuisut og Danmarks regering på den anden side og gennemførelsesprotokollen dertil (06380/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union på den ene side og Naalakkersuisut og Danmarks regering på den anden side og gennemførelsesprotokollen dertil (06380/2021),

| — | der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 43 stk. 2, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), nr. v), og artikel 218, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C9-0073/2020), |
| --- | --- |

—

der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 43 stk. 2, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), nr. v), og artikel 218, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C9-0073/2020),

| — | der henviser til sin ikke-lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 (1) om udkastet til afgørelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til sin ikke-lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 (1) om udkastet til afgørelse,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 105, stk. 1 og 4, og artikel 114, stk. 7, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 105, stk. 1 og 4, og artikel 114, stk. 7,

| — | der henviser til udtalelse fra Budgetudvalget, |
| --- | --- |

—

der henviser til udtalelse fra Budgetudvalget,

| — | der henviser til henstilling fra Fiskeriudvalget (A9-0233/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til henstilling fra Fiskeriudvalget (A9-0233/2021),

| 1. | godkender indgåelsen af aftalen og protokollen; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter og Grønlands og Danmarks regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0400.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/217 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/217

---

P9_TA(2021)0400

Partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem EU/Grønland og Danmark (beslutning)

Europa-Parlamentets ikke-lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 om udkast til Rådets afgørelse om indgåelse på Unionens vegne af partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union på den ene side og Naalakkersuisut og Danmarks regering på den anden side og gennemførelsesprotokollen dertil (06566/2021 — C9-0154/2021 — 2021/0037M(NLE))

(2022/C 132/22)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til udkast til Rådets afgørelse (06566/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til udkast til Rådets afgørelse (06566/2021),

| — | der henviser til partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union på den ene side og Naalakkersuisut og Danmarks regering på den anden side og gennemførelsesprotokollen dertil (06380/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union på den ene side og Naalakkersuisut og Danmarks regering på den anden side og gennemførelsesprotokollen dertil (06380/2021),

| — | der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 43 stk. 2, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), nr. v), og artikel 218, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C9-0073/2020), |
| --- | --- |

—

der henviser til den anmodning om godkendelse, som Rådet har forelagt, jf. artikel 43 stk. 2, og artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), nr. v), og artikel 218, stk. 7, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (C9-0073/2020),

| — | der henviser til afsnit II i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til afsnit II i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik (1),

| — | der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2403 af 12. december 2017 om en bæredygtig forvaltning af de eksterne fiskerflåder (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2403 af 12. december 2017 om en bæredygtig forvaltning af de eksterne fiskerflåder (2),

| — | der henviser til sin lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 (3) om udkastet til afgørelse, |
| --- | --- |

—

der henviser til sin lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 (3) om udkastet til afgørelse,

| — | der henviser til artikel 62 i FN's havretskonvention, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 62 i FN's havretskonvention,

| — | der henviser til konventionen fra Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC), |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen fra Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC),

| — | der henviser til konventionen fra Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO), |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen fra Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO),

| — | der henviser til konventionen om beskyttelse af havmiljøet i det nordøstlige Atlanterhav (Osparkonventionen), |
| --- | --- |

—

der henviser til konventionen om beskyttelse af havmiljøet i det nordøstlige Atlanterhav (Osparkonventionen),

| — | der henviser til aftalen om forebyggelse af ureguleret fiskeri på åbent hav i det centrale Nordlige Ishav, |
| --- | --- |

—

der henviser til aftalen om forebyggelse af ureguleret fiskeri på åbent hav i det centrale Nordlige Ishav,

| — | der henviser til protokol (nr. 34) om den særlige ordning for Grønland, |
| --- | --- |

—

der henviser til protokol (nr. 34) om den særlige ordning for Grønland,

| — | der henviser til Ottawa-erklæringen om oprettelse af Arktisk Råd, |
| --- | --- |

—

der henviser til Ottawa-erklæringen om oprettelse af Arktisk Råd,

| — | der henviser til sin holdning af 31. januar 2019 om forslag til Rådets afgørelse om associering af de oversøiske lande og territorier med Den Europæiske Union, herunder forbindelser mellem Den Europæiske Union på den ene side og Grønland og Kongeriget Danmark på den anden side (»associeringsafgørelsen«) (4), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin holdning af 31. januar 2019 om forslag til Rådets afgørelse om associering af de oversøiske lande og territorier med Den Europæiske Union, herunder forbindelser mellem Den Europæiske Union på den ene side og Grønland og Kongeriget Danmark på den anden side (»associeringsafgørelsen«) (4),

| — | der henviser til rapport af 9. august 2019 med titlen »Ex ante and ex post evaluation study of the Fisheries Partnership Agreement between the European Union and Greenland« (forudgående og efterfølgende evaluering af fiskeripartnerskabsaftalen mellem Den Europæiske Union og Grønland), |
| --- | --- |

—

der henviser til rapport af 9. august 2019 med titlen »Ex ante and ex post evaluation study of the Fisheries Partnership Agreement between the European Union and Greenland« (forudgående og efterfølgende evaluering af fiskeripartnerskabsaftalen mellem Den Europæiske Union og Grønland),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 105, stk. 2, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 105, stk. 2,

| — | der henviser til betænkning fra Fiskeriudvalget (A9-0235/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Fiskeriudvalget (A9-0235/2021),

| A. | der henviser til, at EU har fastlagt bæredygtighedsmål som led i den europæiske grønne pagt og dets biodiversitetsstrategi for 2030 og »jord til bord-«strategi og indgået internationale forpligtelser, bl.a. i forbindelse med gennemførelsen af verdensmålene for bæredygtig udvikling, navnlig mål 14 om beskyttelse af ressourcer og havmiljøet; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at EU har fastlagt bæredygtighedsmål som led i den europæiske grønne pagt og dets biodiversitetsstrategi for 2030 og »jord til bord-«strategi og indgået internationale forpligtelser, bl.a. i forbindelse med gennemførelsen af verdensmålene for bæredygtig udvikling, navnlig mål 14 om beskyttelse af ressourcer og havmiljøet;

| B. | der henviser til klimaændringernes indvirkning på de marine økosystemer og ressourcer; |
| --- | --- |

B.

der henviser til klimaændringernes indvirkning på de marine økosystemer og ressourcer;

| C. | der henviser til, at det i artikel 62 i FN's havretskonvention fastsættes, at en kyststat ved aftale eller andre arrangementer skal bemyndige andre stater til at udnytte overskydende tilladte fangstmængder, |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at det i artikel 62 i FN's havretskonvention fastsættes, at en kyststat ved aftale eller andre arrangementer skal bemyndige andre stater til at udnytte overskydende tilladte fangstmængder,

| D. | der henviser til, at aftalen om forebyggelse af ureguleret fiskeri på åbent hav i det centrale Nordlige Ishav forbyder erhvervsfiskeri i en periode på 16 år; |
| --- | --- |

D.

der henviser til, at aftalen om forebyggelse af ureguleret fiskeri på åbent hav i det centrale Nordlige Ishav forbyder erhvervsfiskeri i en periode på 16 år;

| E. | der henviser til, at EU og Grønland via Danmark er en del af de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO'er) NEAFC og NAFO; |
| --- | --- |

E.

der henviser til, at EU og Grønland via Danmark er en del af de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO'er) NEAFC og NAFO;

| F. | der henviser til, at EU opretholder tætte forbindelser med Grønland; der henviser til, at Grønland er en del af de oversøiske lande og territorier, som er associeret med EU, og at der siden 1984 har eksisteret fiskeripartnerskaber mellem EU og Grønland; |
| --- | --- |

F.

der henviser til, at EU opretholder tætte forbindelser med Grønland; der henviser til, at Grønland er en del af de oversøiske lande og territorier, som er associeret med EU, og at der siden 1984 har eksisteret fiskeripartnerskaber mellem EU og Grønland;

| G. | der henviser til, at protokol (nr. 34) om en særlig ordning for Grønland forbinder præferencetoldsatser på det europæiske marked for fiskerivarer fra Grønland med europæiske fartøjers adgang til grønlandske fiskerizoner; |
| --- | --- |

G.

der henviser til, at protokol (nr. 34) om en særlig ordning for Grønland forbinder præferencetoldsatser på det europæiske marked for fiskerivarer fra Grønland med europæiske fartøjers adgang til grønlandske fiskerizoner;

| H. | der henviser til, at den særlige karakter af denne partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri betyder, at fiskerimulighederne forhandles årligt, og at den giver mulighed for kvoteoverførsler med Norge og Færøerne; |
| --- | --- |

H.

der henviser til, at den særlige karakter af denne partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri betyder, at fiskerimulighederne forhandles årligt, og at den giver mulighed for kvoteoverførsler med Norge og Færøerne;

| I. | der henviser til, at den efterfølgende evaluering af den foregående protokol og den forudgående evaluering førte til forhandlinger om en ny aftale og ny protokol, som har en bedre sammenhæng mellem fiskerimuligheder og videnskabelig rådgivning, giver større fleksibilitet for fangster og har en reduceret kvote for bifangster, og til forhandlinger om en seksårig gyldighedsperiode for protokollen; |
| --- | --- |

I.

der henviser til, at den efterfølgende evaluering af den foregående protokol og den forudgående evaluering førte til forhandlinger om en ny aftale og ny protokol, som har en bedre sammenhæng mellem fiskerimuligheder og videnskabelig rådgivning, giver større fleksibilitet for fangster og har en reduceret kvote for bifangster, og til forhandlinger om en seksårig gyldighedsperiode for protokollen;

| J. | der henviser til, at en partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri med Grønland er vigtig for de EU-fartøjer, der fisker i grønlandske farvande, og for medlemsstaternes flåder, der direkte eller indirekte drager fordel af aftalen og kvoteoverførslerne; |
| --- | --- |

J.

der henviser til, at en partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri med Grønland er vigtig for de EU-fartøjer, der fisker i grønlandske farvande, og for medlemsstaternes flåder, der direkte eller indirekte drager fordel af aftalen og kvoteoverførslerne;

| K. | der henviser til, at den nye aftale og nye protokol giver tolv EU-fartøjer mulighed for at fiske i de grønlandske farvande efter otte arter (torsk, pelagisk rødfisk, demersal rødfisk, hellefisk, dybvandsreje, skolæst, lodde og makrel) i en periode på fire år, der kan forlænges med to år, til gengæld for en årlig finansiel modydelse fra EU på 16 521 754 EUR, hvoraf 2 931 000 EUR er øremærket til støtte og udvikling af Grønlands fiskerisektor; |
| --- | --- |

K.

der henviser til, at den nye aftale og nye protokol giver tolv EU-fartøjer mulighed for at fiske i de grønlandske farvande efter otte arter (torsk, pelagisk rødfisk, demersal rødfisk, hellefisk, dybvandsreje, skolæst, lodde og makrel) i en periode på fire år, der kan forlænges med to år, til gengæld for en årlig finansiel modydelse fra EU på 16 521 754 EUR, hvoraf 2 931 000 EUR er øremærket til støtte og udvikling af Grønlands fiskerisektor;

Den foregående aftale og protokol

| 1. | noterer sig, at begge parters fiskerisektor opnåede socioøkonomiske fordele ved den foregående aftale i form af både direkte og indirekte arbejdspladser og den bruttoværditilvækst, som EU-flådens aktiviteter i de grønlandske farvande genererede; |
| --- | --- |

1.

| 2. | er bekymret over, at de samlede tilladte fangstmængder, som Grønland fastsatte for flere af de bestande, der er opført i den foregående protokol, oversteg de videnskabelige henstillinger; understreger, at EU's andel af disse fiskerimuligheder kun udgør en relativt lille andel; |
| --- | --- |

2.

| 3. | glæder sig over, at det finansielle sektorbidrag til Grønlands fiskerisektor anvendes af de grønlandske myndigheder til både administration, kontrol og videnskabelig forskning; |
| --- | --- |

3.

| 4. | er imidlertid bekymret over manglen på videnskabelige data, der er nødvendige for at udarbejde nøjagtige skøn over bestandenes størrelse; |
| --- | --- |

4.

Den nye aftale og protokol

| 5. | bemærker den komplekse karakter af forhandlingerne og deres kontekst, der var præget af de sideløbende forhandlinger om aftalen med Det Forenede Kongerige og den deraf følgende usikkerhed samt grønlandske interne politiske spørgsmål; minder om, at Grønlands udgangsposition i disse forhandlinger var at reducere kvoterne for EU-fartøjerne med 30 %; bemærker, at dette forslag om en reduktion af fiskerimulighederne var begrundet i Grønlands ønske om at videreudvikle sin fiskerisektor; |
| --- | --- |

5.

| 6. | noterer sig den gennemsnitlige kvotenedskæring på 5 % i forhold til den foregående protokol; |
| --- | --- |

6.

| 7. | beklager, at EU-erhvervsdrivende ikke kunne fiske i grønlandske farvande i næsten fire måneder op til den midlertidige anvendelse af aftalen, som først blev undertegnet den 22. april 2021 på grund af valg i Grønland og efterfølgende afventning af regeringsdannelsen; |
| --- | --- |

7.

| 8. | noterer sig, at mulighederne for at fiske efter makrel forudsætter, at kyststaterne undertegner kyststaternes aftale om forvaltning af makrel, og at mulighederne for at fiske efter rødfisk skal være i overensstemmelse med forvaltningsaftalen og de beslutninger, der træffes i NEAFC; |
| --- | --- |

8.

| 9. | bemærker, at der er angivet bifangster på 600 tons i protokollen, hvilket er et betydeligt fald i forhold til den foregående protokol; fremhæver, at alle fangster, herunder bifangster og udsmid, skal registreres og rapporteres for hver art i overensstemmelse med gældende grønlandsk ret; |
| --- | --- |

9.

| 10. | glæder sig over aftalens bæredygtighedsmål og parternes samarbejde om bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri; |
| --- | --- |

10.

| 11. | er bekymret over ordningen »4+2 år« vedrørende aftalens varighed og usikkerheden omkring fornyelsen af protokollen efter de første fire år, hvilket kan give EU-fartøjerne manglende klarhed; |
| --- | --- |

11.

| 12. | bemærker, at EU's finansielle modydelse er højere end i den foregående protokol, mens den andel, der afsættes til sektorstøtte, forbliver den samme, og at referencepriserne for rederiernes fiskeritilladelser er højere; |
| --- | --- |

12.

Grønland som strategisk aktør i Nordatlanten og Arktis

| 13. | bemærker, at brexit har destabiliseret forbindelserne mellem landene i Nordatlanten; |
| --- | --- |

13.

| 14. | erklærer, at Det Forenede Kongeriges udtræden af EU og de deraf følgende konsekvenser for fiskeriet i Nordsøen og det nordøstlige Atlanterhav ikke bør misbruges til at manipulere fordelingen af kvoter i de nordlige aftaler, men i stedet bør respektere den historisk fastlagte fordeling af fiskerimuligheder, som altid bør baseres på de bedste tilgængelige videnskabelige data og den bedste tilgængelige rådgivning; |
| --- | --- |

14.

| 15. | minder om Grønlands geostrategiske situation i den arktiske region; understreger betydningen af forbindelserne med Grønland inden for rammerne af en EU-strategi for Arktis og med henblik på at forhindre ureguleret fiskeri på åbent hav i det centrale Nordlige Ishav; |
| --- | --- |

15.

Henstillinger og opfordringer til Kommissionen

| 16. | henstiller til og opfordrer Kommissionen til:






  a) | at underrette Europa-Parlamentet om gennemførelsen af aftalen og protokollen |
| --- | --- | --- |

16.

a)

at underrette Europa-Parlamentet om gennemførelsen af aftalen og protokollen

| b) | at sikre, at gennemførelsen af aftalen og protokollen dertil bidrager til at afbøde den globale opvarmning og tilpasse til dens voksende konsekvenser, bevare og genoprette biodiversiteten og opfylde den grønne pagts bæredygtighedsmål og er i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks mål |
| --- | --- |

b)

at sikre, at gennemførelsen af aftalen og protokollen dertil bidrager til at afbøde den globale opvarmning og tilpasse til dens voksende konsekvenser, bevare og genoprette biodiversiteten og opfylde den grønne pagts bæredygtighedsmål og er i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks mål

| c) | at sikre, at forsigtighedstilgangen anvendes på bestande, der udnyttes på nuværende tidspunkt, og på målbestande såsom torsk, rødfisk og hellefisk |
| --- | --- |

c)

at sikre, at forsigtighedstilgangen anvendes på bestande, der udnyttes på nuværende tidspunkt, og på målbestande såsom torsk, rødfisk og hellefisk

| d) | at forbedre dataindsamlingen og -analysen og moderniseringen af kontrollen med anvendelsen af EU's finansielle bidrag til sektorstøtte for at sikre en bæredygtig forvaltning af de bestande, der befiskes af Unionen, og for at sikre, at de kvoter, som er tildelt EU-fartøjerne, reelt gælder overskydende tilladte fangstmængder |
| --- | --- |

d)

at forbedre dataindsamlingen og -analysen og moderniseringen af kontrollen med anvendelsen af EU's finansielle bidrag til sektorstøtte for at sikre en bæredygtig forvaltning af de bestande, der befiskes af Unionen, og for at sikre, at de kvoter, som er tildelt EU-fartøjerne, reelt gælder overskydende tilladte fangstmængder

| e) | at sikre forbedringer af de tilgængelige data om flådestørrelse og fiskeriindsats for grønlandsk subsistensfiskeri og grønlandske ikkeindustrielle fiskeflåder |
| --- | --- |

e)

at sikre forbedringer af de tilgængelige data om flådestørrelse og fiskeriindsats for grønlandsk subsistensfiskeri og grønlandske ikkeindustrielle fiskeflåder

| f) | at sikre, at protokollen om fire år fornyes med to år, og at bestræbe sig på at sikre, at de europæiske fartøjer kan fortsætte med at fiske i de grønlandske farvande på permanent basis |
| --- | --- |

f)

at sikre, at protokollen om fire år fornyes med to år, og at bestræbe sig på at sikre, at de europæiske fartøjer kan fortsætte med at fiske i de grønlandske farvande på permanent basis

| g) | at gøre alt for at forhindre en begrænsning af de fiskerimuligheder, som fastsættes i protokollen hvert år, medmindre den videnskabelige rådgivning viser, at en begrænsning er nødvendig |
| --- | --- |

g)

at gøre alt for at forhindre en begrænsning af de fiskerimuligheder, som fastsættes i protokollen hvert år, medmindre den videnskabelige rådgivning viser, at en begrænsning er nødvendig

| h) | at overføre alle eller en del af de kvoter, som ikke blev udnyttet som følge af den forsinkede midlertidige anvendelse af aftalen, til 2022 i overensstemmelse med den bedste videnskabelige rådgivning |
| --- | --- |

h)

at overføre alle eller en del af de kvoter, som ikke blev udnyttet som følge af den forsinkede midlertidige anvendelse af aftalen, til 2022 i overensstemmelse med den bedste videnskabelige rådgivning

| i) | at tilskynde Grønland til at undertegne kyststaternes aftale om forvaltning af makrel |
| --- | --- |

i)

at tilskynde Grønland til at undertegne kyststaternes aftale om forvaltning af makrel

| j) | at rette særlig opmærksomhed mod tabte fiskenet, indsamling af havaffald, marine økosystemer og sårbare arter, registrering af levesteder og bifangst af fugle, navnlig inden for rammerne af sektorstøtte |
| --- | --- |

j)

at rette særlig opmærksomhed mod tabte fiskenet, indsamling af havaffald, marine økosystemer og sårbare arter, registrering af levesteder og bifangst af fugle, navnlig inden for rammerne af sektorstøtte

| k) | at forbedre forbindelsen mellem partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem EU og Grønland og associeringsafgørelsen |
| --- | --- |

k)

at forbedre forbindelsen mellem partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem EU og Grønland og associeringsafgørelsen

| l) | at forbedre synligheden og gennemsigtigheden mellem de forskellige internationale instrumenter til forvaltning af fiskebestande i regionen, såsom RFFO'er og kyststaternes aftaler om forvaltning af visse bestande, og i denne forbindelse fremhæve betydningen af at følge videnskabelige henstillinger, der også omfatter virkningerne af klimaændringer, og forbedre beslutningsprocesserne i RFFO'er, herunder fangstregler |
| --- | --- |

l)

at forbedre synligheden og gennemsigtigheden mellem de forskellige internationale instrumenter til forvaltning af fiskebestande i regionen, såsom RFFO'er og kyststaternes aftaler om forvaltning af visse bestande, og i denne forbindelse fremhæve betydningen af at følge videnskabelige henstillinger, der også omfatter virkningerne af klimaændringer, og forbedre beslutningsprocesserne i RFFO'er, herunder fangstregler

| m) | at iværksætte langsigtede overvejelser med henblik på at formalisere forbindelserne med vores partnere i regionen og mindske den ustabilitet, der er opstået som følge af Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union, navnlig på fiskeriområdet |
| --- | --- |

m)

at iværksætte langsigtede overvejelser med henblik på at formalisere forbindelserne med vores partnere i regionen og mindske den ustabilitet, der er opstået som følge af Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union, navnlig på fiskeriområdet

| n) | at iværksætte langsigtede overvejelser om forbindelsen mellem partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri med Grønland og fiskeriaftalerne med Norge, herunder afhængighedsforholdet mellem de to |
| --- | --- |

n)

at iværksætte langsigtede overvejelser om forbindelsen mellem partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri med Grønland og fiskeriaftalerne med Norge, herunder afhængighedsforholdet mellem de to

| o) | at tage fuldt hensyn til partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri i forbindelse med fastlæggelsen af EU's geostrategiske position i Det Nordlige Ishav; |
| --- | --- |

o)

at tage fuldt hensyn til partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri i forbindelse med fastlæggelsen af EU's geostrategiske position i Det Nordlige Ishav;

o

o o

| 17. | pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen og til Grønlands og Danmarks regeringer og parlamenter. |
| --- | --- |

17.

---

(1)  EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22.

(2)  EUT L 347 af 28.12.2017, s. 81.

(3)  Vedtagne tekster, P9_TA(2021)0399.

(4)  EUT C 411 af 27.11.2020, s. 698.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/221 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/221

---

P9_TA(2021)0401

Fornyelse af mandatet for Julia Laffranque som medlem af det udvalg, der er nedsat i overensstemmelse med artikel 255 i TEUF

Europa-Parlamentets afgørelse af 5. oktober 2021 om indstilling af Julia Laffranque til medlem af det udvalg, der er omhandlet i artikel 255 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (2021/2171(INS))

(2022/C 132/23)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til artikel 255, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 255, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 128, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 128,

| — | der henviser til forslag fra Retsudvalget (B9-0478/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til forslag fra Retsudvalget (B9-0478/2021),

| A. | der henviser til, at Julia Laffranque opfylder de krav, der er fastsat i artikel 255, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at Julia Laffranque opfylder de krav, der er fastsat i artikel 255, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde;

| 1. | foreslår, at Julia Laffranque udnævnes til medlem af udvalget; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Domstolens præsident. |
| --- | --- |

2.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/222 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/222

---

P9_TA(2021)0402

Udnævnelse af formanden for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA)

Europa-Parlamentets afgørelse af 5. oktober 2021 om forslaget om udnævnelse af formanden for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) (N9-0058/2021 — C9-0369/2021 — 2021/0902(NLE))

(Godkendelse)

(2022/C 132/24)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til den endelige liste over egnede kandidater til stillingen som formand for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed af 26. november 2020, der blev udarbejdet af dens tilsynsråd, |
| --- | --- |

—

der henviser til den endelige liste over egnede kandidater til stillingen som formand for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed af 26. november 2020, der blev udarbejdet af dens tilsynsråd,

| — | der henviser til Rådets skrivelse af 29. september 2021 med forslag til at udnævne Verena Ross som formand for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (C9-0369/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til Rådets skrivelse af 29. september 2021 med forslag til at udnævne Verena Ross som formand for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (C9-0369/2021),

| — | der henviser til artikel 48, stk. 2, 2 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/77/EF (1), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 48, stk. 2, 2 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/77/EF (1),

| — | der henviser til sin beslutning af 14. marts 2019 om kønsbalance ved udnævnelser inden for EU's økonomiske og monetære anliggender (2), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 14. marts 2019 om kønsbalance ved udnævnelser inden for EU's økonomiske og monetære anliggender (2),

| — | der henviser til sin beslutning af 16. januar 2020 om institutioner og organer i Den Økonomiske og Monetære Union: Forebyggelse af interessekonflikter efter udtræden af offentlig tjeneste (3), |
| --- | --- |

—

der henviser til sin beslutning af 16. januar 2020 om institutioner og organer i Den Økonomiske og Monetære Union: Forebyggelse af interessekonflikter efter udtræden af offentlig tjeneste (3),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 131, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 131,

| — | der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget (A9-0272/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget (A9-0272/2021),

| A. | der henviser til, at embedsperioden for formanden for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed udløb den 31. marts 2021; |
| --- | --- |

A.

der henviser til, at embedsperioden for formanden for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed udløb den 31. marts 2021;

| B. | der henviser til, at Rådet den 29. september 2021 foreslog at udnævne Verena Ross til formand for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed for en periode på fem år i overensstemmelse med artikel 48, stk. 2, og 3 i forordning (EU) nr. 1095/2010; |
| --- | --- |

B.

der henviser til, at Rådet den 29. september 2021 foreslog at udnævne Verena Ross til formand for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed for en periode på fem år i overensstemmelse med artikel 48, stk. 2, og 3 i forordning (EU) nr. 1095/2010;

| C. | der henviser til, at Økonomi- og Valutaudvalget den 30. september 2021 afholdt en høring med Verena Ross, hvor hun efter en indledende redegørelse besvarede spørgsmål fra udvalgets medlemmer; |
| --- | --- |

C.

der henviser til, at Økonomi- og Valutaudvalget den 30. september 2021 afholdt en høring med Verena Ross, hvor hun efter en indledende redegørelse besvarede spørgsmål fra udvalgets medlemmer;

| 1. | godkender udnævnelsen af Verena Ross som formand for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed; |
| --- | --- |

1.

| 2. | pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed og medlemsstaternes regeringer. |
| --- | --- |

2.

---

(1)  EUT L 331 af 15.12.2010, s. 84.

(2)  EUT C 23 af 21.1.2021, s. 105.

(3)  Vedtagne tekster, P9_TA(2020)0017.

---

| 24.3.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 132/223 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 132/223

---

P9_TA(2021)0403

Midlertidig suspension af de autonome satser i den fælles toldtarif ved indførsel af visse industrivarer til De Kanariske Øer *

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 5. oktober 2021 om forslag til Rådets forordning om midlertidig suspension af de autonome satser i den fælles toldtarif ved indførsel af visse industrivarer til De Kanariske Øer (COM(2021)0392 — C9-0351/2021 — 2021/0209(CNS))

(Særlig lovgivningsprocedure — høring)

(2022/C 132/25)

Europa-Parlamentet,

| — | der henviser til Kommissionens forslag til Rådet (COM(2021)0392), |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens forslag til Rådet (COM(2021)0392),

| — | der henviser til artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C9-0351/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C9-0351/2021),

| — | der henviser til forretningsordenens artikel 82, |
| --- | --- |

—

der henviser til forretningsordenens artikel 82,

| — | der henviser til betænkning fra Regionaludviklingsudvalget (A9-0267/2021), |
| --- | --- |

—

der henviser til betænkning fra Regionaludviklingsudvalget (A9-0267/2021),

| 1. | godkender Kommissionens forslag; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer Rådet til at underrette Parlamentet, hvis det ikke agter at følge den tekst, Parlamentet har godkendt; |
| --- | --- |

2.

| 3. | anmoder Rådet om fornyet høring, hvis det agter at ændre den tekst, Parlamentet har godkendt, i væsentlig grad; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet, Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
| --- | --- |

4.

---