# Den Europæiske Unions C 194/12.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 194 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 65. årgang12. maj 2022 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 194

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

65. årgang12. maj 2022

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | UDTALELSER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 566. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Interactio, 19.1.2022-20.1.2022 |
| 2022/C 194/01 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om udvikling af kunstig intelligens i europæiske mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder (SMV'er) (initiativudtalelse) | 1 |
| 2022/C 194/02 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om SMV-strategien 2.0 — Styrkelse af en effektiv og hurtig gennemførelse (initiativudtalelse) | 7 |
| 2022/C 194/03 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Eures — en bedre integration af arbejdsmarkederne (initiativudtalelse) | 14 |
| 2022/C 194/04 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en ny plejemodel for ældre: læren fra covid-19 (initiativudtalelse) | 19 |
| 2022/C 194/05 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om retsstatsprincippet og Genopretningsfonden (initiativudtalelse) | 27 |
| 2022/C 194/06 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om hvordan vil de identificerede industrielle økosystemer bidrage til EU's strategiske autonomi og europæernes velfærd? (sonderende udtalelse) | 34 |
| 2022/C 194/07 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om innovative finansielle instrumenter i forbindelse med udvikling af virksomheder med social indvirkning (sonderende udtalelse) | 39 |
| 2022/C 194/08 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fordelene for EU ved regionerne i den yderste periferi (sonderende udtalelse) | 44 |
| 2022/C 194/09 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen (sonderende udtalelse på anmodning af det franske rådsformandskab) | 50 |
| 2022/C 194/10 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fødevaresikkerhed og bæredygtige fødevaresystemer (sonderende udtalelse på anmodning af det franske rådsformandskab) | 72 |

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

566. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Interactio, 19.1.2022-20.1.2022

2022/C 194/01

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om udvikling af kunstig intelligens i europæiske mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder (SMV'er) (initiativudtalelse)

1

2022/C 194/02

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om SMV-strategien 2.0 — Styrkelse af en effektiv og hurtig gennemførelse (initiativudtalelse)

7

2022/C 194/03

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Eures — en bedre integration af arbejdsmarkederne (initiativudtalelse)

14

2022/C 194/04

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en ny plejemodel for ældre: læren fra covid-19 (initiativudtalelse)

19

2022/C 194/05

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om retsstatsprincippet og Genopretningsfonden (initiativudtalelse)

27

2022/C 194/06

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om hvordan vil de identificerede industrielle økosystemer bidrage til EU's strategiske autonomi og europæernes velfærd? (sonderende udtalelse)

34

2022/C 194/07

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om innovative finansielle instrumenter i forbindelse med udvikling af virksomheder med social indvirkning (sonderende udtalelse)

39

2022/C 194/08

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fordelene for EU ved regionerne i den yderste periferi (sonderende udtalelse)

44

2022/C 194/09

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen (sonderende udtalelse på anmodning af det franske rådsformandskab)

50

2022/C 194/10

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fødevaresikkerhed og bæredygtige fødevaresystemer (sonderende udtalelse på anmodning af det franske rådsformandskab)

72

---

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 566. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Interactio, 19.1.2022-20.1.2022 |
| 2022/C 194/11 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) 2019/631 for så vidt angår styrkelse af præstationsnormerne for nye personbilers og nye lette erhvervskøretøjers CO2-emissioner i overensstemmelse med Unionens øgede klimaambitioner(COM(2021) 556 final — 2021/0197(COD)) | 81 |
| 2022/C 194/12 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om etablering af politikprogrammet for 2030: Vejen mod det digitale årti(COM(2021) 574 final — 2021/0293 (COD)) | 87 |
| 2022/C 194/13 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets direktiv om omstrukturering af EU-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (omarbejdning)(COM(2021) 563 final — 2021/0213 (CNS)) | 92 |
| 2022/C 194/14 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet(COM(2021) 742 final) | 97 |
| 2022/C 194/15 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — NAIADES III: Fremme af en fremtidssikret transport ad indre vandveje i Europa(COM(2021) 324 final) | 102 |
| 2022/C 194/16 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) 2020/1429 for så vidt angår varigheden af referenceperioden for anvendelsen af midlertidige foranstaltninger vedrørende opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur(COM(2021) 832 final — 2021/0437(COD)) | 107 |

III   Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

566. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Interactio, 19.1.2022-20.1.2022

2022/C 194/11

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) 2019/631 for så vidt angår styrkelse af præstationsnormerne for nye personbilers og nye lette erhvervskøretøjers CO2-emissioner i overensstemmelse med Unionens øgede klimaambitioner(COM(2021) 556 final — 2021/0197(COD))

2

(COM(2021) 556 final — 2021/0197(COD))

81

2022/C 194/12

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om etablering af politikprogrammet for 2030: Vejen mod det digitale årti(COM(2021) 574 final — 2021/0293 (COD))

(COM(2021) 574 final — 2021/0293 (COD))

87

2022/C 194/13

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets direktiv om omstrukturering af EU-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (omarbejdning)(COM(2021) 563 final — 2021/0213 (CNS))

(COM(2021) 563 final — 2021/0213 (CNS))

92

2022/C 194/14

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet(COM(2021) 742 final)

(COM(2021) 742 final)

97

2022/C 194/15

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — NAIADES III: Fremme af en fremtidssikret transport ad indre vandveje i Europa(COM(2021) 324 final)

(COM(2021) 324 final)

102

2022/C 194/16

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) 2020/1429 for så vidt angår varigheden af referenceperioden for anvendelsen af midlertidige foranstaltninger vedrørende opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur(COM(2021) 832 final — 2021/0437(COD))

(COM(2021) 832 final — 2021/0437(COD))

107

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

566. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Interactio, 19.1.2022-20.1.2022

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/1 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/1

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »udvikling af kunstig intelligens i europæiske mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder (SMV'er)«

(initiativudtalelse)

(2022/C 194/01)

| Ordfører: | Marie-Françoise GONDARD-ARGENTI |
| --- | --- |

Ordfører:

Marie-Françoise GONDARD-ARGENTI

| Plenarforsamlingens beslutning | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 32, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 13.12.2021 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 19.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 238/0/3 |

Plenarforsamlingens beslutning

25.3.2021

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 32, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

13.12.2021

Vedtaget på plenarforsamlingen

19.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

238/0/3

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) minder om, at mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder (SMV'er) vil anvende kunstig intelligens (AI), for så vidt den er pålidelig, inklusiv og bæredygtig, og hvis den indgår i en miljøvenlig økonomisk og social ramme, der bidrager til erhvervsudvikling, beskæftigelsesudsigter og bedre livs- og sundhedskvalitet for alle europæiske arbejdstagere og borgere. Respekt for grundlæggende og sociale rettigheder og øgede gennemsigtighedskrav vil fremme tilliden til og tilegnelsen af AI hos alle borgere, mikrovirksomheder og SMV'er. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU minder om, at selvstændige, mikrovirksomheder og SMV'er inden for alle sektorer tegner sig for 99 % af EU's virksomheder, to tredjedele af arbejdspladserne i den private sektor og mere end halvdelen af den merværdi, som skabes af virksomheder i EU. Selv om de er udsat for konkurrence, der har forandret sig radikalt som følge af økonomiens digitalisering, spiller de stadig en central rolle i EU's digitale og økologiske omstilling med hensyn til at imødegå udfordringer. De bør derfor have lige adgang til AI, uden at Europa mister sine mest værdifulde økonomiske, sociale og menneskelige ressourcer. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU understregede i udtalelsen om revision af den koordinerede plan (1), at mikrovirksomheder og SMV'ers udbredte anvendelse af AI er nøglen til at indhente det europæiske industrielle efterslæb. På trods af den smidighed, der kendetegner mikrovirksomheder og SMV'er, støder dem, der tilstræber en digital omstilling, på betydelige interne og eksterne vanskeligheder, herunder omkostninger, mangel på bredbåndsinfrastruktur i visse områder, adgang til finansiering, menneskelige ressourcer, information, uddannelse osv. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU opfordrer til at give mikrovirksomheder og SMV'er enkle værktøjer og tilgængelige finansieringsmuligheder for at hjælpe dem med at integrere denne omkostningstunge teknologi, som ikke desto mindre er afgørende for at bevare eller endda styrke deres konkurrenceevne. Adgang til data af tilstrækkelig kvalitet og kvantitet samt til fuldskalaforsøg bør prioriteres. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU mener, at effektiv ledsagelse af mikrovirksomheder og SMV'er i tilegnelsen af AI ikke vil kunne lade sig gøre uden en stærk politisk vilje på alle planer i tæt samarbejde med alle det organiserede civilsamfunds aktører, hvor en social dialog af høj kvalitet prioriteres i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | De mange forskelligartede mikrovirksomheder og SMV'er på tværs af sektorerne kræver passende og målrettet støtte til AI samt intelligent og inklusiv lovgivning, som er afgørende for at sikre retssikkerhed og tillid. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU anbefaler hurtig formidling til alle relevante aktører og, som en prioritet til virksomhedsledere, af det pædagogiske værktøj, der repræsenteres af den »værktøjskasse«, der indgår i den undersøgelse, som EØSU har offentliggjort om dette emne (2), og som beskriver de forskellige faser i mikrovirksomheder og SMV'ers brug af AI. Disse former for støtte bidrager til at fjerne betænkelighederne ved denne teknologi og kan ændre forståelsen for området. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | I undersøgelsen »Boosting the use of artificial intelligence in Europe's micro, small and medium-sized enterprises«, som EØSU har offentliggjort, analyseres fem sektorer (landbrug, byggeri, sundhedspleje, juridiske tjenester og regnskaber) i fem medlemsstater (Italien, Frankrig, Irland, Rumænien og Sverige). Anbefalingerne i dens »værktøjskasse« henvender sig til politiske beslutningstagere, mikrovirksomheder og SMV'er. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | SMV-beretningen fra 2021, som Kommissionen offentliggjorde i juli (3), indkredser de reelle forhold omkring mikrovirksomheder og SMV'ers digitale tilegnelse i 27 EU-lande på grundlag af to undersøgelser, der blev gennemført i første fase af pandemien og i sidste kvartal af 2020. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | De 25 mio. europæiske mikrovirksomheder og SMV'er, som er de bærende søjler i EU's økonomi med omkring 100 mio. arbejdspladser og knap 57 % af EU's BNP, spiller en central rolle i værdiskabelsen inden for alle sektorer (fra traditionelle uafhængige håndværksvirksomheder til socialøkonomien, dvs. 2,8 mio. virksomheder, nystartede højteknologiske virksomheder osv.) og opfordrer til skræddersyet og målrettet støtte samt en intelligent og inklusiv lovgivning, som kan skabe retssikkerhed, tillid og livskvalitet for arbejdstagerne. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EØSU håber, at de foranstaltninger, som Kommissionen og medlemsstaterne har truffet, fortsat vil blive gennemført i praksis. Ovennævnte værktøjskasse kan tilskynde offentlige myndigheder til at eksperimentere og til sammen med civilsamfundet og de berørte virksomheder at tage konkrete initiativer. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | AI, som medfører omstilling af industrier, er ofte stadig utilgængelig for mikrovirksomheder og SMV'er. På trods af den smidighed, der kendetegner disse virksomheder, støder de på såvel interne (menneskelige ressourcer, omkostninger, adgang til kvalitetsdata mm.) som eksterne (adgang til bredbåndsinfrastruktur, finansiering, information, uddannelse mm.) vanskeligheder. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Udbredt indførelse af AI i mikrovirksomheder og SMV'er er nøglen til at indhente det europæiske industrielle efterslæb (4), idet de mest sårbare, selvstændige, mikrovirksomheder, familieforetagender og virksomheder, som ligger fjernt fra bycentre, samt socialøkonomiske virksomheder bør have særlig bevågenhed for at undgå enhver form for forskelsbehandling, der vil have katastrofale økonomiske og sociale følger for hele EU. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Et tillidsklima er en absolut hasteprioritet for at inddrage mikrovirksomheder og SMV'er i den ekspertise- og lederskabsstrategi, som EU ønsker. Det forudsætter, at alle institutionelle aktører, fra Kommissionen til nationale regeringer og regionale og lokale myndigheder, mobiliseres for at tilbyde dels værktøjer og målrettet størrelsesbaseret støtte, dels investeringsstøtte. Det er af afgørende betydning at mindske de digitale uligheder og integrere netværk med henblik på at udligne kløften mellem mikrovirksomheder og SMV'er og store koncerner med hensyn til indførelse af AI. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Tilliden afhænger af en stærk politisk vilje til et tæt samarbejde på alle niveauer. Det organiserede civilsamfund, arbejdsmarkedets parter, foreninger, handelskamre, brancheorganisationer, sammenslutninger m.fl., som er til stede i felten og kendt og anerkendt af mikrovirksomhedernes og SMV'ernes arbejdsgivere og medarbejdere, er de bedst placerede til at informere arbejdstagere og arbejdsgivere om risici og udfordringer, alt efter hvilken branche der er tale om. De har alle beføjelser til at påvirke de politiske beslutninger på alle niveauer, så de opfylder mikrovirksomhedernes og SMV'ernes behov for AI. EØSU mener, at medlemsstaterne vil have interesse i at fremme en social og konventionel dialog af høj kvalitet for at opnå størst mulig virkning af de politikker, der er rettet mod mikrovirksomheder og SMV\er. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Det giver sig selv, at det er vigtigt effektivt at målrette EU-programmer såsom programmerne for det digitale Europa og Horisont Europa for mikrovirksomheder og SMV'er (5). Alle værktøjer bør mobiliseres i en let anvendelig form. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | De stadig mere avancerede algoritmer påvirker datakvalitet og -beskyttelse samt sikkerhed og gennemsigtighed og rejser mange etiske betænkeligheder (forskelsbehandling, øget social ulighed, tvivl om uafhængigheden i menneskers beslutningstagning m.v.). Disse udfordringer, som alle står over for, herunder mikrovirksomheder og SMV'er, må ikke forsinke sådanne virksomheders indførelse af AI. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Adskillige af EØSU's anbefalinger bestyrkes i resultaterne af ovennævnte undersøgelse:






  — | Indførelsen af AI i mikrovirksomheder og SMV'er afhænger først og fremmest af, om ledere og medarbejdere er AI-kvalificerede, bl.a. med hensyn til risici, forud for udrulningen af disse teknologier. |
| --- | --- | --- |

2.11.

—

Indførelsen af AI i mikrovirksomheder og SMV'er afhænger først og fremmest af, om ledere og medarbejdere er AI-kvalificerede, bl.a. med hensyn til risici, forud for udrulningen af disse teknologier.

| — | Kun passende finansiering vil kunne opveje det handicap i størrelse og modenhed, som de facto hæmmer en rask fremgang af AI i mikrovirksomheder og SMV'er I den forbindelse glæder EØSU sig over de 1,98 mia. EUR, som Kommissionen har bebudet under programmet for et digitalt Europa (6). Innovationsknudepunkterne giver bedst adgang til de nyeste digitale kompetencer og til uddannelse af interesserede parter. |
| --- | --- |

—

Kun passende finansiering vil kunne opveje det handicap i størrelse og modenhed, som de facto hæmmer en rask fremgang af AI i mikrovirksomheder og SMV'er I den forbindelse glæder EØSU sig over de 1,98 mia. EUR, som Kommissionen har bebudet under programmet for et digitalt Europa (6). Innovationsknudepunkterne giver bedst adgang til de nyeste digitale kompetencer og til uddannelse af interesserede parter.

| — | Mikrovirksomhederne og SMV'erne har behov for eksterne databaser af høj kvalitet. EØSU har allerede understreget vigtigheden af at sikre adgang for alle til den offentlige sektors big data og etablere robuste programmeringsgrænseflader (API) eller tilmed europæiske platforme for sikker datadeling (7) som Gaia-X. EØSU har også foreslået en fælles tilgang til datastyring og -udveksling og understreget vigtigheden af at udbrede dataaltruisme (8). |
| --- | --- |

—

Mikrovirksomhederne og SMV'erne har behov for eksterne databaser af høj kvalitet. EØSU har allerede understreget vigtigheden af at sikre adgang for alle til den offentlige sektors big data og etablere robuste programmeringsgrænseflader (API) eller tilmed europæiske platforme for sikker datadeling (7) som Gaia-X. EØSU har også foreslået en fælles tilgang til datastyring og -udveksling og understreget vigtigheden af at udbrede dataaltruisme (8).

| — | Hvad angår udbuddet af AI-teknologier, dataadgang, standardisering og adgang til finansiering, har mikrovirksomheder og SMV'er brug for klare og ensartede regler på hele det europæiske marked som en forudsætning for sund konkurrence, som til gengæld skaber vækst og beskæftigelse. Desuden bør de selv så tidligt som muligt deltage i udarbejdelsen af standarder og forskrifter på EU-plan. Klare og gennemsigtige løsninger til spørgsmål om etik og ansvar giver mulighed for at opnå borgernes og forbrugernes tillid, hvilket vil tilskynde mikrovirksomhederne og SMV'erne til at indføre AI. |
| --- | --- |

—

Hvad angår udbuddet af AI-teknologier, dataadgang, standardisering og adgang til finansiering, har mikrovirksomheder og SMV'er brug for klare og ensartede regler på hele det europæiske marked som en forudsætning for sund konkurrence, som til gengæld skaber vækst og beskæftigelse. Desuden bør de selv så tidligt som muligt deltage i udarbejdelsen af standarder og forskrifter på EU-plan. Klare og gennemsigtige løsninger til spørgsmål om etik og ansvar giver mulighed for at opnå borgernes og forbrugernes tillid, hvilket vil tilskynde mikrovirksomhederne og SMV'erne til at indføre AI.

| 2.12. | EØSU støtter anbefalingerne i ovennævnte undersøgelse og understreger, at de kræver en særlig aktiv og vedholdende politisk vilje, dvs.:






  — | gennem uddannelse og erhvervsuddannelse at fremme borgernes generelle AI-kvalifikationer, således at alle civilsamfundets komponenter, herunder mikrovirksomheder og SMV'er, undgår forhindringer i deres tilegnelse af AI og har en kompetent og ansvarlig adfærd på dette område. Det er nødvendigt at supplere akademisk uddannelse med praktiske ordninger og oprette passende og økonomisk overkommelige videreuddannelser for selvstændige, ledere i mikrovirksomheder og SMV'er og deres medarbejdere (9). For så vidt angår ledere bør deres adgang til ekstern ekspertise lettes via B2B-partnerskaber, AI for alle og et udbud af »AI-as-a-Service« |
| --- | --- | --- |

2.12.

—

gennem uddannelse og erhvervsuddannelse at fremme borgernes generelle AI-kvalifikationer, således at alle civilsamfundets komponenter, herunder mikrovirksomheder og SMV'er, undgår forhindringer i deres tilegnelse af AI og har en kompetent og ansvarlig adfærd på dette område. Det er nødvendigt at supplere akademisk uddannelse med praktiske ordninger og oprette passende og økonomisk overkommelige videreuddannelser for selvstændige, ledere i mikrovirksomheder og SMV'er og deres medarbejdere (9). For så vidt angår ledere bør deres adgang til ekstern ekspertise lettes via B2B-partnerskaber, AI for alle og et udbud af »AI-as-a-Service«

| — | at sikre, at mikrovirksomheder og SMV'er har nem adgang til både offentlig og privat finansiering og aktivere synergierne for europæisk finansiering til disse |
| --- | --- |

—

at sikre, at mikrovirksomheder og SMV'er har nem adgang til både offentlig og privat finansiering og aktivere synergierne for europæisk finansiering til disse

| — | at sørge for de nødvendige infrastrukturer og forbindelser i alle områder, herunder i landdistrikter, for at undgå en digital kløft og gøre det muligt at få adgang til relevante og interoperable data, som landbruget især er en vigtig bruger af |
| --- | --- |

—

at sørge for de nødvendige infrastrukturer og forbindelser i alle områder, herunder i landdistrikter, for at undgå en digital kløft og gøre det muligt at få adgang til relevante og interoperable data, som landbruget især er en vigtig bruger af

| — | at sikre en hensigtsmæssig koordinering mellem alle aktører og alle niveauer |
| --- | --- |

—

at sikre en hensigtsmæssig koordinering mellem alle aktører og alle niveauer

| — | at fremme en generel bevidstgørelse om udfordringerne ved cybersikkerhed (10) og de økonomiske og samfundsmæssige skader, som systematiske datafejl forårsager, og andre nye potentielle risici. Den menneskelige mangfoldighed i udformningen af AI-værktøjer er et vigtigt middel til at forbedre datakvaliteten |
| --- | --- |

—

at fremme en generel bevidstgørelse om udfordringerne ved cybersikkerhed (10) og de økonomiske og samfundsmæssige skader, som systematiske datafejl forårsager, og andre nye potentielle risici. Den menneskelige mangfoldighed i udformningen af AI-værktøjer er et vigtigt middel til at forbedre datakvaliteten

| — | at formidle bedste praksis og konkrete succeshistorier bredt på lokalt plan og fremme erfaringsdeling for at give det startsignal, som vil medføre almindelig udbredt indførelse af AI i mikrovirksomheder og SMV'er. |
| --- | --- |

—

at formidle bedste praksis og konkrete succeshistorier bredt på lokalt plan og fremme erfaringsdeling for at give det startsignal, som vil medføre almindelig udbredt indførelse af AI i mikrovirksomheder og SMV'er.

| 2.13. | EØSU vil gerne henlede de europæiske institutioners opmærksomhed på følgende indsatsprincipper på AI-området, nemlig:






  — | at starte småt for at tilskynde til hensigtsmæssige og forholdsmæssige politikker og på et senere tidspunkt tilpasse dem til større virksomheder |
| --- | --- | --- |

2.13.

—

at starte småt for at tilskynde til hensigtsmæssige og forholdsmæssige politikker og på et senere tidspunkt tilpasse dem til større virksomheder

| — | at styrke retssikkerheden og fremme en god forståelse for reglerne med henblik på at lette virksomhedernes tilegnelse heraf og støtte deres investeringer til udvikling af innovation og AI |
| --- | --- |

—

at styrke retssikkerheden og fremme en god forståelse for reglerne med henblik på at lette virksomhedernes tilegnelse heraf og støtte deres investeringer til udvikling af innovation og AI

| — | at fremme AI-indsigten for alle gennem bedre samordning og øget synergi mellem politiske instrumenter og initiativer ved hjælp af en særlig platform for mikrovirksomheder og SMV'er |
| --- | --- |

—

at fremme AI-indsigten for alle gennem bedre samordning og øget synergi mellem politiske instrumenter og initiativer ved hjælp af en særlig platform for mikrovirksomheder og SMV'er

| — | at fremme fuldskalaforsøg, navnlig gennem brugsklare engagementsprotokoller på tidligere trin. EØSU minder om, at det er vigtigt at have testanlæg og regulerede »teststeder«, der giver mulighed for afprøvning af og pilotforsøg med nye idéer (11), og at det er nødvendigt at evaluere sådanne faciliteter for at tilpasse dem så effektivt som muligt (12). De digitale innovationsknudepunkter, Enterprise Europe Network (EEN) og on-demand-platformene, bør arbejde tæt sammen for at støtte SMV'erne indsats |
| --- | --- |

—

at fremme fuldskalaforsøg, navnlig gennem brugsklare engagementsprotokoller på tidligere trin. EØSU minder om, at det er vigtigt at have testanlæg og regulerede »teststeder«, der giver mulighed for afprøvning af og pilotforsøg med nye idéer (11), og at det er nødvendigt at evaluere sådanne faciliteter for at tilpasse dem så effektivt som muligt (12). De digitale innovationsknudepunkter, Enterprise Europe Network (EEN) og on-demand-platformene, bør arbejde tæt sammen for at støtte SMV'erne indsats

| — | at fremme en paneuropæisk tilgang ved at fuldføre det indre marked og afpasse politikkerne efter medlemsstaternes behov, lige fra udvikling til indførelse af AI |
| --- | --- |

—

at fremme en paneuropæisk tilgang ved at fuldføre det indre marked og afpasse politikkerne efter medlemsstaternes behov, lige fra udvikling til indførelse af AI

| — | at sikre adgang af typen »open data« under overholdelse af reglerne om databeskyttelse og -ejerskab samt større datastrømme med henblik på input til AI-baserede systemer |
| --- | --- |

—

at sikre adgang af typen »open data« under overholdelse af reglerne om databeskyttelse og -ejerskab samt større datastrømme med henblik på input til AI-baserede systemer

| — | at sikre et gennemsigtigt europæisk indre marked for at mindske risiciene og forbedre AI-løsningernes overførbarhed til mikrovirksomheder og SMV'er. Det er en central forudsætning, at de vigtigste digitale infrastrukturer er interoperable. |
| --- | --- |

—

at sikre et gennemsigtigt europæisk indre marked for at mindske risiciene og forbedre AI-løsningernes overførbarhed til mikrovirksomheder og SMV'er. Det er en central forudsætning, at de vigtigste digitale infrastrukturer er interoperable.

3.   Særlige bemærkninger (13)

3.1.   Landbrug

| 3.1.1. | Landbrugssektoren, der har en stor koncentration af familiedrevne mikrovirksomheder og SMV'er (96 % af landbrugsbedrifterne i 2016), skal håndtere flere udfordringer, herunder demografi, klima, tiltrækningskraft og konkurrenceevne. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | I betragtning af fordelene ved AI og robotteknologi i denne sektor er det ønskeligt som supplement til disse forandringer at yde løbende støtte til landbrugere og deres ansatte, udvikle uddannelser på området og passende pædagogik med hensyn til datadeling og -aggregering (14), samtidig med at man undersøger nye metoder til deling af omkostninger såsom samarbejdsløsninger. |
| --- | --- |

3.1.2.

3.2.   Byggeri

| 3.2.1. | Denne stærkt arbejdskraftkrævende sektor kunne i højere grad udnytte digitaliseringsmulighederne: 36 % af dens virksomheder har indført mindst én AI-teknologi mod 42 % i de øvrige sektorer samlet set. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Modellering af bygningsinformation (BIM, building information modeling), der vinder stadig større indpas i sektoren og blev anvendt af 29 % af virksomhederne i 2016, kræver massive investeringer i uddannelse og sikkerhed for åben og ikkediskriminerende adgang til elektronisk planlægningssoftware via åbne standardgrænseflader (open BIM) for ikke at hindre mikrovirksomhedernes og SMV'ernes markedsadgang. |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Denne sektors kendetegn og potentiale kan gøre den til udstillingsvindue for et grønt og digitaliseret Europa, hvis forudsætningerne for at sikre markedsadgangen er opfyldt med hensyn til teknologi og lovgivning om offentlige kontrakter. |
| --- | --- |

3.2.3.

3.3.   Sundhed

| 3.3.1. | På sundhedsområdet skal innovation mere end nogen andre steder opfylde etiske og sikkerhedsmæssige krav, lige fra udformning til anvendelse. Udviklingen af et AI-sundhedsområde kræver adgang til tilstrækkelige kvalitetsdata. Territoriale »sandkasser« vil være velkomne for at hjælpe mikrovirksomheder og SMV'er i den forbindelse. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Mikrovirksomheder og SMV'er er særligt aktive inden for medicinsk udstyr (95 % af sektorens 32 000 virksomheder) og tjenesteydelser. De er på forkant med innovation og produktivitet og kan bidrage til at forbedre sundhedssystemernes bæredygtighed og modstandsdygtighed (47 % af virksomhederne har allerede indført en AI-teknologi). |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | De står imidlertid over for høje FoU-omkostninger og en langvarig innovationscyklus, komplekse markedsføringstilladelsesprocedurer og databeskyttelsesforordningens begrænsninger. |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Oprettelsen af et europæisk område for pålidelige sundhedsdata og rekrutteringen af »hybridmedarbejdere«, som både har faglige kompetencer og digitale færdigheder, vil fremme innovative løsninger, også i mikrovirksomheder og SMV'er, og indebære besparelser for plejesystemerne, der bliver mere solide og modstandsdygtige (15). |
| --- | --- |

3.3.4.

3.4.   Liberale erhverv (16)

| 3.4.1. | Da de data, som udøvere af liberale erhverv er i besiddelse af, har en meget følsom karakter, er udfordringerne med hensyn til respekt for privatlivets fred, fortrolighed, gennemsigtighed og ikkeforskelsbehandling særlig markante i denne sektor. |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | Anvendelsen af AI til automatisering af de mest byrdefulde opgaver bør gøre det muligt for udøvere af liberale erhverv at koncentrere sig om kernen i deres virksomhed og dermed imødekomme deres kunders/patienters behov endnu bedre. |
| --- | --- |

3.4.2.

| 3.4.3. | Som understreget i EØSU's udtalelse »Liberale erhverv 4.0« (17) udfordrer AI det særlige tillidsforhold, der findes mellem udøverne af liberale erhverv og deres kunder, samt begreberne uafhængighed og professionelt ansvar. Det indebærer navnlig, at de fagetiske regler revideres og medtager de tekniske og etiske aspekter ved AI, og at der fastsættes nye krav til uddannelse og de tilsvarende kompetencer (datasikkerhed og -kvalitet, beskyttelse af personoplysninger, cybersikkerhed m.m.). |
| --- | --- |

3.4.3.

3.5.   Juridisk rådgivning

| 3.5.1. | Trods en vedvarende og uafhængig vækst i de økonomiske konjunkturer (2,6 % om året mellem 2014 og 2018) bremses denne sektors fremgang af problemer med gennemsigtighed og systematiske fejl, som har haft indvirkning på AI siden begyndelsen, på et område, hvor tillid bygger på direkte kontakt mellem mennesker. |
| --- | --- |

3.5.1.

3.6.   Regnskabsføring/driftskontrol

| 3.6.1. | Denne sektor, som i 2018 omfattede 640 000 virksomheder i Europa, domineres af mikrovirksomheder og SMV'er. Da halvdelen af regnskabsopgaverne kan automatiseres, kan der skabes merværdi med AI, og AI giver de erhvervsdrivende mulighed for at koncentrere sig om at rådgive brugerne. |
| --- | --- |

3.6.1.

| 3.6.2. | I begge sektorer og specielt for at forebygge risiko for hacking af data i sidstnævnte sektor er det yderst ønskeligt at uddanne hybride profiler med kombinationen jura eller regnskabsføring og IT. |
| --- | --- |

3.6.2.

Bruxelles, den 19. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 517 af 22.12.2021, s. 56.

1

(2)  EØSU's udbud nr. CES/FSA/02/2020, forfatter: Space Tec Partners.

2

(3)  Årsberetning om europæiske SMV'er 2020/2021, Kommissionen, juli 2021.

3

(4)  Udtalelse om revision af Kommissionens koordinerede AI-plan (EUT C 517 af 22.12.2021, s. 56).

4

(5)  EØSU's udtalelse (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 210).

5

(6)  Meddelelse af 10. november 2021 fra kommissær Thierry Breton.

6

(7)  EUT C 240 af 16.7.2019, s. 51.

7

(8)  Som defineret i betragtning 36 i Kommissionens forslag til en retsakt om datastyring, https://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/TXT/?uri=CELEX%3A52020PC0767.

8

(9)  EØSU's udtalelse (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 1).

9

(10)  Jf. punkt 4.7 og 4.8 i EØSU's udtalelse (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 1).

10

(11)  EUT C 240 af 16.7.2019, s. 51.

11

(12)  EUT C 240 af 16.7.2019, s. 51.

12

(13)  Disse særlige bemærkninger henviser til de forskellige sektorer, som er analyseret i ovennævnte undersøgelse, som er offentliggjort af EØSU.

13

(14)  Landbrugerne, der ellers er storforbrugere af satellitdata og automatisering, skulle være tilbageholdende med at dele deres data ifølge rapporten »Intelligence artificielle: État de l’art et perspectives pour la France« (kunstig intelligens: nuværende tekniske niveau og perspektiver for Frankrig, 2021).

14

(15)  Jf. navnlig EØSU's udtalelse i EUT C 341 af 24.8.2021, s. 76 og udtalelse EUT C 517 af 22.12.2021, s. 56 om en koordineret plan for kunstig intelligens, samt Kommissionens strategiske fremsynsrapport 2021.

15

(16)  De defineres således af EU-Domstolen: Liberale erhverv omfatter »virksomhed, som bl.a. frembyder en udpræget intellektuel karakter, kræver et højt kvalifikationsniveau og sædvanligvis er undergivet præcise og strenge erhvervsfaglige regler« (dom C 267/99, I-7467, 2001).

16

(17)  EUT C 286 af 16.7.2021, s. 8.

17

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/7 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/7

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »SMV-strategien 2.0 — Styrkelse af en effektiv og hurtig gennemførelse«

(initiativudtalelse)

(2022/C 194/02)

| Ordfører: | Milena ANGELOVA |
| --- | --- |
| Medordfører: | Panagiotis GKOFAS |

Ordfører:

Milena ANGELOVA

Medordfører:

Panagiotis GKOFAS

| Plenarforsamlingens beslutning | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 32, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 13.12.2021 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 19.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 235/1/7 |

Plenarforsamlingens beslutning

25.3.2021

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 32, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

13.12.2021

Vedtaget på plenarforsamlingen

19.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

235/1/7

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | SMV'er er rygraden i EU's økonomi, og den økonomiske genopretning vil derfor i høj grad afhænge af, hvor godt de kan tilpasse sig og drive forretning i den nye virkelighed efter pandemien, der vil være præget af de gennemgribende ændringer, som den digitale og grønne omstilling medfører. For ikke blot at kunne overleve, men også trives, vokse og ekspandere, sætte skub i EU's økonomi og skabe kvalitetsjob og velfærd for borgerne har SMV'erne brug for en ekstra indsats fra EU's og medlemsstaternes side, der skal sikre dem et gunstigt erhvervsklima og passende finansierings- og støtteforanstaltninger. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | En fremtidsorienteret politik og lovgivningsmæssig ramme skal tilbyde SMV'erne sikkerhed, konsekvens, klarhed og lige konkurrencevilkår under overholdelse af principperne om bedre regulering (1) og kontrol af konkurrenceevnen, når der indføres nye, eller de eksisterende politiske foranstaltninger revideres, samtidig med at standarderne for miljøbeskyttelse og social beskyttelse opretholdes. EØSU efterlyser strømlinede administrative procedurer, så det undgås, at der bruges ressourcer på aktiviteter, der hæmmer erhvervsudviklingen. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU gentager sit forslag om, at der bør oprettes og udvikles et netværk af »finansombudsmænd«, som skal overvåge gennemførelsen af foranstaltninger, der skal forbedre SMV'ernes likviditet på kort sigt. Netværkets opgaver vil være: at fremme SMV'ers adgang til finansiering og indsamle og analysere kvalitative data for at få klarhed over, hvordan de formidlende banker bruger finansinstrumenter til at nå ud til de SMV'er, der har mest behov for finansielle ressourcer, og hvorfor de ikke får kredit. Netværket kunne også fungere som mægler ved mere generelle tvister mellem SMV'er og finansieringsydere. EØSU foreslår, at Kommissionen og medlemsstaterne hurtigt udarbejder og gennemfører en enkel ansøgningsprocedure for SMV'er for at lette og fremskynde deres adgang til EU-midler. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU mener, at velfungerende interne og internationale markeder er en vigtig politisk foranstaltning på kort sigt og opfordrer medlemsstaterne til at gøre en særlig indsats for at give SMV'er mulighed for at byde på og vinde offentlige kontrakter. De bør desuden fremskynde de offentlige investeringer generelt for at øge virksomhedernes omsætning i kombination med en effektiv anvendelse af direktivet om forsinkede betalinger (2). EØSU bifalder Kommissionens forslag om at forlænge de midlertidige rammebestemmelser for statsstøtte til juni 2022 og dermed skabe en bro til markedsbaserede betingelser efter covid-19. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU understreger, at det er afgørende for SMV'erne at styrke kompetencer og færdigheder, herunder digitale og grønne færdigheder. Dette gælder både iværksættere, virksomhedsledere og arbejdstagere. Efterspørgslen efter nye færdigheder kræver tilpasninger inden for de erhvervsrettede uddannelser, opkvalificering og omskoling. Den sociale dialog spiller en vigtig rolle for udviklingen af færdigheder, og god praksis inden for erhvervsuddannelse bør fremmes og udveksles gennem relevante EU-initiativer i samarbejde med SMV-organisationer, arbejdsmarkedets parter og medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Navnlig mikrovirksomheder og små virksomheder, familieejede og traditionelle virksomheder og socialøkonomiske virksomheder har brug for praktisk støtte på græsrodsniveau, specifikke kampagner, værktøjer og rådgivning. Der bør gøres meget mere for at sikre udbuddet og tilgængeligheden af tilstrækkelige og relevante rådgivningstjenester — også med den nødvendige støtte fra SMV-organisationerne. EØSU hilser Kommissionens lancering af handlingsplanen for den sociale økonomi (3) velkommen. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Et styrket netværkssamarbejde, samarbejde og partnerskaber med andre virksomheder og interessenter vil også bidrage til at fremskynde SMV'ernes genopretning, digitalisering og kapacitet til grøn omstilling, herunder gennem tæt inddragelse af SMV'er i forberedelsen af omstillingsforløb for industrielle økosystemer. Covid-19-pandemien har sat skub i digitaliseringen for de digitale frontløbere blandt SMV'erne, men den har også gjort den digitale kløft dybere for dem, der halter bagefter. Der er et udpræget behov for grundige analyser for at vurdere de muligheder og udfordringer, som SMV'er, navnlig de mest sårbare, der har færrest ressourcer, står over for som følge af den grønne omstilling. Målet er at støtte deres indsats, så de kan lykkes med denne omstilling. Processen kan lettes og bistås af SMV'ernes repræsentative organisationer. De bør tilbydes særlige støtteforanstaltninger og finansiering til fælles aktioner, så de kan påtage sig denne opgave. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU understreger den nøglerolle, som netværket af SMV-repræsentanter, Enterprise Europe-netværket og SMV-organisationerne spiller i indsatsen for at offentliggøre og formidle oplysninger om alle støtteforanstaltninger til det bredest mulige publikum af SMV'er. Udvalget opfordrer dem til at videreudvikle deres strukturer og arbejdsmetoder, så de på bedst mulig vis kan opfylde disse behov. EØSU foreslår, at forbindelserne mellem SMV-organisationer på EU-plan og nationalt plan og netværket af SMV-repræsentanter styrkes yderligere med henblik på at opnå en mere interaktiv model, hvor der er en konstant, direkte forbindelse og et sammenhængende, tæt og omfattende samspil med SMV'er og deres repræsentative organisationer og en bedre forståelse og anerkendelse af SMV-repræsentantens rolle. Det er SMV-repræsentanterne, der skal omsætte EU's politikker til skræddersyede konkrete foranstaltninger og støtteordninger i deres relevante medlemsstater og tilrettelægge de praktiske foranstaltninger til håndtering af hver enkelt SMV's særlige situation, således at ingen lades i stikken. EØSU ser frem til, at der snart udpeges en SMV-repræsentant i EU, som skal stå i spidsen for denne proces. |
| --- | --- |

1.8.

2.   Baggrund

| 2.1. | EØSU opfordrede til, at der blev udarbejdet en SMV-strategi 2.0 som reaktion på den nye situation (4), eftersom Kommissionen lancerede EU's SMV-strategi, umiddelbart inden covid-19-pandemien ramte (5). Når arbejdet med FFR for 2021-2027 og med de nationale genopretnings- og resiliensplaner under NextGenerationEU afsluttes, er det endvidere vigtigt at vurdere, hvorvidt målet om at sætte støtteforanstaltninger for SMV'er i centrum for alle disse programmer nu også er blevet opfyldt. Dette er særligt hastende og vigtigt, fordi det stadig er nødvendigt bedre at integrere de mange anbefalinger og forslag, som SMV'ernes repræsentative organisationer har fremsat, både på EU-niveau og på nationalt og regionalt niveau for at sikre hurtige og vellykkede resultater. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Denne initiativudtalelse fra EØSU fokuserer på, hvordan man bedre kan opfylde SMV'ernes behov for hjælp og støtte, idet den bygger på den tidligere udtalelse (6) men uden at gentage dens anbefalinger. Disse behov er ikke blot en følge af den nye virkelighed efter covid-19, men også af, at EU's SMV'er, som spiller en vigtig rolle i genopretningen af økonomien og samfundet på EU- og medlemsstatsniveau, skal overholde et af de mest komplicerede regelsæt overhovedet. I udtalelsen drøftes det, hvordan EU-midler og andre politiske støtteforanstaltninger bidrager til at få det bedste ud af SMV'ernes potentiale, og hvad der kan gøres for at fremskynde gennemførelsen og sikre hurtige og gode resultater af SMV-strategien, herunder mulige justeringer baseret på nylige erfaringer og udviklingstendenser. |
| --- | --- |

2.2.

3.   Udfordringer, muligheder og forskelle i SMV'ernes kapacitet

| 3.1. | SMV'erne står over for store udfordringer, ikke blot med hensyn til den økonomiske genopretning efter pandemien og tilpasningen til de nye omstændigheder efter pandemien, men også med hensyn til den digitale og grønne omstilling og de demografiske forandringer. Den nye situation skaber også muligheder for SMV'erne, navnlig hvis der findes passende støtteforanstaltninger, der er skræddersyet til at tage højde for de betydelige forskelle i SMV'ernes karakteristika og deres evne til at genoprette, digitalisere og blive grønnere (7). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Pandemien har radikalt ændret SMV'ernes operationelle rammer som følge af de bemærkelsesværdige ændringer, den også har medført på de globale markeder og stigningen i energi- og fragtomkostninger, der for nylig er blevet forværret af stigende inflation og negative rentesatser. Derudover er SMV'erne blevet ramt af: et fald i forbrugerefterspørgsel og -indkomst, der har en negativ indvirkning på likviditet og disponibel kapital, afbrydelser i forsyningskæderne, (mangel på råmaterialer og prisstigninger) samt udfordringer i tilknytning til de ansattes kapacitet, trivsel og færdigheds- og kompetencemismatch. Likviditetsknaphed, betalingsforsinkelser og et øget behov for finansiering er også store udfordringer, der er blevet forværret under pandemien. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | SMV'er er vidt forskellige og uensartede, og deres evne til genopretning og udvikling varierer også, afhængig af om de producerer varer og tjenester til forbrugermarkederne eller leverer mellemprodukter til større virksomheder. Hertil kommer, at genopretningen af de SMV'er, der hovedsagelig driver forretning på nationalt eller endda lokalt plan, er stærkt afhængig af genopretningen af den indenlandske økonomi, mens de, der handler på det indre marked, påvirkes af omskifteligheden på dette, og dem, der har internationale aktiviteter, vil satse på genopretning, flytning af produktionen til nærområdet eller risikospredning i afbrudte internationale værdikæder og en hurtig gennemførelse af frihandelsaftalerne. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Beklageligvis halter SMV'erne i EU-27 efter med digitaliseringen i forhold til SMV'er i UK, Norge, USA og Asien. Pandemien har bidraget til at øge bevidstheden om digitaliseringens betydning, men den har også øget den digitale kløft mellem frontløbere og følgere, og problemet med utilstrækkelig ekspertise og utilstrækkelige ressourcer i SMV'erne, der forhindrer dem i at drage fordel af digitaliseringen, eksisterer fortsat. Der mangler bl.a.:






  — | indsigt i digitaliseringens muligheder, udvikling af færdigheder og adgang til den digitale teknologi og de digitale værktøjer, der er nødvendige |
| --- | --- | --- |

3.4.

—

indsigt i digitaliseringens muligheder, udvikling af færdigheder og adgang til den digitale teknologi og de digitale værktøjer, der er nødvendige

| — | god konnektivitet, gode digitale værktøjer og tjenester |
| --- | --- |

—

god konnektivitet, gode digitale værktøjer og tjenester

| — | tid og penge |
| --- | --- |

—

tid og penge

| — | kapacitet til at kombinere en digital strategi med en konkret forretningsmodel (herunder manglende evne til at indarbejde ny teknologi i eksisterende teknologi og forretningsprocesser eller til at migrere fra tidligere systemer/dekommissionering af ældre teknologier). |
| --- | --- |

—

kapacitet til at kombinere en digital strategi med en konkret forretningsmodel (herunder manglende evne til at indarbejde ny teknologi i eksisterende teknologi og forretningsprocesser eller til at migrere fra tidligere systemer/dekommissionering af ældre teknologier).

| 3.5. | Resultaterne af en SMV-undersøgelse dokumenterer gyldigheden af EØSU's tidligere konklusioner (8), idet 72 % af SMV'erne er af den opfattelse, at bedre adgang til offentlige støtteordninger ville være nyttigt med hensyn til at give dem mulighed for at fortsætte digitaliseringen i kombination med støtte til at finde de nødvendige færdigheder eller den nødvendige ekspertise og få adgang til netværk (for henholdsvis 61 % og 62 %) og bistand i forbindelse med fundraising (50 %). Alle SMV'er ville få mere ud af tilskud og subsidieret offentlig finansiering end af finansielle instrumenter. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Immaterielle aktiver, såsom image eller langsigtede relationer med kunder, der bidrager til at imødekomme konstant skiftende og stigende behov og imødegå den skærpede konkurrence på grund af bæredygtighed, får også stadig større betydning for SMV'er. Digitalisering og grøn omstilling går hånd i hånd, i og med at digitalisering hjælper virksomhederne med at optimere anvendelsen af ressourcer og reducere indvirkningen på miljøet. Digitaliseringens negative følger for klimaet og miljøet bør dog også håndteres, hovedsagelig på et bredere systemplan. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Mange SMV'er oplever usikkerhed og manglende viden om og indsigt i de specifikke klima- og miljøpolitikker, herunder kravene i tilknytning til alle de nye finansielle værktøjer. Den grønne pagt og Fit for 55-pakken kan bl.a. påvirke SMV'erne i form af direkte krav eller indirekte gennem øgede ressourceomkostninger, samtidig med at forbedret effektivitet inden for energi- og materialeanvendelse og logistik kan medføre omkostningsbesparelser, og mere bæredygtige produkter kan skabe fordele på markederne alt afhængigt af kundernes forventninger. Stigningen i både den indenlandske og den globale efterspørgsel efter miljø- og klimateknologier og -løsninger skaber en mulighed for virksomheder, der tilbyder løsninger til andre virksomheder eller den offentlige sektor. Der er også en klar tendens til stigende forventninger om bæredygtighed fra investorers og finansfolks side. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Hertil kommer, at en SMV's forudsætninger for at håndtere den digitale og grønne omstilling påvirkes af:






  — | SMV'ens størrelse, der indvirker på udbuddet og tilgængeligheden af ressourcer. Mens mikrovirksomheder, små virksomheder og mellemstore virksomheder ligner hinanden med hensyn til andelen af den merværdi, de skaber, er der stor forskel på antallet af virksomheder i hver af disse kategorier (henholdsvis 93,3 %, 5,7 % og 0,9 % i 2020). Overvægten af mikrovirksomheder, der har færrest ressourcer, understreger udfordringernes art og omfang |
| --- | --- | --- |

3.8.

—

SMV'ens størrelse, der indvirker på udbuddet og tilgængeligheden af ressourcer. Mens mikrovirksomheder, små virksomheder og mellemstore virksomheder ligner hinanden med hensyn til andelen af den merværdi, de skaber, er der stor forskel på antallet af virksomheder i hver af disse kategorier (henholdsvis 93,3 %, 5,7 % og 0,9 % i 2020). Overvægten af mikrovirksomheder, der har færrest ressourcer, understreger udfordringernes art og omfang

| — | forskelle i markedspositioner og de sektorer, de driver forretning i — f.eks. er virksomheder, der udvikler og leverer teknologier og løsninger til digitalisering og grøn omstilling, i en anden position end dem, der anvender disse løsninger |
| --- | --- |

—

forskelle i markedspositioner og de sektorer, de driver forretning i — f.eks. er virksomheder, der udvikler og leverer teknologier og løsninger til digitalisering og grøn omstilling, i en anden position end dem, der anvender disse løsninger

| — | virksomhedens alder og vækstintensitet. Der er større sandsynlighed for, at nystartede virksomheder og vækstvirksomheder anvender avancerede digitale teknologier end andre SMV'er |
| --- | --- |

—

virksomhedens alder og vækstintensitet. Der er større sandsynlighed for, at nystartede virksomheder og vækstvirksomheder anvender avancerede digitale teknologier end andre SMV'er

| — | det overordnede erhvervsklima, der skal være attraktivt og støtte iværksætteri, innovation, investering og handel |
| --- | --- |

—

det overordnede erhvervsklima, der skal være attraktivt og støtte iværksætteri, innovation, investering og handel

| — | forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til digital omstilling, der hovedsagelig vedrører digital infrastruktur og digitale færdigheder, mens forskelle med hensyn til grøn omstilling f.eks. skyldes økonomiens naturressourceintensitet og forskellige traditioner og kulturer inden for miljøforvaltning |
| --- | --- |

—

forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til digital omstilling, der hovedsagelig vedrører digital infrastruktur og digitale færdigheder, mens forskelle med hensyn til grøn omstilling f.eks. skyldes økonomiens naturressourceintensitet og forskellige traditioner og kulturer inden for miljøforvaltning

| — | forskellige lokaliteter, idet rammevilkårene for SMV'er er forskellige i henholdsvis byer og landdistrikter. |
| --- | --- |

—

forskellige lokaliteter, idet rammevilkårene for SMV'er er forskellige i henholdsvis byer og landdistrikter.

| 3.9. | Eftersom de selvstændige erhvervsdrivende i EU bliver ældre, bør Kommissionen fremme og lette virksomhedsoverdragelser, da de gavner hele økonomien ved at sikre beskæftigelse og virksomheder og hjælper SMV'er med at opfylde fremtidige behov, da de kan betyde bedre beredskab og færdigheder med henblik på digitalisering, grøn omstilling og virksomhedsfornyelse. Gennem en vellykket virksomhedsoverdragelse kan forretningsmodellen moderniseres og omlægges, så den bliver digital og bæredygtig, mens fejlslagne eller ikkerealiserede virksomhedsoverdragelser i sidste ende medfører tab af arbejdspladser og manglende økonomisk vækst. Fremme af mangfoldighed inden for iværksætteri, f.eks. inddragelse af kvinder og tredjelandsstatsborgere, kan skabe merværdi og fremskynde væksten i flere strategiske industrier og erhvervssektorer. Socialøkonomiske modeller såsom medarbejderejede kooperativer spiller også en rolle. |
| --- | --- |

3.9.

4.   Hovedprincipperne bag en vellykket SMV-strategi 2.0

| 4.1. | EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremskynde gennemførelsen af SMV-strategien og tilpasse den til SMV'ernes forskellige betingelser, kapaciteter og behov i overensstemmelse med nedenstående principper. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Enhver foranstaltning til fremme af genopretning og modstandsdygtighed på EU-plan og nationalt plan bør styrke en økonomisk, socialt og miljømæssigt bæredygtig udvikling. Selv om offentlige investeringer og finansiering indtager en væsentlig rolle, må dette ikke tilsløre vigtigheden af private investeringer og behovet for et gunstigt erhvervsklima, navnlig i tider hvor processer, der udsættes for mange forstyrrende elementer, også skal håndteres hensigtsmæssigt. Overordnet set bør EU's politiske foranstaltninger føre til en bæredygtig økonomi efter pandemien, der er baseret på innovation, færdigheder og konkurrence snarere end på statsstøtte og protektionisme. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Da virksomhederne udfylder en vital økonomisk og samfundsmæssig rolle ved at skabe arbejdspladser og forbedre den generelle velfærd, skal støtteforanstaltninger, der sætter dem i stand til at trives, stå i centrum for EU's politikker. Denne opfordring er også begrundet i, at virksomhederne er centrale aktører i realiseringen af både den dobbelte omstilling og målsætningen om en konkurrencedygtig, digital, klimaneutral og cirkulær økonomi. Markedsmekanismerne styrer i stigende grad denne udvikling med støtte fra en ansvarlig social dialog. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | I betragtning af at SMV'erne tegner sig for 53 % af den merværdi og 65 % af den beskæftigelse, der skabes af alle virksomheder i EU (i 2020), er deres afgørende rolle i EU's økonomi og dens vellykkede genopretning ubestridelig. Der bør især lægges vægt på mikroSMV'ers særlige behov (93 % af alle SMV'er) og på at styrke deres rolle som den vigtigste drivkraft for den sociale økonomi. Da SMV'er og store virksomheder på mange måder er indbyrdes forbundne, er en mere effektiv integration i de relevante økosystemer og værdikæder gensidigt fordelagtig. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Eftersom SMV'er udviser store forskelle med hensyn til evnen til genopretning, digitalisering og grøn omstilling, findes der ingen universalløsning. Støtteforanstaltningerne bør tage hensyn til, at SMV'ers samlede kapacitet afhænger af karakteren og omfanget af samt årsagen til virksomhedens tab under pandemien (ofte sektorspecifik), virksomhedens position på markederne, i værdikæderne og virksomhedsøkosystemerne, virksomhedens rolle og placering i den digitale og grønne omstilling, virksomhedens finansielle, fysiske og menneskelige ressourcer og de erhvervsmæssige rammevilkår i den pågældende medlemsstat. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Da korttidsvirkningerne af pandemien endnu ikke er overvundet, er det fortsat vigtigt at hjælpe sunde virksomheder med at overvinde den nuværende situation. Samtidig er det nødvendigt omgående at forbedre de rammevilkår, der skal muliggøre og støtte den langsigtede digitale og grønne omstilling. SMV'erne bør derfor stå i centrum for både kortsigtet og mellemlang- til langsigtet EU-finansiering og andre politiske foranstaltninger. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Covid-19-krisen har understreget behovet for at støtte virksomheder og iværksættere, der er i alvorlige finansielle vanskeligheder, for dermed at undgå unødvendige konkurser og redde arbejdspladser. EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fortsætte deres bestræbelser på at fjerne hindringer for, at iværksættere får en ny chance og kan genstarte og for hurtigt og korrekt at gennemføre rekonstruktions- og insolvensdirektivet (9), som tilskynder medlemsstaterne til at indføre systemer for tidlig varsling, der giver mulighed for rettidig hjælp til iværksættere i nød. |
| --- | --- |

4.7.

5.   Etablering af rammevilkårene for et sundt erhvervsklima

| 5.1. | SMV-strategien er tæt knyttet til industristrategien, og de skal udvikles og gennemføres parallelt med henblik på at skabe gunstige betingelser for at drive forretning, herunder et velfungerende indre marked for varer, tjenesteydelser, kapital, data og mennesker, en gnidningsløs dobbelt omstilling og åben strategisk autonomi for EU i centrale industrisektorer og relaterede SMV-værdikæder. Det er nødvendigt, at SMV'erne inddrages tæt i forberedelsen af omstillingsvejene for de industrielle økosystemer. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Medlemsstaterne kan bidrage til at fremskynde SMV'ernes udvikling ved at give dem bedre muligheder for at byde på og vinde offentlige kontrakter, både på EU-plan og nationalt plan, og ved generelt at fremskynde de offentlige investeringer, således at de involverede virksomheders omsætning øges hurtigere. Reglerne i direktivet om forsinkede betalinger for så vidt angår betalinger fra offentlige myndigheder til virksomheder skal håndhæves strengere, og der skal overvejes nye foranstaltninger, som også tager sigte på at fremskynde transaktioner mellem private virksomheder. Hvis betalingstempoet øges, kan SMV'ernes likviditet forbedres yderligere. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Gensidig anerkendelse af varer kan sikre varernes frie bevægelighed i EU, men mange SMV'er har stadig vanskeligt ved at komme ind på markedet i andre medlemsstater på grund af omstændelige nationale administrative procedurer. EØSU fremhæver betydningen af standardisering, når det handler om at fjerne markedshindringer og lette grænseoverskridende aktiviteter. Den effektive inddragelse af interessenter såsom SMV'er bør styrkes yderligere i standardiseringsprocesserne, både på EU-plan og internationalt plan. Standarder bør udarbejdes på en SMV-venlig måde, og der bør ydes støtte og vejledning til anvendelsen af standarder i SMV'er. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | International handel spiller en vigtig rolle i bestræbelserne på at fremme virksomheders vækst og udvikling og EU's økonomi. Ud over at håndtere pandemirelaterede hindringer er det også nødvendigt at videreføre de langsigtede bilaterale og multilaterale forhandlinger om åben og regelbaseret handel for at forbedre SMV'ernes markedsadgang, internationalisering og vækst. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | For at kunne nå sine mål, samtidig med at den tackler en lang række udfordringer med hensyn til omkostninger og gennemsigtighed, skal SMV-strategien 2.0 ledsages af en befordrende og gunstig lovgivningsmæssig ramme, der fremmer en effektiv og hurtig genopretning af SMV'er og deres udvikling og evne til at ansætte nye medarbejdere. EØSU understreger, at de politiske og lovgivningsmæssige rammer skal give SMV'erne sikkerhed, sammenhæng og klarhed, så de kan overholde dagsordenen for bedre regulering (10), hvilket omfatter kontrol af konkurrenceevnen og en vurdering af de kumulative virkninger af de forskellige initiativer. »Small Business Act« og engangsprincippet skal gennemføres fuldt ud, samtidig med at der opretholdes høje standarder for miljøbeskyttelse og social beskyttelse og sikres lige konkurrencevilkår. Reguleringen skal tage højde for konkurrencevilkårene ved at vurdere, om visse specifikke regler bør være de samme for alle virksomheder eller afpasses efter virksomhedernes størrelse. EØSU efterlyser også strømlinede administrative procedurer, så det undgås, at ressourcerne koncentreres om aktiviteter, der ikke øger, men i stedet hindrer bestræbelserne på at udvikle virksomhederne. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Der er behov for bedre koordinering af foranstaltninger mellem medlemsstaterne på det indre marked under uforudsete omstændigheder såsom pandemien for at sikre fri bevægelighed for varer, tjenesteydelser og arbejdstagere samt forretningskontinuitet for SMV'er. Det kommende initiativ vedrørende nødinstrumentet for det indre marked udgør et vigtigt grundlag for dette arbejde. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | EØSU mener, at erhvervsregulering, når der er tale om SMV'er med en høj grad af informationsasymmetri mellem tjenesteudbyder og kunde og tjenester, hvor tjenesteudbyderen optræder som kundens betroede forvalter (f.eks. inden for de liberale erhverv), kan beskytte sikkerheden, uafhængigheden og kvaliteten af tjenesterne. Samtidig skal markedsforvridninger, herunder eventuelle grænseoverskridende barrierer, imødegås. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | For at sikre udbredelsen af digitale og grønne løsninger er der behov for ordentlige fysiske infrastrukturer til en overkommelig pris på alle forretningssteder, herunder i landdistrikter og fjerntliggende områder. Investeringer i effektive digitale forbindelser og i bæredygtige transport- og energisystemer er under alle omstændigheder nyttige, men er også med til at fremme genopretningen. |
| --- | --- |

5.8.

6.   Finansiel og anden støtte

| 6.1. | SMV'ernes ekstra behov for finansiel og anden støtte skyldes hovedsagelig deres begrænsede evne til at gennemføre genopretning, digitalisering og grøn omstilling som følge af deres knappe ressourcer. Covid-19-krisen forværres nu af stigende inflation, som også skyldes stigende energipriser. EØSU understreger derfor betydningen af at yde relevant finansiel og ikkefinansiel støtte og håber, at medlemsstaterne, samtidig med at de tager hensyn til deres forskellige ressourcer og kapacitet til at støtte virksomhederne, hurtigt godkender forslaget om at forlænge de midlertidige rammebestemmelser for statsstøtte (11), idet de fungerer som en bro til markedsbaserede forhold efter covid-19. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Ved tildelingen af finansiel støtte fra det offentlige skal man sørge for at undgå at udpege vindere eller at støtte ikkelevedygtige virksomheder, da konkurrence og markeder bør være afgørende for, hvilke virksomheder der trives. I stedet bør der ved tildelingen af midlerne tages højde for de forskellige rammevilkår og typer af SMV'er, hvorved støtten gøres mere effektiv og målrettet til opfyldelse af de pågældende behov. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | EØSU gentager sit forslag om, at der bør oprettes og udvikles et netværk af »finansombudsmænd« i medlemsstaterne, som koordineres af EU, og foreslår, at anvendelsesområdet udvides til at omfatte alle finansieringskilder. EØSU har også foreslået, at der oprettes en SMV-likviditetstaskforce, der skal arbejde tæt sammen med ombudsmændene om at overvåge gennemførelsen af Kommissionens nye foranstaltninger rettet mod mikro-SMV'ers kortfristede likviditet, som der er stillet forslag om på EU- og medlemsstatsplan. Netværket vil hjælpe SMV'er med at få adgang til finansiering, men kan også bistå Kommissionen med at indsamle og analysere kvalitative data for at få klarhed over, hvordan de formidlende banker bruger finansinstrumenter til at nå ud til de SMV'er, der har mest behov for finansielle ressourcer, og hvorfor de ikke får kredit, i overensstemmelse med principperne for tilbagemeldinger fra banker. Netværket bør også afgøre mere generelle tvister mellem SMV'er, banker, andre udbydere af finansielle tjenester og likviditet samt finansieringsorganer. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Investeringer i innovation er bestemt gavnlige, da de både bidrager til udvikling af eksisterende virksomheder og til oprettelsen af nye samt til at skabe bedre resultater på lang sigt. Ud over at fokusere på visse innovationsøkosystemer bør finansieringen styrke udviklingen af teknologier og løsninger, der kan opskaleres og anvendes af en bred vifte af SMV'er. At omsætte risikobetonede og dog innovative idéer til handling kræver medvirken af en række aktører, herunder forskere, iværksættere og slutbrugere eller kunder. EU-støtteordninger, der finansieres af Horisont Europa og InvestEU, er imidlertid alt for komplekse til, at visse SMV'er kan ansøge, selv om de ville blive betragtet som støtteberettigede. EU kan løse denne udfordring ved at reducere byrder og hindringer, når det gælder SMV'ernes præsentation af idéer, og ved at tilbyde de ansøgere, der har fået tildelt støtte, vejledning og støtte under hele processen. EØSU foreslår, at Kommissionen og medlemsstaterne hurtigt udarbejder og gennemfører en enkel ansøgningsprocedure for SMV'er for at lette og fremskynde deres adgang til EU-midler. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Mange programmer under samhørighedspolitikken gør brug af de nyligt indførte regler og den øgede fleksibilitet til at omlægge deres tildelinger til de sektorer og regioner, der er hårdest ramt af pandemien. Kommissionen bør sikre, at tildelinger i tilknytning til innovation og den dobbelte omstilling ikke reduceres, da det vil påvirke SMV'ernes investeringer i infrastruktur, digital kapacitet og miljømæssig modstandsdygtighed. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Styrkelsen af kompetencer og færdigheder er et andet område for fremtidsorienterede investeringer, der bør prioriteres. Behovet for udvikling af færdigheder gælder både iværksættere, virksomhedsledere og arbejdstagere. Der skal sikres ordentlige erhvervskompetencer for at imødekomme såvel nuværende som fremtidige behov hos SMV'erne. For at kunne opfylde behovene i forbindelse med den dobbelte omstilling bør digitale og grønne færdigheder betragtes som grundlæggende færdigheder for alle. Opfyldelsen af behovet for nye færdigheder kræver både justering af erhvervsuddannelserne og en ny tilrettelæggelse af opkvalificering og omskoling. Den sociale dialog spiller en vigtig rolle for udviklingen af færdigheder på arbejdspladsen, og god praksis inden for erhvervsuddannelse bør fremmes og udveksles gennem relevante EU-initiativer i samarbejde med SMV-organisationer, arbejdsmarkedets parter og medlemsstaterne. |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | Især mikrovirksomheder og små virksomheder har behov for praktisk støtte og rådgivning på græsrodsniveau, som er uløseligt knyttet til deres ressourcerelaterede kapacitet. Der bør gøres langt mere for at sikre udbuddet og tilgængeligheden af tilstrækkelige og relevante rådgivningstjenester til opfyldelse af både langsigtede og daglige behov. Dette omfatter indførelse af moderne teknologier, udvikling af færdigheder og forbedrede virksomhedsresultater. EØSU opfordrer også til, at der udvikles særlige kampagner og værktøjer for mikrovirksomheder, der udgør den største og mest sårbare kategori af SMV'er. |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | For at få indsigt i SMV'ernes praktiske behov og målrette foranstaltningerne på hensigtsmæssig vis er der behov for en solid database over forholdene på græsrodsniveau. Det er også vigtigt, at de politiske beslutningstagere på alle niveauer bevarer indsigten i SMV'ernes praktiske liv og forhold. EØSU opfordrer Kommissionen til yderligere at styrke netværket af SMV-repræsentanter i retning af en mere interaktiv model, hvor der er en konstant, direkte og så tæt og omfattende forbindelse som muligt til SMV'er og SMV'ernes repræsentative organisationer og støttenetværk såsom arbejdsmarkedets parter og relevante interessentorganisationer. EØSU opfordrer også Kommissionen til hurtigt at udpege en SMV-repræsentant i EU, der straks bør påbegynde sit arbejde, og som bør have en operationel og ikke blot en figurativ status i institutionerne. EØSU understreger den nøglerolle, som netværket af SMV-repræsentanter, Enterprise Europe-netværket og SMV-organisationerne spiller i indsatsen for at offentliggøre alle støtteforanstaltninger så bredt som muligt og dermed formidle oplysninger til det bredest mulige publikum af SMV'er. |
| --- | --- |

6.8.

| 6.9. | Et styrket netværkssamarbejde, samarbejde og partnerskaber med andre virksomheder og interessenter vil også bidrage til at fremskynde SMV'ernes genopretning, digitalisering og kapacitet til grøn omstilling. Dette bør være et af hovedformålene med at fremme innovation og forretningsøkosystemer, og EØSU understreger behovet for at styrke de digitale innovationsknudepunkters og onlineplatformes rolle og netværk, så de bliver let tilgængelige for og kan yde støtte til SMV'er. Digitalisering er også afgørende i dagligdagen, idet den letter netværkssamarbejde og gør det muligt for SMV'er at interagere mere bredt og tættere med kunder, investorer, forretningspartnere, arbejdsmarkedets parter, forskere, undervisere og offentlige myndigheder. |
| --- | --- |

6.9.

| 6.10. | EØSU har kortlagt følgende principper, der bør tages hensyn til ved udviklingen af alle nye SMV-digitaliseringsprogrammer. Disse principper kan anvendes på alle SMV-støtteforanstaltninger:






  — | sikre, at programmet er målrettet, opfylder behovene og let for modtagerne at forstå, ansøge om og gennemføre — ved på forhånd at rådføre sig med vigtige interessenter og eksperter |
| --- | --- | --- |

6.10.

—

sikre, at programmet er målrettet, opfylder behovene og let for modtagerne at forstå, ansøge om og gennemføre — ved på forhånd at rådføre sig med vigtige interessenter og eksperter

| — | arrangere et centralt kontaktpunkt for programmet med henblik på information og ressourcer, hvor SMV'erne kan få støtte til deres digitaliseringsaktiviteter, og som kan hjælpe dem med at udvikle ekspertise i anskaffelsen og anvendelsen af disse teknologier |
| --- | --- |

—

arrangere et centralt kontaktpunkt for programmet med henblik på information og ressourcer, hvor SMV'erne kan få støtte til deres digitaliseringsaktiviteter, og som kan hjælpe dem med at udvikle ekspertise i anskaffelsen og anvendelsen af disse teknologier

| — | udvikle iværksætteres egne digitale færdigheder, da dette har en direkte indflydelse på virksomhedens digitaliseringsniveau, samt højne det generelle niveau for digitale færdigheder i virksomheden |
| --- | --- |

—

udvikle iværksætteres egne digitale færdigheder, da dette har en direkte indflydelse på virksomhedens digitaliseringsniveau, samt højne det generelle niveau for digitale færdigheder i virksomheden

| — | lette adgangen til ekstern finansiering og sikre hurtig udbetaling |
| --- | --- |

—

lette adgangen til ekstern finansiering og sikre hurtig udbetaling

| — | fremme samarbejdet med andre partnere og interessenter |
| --- | --- |

—

fremme samarbejdet med andre partnere og interessenter

| — | udforme digitaliseringsprogrammerne, så der indsamles data og feedback fra SMV'erne — hvilket også tjener til at forbedre aktuelle og fremtidige tjenester og programmer. |
| --- | --- |

—

udforme digitaliseringsprogrammerne, så der indsamles data og feedback fra SMV'erne — hvilket også tjener til at forbedre aktuelle og fremtidige tjenester og programmer.

Bruxelles, den 19. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 517 af 22.12.2021, s. 45, punkt 3.6.3.

1

(2)  EUT L 48 af 23.2.2011, s. 1.

2

(3)  https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=89&furtherNews=yes&newsId=10117&langId=da

3

(4)  EUT C 429 af 11.12.2020, s. 210.

4

(5)  COM(2020) 103 final.

5

(6)  EUT C 429 af 11.12.2020, s. 210.

6

(7)  EUT C 197 af 8.6.2018, s. 1.

7

(8)  EUT C 429 af 11.12.2020, s. 210 og tidligere udtalelser.

8

(9)  EUT L 172 af 26.6.2019, s. 18.

9

(10)  EUT C 517 af 22.12.2021, s. 45, punkt 3.6.3.

10

(11)  Vedtaget den 30.9.2021 — om at forlænge disse med yderligere seks måneder.

11

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/14 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/14

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Eures — en bedre integration af arbejdsmarkederne«

(initiativudtalelse)

(2022/C 194/03)

Ordfører:

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.2.2020 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 32, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 16.12.2021 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 19.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 237/1/5 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.2.2020

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 32, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

16.12.2021

Vedtaget på plenarforsamlingen

19.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

237/1/5

1.   Anbefalinger og konklusioner

| 1.1. | EØSU støtter initiativer på europæisk og lokalt plan for at skabe et mere tilpasningsdygtigt og tilgængeligt europæisk arbejdsmarked for alle borgere uanset nationalitet, køn, alder eller social status. Gennemsigtigheden og tilgængeligheden af information, rådgivning og formidlingstjenester på arbejdsmarkedet er afgørende for at styrke og udvikle det europæiske arbejdsmarked. Euresportalen, der blev lanceret i 1994, er hurtigt blevet et velkendt værktøj, hvis formål er at give lige adgang til information, rådgivning og formidling af høj kvalitet, effektive og sikre systemer til elektronisk dataudveksling mellem jobsøgende og arbejdsgivere samt en bedre feedback med hensyn til de processer, der følger med jobformidling i et andet land, mellem arbejdsgivere, jobsøgende og institutioner. Der er dog behov for at forbedre disse tjenester og skabe større klarhed i og synlighed af de offentlige arbejdsformidlingers reelle resultater i lyset af de socioøkonomiske ændringer, der har fundet sted i EU og EØS i løbet af de 27 år, der er gået. Hertil er der brug for at skitsere de fremtidige muligheder for videreudvikling eller ændring af informations-, rådgivnings- og formidlingsaktiviteterne, mindske skævhederne på det europæiske arbejdsmarked og tackle urimelig og ureguleret praksis inden for arbejdsformidling. Den nye virkelighed efter Brexit og covid-19-pandemien, det socioøkonomiske miljø i forandring i EU og EØS og indlemmelsen af Eures i Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndigheds aktiviteter nødvendiggør tillige en mere aktuel fortolkning af lovgivningsrammen for Eures. Det er også nødvendigt at tage højde for, at der ikke har været nogen væsentlige og fyldestgørende ændringer af Eures' rolle og aktiviteter, siden nettet blev oprettet. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU anbefaler en omfattende analyse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/589 (1). Hvad nettets aktiviteter angår, er EØSU af den opfattelse, at det har potentiale til at tilvejebringe mere analytisk information og overvåge de processer, der vedrører arbejdskraftens mobilitet. Gennem sin elektroniske portal kunne nettet levere konsolideret information og rådgivning til jobsøgende og arbejdsgivere i et meget større omfang, end det er tilfældet nu. Med indlemmelsen af Eures i Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndigheds aktiviteter vil nettets aktiviteter kunne udvides og optimeres med henblik på at maksimere resultatet af de menneskelige og økonomiske ressourcer, der investeres heri. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU opfordrer til, at der afholdes en offentlig høring om moderniseringen af Euresnettet og -portalen, og at der foretages en evaluering af effektiviteten af de leverede tjenester, hvilket bør ske i samarbejde med arbejdsmarkedets parter på både nationalt og europæisk plan. Aktiv inddragelse af alle berørte parter i processen betyder, at der bliver skabt det nødvendige grundlag og den nødvendige platform for nettets videreudvikling. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU mener, at der er behov for en systematisk og detaljeret analyse af Euresnettets aktiviteter, i lyset af at det nu lægges ind under Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndigheds generelle handlingsmekanisme Som en del af Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed øges nettets potentiale og muligheder for at videreudvikle aktiviteterne rettet mod at bekæmpe urimelig praksis på arbejdsmarkedet og gøre mobilitet på arbejdsmarkedet nemmere samt informere brugerne herom og om de udfordringer, der er forbundet dermed. Euresnettet udgør en kanal af god kvalitet til systematiseret information og kan spille en mere aktiv rolle med hensyn til at forebygge, overvåge og kontrollere risikoen for krænkelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med mobilitet over grænserne. Udvikling af offentligt tilgængelige systemer til overvågning af covid-19-relaterede processer, der påvirker dynamikken på det europæiske arbejdsmarked, og processer, der viser og afdækker ureguleret praksis hos formidlere og arbejdsmarkedsaktører ville have en betydelig merværdi for Euresnettets aktiviteter. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU henleder navnlig opmærksomheden på situationen på arbejdsmarkedet, der er i hastig forandring i Europa som følge af covid-19-pandemien. Medlemsstaterne er nødt til at følge de algoritmer, der er designet til at tackle den igangværende sociale krise, og tillige udvikle innovative tilgange for at håndtere udfordringerne. Euresplatformen bør være i stand til at reagere øjeblikkeligt med konkrete foranstaltninger på en pandemi eller i tilfælde af restriktioner og nye udfordringer for arbejdskraftens frie bevægelighed. I den forbindelse bør der også udvikles foranstaltninger for at forbedre integrationen af de sociale grupper, der er længst væk fra arbejdsmarkedet, såsom personer med handicap, personer i førtidspensionsalderen og unge, bl.a. gennem forbedret dialog og samarbejde mellem de forskellige berørte institutioner og arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | I en situation med pandemi er sæsonarbejdere en af de hårdest ramte grupper på arbejdsmarkedet. Et vigtigt aspekt i den informerede beslutning om at tage arbejde i et andet land end sit eget er, at den potentielle arbejdsgiver giver de jobsøgende detaljeret information om alle foranstaltninger til håndtering af de komplikationer i forbindelse med grænseoverskridende sæsonarbejde, der skyldes covid-19. EØSU er ligeledes af den opfattelse, at det vil være nyttigt at foretage en kvalitativ gennemgang af, hvordan stillingsopslag offentliggøres, så kvalitet prioriteres frem for mængden af offentliggjorte oplysninger. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU anbefaler, at den europæiske portal for jobmobilitet (Euresportalen) også anvendes som en kanal for initiativer, der vedrører uddannelsesmobilitet og opkvalificering af forskellige grupper på arbejdsmarkedet. EØSU mener, at en sådan model vil være givtig og gennemførlig, hvis man gør brug af ressourcerne og kvaliteten i Eures inden for rammerne af Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Særlige bemærkninger

| 2.1. | EØSU opfatter den europæiske portal for jobmobilitet (Eures) som et vigtigt redskab i omlægningen af det europæiske arbejdsmarked og anerkender de offentlige arbejdsformidlingers væsentlige rolle i gennemførelsen heraf. Efter EØSU's mening kan Eures spille en meget større rolle i forhold til at informere og rådgive arbejdstagerne om, hvordan de bedst klarer de aktuelle udfordringer forbundet med digitaliseringen, omstillingen til grønne job, den igangværende pandemi og de nye beskæftigelsespolitikker og -former. EØSU bifalder oprettelsen af Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed og dennes rolle som koordineringsmekanisme for grænseoverskridende arbejdskraftmobilitet med henblik på at lette den fælles kontrol og som mægler, der kan finde løsninger i tilfælde af en grænseoverskridende tvist mellem nationale myndigheder. EØSU mener i den forbindelse, at Eures — som en del af Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed — bør fortsætte og fremskynde sin omstilling for aktivt at tilpasse sine aktiviteter til de nye udfordringer, der følger af covid-19-pandemien og indvirker på den generelle udvikling på det europæiske arbejdsmarked. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | En tilpas og rettidig afvejning mellem de prioriterede politikker er vigtig for EU's økonomiske og sociale sundhed. Den menneskelige faktor og menneskers trivsel og udvikling er et fælles mål i Det Europæiske Fællesskab. Denne nye virkelighed kræver en øjeblikkelig genovervejelse af alle tilgængelige ressourcer og om nødvendigt en omlægning af de aktiviteter, der berører Euresnettet, på en måde, der passer til de nye markedsforhold og sociale forhold. EØSU mener, at der på nuværende tidspunkt også bør være særlig fokus på de sårbare grupper på arbejdsmarkedet — personer med handicap, unge og den aldrende befolkning — og særlig opmærksomhed på visse former for beskæftigelse såsom sæsonarbejdere (2), så man sikrer ligebehandling af disse arbejdstagere, ikke mindst i lyset af pandemien. For arbejdsgiverne er der ikke ubetydelige udfordringer forbundet med brugen af nettet. EØSU opfordrer derfor til, at man iværksætter en evaluering af de leverede tjenester og en analyse af resultaterne i samarbejde med arbejdsmarkedets parter på lokalt og europæisk plan. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.2.1. | Sæsonarbejdere. Aktuelt betyder den sæsonprægede mobilitet af arbejdskraft fra en medlemsstat til en anden ikke blot, at arbejdstagerne udsættes for en øget sundhedsrisiko som følge af pandemien, men også begrænset garanti for deres sikkerhed, da de ikke kender eller er klar over arbejdslovgivningen i værtslandet. Euresnettet, hvis fokus er de jobsøgende, bør genoverveje den måde, det fungerer på, og sikre den størst mulige bevidsthed om garantierne for denne gruppe af arbejdstageres rettigheder, arbejdsforhold og status under pandemien. Enhver arbejdstager, som vælger at arbejde i et andet land end sit eget, og som træffer dette valg ved hjælp af Euresnettet, bør på forhånd og på en forståelig måde informeres af Eures om de nøjagtige vilkår og betingelser og om de specifikke sundhedsforanstaltninger, som de og deres familier er garanteret, når de tager beskæftigelse i en anden medlemsstat. Det skal også klart fremgå, hvem der er ansvarlig for manglende overholdelse af de angivne sanitære og sundhedsmæssige betingelser. Derfor mener EØSU, at man hurtigst muligt bør vurdere, hvorvidt man på grundlag af forordning (EU) 2016/589 kan finde løsninger på de aktuelle udfordringer og de specifikke behov på det europæiske arbejdsmarked, eller om forordningen bør revideres. Sæsonarbejdere er i kraft af karakteren af deres beskæftigelse nogle af de mest sårbare grænsearbejdere, og der bør foretages en gennemgang af beskyttelsen af deres rettigheder såvel på baggrund af en situation med restriktioner som følge af epidemiforanstaltninger, naturkatastrofer eller andre tilfælde af force majeure som generelt, når det offentlige og økonomiske liv igen er blevet normaliseret. Gennem sine rådgivere i medlemsstaterne bør Eures levere daglige opdateringer om de foranstaltninger, der træffes i de enkelte medlemsstater, og som berører arbejdstagernes rettigheder og forpligtelser under en pandemi, herunder mulighederne og betingelserne for behandling, hvis der opstår sundhedsproblemer. Offentliggørelse af information om sæsonarbejderes rettigheder på e-portalen (3) er et godt grundlag for at bygge videre på denne type information. For at beskytte denne gruppe af arbejdstagere er der for at udvikle beskyttelsesforanstaltninger, som bør være underlagt en overvågning, der er offentlig tilgængelig. EØSU anbefaler, at tjenester for sæsonarbejdere tages i betragtning og underlægges kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/36/EU (4) såvel som Kommissionens meddelelse om retningslinjer for sæsonarbejdere i EU i forbindelse med covid-19-udbruddet (5). |
| --- | --- |

2.2.1.

| 2.2.2. | Personer med handicap. EØSU anbefaler, at Euresnettet indrettes, så det også tager højde for de specifikke behov hos personer med handicap, som i øjeblikket er udelukket fra portalens virkeområde, hvilket skaber ulighed mellem sårbare grupper på arbejdsmarkedet. EØSU anbefaler for det første, at man giver portalen en indbygget funktion, der gør det muligt for mennesker med forskellige handicap at bruge den. For det andet er der behov for en særskilt sektion for job, som er velegnede til personer med handicap, samt et tilgængeligt miljø, der gør det let at finde og hente information om disse job. EØSU mener, at vi i vores bestræbelser på at skabe et fælles og socialt engageret EU bør have større fokus på og sætte flere ressourcer af til denne gruppe, og efterlyser struktureret information om, hvor mange personer med handicap der benytter portalens tjenester. Samtidig mangler vi også systematisk information om de initiativer af europæisk rækkevidde, som Eures iværksætter, og denne mangel bør afhjælpes hurtigt og på en hensigtsmæssig måde. |
| --- | --- |

2.2.2.

| 2.2.3. | Unge. Initiativer, der hjælper de unge, som leder efter lærepladser og praktikophold, er et skridt i retning af en forbedring af arbejdsklimaet. Euresnettet deltager allerede i europæiske ungdomsprojekter, og med en saglig gennemgang af resultaterne af gennemførelsen af disse projekter og anvendelse af en integreret tilgang vil Eures kunne bidrage til at øge bevidstheden om de farer, der er i processen med at rekruttere unge til praktikpladser, og hvordan man afhjælper eller forebygger disse farer. Flere og flere unge udnytter deres ret til arbejdskraftmobilitet og dermed indhente deres første erfaringer på arbejdsmarkedet i en anden medlemsstat. Desværre er der også mange uregulerede og skadelige former for praksis i denne type beskæftigelse, hvilket hovedsagelig skyldes forskellene i medlemsstaternes standarder, og at den gældende lovgivning er forskellig. Hidtil har det eneste initiativ rettet mod unge i alderen 18-35 år været »Your First EURES Job« (YfEj (6)). EØSU opfordrer til, at dette initiativ evalueres, til at der foretages en vurdering af dets effektivitet og virkning, samt til at portalen leverer struktureret information fra medlemsstaterne om praktikanters/lærlinges rettigheder og pligter og om gældende lovgivning. |
| --- | --- |

2.2.3.

| 2.2.4. | Personer i førtidspensionsalderen. EØSU glæder sig over, at den forventede levetid i EU er stigende, men er meget bekymret over de konsekvenser, som EU's aldrende befolkning har for arbejdsmarkedet. For at udnytte de ældres potentiale fuldt ud så længe som muligt ved hjælp af Eures' muligheder vil det være hensigtsmæssigt at udvikle paneuropæiske programmer for at fastholde de ældre på arbejdsmarkedet, sådan som man gør med Senior Experten Service-programmet i Tyskland (SES (7)). Andelen af ældre på arbejdsmarkedet er støt stigende, hvilket kræver særlige foranstaltninger og incitamenter. De demografiske udfordringer (8), som det europæiske arbejdsmarked står over for, kræver nye tilgange og foranstaltninger, der koordineres og overvåges i forhold til de opnåede resultater. I den forbindelse råder Eures over glimrende tekniske og menneskelige ressourcer, som kunne bruges mere aktivt og specifikt til initiativer, der fremmer beskæftigelsen i en aldrende befolkning. Nettet har for nylig foreslået initiativet Reactivate (9), og EØSU anbefaler, at dette initiativ også evalueres, og at der foretages en vurdering af dets effektivitet og virkning. |
| --- | --- |

2.2.4.

| 2.2.5. | Arbejdsgivere. Euresnettet bør efter EØSU's opfattelse levere tilgængelig og forståelig information til de arbejdsgivere, der anvender nettet, og portalen bør ikke blot have fokus på mobilitet over grænserne, men også fremme mobiliteten inden for medlemsstaterne. For at skabe lige vilkår for alle arbejdsgivere bør der udstikkes klare retningslinjer for, hvordan administrative hindringer tackles, når der rekrutteres fra andre medlemsstater, sådan som det fremgår af Eures' evalueringsrapport fra 2019 med titlen »Study supporting the ex-post EURES evaluation and the second biennial EURES report« (10). I en situation hvor der mangler arbejdskraft i alle medlemsstater, især faglærte arbejdstagere, bør Euresnettet også levere aktuel information om den konkrete mangel på og overskud af arbejdskraft i de enkelte medlemsstater og fremme koordineringen af medlemsstaternes indsats med henblik på en ligelig fordeling af jobsøgende for at styrke det paneuropæiske arbejdsmarked. |
| --- | --- |

2.2.5.

| 2.3. | EØSU er samtidig klar over, at opkvalificering og overførbare færdigheder er afgørende for at styrke arbejdstagernes kompetencer og skabe bæredygtige job af god kvalitet. EØSU foreslår, at man for virkelig at forbedre de jobsøgendes beskæftigelsesegnethed udvider funktionerne på Euresportalen til at omfatte relevant information om mulighederne for uddannelsesmobilitet og de uddannelsesmuligheder i andre medlemsstater, som udbydes af private og offentlige centre og institutioner, herunder andre af Kommissionens portaler/net såsom SALTO (11). Som det er nu, er denne information ikke samlet på ét sted. Man kunne supplere informationen på portalen i den henseende ved at øge samarbejdet med uddannelsescentre og -institutioner. På denne måde kan Euresnettets elektroniske portal blive en solid platform for udbud af ensartede løsninger vedrørende uddannelse, beskæftigelse og varetagelse af de jobsøgendes og arbejdsgivernes interesser. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EØSU mener, at Euresportalens begrænsede rolle som »formidlingsplatform« for jobsøgning og jobformidling bør genovervejes og udvides, ikke mindst efter at Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed har fået til opgave at stå for administrationen af den. De opgaver, som Euresrådgiverne i de enkelte medlemsstater udfører, og som i øjeblikket omfatter levering af information, vejledning og rekruttering for jobsøgende og arbejdsgivere, bør opgraderes og suppleres med opgaver, der går ud på at give advarsler i forbindelse med overtrædelser af arbejdsretten og skabe lettere kontakt til arbejdstilsyn og andre kontrolorganer. Dette vil kræve et meget bedre samarbejde mellem de offentlige arbejdsformidlinger og arbejdstilsynene på nationalt plan samt kontakt med den europæiske platform for imødegåelse af sort arbejde. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | EØSU opfordrer også til, at der fastlægges holdbare regler for Euresnettets arbejde med at overvåge offentliggjorte opslag og med at tilrettelægge jobmesser i forskellige medlemsstater. Det er nødvendigt at fastlægge fælles regler og mekanismer i alle medlemsstater, når det gælder primær kontrol, undersøgelse af tvivlsomme arbejdsgivere og et midlertidigt stop for deres adgang til portalen. Der bør udvikles et passende system, der kan beskytte grænsearbejdernes rettigheder gennem de relevante netværk og organisationer for socialt samarbejde. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Eures bør spille en mere aktiv rolle med hensyn til at forebygge skævheder på de nationale arbejdsmarkeder. Euresnettet bør levere information og tage højde for specifik mangel på og overudbud af arbejdskraft samt i bestemte perioder hindre omfattende rekruttering af arbejdstagere, som der er mangel på, navnlig arbejdstagere i højt kvalificerede job, som er ekstremt vigtige for den nationale økonomi. For mange medlemsstater udgør hjerneflugten til lande med højere levestandarder allerede en trussel mod deres egne økosystemer. EØSU anbefaler, at nettet for hvert land indsamler og analyserer information om arbejdstagere, som der er mangel på, og udarbejder en klar algoritme for at tilrettelægge og deltage i aktiviteter, som vedrører rekruttering af sådanne arbejdstagere. For at forbedre synligheden af nettets aktiviteter og sikre at det holdes ajour, er det nødvendigt at genoverveje, hvilke ledige stillinger de nationale rådgivere slår op på Eures' e-portal (12). På nuværende tidspunkt er millioner af opslag fra de nationale arbejdsformidlingers databaser synlige på portalen, men på grund af forskellige krav er mange af dem ikke relevante for alle EU-borgere. Dette giver en fornemmelse af kvantitet, men effektiviteten af en sådan tilgang og dens endelige resultat bør også analyseres. EØSU understreger nødvendigheden af at tilstræbe en afbalanceret tilgang til rekruttering og arbejdskraftudbud, hvor der tages hensyn til manglen på og overskuddet af arbejdskraft i de enkelte medlemsstater. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | EØSU opfordrer til, at Euresrådgiverne følger en ensartet tilgang i deres arbejde i alle medlemsstaterne gennem udveksling af god praksis og udarbejdelse af ensartede retningslinjer. Feedbacken mellem de forskellige aktører, der er involveret i hørings- og formidlingsprocessen, bør forbedres. I nogle medlemsstater er der ikke noget regelsæt, som stiller krav om feedback og rapportering om den reelle beskæftigelse efter en formidling via Euresnettet. EØSU anbefaler, at Det Europæiske Koordineringsbureau som paraplyenhed får til opgave at indsamle og analysere denne type information efter medlemsstat. På denne baggrund vil det være muligt at træffe rettidige og hensigtsmæssige beslutninger for at forbedre eller udbygge nettets funktioner. EØSU er af den opfattelse, at feedback mellem arbejdsgivere, arbejdstagere og offentlige arbejdsformidlinger er afgørende for at evaluere Eures' effektivitet. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | EØSU gør også opmærksom på, at eftersom en af de vigtigste aktører på det europæiske arbejdsmarked, nemlig Det Forenede Kongerige, er trådt ud af EU, kræver det yderligere fleksibilitet og tilpasning af processerne for behandling, beskyttelse og overførsel af personoplysninger og arbejdstagernes rettigheder og et samarbejde med arbejdsformidlinger på lokalt plan og i hele EU. Euresnettets rettidige reaktion og tilpasning til Det Forenede Kongeriges udtræden af EU er afgørende for sikkerheden i de processer, der ledsager formidlingsaktiviteterne, og for kvaliteten og den sikre behandling af EU-borgernes personoplysninger. Det skal sikres, at EU-borgere, hvis personoplysninger er blevet overført via Euresnettet og allerede ligger hos formidlingsorganisationer på et tredjelands område, holdes tilstrækkeligt underrettet, og at eventuelle problemer løses. Disse processer vedrører Euresnettets drift direkte og bør afspejles på en korrekt og hensigtsmæssig måde i retsgrundlaget, herunder — hvis det viser sig at være nødvendigt — gennem en revision af forordning (EU) 2016/589 og dens gennemførelsesafgørelser. |
| --- | --- |

2.8.

Bruxelles, den 19. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/589 af 13. april 2016 om et europæisk arbejdsformidlingsnet (Eures), arbejdstageres adgang til mobilitetstjenester og øget integrering af arbejdsmarkederne og om ændring af forordning (EU) nr. 492/2011 og (EU) nr. 1296/2013 (EUT L 107 af 22.4.2016, s. 1).

1

(2)  Eksperterne Lea von Martius og Martina Manke fra Den Internationale Organisation for Migration (IOM) påpegede følgende i deres analyse af 28. april 2021, som blev offentliggjort på migrationsdataportalen: »Der er ingen tvivl om, at den manglende politiske prioritering af spørgsmål vedrørende sæsonarbejdere bærer en del af skylden. Dette forstærkes af manglen på omfattende, meningsfulde data om spørgsmålet. En betydelig undervurdering af disse arbejdstagere og usammenhængende data om covid-19's virkninger for deres bevægelighed, arbejdsforhold og sundhed undergraver arbejdstagernes rettigheder og truer deres sundhed og folkesundheden samt i sidste ende fødevaresikkerheden. De tal, der rent faktisk findes, giver os ikke et repræsentativt billede af sektoren og migranternes rolle i den. Det skaber alvorlige huller i den information, der er nødvendig for at fastlægge effektive politikker og overvåge de covid-19-relaterede politikkers virkning på vandrende sæsonarbejdere.«

2

(3)  https://ec.europa.eu/eures/public/seasonal-worker-guide-your-rights-2021-09-30_da.

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/36/EU af 26. februar 2014 om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold med henblik på arbejde som sæsonarbejdere (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 375).

4

(5)  EUT C 235 I af 17.7.2020, s. 1.

5

(6)  https://www.yourfirsteuresjob.eu/en/home

6

(7)  https://www.ses-bonn.de/en/about-us

7

(8)  Ifølge Eurostat vil ældrekvoten (65-årige og derover som andel af befolkningen i den erhvervsaktive alder 16-65 år) i EU gå fra 27,8 % i 2013 til 39,5 % i 2030 og kan nå op på henholdsvis 47,6 % og 43,6 % i Danmark og Letland.

8

(9)  https://www.reactivatejob.eu/en/home

9

(10)  https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=da&pubId=8370&furtherPubs=yes

10

(11)  https://www.salto-youth.net/

11

(12)  https://ec.europa.eu/eures/public/index_en

12

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/19 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/19

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »en ny plejemodel for ældre: læren fra covid-19«

(initiativudtalelse)

(2022/C 194/04)

| Ordfører: | Míguel Ángel CABRA DE LUNA |
| --- | --- |

Ordfører:

Míguel Ángel CABRA DE LUNA

| Anmodning om udtalelse | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 32, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 16.12.2021 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 19.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 241/3/3 |

Anmodning om udtalelse

25.3.2021

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 32, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

16.12.2021

Vedtaget på plenarforsamlingen

19.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

241/3/3

1.   Udtalelsens målsætninger og anvendelsesområde: Pleje af ældre og navnlig af plejekrævende ældre

| 1.1. | Denne initiativudtalelse analyserer de forskellige modeller for langtidspleje af ældre over 65 år, der ikke længere kan klare sig selv eller er omsorgskrævende, navnlig personer der bor i institutionelle boliger. Udtalelsen undersøger virkningen af covid-19-pandemien på de forskellige plejemodeller — på institutioner, i hjemmet eller andre former for plejeydelser — i medlemsstaterne, drager konklusioner i denne henseende og efterlyser en sammenhængende handling over for de påviste mangler, hvilket bør samordnes på europæisk og nationalt niveau. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Den forventede længere levetid udgør både en udfordring og en mulighed i demografisk, social, økonomisk og boligmæssig henseende og med hensyn til respekten for de grundlæggende rettigheder, som ikke kun vedrører pleje af ældre. Udfordringen er også forbundet med andre spørgsmål i forbindelse med en værdig, uafhængig, aktiv og sund aldring. Denne mere mangefacetterede tilgang skal dog udvikles mere specifikt i andre EØSU-udtalelser. |
| --- | --- |

1.2.

2.   Konklusioner og anbefalinger

Plejemodeller

| 2.1. | EØSU mener, at langtidspleje af ældre (1) bør gives særlig opmærksomhed og inden for rammerne af den demografiske omstilling betragtes som et centralt element i udarbejdelsen af EU's politikker. Dette er særlig relevant, da mere end en fjerdedel af befolkningen i 2050 — ifølge data fra før pandemien — vil være over 65 år, og antallet af personer over 80 år vil være fordoblet. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | EØSU foreslår, at der oprettes et europæisk observationscenter for ældrepleje, som f.eks. skal indsamle tilstrækkelige statistiske data, sammenligne god praksis mellem forskellige nationale modeller, identificere strukturelle svagheder i de nationale systemer i forhold til deres evne til at imødekomme efterspørgslen efter pleje og finansiering, yde teknisk støtte for at lette vedtagelsen af EU's politiske retningslinjer for den tredje rapport om ældrepleje, gennemførelsen af handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder og bidrage til udviklingen af den europæiske strategi for langtidspleje, blandt andet langtidspleje af ældre. Alt dette skal fokusere på at øge indsatsen for at hjælpe og motivere ældre til at forblive aktive, uafhængige og opretholde et godt fysisk og mentalt helbred så længe som muligt. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | EØSU mener, at det er vigtigt at fastlægge en fremadrettet strategisk ramme på mellemlang sigt med en holistisk tilgang for at imødegå udfordringerne i forbindelse med ældrepleje i EU som led i at skabe et solidt grundlag for et aldrende og sundt samfund og en solidaritetspagt mellem generationerne i EU. Pandemien har påvist manglende fremsyn, koordinering og planlægning på områder, der påvirker vigtige samfundstjenester (som f.eks. sundhedstjenester og sociale tjenester) og biomedicinsk forskningspolitik. Disse mangler skal afhjælpes hurtigt. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EØSU bifalder derfor Kommissionens initiativ til at udarbejde en ny europæisk plejestrategi. Udvalget opfordrer til, at dette sker så hurtigt som muligt, og at de europæiske rådgivende institutioner og den europæiske sociale dialog på de forskellige niveauer inddrages i arbejdet under hensyntagen til de aftaler, som parterne godkender. Desuden bør en dialog med de europæiske civilsamfundsorganisationer, der repræsenterer ældre (bl.a. AGE Platform Europe og dens forskellige medlemmer) inddrages, uden at dette hindrer udviklingen af en specifik europæisk strategi for ældre i EU i de kommende år. EØSU foreslår tillige, at ældrepleje indgår som et af de strategiske elementer i debatten på konferencen om Europas fremtid, da demografiske spørgsmål er særdeles vigtige. Samtidig støtter udvalget, at man prioriterer en sundhedsunion, herunder langtidspleje af ældre. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Udvalget foreslår også, at der oprettes en ad hoc-gruppe i EØSU i den nuværende mandatperiode for at gennemføre forskellige initiativer vedrørende ældrepleje, aldring og udfordringen med længere levetid i overensstemmelse med Europa-Parlamentets tværpolitiske gruppe om demografiske udfordringer, bl.a. med henblik på den planlagte FN-verdensforsamling om aldring, der afholdes i 2022. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til i den nærmeste fremtid og inden for rammerne af handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder at udvikle de principper, der vedrører pleje af ældre. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Efter EØSU's mening bør langtidspleje indgå i de såkaldte »stresstest«, der er indeholdt i EU-forordningen om alvorlige grænseoverskridende trusler. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Pandemien har bidraget til at sætte fokus på de konceptuelle, strukturelle og funktionelle mangler ved modellerne for ældrepleje, uanset om de leveres af plejehjem, hjemmepleje eller af familier eller professionelle plejere. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Udvalget mener, at medlemsstaterne skal udarbejde eller ajourføre deres lovgivning om støtte til og beskyttelse af ældres evne til at klare sig selv i overensstemmelse med artikel 12 i FN's handicapkonvention, der er ratificeret af de 27 medlemslande og EU. De bør også udvikle visse områder inden for de sociale sikringsordninger for at forebygge og håndtere de ældres tab af uafhængighed og selvbestemmelse. I forbindelse med en socialsikring til alle og andre sociale rettigheder som f.eks. arbejdsløshedsforsikring, familiebeskyttelse, adgang til bolig og pleje af plejekrævende personer mener EØSU, at ældre menneskers uafhængighed bør garanteres på lige vilkår og anerkendes som en personlig og borgerlig rettighed som led i udviklingen af velfærdsstatens søjler. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Covid-19 har vist, at der for en stor del af de europæiske borgeres og deres familiers vedkommende er et utilstrækkeligt udbud af kvalitetslangtidspleje til alle ældre til en overkommelig pris. I denne sammenhæng mener EØSU, at det er afgørende, at medlemsstaterne er opmærksomme på den gruppe mennesker, der har behov for pleje, men som af forskellige årsager ikke har adgang til den. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | EØSU foreslår, at Kommissionen for at fastlægge og fremme sådanne nationale politikker og standarder udarbejder forslag om foregribelse, forebyggelse og ældres tab af uafhængighed med henblik på at inkludere dem i sundhedsstrategien og i de kommende retningslinjer for ældres muligheder for at leve et selvstændigt liv inden for rammerne af den europæiske handicapstrategi. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Under pandemien har man kunnet konstatere et forudindtaget, nedvurderende og endda diskriminerende syn på ældre mennesker. Ældrepleje er ikke problemet, men det er derimod manglende ældrepleje. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | EØSU foreslår, at EU, som der er blevet opfordret til i EØSU's tidligere udtalelser og i Europa-Parlamentets rapport om aldring i Europa, fastlægger en ensartet definition for bedre at afgrænse begreberne afhængighed og behovet for hjælp fra andre mennesker som følge af at have mistet sin evne til at klare sig selv, idet der samtidig tages hensyn til de mange forskellige tilgange medlemsstaterne imellem samt deres frihed til at beslutte, hvordan de udformer deres sociale beskyttelsessystemer. Alder er således ikke en identitet, og det er heller ikke alle ældre, der er afhængige af eller har et ubetinget behov for ekstern pleje, og afhængighed som følge af handicap er heller ikke det samme som tab af uafhængighed som følge af funktionsforstyrrelser, der kan opstå med stigende alder, selv om de to forhold i en væsentlig procentdel af tilfældene er sammenfaldende. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | EØSU opfordrer Kommissionen til at planlægge et europæisk år for ældre som en anerkendelse af de ældres grundlæggende rettigheder og som et udtryk for deres bidrag til samfundet som fastsat i artikel 25 i EU's charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

2.14.

| 2.15. | I flere EU-lande er der anlagt sager ved domstolene vedrørende behandlingen på plejehjem eller mulige tilfælde af vold eller krænkelse af ældres grundlæggende rettigheder. EØSU opfordrer derfor til, at principperne i EU-traktaterne og FN's principper, der er ratificeret af EU og medlemsstaterne, håndhæves for at sikre de ældres grundlæggende rettigheder og værdighed, at der indføres supplerende foranstaltninger med henblik på at hjælpe ældre med at træffe beslutninger og vedtages retsgarantier, både retsligt og udenretsligt, når det drejer sig om ældrepleje. Det kan også overvejes at oprette en juridisk administrator eller mægler eller en tilsvarende funktion (afhængigt af retssystemet i det pågældende land), som har til opgave at handle med empati og i de afhængige ældres bedste interesse, hvilket ifølge analyser i visse lande kan have positive virkninger. I den forbindelse foreslår EØSU, at man i overensstemmelse med FN's forslag støtter vedtagelsen af en konvention om ældres værdighed og rettigheder. |
| --- | --- |

2.15.

Strukturer

| 2.16. | At imødekomme kravet om afinstitutionalisering af plejen i institutionsregi i almindelighed indebærer, at man fremmer de plejekrævende ældres uafhængighed, selvbestemmelse, evne til at klare sig selv og sociale relationer. Dette kræver, at der stilles lokale social- og sundhedsressourcer til rådighed, en langt mere struktureret og effektiv hjemmehjælp samt nye boligalternativer såsom beskyttede boliger, plejeboliger eller boliger i nærmiljøet, bofællesskaber eller andre alternativer, der findes i de forskellige EU-lande, afhængigt af behovene og præferencerne hos de ældre, der i en eller anden udstrækning har mistet deres uafhængighed. For de mere omsorgskrævende personer er det nødvendigt, at man omdanner de traditionelle plejeboliger, så det bliver mere som »at bo derhjemme«. Ligeledes kræver det, at de svagheder ved sundhedssystemerne, som pandemien har afsløret, afhjælpes gennem de europæiske struktur- og samhørighedsfonde, genopretnings- og resiliensfaciliteten og EU's sundhedsprogram (EU4Health) gennem anbefalinger om finansiering inden for rammerne af det europæiske semester. |
| --- | --- |

2.16.

| 2.16.1. | Med henblik herpå opfordrer EØSU til, at medlemsstaterne anvender EU's struktur- og genopretningsfonde til at øremærke midler til tilpasning af boliger, oprettelse af boligenheder eller tilpasning af forskellige typer boliger samt til investeringer i menneskelige ressourcer og tjenesteydelser. De nævnte tilpasninger skal udføres i overensstemmelse med de højeste tilgængelighedskrav, både med hensyn til bygningsmiljøet og det tilhørende digitale økosystem. |
| --- | --- |

2.16.1.

| 2.17. | EØSU mener, at socialøkonomien (kooperativer, gensidige selskaber, foreninger og fonde) som en sektor, der er fokuseret på mennesker, bør inddrages og støttes som en vigtig aktør og en drivkraft for innovation og omstilling til denne nye model i overensstemmelse med EU's handlingsplan for socialøkonomien. |
| --- | --- |

2.17.

Midler

| 2.18. | Den største problem i forbindelse med dette spørgsmål, og det som også ligger til grund for mange andre, er utilstrækkelig finansiering. Det er en faktor, der varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat og ligger mellem 0,3 % og 3,7 % af BNP. Dette hænger utvivlsomt sammen med de enkelte modeller for beskyttelse af pleje, men også med virkningen af de politikker, der er et resultat af de seneste kriser, som har haft en stor indflydelse herpå. |
| --- | --- |

2.18.

| 2.19. | EØSU mener, at det under hensyntagen til følgerne af gældskrisen er nødvendigt at gennemgå de regler, som har bidraget til denne situation, og at der skal sikres en tilstrækkelig offentlig finansiering inden for de sociale sikringsordninger i overensstemmelse med den eksisterende efterspørgsel og med ønsket om kvalitetsydelser. |
| --- | --- |

2.19.

| 2.20. | EØSU mener i overensstemmelse med adskillige medlemsstaters erfaringer, at der er brug for passende regulering af de forskellige tilbud om ældrepleje og offentlige udbudssystemer, hvor det afgørende er kvaliteten af ydelsen og ikke prisen. |
| --- | --- |

2.20.

| 2.20.1. | EØSU anbefaler derfor, at både fordelingen af pladser på de støttede centre og fornyelsen af deres kontrakter i de medlemsstater, hvor det er relevant, og under hensyntagen til de mekanismer og procedurer, der er specifikke for de enkelte medlemsstater, gøres betinget af, at kravene til personalekvoter overholdes, at personalet videreuddannes og sikres passende arbejdsvilkår, og at skattepligten overholdes. |
| --- | --- |

2.20.1.

| 2.20.2. | Tilsvarende skal offentlig-private partnerskaber og private tjenesteudbydere — på samme måde som offentlige tjenester — have klare og effektive evaluerings-, kontrol- og inspektionsmekanismer, både som et krav i tilknytning til de offentlige ressourcer, der gives til private eller subsidierede centre, og som del af det offentliges ansvar for at beskytte de ældres rettigheder. |
| --- | --- |

2.20.2.

| 2.21. | Efter EØSU's opfattelse er der behov for en velstruktureret debat på flere niveauer og med flere interessenter for at håndtere spørgsmålet om finansiering af ældreplejen, så den kan nå ud til alle. Det skal ikke kun analyseres ud fra et udgiftsperspektiv, men også ud fra et investeringsperspektiv. Med henblik herpå skal det undersøges, hvordan det fungerer i de forskellige medlemsstater, hvilke finansieringsmodeller der findes, og hvilke forskellige offentlige, samordnede eller komplementære muligheder der er for at dække behovet. En sådan analyse bør omfatte de positive eksterne virkninger i form af besparelser — hvor målet om livskvalitet altid sættes først — der bl.a. kan opnås ved at indføre nye teknologier, ved at investere i politikker for aktiv og sund aldring eller ved at fremme sundhed og sygdomsforebyggelse. |
| --- | --- |

2.21.

| 2.22. | EØSU foreslår, at der træffes foranstaltninger til at sikre en passende uddannelse af plejere, at der udvikles specialiserede og institutionaliserede uddannelsesforløb for plejere, og at der kræves et officielt certifikat for grundlæggende færdigheder for at arbejde inden for sociale ældreydelser. Udvalget opfordrer også til, at de pågældende kvalifikationer skal kunne overføres mellem landene, og at midler fra Den Europæiske Socialfond øremærkes til uddannelse af ældreplejere. |
| --- | --- |

2.22.

| 2.23. | Efter EØSU's mening bør spørgsmålet om EU's mange forskellige typer plejepersonale, herunder retten til kollektive forhandlinger, inddrages i den europæiske sociale dialog, sådan som man er begyndt at gøre det med de europæiske arbejdsmarkedsparters uafhængige rammeaftale om aktiv aldring og en tværgenerationel tilgang (2017). Den sociale dialog bør også finde sted i landsorganisationer og fagforbund (inden for pleje og personlige sociale tjenester). |
| --- | --- |

2.23.

| 2.24. | EØSU bifalder i overensstemmelse med Rådets afgørelse (COM(2013) 152 final), at medlemsstaterne ratificerer ILO-konvention nr. 177 fra 1996 om hjemmearbejde og nr. 189 fra 2011 om ordentlige arbejdsforhold for husarbejdere samt henstilling nr. 201, der supplerer konvention nr. 189. |
| --- | --- |

2.24.

| 2.25. | Teknologiske ændringer kan yde vigtig støtte til ældreplejen, men kan aldrig erstatte menneskelig arbejdskraft. Som eksempler kan nævnes telemedicin eller telerehabilitering, uddannelse af fagpersoner, sociale relationer via videosamtaler osv. Andre eksempler omfatter brugen af sensorer, både ved sengen og personlige sensorer, til registrering af livsvigtige parametre og forebyggelse af fald, samt infrastruktur og arkitektur, f.eks. automatisering af hjemmet for at skabe gunstige miljøer eller mobilitetsløsninger for ældre. |
| --- | --- |

2.25.

| 2.25.1. | EØSU mener derfor, at der er behov for, at alle parter, der er involveret i ældreplejen, i højere grad udnytter digitale innovationer, hvilket kunne fremmes gennem strukturfondsprogrammerne. Ligeledes foreslår EØSU, at man overvejer at uddanne ældre, der har brug for langvarig pleje, i digitale teknologier. |
| --- | --- |

2.25.1.

| 2.26. | I øvrigt og i modsætning til hvad der sommetider hævdes, kan beskyttelse af ældre med plejebehov godt forenes med omsorg for unge mennesker. EØSU mener, at der skal gøres op med dette ukorrekte ræsonnement. Ligesom den grønne og den digitale omstilling skal gå hånd i hånd med den sociale omstilling, skal de demografiske udfordringer og muligheder tage udgangspunkt i en pagt mellem generationerne, der som grundlæggende mål har adgang til almen uddannelse af høj kvalitet for alle, reguleret beskæftigelse med anstændige job og globale sociale beskyttelsessystemer. Dette er især relevant i EU, hvor den sociale pagt er baseret på solidaritet mellem generationerne. Partnerskabspagten mellem generationerne er således en grundlæggende forudsætning for at kunne forny den europæiske sociale kontrakt. Hverken den igangværende forandring af samfundet eller genopretningen efter pandemien vil være mulig uden et bånd mellem generationerne. |
| --- | --- |

2.26.

| 2.27. | EØSU mener, at det er stærkt tiltrængt at udvikle bredt baserede strategier for politikker og foranstaltninger for støtte og pleje af ældre med henblik på: a) tidlig opsporing af svagheder, der kan forårsage et fremtidigt tab af uafhængighed, og foregribelse, forebyggelse, rehabilitering og finansiering af den proces, der fører til tab af uafhængighed samt plejebehov, b) udsættelse af plejebehov gennem sundhedsfremmende adfærd, hvad angår kost, fysisk træning og arbejdsforhold, c) foregribelse af de sundhedsmæssige virkninger af opbrud (arbejdsløshed, skilsmisse, erhvervsmæssig omstilling og overgang fra arbejde til pensionering) og ensomhed, d) opsporing af de mest sårbare personer og håndtering af konkrete situationer (neurodegenerative sygdomme, depression og risiko for selvmord, kræft mv.), e) sikring af tilstrækkelig og permanent finansiering af det kollektive ansvar for ældreplejen, og f) opfølgning og støtte til familieplejere gennem værktøjer, uddannelse og foranstaltninger til at forene arbejde og pleje og hensyntagen til, at deres situation som plejere kan føre til tab af egen autonomi med ret til beskyttelsesforanstaltninger til deres egen alderdom. |
| --- | --- |

2.27.

3.   Baggrund

Udvikling

| 3.1. | Der har i årtier været diskussioner i EU om omsorgsafhængige ældres plejebehov. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Flere aspekter har bidraget til at ændre den oprindelige opfattelse af langtidspleje. Den er gået fra at være rent plejeorienteret til en mere inklusiv tilgang baseret på personcentrerede tjenester af høj kvalitet, mellem sundhed og social støtte, som ifølge Rådet og Kommissionen bør opfylde tre grundlæggende kriterier: adgang for alle uanset indkomst eller formue, pleje af høj kvalitet og tilstrækkelig finansiering af sundheds- og socialsikringssystemer. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Samfundsmæssige ændringer har bidraget til at forstærke denne bevægelse: selve befolkningens aldring, procentdelen af den ældre del af befolkningen, der er plejekrævende eller oplever tab af autonomi, stigningen i antallet af psykiske sygdomme i befolkningspyramidens øvre del, det massive indtog af kvinder i lønnet arbejde, forøgelsen af antallet af mennesker, der bor alene, samt ændringer i familiemønstrene. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Virkningerne af disse ændringer har ført til tvivl om både den pleje, som de sociale myndigheder yder, og familiernes, især kvindernes, centrale rolle i denne form for pleje, hvilket har skabt et behov for — ud over pension, uddannelse, sundhed og social omsorg — at udvikle en ny søjle i velfærdsstaten, der vedrører sociale ydelser. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Især siden gældskrisen og sparepolitikkerne, som bl.a. førte til budgetnedskæringer inden for sundhed og social omsorg i varierende grad i de forskellige medlemsstater, er der imidlertid konstateret forskellige tendenser i medlemsstaterne med henblik på at bevæge sig i retning af større pleje og øget prioritering af dem, der har de største plejebehov eller har færrest økonomiske ressourcer. Desuden er tendensen til at basere systemet på pleje uden for familien faldet, og kommercialiseringen af plejeydelser med eller uden offentlig finansiering øget. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Alt dette kan iagttages i forskellig grad i de forskellige medlemsstater og skal ses i lyset af det stigende budgetpres på pensionssystemerne, en kraftig stigning i efterspørgslen efter langtidspleje, stigende arbejdsløshed i nogle medlemsstater, usikker beskæftigelse, afbrudte karrierer og prioritering af gruppen over 50 år i virksomhedernes planer for personalereduktion. Denne situation truer med at føre til lavere pensioner og større uligheder i adgangen til sundhedspleje, hvis der ikke føres beslutsomme offentlige politikker. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Et andet centralt spørgsmål er at afgøre, om pleje, støtte og samliv skal foregå i hjemmet eller på et plejehjem. Ifølge mange undersøgelser ønsker størstedelen af de berørte at blive i eget hjem og i deres nærmiljø. Denne præference svarer også til en strukturel efterspørgsel, som også har et økonomisk grundlag, der gør det muligt at øge arbejdsstyrken. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Således siger 25 % af kvinderne i EU, at de ikke kan arbejde eller ufrivilligt kun kan arbejde deltid på grund af omsorgsarbejde, herunder pleje af ældre, sammenlignet med kun 3 % af mændene. I takt med at familierne er blevet mindre, og husstandenes økonomi ofte ikke dækkes af en enkelt løn — undtagen i enkeltpersonsfamilier — bliver familiens ansvar for pleje i stigende grad uholdbart. Hvis adgangen til pleje ikke skal være begrænset til de højeste indkomstgrupper, skal finansieringen være større. Der er derfor et presserende behov for at fremhæve de positive sociale og økonomiske virkninger af et inklusivt system med kvalitetspleje. Udgangspunktet er, at finansieringen af plejeydelser skal ses som en investering med et stort og bredt afkast. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Der er derfor et presserende behov for at fremhæve de positive sociale og økonomiske virkninger af et inklusivt system med kvalitetspleje. Udgangspunktet er, at finansieringen af plejeydelser skal ses som en investering med et stort og bredt afkast. De negative eksterne virkninger af utilstrækkelig eller utilgængelig pleje i form af sundhedsudgifter og sociale udgifter reduceres. Den sociale dimension forbedres i form af familiestøtte, balance mellem arbejdsliv og privatliv, omsorg for andre familiemedlemmer, følelsesmæssig støtte, solidaritetsaktiviteter og historisk hukommelse. På den økonomiske side fremmes skabelsen af millioner af arbejdspladser, finansieringen af en stor procentdel af lavindkomsthusholdningerne, øgede skatteindtægter, forbrug, overførsel af opsparing til efterkommere samt bæredygtighed og produktiv iværksætterånd. Valget af pleje i hjemmet er generelt ikke kun langt mere omfattende og individualiseret, men også billigere end plejeboliger, undtagen i visse tilfælde såsom for personer med et stort tab af selvstændighed, som bor i plejeboliger. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | En væsentlig søjle i de institutionelle plejesystemer og i forskellige former for hjemmepleje er plejepersonalet, som i visse tilfælde er utilstrækkeligt, arbejder på usikre kontrakter, mangler den nødvendige uddannelse, ikke er fagligt anerkendt, er underbetalt eller arbejder under irregulære forhold (i nogle lande udgør de en betydelig andel). Det er bl.a. derfor vigtigt at integrere uddannelsesprogrammer om ældrepleje, herunder pleje af plejekrævende personer, i de forskellige faser af erhvervsuddannelserne og dermed bane vejen for en dobbelt uddannelsesmodel. |
| --- | --- |

3.10.

Virkninger af og erfaringer fra pandemien

| 3.11. | Pandemien har — i vid udstrækning på grund af de skader, den har forvoldt — bidraget til at sætte yderligere fokus på, at befolkningens aldring er en central strategisk udfordring for EU og medlemsstaterne. Pandemien har understreget de ældres plejebehov som følge af tab af selvstændighed og afhængighed af andre. Ifølge »2021-rapporten om langtidspleje«, der er udarbejdet af Kommissionen og Udvalget for Social Beskyttelse, vil antallet af personer over 65 år om 30 år nå op på 130,1 mio., hvilket er en stigning på 41 % i forhold til det nuværende tal. Da omfanget af handicap og behovet for langtidspleje og støtte såvel som den forventede levetid for personer ved godt helbred stiger med alderen, forventes antallet af personer, der kan få behov for langtidspleje i EU-27, at stige fra 30,8 millioner i 2019 til 33,7 mio. i 2030 og 38,1 mio. i 2050. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Flere aspekter har bidraget til denne øgede kollektive bevidsthed om de udfordringer, der er forbundet med den stigende forventede levetid. Der har været en større relativ dødelighed som følge af covid-19-pandemien, som har været koncentreret blandt ældre og — blandt disse — de mest sårbare og dem, der bor på plejehjem. Fordomme og stereotyper om ældre, diskriminerende beslutninger i forbindelse med sundhedsscreening og implicit eller eksplicit tvivl om de ældres værdi og bidrag til samfundet er blevet observeret under pandemien. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.12.1. | Ligeledes har en forvrænget fortælling om en påstået modsætning mellem de unges og de »gamles« interesser spredt sig i den offentlige debat. Begrebsmæssige, strukturelle og funktionelle mangler i plejemodellerne for ældre mennesker er kommet for dagen. Der har været et stigende ønske om at fokusere mere på adgangen til og tilgængeligheden af kvalitetsbehandling til overkommelige priser, at respektere de ældres værdighed og rettigheder, så vidt muligt at bevare deres evne til at bestemme over eget liv og sociale omgivelser, at sikre koordinering mellem social- og sundhedstjenester og at garantere finansiering af disse (de offentlige udgifter udgjorde i gennemsnit 1,7 % af det europæiske BNP og forventes at blive fordoblet inden 2050, hvis der sker en opadgående konvergens mellem medlemsstaterne). |
| --- | --- |

3.12.1.

| 3.12.2. | Man har ligeledes konstateret en række mangler, der påvirker en væsentlig søjle i langtidsplejen, nemlig plejere og arbejdstagere i sektoren, som beskæftiger 6,4 mio. mennesker og forventes at skabe yderligere syv mio. job inden 2030. Endelig er der i højere grad end tidligere blevet sat fokus på bidraget fra ikkeprofessionelle langtidsplejere (og kønsfordelingen i sektoren som helhed) og behovet for at udvide visse foranstaltninger rettet mod at skabe balance for og beskytte denne gruppe. Det er tid til at handle. |
| --- | --- |

3.12.2.

| 3.13. | Det øgede fokus på demografiske udfordringer og muligheder og, for så vidt angår indholdet af denne udtalelse, på pleje af ældre som følge af tab af selvstændighed eller afhængighed af andre, har bidraget til, at EU-institutionerne har udarbejdet en række vigtige dokumenter om disse udfordringer og om emnet for nærværende udtalelse. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Det drejer sig bl.a. om Kommissionens grønbog om aldring, handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder, Europa-Parlamentets beslutning om aldring på det gamle kontinent, Rådets rapport og konklusioner om integrering af aldring i de offentlige politikker, rapporten fra Kommissionen og Udvalget for Social Beskyttelse om tendenser, udfordringer og muligheder i et aldrende samfund, Regionsudvalgets arbejdsdokument om »En fremtidsplan for pleje- og omsorgspersonale: lokale og regionale muligheder i lyset af en europæisk udfordring« og især det forslag, som Kommissionens formand, Ursula von der Leyen, fremsatte i sin tale i Europa-Parlamentet om Unionens tilstand, om at udvikle »en ny europæisk plejestrategi«. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | Krisen har understreget behovet for en bedre forståelse af denne problemstilling overalt i EU. Det må konstateres, at der kun er få statistiske data om ældre, at der er behov for mere fælles viden om modeller for social beskyttelse og pleje, som er meget forskellige medlemsstaterne imellem. Der bør indsamles og formidles eksempler på god praksis medlemsstaterne imellem, og man bør undersøge og forebygge forskelsbehandling og vold mod plejekrævende ældre. Kort sagt er der behov for en detaljeret og permanent overvågning af dette område. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.15.1. | Det skal i denne forbindelse bemærkes, at hensigten med denne udtalelse — at analysere og sammenligne situationen i de forskellige lande — er understøttet af forskellige undersøgelser og rapporter, blandt andet fra Kommissionen og Udvalget for Social Beskyttelse, som for nylig har foregrebet udarbejdelsen af denne udtalelse. |
| --- | --- |

3.15.1.

| 3.15.2. | Disse undersøgelser og rapporter indeholder — ud over at påvise mangfoldigheden af plejemodeller og forskellige situationer medlemsstaterne imellem — sammenfaldende erfaringer, som der kan læres af. Der er ikke tale om en udtømmende liste, men følgende bør nævnes: i) de ældres præference for at modtage pleje i hjemmet eller som hjemme, ii) behov for bedre koordinering mellem social- og sundhedstjenester, iii) den væsentlige rolle, som plejepersonalet spiller, og den nødvendige anerkendelse af de forskellige aspekter her, herunder den øgede forekomst af sort arbejde, iv) den utilstrækkelige dækning af plejebehov, v) nødvendigheden af at imødekomme behovene for tilstrækkelig, tilgængelig og varig finansiering, vi) pligten til at modvirke partiske forslag og uoverensstemmelser i anerkendelsen af de ældre og ældres værdighed, vii) behovet for at give større synlighed, anerkendelse og beskyttelse samt støtte til uformelle omsorgspersoner, viii) de utilstrækkelige statistiske og sociologiske data om ældre, ix) forpligtelsen til at behandle hjemmepleje og pleje i hjemmet i analysen, x) samspillet mellem de forskellige aspekter, der påvirker ældreplejen, xi) den store kønsdimension i sektoren og xii) behovet for at etablere handlingsprotokoller, evalueringssystemer og reguleringsforanstaltninger for plejemodeller. |
| --- | --- |

3.15.2.

| 3.16. | Pandemien har bidraget til at sætte fokus på manglerne ved modellerne for ældrepleje, uanset om de leveres af plejehjem, hjemmepleje eller af familier eller private plejere. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | Disse mangler kan ses i forhold til, om pleje er tilgængelig for alle eller ej, diversificeringen og fragmenteringen afde udbudte tjenester, den utilstrækkelige regulering af tjenester, vanskelighederne med at koordinere forvaltningsniveauer, problemerne med koordinering mellem social- og sundhedstjenester, den stigende kommercialisering af tjenester og behovet for forebyggende strategier og foranstaltninger. Strukturelt set kan disse mangler afhænge af andelen af ældre, især dem, der er mest afhængige, der tages hånd om på plejehjem snarere end ved hjælp af personcentrerede plejemodeller. Funktionelt set ses manglerne i form af utilstrækkelig finansiering, mangel på beskyttelsesmateriale eller utilstrækkeligt personale, usikre ansættelsesforhold, erhvervsmæssige risici (herunder mental sundhed), manglende uddannelse og manglende faglig og arbejdsmæssig anerkendelse af personalet. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | Covid-19 har vist, at der for en stor del af de europæiske borgeres vedkommende findes et utilstrækkeligt udbud af universel langtidspleje til alle ældre til en overkommelig pris. I den forbindelse er det vigtigt at være opmærksom på og kvantificere den gruppe af ældre, der har behov for pleje, men som af forskellige årsager (mangel på pladser, økonomiske omkostninger osv.) ikke kan få adgang til pleje. I EU-27 var det faktisk kun en tredjedel af de personer på 65 år og derover, der havde alvorlige problemer med at klare sig selv, der modtog pleje i hjemmet i 2014. Medlemsstaternes modeller for social beskyttelse bør også tilpasses for at dække disse nye behov med disponible, tilgængelige, bæredygtige, økonomisk overkommelige offentlige eller subsidierede ydelser af god kvalitet. |
| --- | --- |

3.18.

| 3.19. | Mens der allerede før pandemien blev sat store spørgsmålstegn ved institutionaliseringen af ældreplejen på plejehjem, er denne model nu endnu mindre populær, bortset fra når det gælder ældre mennesker, der ikke kan klare sig selv, eller som har et meget stort plejebehov. Blandt manglerne er følgende særligt fremtrædende: øget smitterisiko, tab af kontrol over brugerens liv, rigide tidsplaner i dagligdagen, overbelægning og meget forskellige profiler blandt beboerne, utilstrækkeligt privatliv (normalt to personer på samme værelse), ringe inddragelse af brugeren eller dennes pårørende i kontrollen med forvaltningen af hjemmene, svækkelse af familiemæssige og sociale relationer, flytning og opbrydning fra de ældres nærmiljø. Det er også yderst nødvendigt at styrke de ældres rettigheder og ønsker i forhold til disse boliger gennem værgemål, der respekterer deres værdighed og deres særlige situation, især når der er tale om ældre med kognitive og mentale problemer. |
| --- | --- |

3.19.

| 3.20. | Man bør også bemærke manglen på kontinuitet i hjemmehjælpen, isolation i hjemmet, vanskeligheder med at få adgang til basale ydelser osv. for ældre, der passes i eget hjem. |
| --- | --- |

3.20.

| 3.21. | Generelt er der under pandemien blevet observeret et stereotypt og endog diskriminerende syn på ældre, selv om aldring ikke skal ses som et problem, men som en mulighed. I flere lande er der anlagt sager ved domstolene vedrørende behandlingen på plejehjem eller mulige krænkelser af ældres grundlæggende rettigheder. Dette har understreget behovet for at etablere permanente mekanismer til at sikre ældre menneskers velfærd og rettigheder og bekæmpe diskrimination mod denne gruppe. |
| --- | --- |

3.21.

| 3.22. | I forbindelse med pandemien er manglerne med hensyn til plejepersonalet i mange lande blevet tydelige, f.eks.: 1) mangel på personale, en høj andel af midlertidige kontrakter og deltidskontrakter, stor personaleudskiftning, lave lønninger, ringe faglig anerkendelse, mangel på arbejdstagerrettigheder, f.eks. i forhold til arbejdsløshed eller i visse tilfælde anerkendelse af covid-19 som en erhvervssygdom, og endda i nogle lande en betydelig andel af arbejdstagere uden kontrakter, som i mange tilfælde står uden sociale rettigheder eller sociale sikringsrettigheder, og 2) manglende uddannelse og akkreditering af plejepersonale (ældreassistenter og hjemmeplejere eller -hjælpere), som udgør langt størstedelen af plejepersonalet i hjemmet og hjemmeplejen (2). |
| --- | --- |

3.22.

Bruxelles, den 19. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Der gøres opmærksom på, at når der i denne udtalelse tales om »pleje«, menes der alle former for ældrepleje. Nu og da kan der opstå forvirring med hensyn til den sproglige fortolkning af et begreb. F.eks. dækker det franske udtryk »soins« primært over sundhedspleje, mens det engelske udtryk »care« henviser til alle former for pleje, herunder også støtte til ældre, når det gælder eksempelvis samtaler, gåture, mobilitet, indkøb, rengøring og andre huslige opgaver som madlavning og påklædning m.m. Det er denne overordnede betydning af ordet »pleje«, som anvendes i forslaget til udtalelse, og hermed forstås altså også »støtte«.

1

(2)  Bilag til udtalelse SOC/687 (kun på engelsk).

2

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/27 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/27

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »retsstatsprincippet og Genopretningsfonden«

(initiativudtalelse)

(2022/C 194/05)

| Ordfører: | Christian BÄUMLER |
| --- | --- |

Ordfører:

Christian BÄUMLER

| Plenarforsamlingens beslutning | 25.3.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 32, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 16.12.2021 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 204/14/18 |

Plenarforsamlingens beslutning

25.3.2021

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 32, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

16.12.2021

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

204/14/18

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg: understreger, at Den Europæiske Union bygger på værdier såsom respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Efter EØSU's opfattelse er overholdelse af disse værdier, navnlig retsstatsprincippet, af afgørende betydning for EU-borgerne og for Den Europæiske Unions overlevelse. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU går ind for, at Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen pålægges omfattende og afskrækkende sanktioner i tilfælde af systematiske mangler, som bringer EU's budget i fare. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Det er af afgørende betydning for EØSU, at medlemsstaterne i deres genopbygningsprogrammer redegør for, gennem hvilke foranstaltninger de vil styrke retsstatsprincippet. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU opfordrer til, at alle programmer, som modtager støtte fra Unionens budget, underlægges lovkrav om informationsfrihed og gennemsigtighed. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU opfordrer derfor til, at deltagelse i det forstærkede samarbejde om Den Europæiske Anklagemyndighed gøres til en betingelse for at deltage i EU-finansierede programmer. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU opfordrer til, at Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) videreudvikles til et agentur for retsstatsprincippet og effektiv forvaltning. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU mener, at systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i medlemsstaterne har en skadelig indvirkning på EU-budgettet og er derfor fortaler for en omvendt bevisbyrde. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU opfordrer EU til at beskytte NGO'er, der fremmer menneskerettigheder og retsstatsprincippet, mod uhensigtsmæssig påvirkning og til at støtte finansieringen heraf. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU opfordrer EU-institutionerne til sammen med civilsamfundet at indlede en kampagne med titlen »Mit EU — mine rettigheder«, som opfordrer til en dialog på EU-plan om retsstatsprincippets betydning. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Generelle bemærkninger

Baggrunden for forslaget

| 2.1. | Den Europæiske Union bygger på de værdier, der er anført i EU-traktatens artikel 2. Disse værdier omfatter respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal. Desuden er det europæiske samfund præget af pluralisme, ikke-forskelsbehandling, tolerance, retfærdighed, solidaritet og ligestilling mellem kvinder og mænd (1). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Det er af grundlæggende betydning for alle EU-borgere, at disse værdier overholdes. På baggrund af den europæiske historie og navnlig forbrydelserne mod menneskeheden under verdenskrigene har Den Europæiske Union afgivet et løfte om at sikre freden i Europa og beskytte de grundlæggende rettigheder for alle Unionens borgere. På dette grundlag påhviler det Den Europæiske Union at retsforfølge og forhindre systematiske krænkelser af disse værdier. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Derudover er overholdelsen af disse værdier, navnlig princippet om retsstaten, en forudsætning for, at EU kan bestå i sin nuværende form, for EU lever kun op til princippet om retsstaten, hvis alle medlemsstater lever op til retsstatsprincippet. Kun når dette er tilfældet, er det sikret, at EU's politikker, herunder udgifter under EU's budget, bliver gennemført korrekt i alle medlemsstater. Desuden hviler samarbejdet mellem medlemsstaternes retssystemer og forvaltninger på den gensidige tillid til, at alle medlemsstater deler de samme værdier og efterlever dem i praksis. Kun på dette grundlag er det muligt, at medlemsstaternes forvaltninger og retsplejeinstitutioner kan samarbejde på tværs af grænserne og anerkende og gennemføre afgørelser fra en anden medlemsstat. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Desuden har disse værdier, navnlig princippet om retsstaten, en betydning for EU's bæredygtige økonomiske udvikling, som ikke bør undervurderes. For ud over at sikre investeringssikkerhed, overholdelse af konkurrencereglerne og anden økonomisk regulering er tilliden til retssystemet generelt afgørende for private investeringer og handel på tværs af grænserne. Derfor er det nødvendigt for at opnå en bæredygtig genopretning af EU's indre marked efter de økonomiske konsekvenser af covid-19-pandemien, ud over særlige støtteforanstaltninger f.eks. inden for rammerne af Genopretningsfonden, at de europæiske værdier og navnlig princippet om retsstaten overholdes. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Når alt kommer til alt, er princippet om retsstaten og de øvrige værdier, der er nævnt i artikel 2 i TEU, en del af Den Europæiske Unions selvforståelse. Princippet om retsstaten er en integreret del af et demokratisk og pluralistisk samfund i Europa, som var et af løfterne ved Unionens grundlæggelse. Retsstatens betydning rækker imidlertid også ud over Unionens grænser. EU's udenrigs- og sikkerhedspolitik er i vidt omfang baseret på værdierne i artikel 2 i TEU og retsstatsprincippet. I sin udenrigspolitik arbejder EU for en global orden, som er baseret på rettigheder og værdier. Dette kan EU kun blive ved med at gøre på en troværdig måde, hvis Unionen selv og alle dens medlemsstater lever op til disse ambitioner. Også Unionens integrationsevne og dens tiltrækningskraft på verdensplan beror i vidt omfang på, at disse værdier overholdes: |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | EU-institutionerne har i talrige udtalelser og lovgivningsmæssige retsakter gentagne gange fremhævet betydningen af værdierne i artikel 2 i TEU og navnlig overholdelsen af retsstatsprincippet. Ud over andre sanktionsmuligheder, navnlig traktatovertrædelsesproceduren som omhandlet i artikel 263 i TEUF, giver Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2092 (2) nu mulighed for at sanktionere systematiske overtrædelser af retsstatsprincipperne økonomisk. Dette har først og fremmest til formål at beskytte Unionens budget. Derudover kan det imidlertid også generelt bidrage til en bedre beskyttelse af retsstatsprincippet i alle medlemsstater. Forordningen har også til formål at styrke Unionens troværdighed og dermed fremme investeringer. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | EØSU hilser indførelsen af denne nye forordning velkommen. Foruden at beskytte retsstatsprincippet og Unionens finansielle interesser har forordningen også til formål at fremme accepten i samfundet af økonomiske overførsler inden for EU og navnlig af Genopretningsfonden i alle medlemsstater. Det er imidlertid afgørende for forordningens effektivitet, at den bliver gennemført i praksis, og at der idømmes hurtige og omfattende sanktioner i tilfælde af overtrædelser af retsstatsprincippet, som samtidig truer Unionens budget. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Foruden denne nye overvågning, som navnlig er koncentreret om, at de tildelte midler lever op til retsstatsprincippet, bør Kommissionen også fortsat fuldt ud varetage sine almindelige opgaver med at overvåge EU-budgettet og om nødvendigt intensivere denne overvågning. Enhver forkert anvendelse af EU-midler skader nemlig de europæiske programmer og EU's anseelse, også selv om den ikke skyldes mangler i relation til retsstatsprincippet. Derudover bør Kommissionen også sikre, at EU-borgerne får større kendskab til, hvilke lokale projekter EU konkret (med)finansierer. Til dette formål bør de relevante bestemmelser om gennemsigtighed og information til offentligheden tilpasses, f.eks. om information via skilte i forbindelse med byggeprojekter og online, og EU's deltagelse bør fremhæves tydeligere. |
| --- | --- |

2.8.

3.   Generelle opfordringer

| 3.1. | EØSU opfordrer til en streng anvendelse af den nye forordning på alle budgetrelevante områder. For at løse alle de overvågningsopgaver, der er overdraget til Kommissionen i forordningen og i traktaterne, bør Kommissionen stille passende personalemæssige og finansielle ressourcer til rådighed og konsekvent søge oplysninger om mulige overtrædelser. I denne forbindelse bør Kommissionen anvende strengt objektive kriterier og undersøge overtrædelser i alle medlemsstater på samme måde. Derudover bør Kommissionen også gennemføre en mere intensiv kontrol af, at EU-programmer i tredjelande gennemføres korrekt, og navnlig i forbindelse med kandidatlande bør den anvende samme kriterier som i forbindelse med medlemsstater. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Navnlig bør Kommissionen og medlemsstaterne sikre, at der ikke sker betalinger fra Unionens budget, hvis anvendelse ikke kan dokumenteres fuldstændigt. Alle modtagere af betalinger fra Unionens budget, uanset deres organisationsform i henhold til offentlig eller privat ret, bør være underlagt relevante gennemsigtighedsregler. Civilsamfundet bør af medlemsstaterne og Kommissionen informeres omfattende om anvendelsen af midlerne, og det bør høres om mulige forbedringer i anvendelsen af midlerne. Der skal være en gennemsigtig procedure og høring i forbindelse med planlægningen og gennemførelsen af budgettet, og medlemsstaterne skal også høre civilsamfundsorganisationer. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | I tilfælde af systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i medlemsstaterne, som også truer Unionens budget, er der behov for en tidlig og hurtig reaktion især fra Kommissionens side. Kun på denne måde kan det sikres, at forkerte udviklinger opdages tidligt og korrigeres. Desuden bør der i tilfælde af overtrædelser pålægges afskrækkende bøder. Også på andre områder, f.eks. når det gælder håndhævelsen af konkurrencereglerne, idømmer Kommissionen store finansielle sanktioner for at beskytte EU-retten. På grund af den grundlæggende betydning, som retsstatsprincippet og beskyttelsen af Unionens budget har, bør Kommissionen og Rådet også idømme store og afskrækkende bøder på disse områder. I forbindelse med en eventuel reform af forordningen bør dette også fastlægges udtrykkeligt i forordningens tekst. Desuden opfordrer EØSU til, at Kommissionen og Rådet arbejder tæt sammen med Europa-Parlamentet, og at Europa-Parlamentet får samme procedurerettigheder som Rådet i forbindelse med en eventuel reform af forordningen i fremtiden. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU mener, at systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat altid underminerer eller som et minimum i alvorlig grad bringer gennemførelsen af EU-finansierede programmer og dermed beskyttelsen af EU-budgettet i fare. Hvis der konstateres systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat, bør denne derfor bære bevisbyrden for, at gennemførelsen af EU-finansierede programmer og beskyttelsen af EU-budgettet er sikret. EØSU opfordrer til, at dette præciseres i forordning (EU, Euratom) 2020/2092. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Ud over de muligheder, der er fastsat i forordning (EU, Euratom) 2020/2092, bør Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet også anvende alle andre til rådighed stående sanktionsmidler i tilfælde af systematiske overtrædelser af retsstatsprincippet. Hertil hører navnlig traktatovertrædelsesproceduren som omhandlet i artikel 263 i TEUF og den i artikel 7 i TEU omhandlede procedure. Også ved anvendelsen af disse procedurer bør de nævnte EU-institutioner sørge for en så hurtig gennemførelse som muligt og arbejde for afskrækkende bøder. Kommissionen bør navnlig omgående udstede retningslinjer vedrørende anvendelsen af forordning (EU, Euratom) 2020/2092, så der kan reageres hurtigt i tilfælde af overtrædelser af retsstatsprincipperne. I disse retningslinjer bør Kommissionen navnlig fastlægge, på hvilke betingelser den anser en finansiel sanktion for nødvendig, og hvilke finansielle sanktioner den anser for rimelige. Endvidere bør den også beskrive, på hvilke betingelser den ydermere vil indlede en traktatovertrædelsesprocedure som omhandlet i artikel 263 i TEUF eller en procedure som omhandlet i artikel 7 i TEU. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Derudover bør Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet fortsat føre en løbende dialog om retsstatsprincippet med alle medlemsstater og offentligt klart pege på overtrædelser af grundlæggende retsstatsprincipper. EU-institutionerne bør samarbejde endnu mere intensivt med hinanden for at fremme grundlæggende retsstatsprincipper yderligere og afsøge eventuelle nye måder at beskytte retsstatsprincippet på i alle medlemsstater. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Specifikke opfordringer

| 4.1. | Med hensyn til Genopretningsfonden beklager EØSU, at Kommissionens meddelelser, hvori denne vurderer medlemsstaternes programmer, kun i begrænset omfang kommer ind på retsstatsprincippets grundlæggende betydning. Som beskrevet ovenfor er retsstatsprincippet af grundlæggende betydning for Den Europæiske Unions bæredygtige økonomiske udvikling, og der bør derfor tages behørigt hensyn til det i forbindelse med Genopretningsfonden. Her er det ikke tilstrækkeligt, at Kommissionen i sin kontrol hovedsageligt lægger vægt på økonomiske indikatorer, f.eks. fra det europæiske semester. Som EØSU allerede har opfordret til, bør Kommissionen desuden, også i forbindelse med det europæiske semester, lægge større vægt på retsstatens betydning for en bæredygtig økonomisk udvikling og optage relevante indikatorer (3). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | De programmer, som medlemsstaterne har forelagt hidtil, indeholder efter EØSU's opfattelse for få initiativer til at styrke retsstaten. Således indeholder bl.a. Italiens, Kroatiens og Tjekkiets programmer enkelte retsstatsinitiativer, eksempelvis foranstaltninger til bekæmpelse af korruption og til forbedring af retsplejeorganernes effektivitet. Samlet set og i forhold til alle medlemsstater er dette efter EØSU's opfattelse imidlertid ikke tilstrækkeligt til at yde retsstatsprincippets grundlæggende betydning retfærdighed. Derfor er det af afgørende betydning for EØSU, at alle medlemsstater i deres nationale programmer redegør for, gennem hvilke foranstaltninger de vil styrke retsstatsprincippet. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Derudover opfordrer EØSU til, at kravene til gennemførelsen af Unionens budget, herunder forordning (EU, Euratom) 2020/2092, udvikles yderligere. Således bør alle programmer, som modtager støtte fra Unionens budget, fremover være underlagt vidtrækkende nationale love om informationsfrihed og gennemsigtighed, således at presseorganer, NGO'er og civilsamfundet generelt sikres let og omfattende adgang til informationer. Kun hvis nationale sikkerhedsinteresser gør det tvingende nødvendigt, kan dette fraviges. Kommissionen bør fortløbende kontrollere disse nationale informationsfrihedsloves duelighed og om nødvendigt fremlægge ændringsforslag, også under hensyntagen til udtalelser fra f.eks. Europa-Parlamentet og EØSU. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU støtter oprettelsen af Den Europæiske Anklagemyndighed, da denne i høj grad vil bidrage til at beskytte Unionens finansielle interesser og retsforfølge grænseoverskridende kriminelle handlinger. EØSU er overbevist om, at den europæiske anklagemyndighed allerede nu har en afskrækkende virkning og på lang sigt vil bidrage til en markant forbedring af den grænseoverskridende strafforfølgelse. Af disse grunde opfordrer EØSU til, at alle medlemsstater indgår i det forstærkede samarbejde om Den Europæiske Anklagemyndighed, og at dette gøres til en betingelse for at deltage i EU-finansierede programmer. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Den Europæiske Anklagemyndighed, der netop er oprettet, overtager opgaver, som hidtil har været varetaget af OLAF. Derfor opfordrer EØSU til en videreudvikling af OLAF til et europæisk agentur for retsstatsprincippet og effektiv forvaltning. Dette nye agentur bør løbende kontrollere overholdelsen af retsstatsprincippet i medlemsstaterne generelt og rådgive Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen i forbindelse med anvendelsen af forordning (EU, Euratom) 2020/2092. Derudover bør dette nye agentur komme med generelle anbefalinger om fremme af retsstatsprincippet og effektiv forvaltning i medlemsstaterne og støtte medlemsstaterne og deres forvaltninger på dette område. Såfremt medlemsstaterne ikke følger vigtige anbefalinger fra dette agentur, bør de være forpligtet til at begrunde dette. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Desuden bør Kommissionen også udarbejde yderligere initiativer til at styrke retsstatsprincippet og overholdelsen af de europæiske grundlæggende rettigheder i alle medlemsstater. Der bør således indføres udvekslingsprogrammer for medarbejdere i medlemsstaternes retsplejeorganer samt NGO'er, der navnlig fremmer retsstatsprincippet og beskyttelse af grundlæggende rettigheder og menneskerettigheder, f.eks. via Erasmus+, og sådanne programmer bør udvides med det formål at styrke og videreudvikle den fælles forståelse for retsstatsprincippet. Til dette formål bør EU yde større støtte til frivillige og grænseoverskridende videreuddannelsesprogrammer for disse medarbejdere i medlemsstaternes retssystemer. Der bør også ydes støtte til uddannelsesprogrammer for NGO'er, der fremmer retsstatsprincippet og beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder og menneskerettighederne. Målet bør være at fremme det europæiske retsstatsprincip, som både tager hensyn til medlemsstaternes retstraditioner og den bindende karakter af fælles minimumsstandarder for alle medlemsstater. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Efter EØSU's opfattelse har civilsamfundet en helt særlig betydning for beskyttelsen af retsstatsprincippet, og det bærer derfor også et tilsvarende ansvar. For at styrke retsstatsprincippet i alle medlemsstater bør Kommissionen derfor gennem et nyt program øge støtten til platforme i civilsamfundet, som primært arbejder med at beskytte retsstatsprincippet i medlemsstaterne, samt tilsvarende oplysningsprogrammer (4). I forbindelse med dette program bør EU støtte finansieringen af NGO'er. Der skal sikres beskyttelse mod uhensigtsmæssig påvirkning og anden indgriben i NGO'ers uafhængighed gennem politiske beslutningstagere, lobbyister og andre aktører. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Endelig bør navnlig Kommissionen, Rådet, Europa-Parlamentet og EØSU gøre alle EU-borgere mere bevidste om vigtigheden af de europæiske værdier, navnlig retsstatsprincippet. EU har brug for en kommunikationsstrategi, der kombinerer begrebet retsstatsprincippet med virkeligheden. Til dette formål bør de nævnte europæiske institutioner i samarbejde med yderligere aktører fra civilsamfundet starte en tilsvarende kampagne under overskriften »Mit EU — mine rettigheder« til fordel for retsstatens betydning, som henvender sig til alle befolkningsgrupper, gør grundlæggende oplysninger om retsstatsprincippet forståelige for alle og inviterer alle til en dialog på EU-plan (5). |
| --- | --- |

4.8.

Bruxelles, den 20. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Artikel 2 i TEU.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2092 af 16. december 2020 om en generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af Unionens budget (EUT L 433 I af 22.12.2020, s. 1).

2

(3)  Se også EØSU's udtalelse, Retsstaten og dens betydning for økonomisk vækst, ECO/511 (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 16), punkt 7.1 f.; EØSU's udtalelse, meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet — Yderligere styrkelse af retsstatsprincippet i Unionen, SOC/627 (EUT C 282 af 20.8.2019, s. 39), punkt 4.1 ff.

3

(4)  Se også EØSU's udtalelse, meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet — Yderligere styrkelse af retsstatsprincippet i Unionen, SOC/627, punkt 3.9 ff.; EØSU's udtalelse, Handlingsplan for europæisk demokrati, SOC/672 (EUT C 341 af 24.8.2021, s. 56), punkt 6.2.1 f.

4

(5)  Se også EØSU's udtalelse, meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet — Yderligere styrkelse af retsstatsprincippet i Unionen, SOC/627, punkt 3.19. EØSU's udtalelse, Handlingsplan for europæisk demokrati, SOC/672, punkt 4.3.2.

5

---

BILAG

Følgende ændringsforslag opnåede mindst en fjerdedel af stemmerne, men blev forkastet under debatten (forretningsordenens artikel 59, stk. 3):

ÆNDRINGSFORSLAG 1

Fremsat af:

TEDER Reet

SOC/692 — Retsstatsprincippet og Genopretningsfonden

Punkt 3.4

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| EØSU mener, at systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat altid underminerer eller som et minimum i alvorlig grad bringer gennemførelsen af EU-finansierede programmer og dermed beskyttelsen af EU-budgettet i fare. Hvis der konstateres systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat, bør denne
  derfor bære bevisbyrden for, at gennemførelsen
  af EU-finansierede programmer og beskyttelsen af EU-budgettet er sikret. EØSU
  opfordrer til
  , at dette præciseres i forordning (EU, Euratom) 2020/2092. | EØSU mener, at systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat altid underminerer eller som et minimum i alvorlig grad bringer gennemførelsen af EU-finansierede programmer og dermed beskyttelsen af EU-budgettet i fare. Hvis der konstateres systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat, bør denne
  forpligtes til at samarbejde fuldt ud, når det handler om at efterforske overtrædelserne og afhjælpe manglerne, så en korrekt gennemførelse
  af EU-finansierede programmer og beskyttelsen af EU-budgettet er sikret. EØSU
  anbefaler
  , at dette præciseres i forordning (EU, Euratom) 2020/2092. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

EØSU mener, at systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat altid underminerer eller som et minimum i alvorlig grad bringer gennemførelsen af EU-finansierede programmer og dermed beskyttelsen af EU-budgettet i fare. Hvis der konstateres systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat, bør denne
  derfor bære bevisbyrden for, at gennemførelsen
  af EU-finansierede programmer og beskyttelsen af EU-budgettet er sikret. EØSU
  opfordrer til
  , at dette præciseres i forordning (EU, Euratom) 2020/2092.

EØSU mener, at systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat altid underminerer eller som et minimum i alvorlig grad bringer gennemførelsen af EU-finansierede programmer og dermed beskyttelsen af EU-budgettet i fare. Hvis der konstateres systematiske mangler med hensyn til retsstatsprincippet i en medlemsstat, bør denne
  forpligtes til at samarbejde fuldt ud, når det handler om at efterforske overtrædelserne og afhjælpe manglerne, så en korrekt gennemførelse
  af EU-finansierede programmer og beskyttelsen af EU-budgettet er sikret. EØSU
  anbefaler
  , at dette præciseres i forordning (EU, Euratom) 2020/2092.

Begrundelse

Retsstatsprincippet skal sikres ved hjælp af lovlige midler. Bevisbyrden i sin nuværende form er et af de vigtigste grundlæggende principper for lovlighed. Hvis bevisbyrden ændres eller vendes om, kan det skabe en meget farlig præcedens og underminere grundlaget for retsstatsprincippet.

Resultat af afstemningen:

| For: | 41 |
| --- | --- |
| Imod: | 65 |
| Hverken for eller imod: | 13 |

For:

41

Imod:

65

Hverken for eller imod:

13

ÆNDRINGSFORSLAG 2

Fremsat af:

TEDER Reet

SOC/692 — Retsstatsprincippet og Genopretningsfonden

Punkt 1.6

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| EØSU mener, at
  systematiske
  mangler med hensyn til retsstatsprincippet i medlemsstaterne har en skadelig indvirkning på EU-budgettet og er derfor fortaler for en
  omvendt bevisbyrde
  . | EØSU mener, at mangler med hensyn til retsstatsprincippet i medlemsstaterne har en skadelig indvirkning på EU-budgettet og er derfor fortaler for en
  målrettet afhjælpning af manglerne og en nøje overholdelse af lovligheden i forbindelse med gennemførelsen af EU-finansierede programmer og beskyttelsen af EU-budgettet
  . |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

EØSU mener, at
  systematiske
  mangler med hensyn til retsstatsprincippet i medlemsstaterne har en skadelig indvirkning på EU-budgettet og er derfor fortaler for en
  omvendt bevisbyrde
  .

EØSU mener, at mangler med hensyn til retsstatsprincippet i medlemsstaterne har en skadelig indvirkning på EU-budgettet og er derfor fortaler for en
  målrettet afhjælpning af manglerne og en nøje overholdelse af lovligheden i forbindelse med gennemførelsen af EU-finansierede programmer og beskyttelsen af EU-budgettet
  .

Begrundelse

Retsstatsprincippet skal sikres ved hjælp af lovlige midler. Bevisbyrden i sin nuværende form er et af de vigtigste grundlæggende principper for lovlighed. Hvis bevisbyrden ændres eller vendes om, kan det skabe en meget farlig præcedens og underminere grundlaget for retsstatsprincippet.

Resultat af afstemningen:

| For: | 72 |
| --- | --- |
| Imod: | 141 |
| Hverken for eller imod: | 18 |

For:

72

Imod:

141

Hverken for eller imod:

18

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/34 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/34

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »hvordan vil de identificerede industrielle økosystemer bidrage til EU's strategiske autonomi og europæernes velfærd?«

(sonderende udtalelse)

(2022/C 194/06)

| Ordfører: | Sandra PARTHIE |
| --- | --- |

Ordfører:

Sandra PARTHIE

| Anmodning om udtalelse | Det franske formandskab for Rådet for Den Europæiske Union, 21.9.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 13.12.2021 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 19.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 244/1/3 |

Anmodning om udtalelse

Det franske formandskab for Rådet for Den Europæiske Union, 21.9.2021

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

13.12.2021

Vedtaget på plenarforsamlingen

19.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

244/1/3

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | For at de europæiske økonomier kan forblive konkurrencedygtige på verdensplan, skal virksomheder i mange sektorer tilpasse sig nye globale konkurrenter, genopfinde forretningsmodeller og revurdere forsyningskæder. Den deraf følgende ændring er strukturel og undertiden endda forstyrrende, ikke kun for virksomheder, men også for mennesker og deres arbejdsvilkår. EØSU fremhæver princippet om, at ingen må lades i stikken, og opfordrer til dialog med alle relevante aktører om forvaltningen af disse strukturelle ændringer. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Åbenhed over for handel, investeringer og andre former for internationalt samarbejde er en styrke og kilde til vækst og velfærd for EU. EØSU støtter EU's ambition om at påtage sig et større ansvar for sin egen sikkerhed, mindske den ensidige afhængighed på kritiske områder og styrke sin kapacitet til at fastsætte og gennemføre sine egne prioriteter ved at bevæge sig mod større økonomisk konkurrenceevne og øget modstandsdygtighed. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Det er nødvendigt på europæisk plan at handle gennem regulering og fastsættelse af standarder — uden at være protektionistisk — for at mindske risikoen for strategiske eller strukturelle mangler, diversificere, beskytte intellektuelle ejendomsrettigheder og sikre regelbaseret og fair konkurrence mellem medlemsstaterne og med andre globale partnere. EU skal i sine tværnationale og globale alliancer være i stand til at afdække krænkelser af menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder og både menneskers og miljøets sundhed og sikkerhed fra start til slut i værdi- og forsyningskæderne. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU anbefaler, at EU for at styrke sit produktionsgrundlag øger sine udgifter til forskning, udvikling og innovation og andre relaterede finansieringsinstrumenter såsom det interregionale innovationsinvesteringsinstrument (1), så de som minimum kommer på højde med udgifterne i andre regioner i verden, og så det bliver muligt at skabe den hårdt tiltrængte innovation. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU anbefaler desuden, at dagordenen for færdigheder tilpasses til de fremtidige behov på arbejdsmarkedet. Tilgangen med industrielle økosystemer bør også føre til, at EU-borgernes velfærd med hensyn til kvalitetsjob, lønninger og adgang til livslang læring forbedres. I den forbindelse understreger EØSU sin støtte til EU's pagt for færdigheder, som er afgørende for at sikre beskæftigelsesmulighederne på lang sigt for de europæiske borgere. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU mener, at det er vigtigt at opnå en reel opadgående konvergens mellem EU's økonomier, navnlig med hensyn til produktivitet, sociale standarder, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og miljøvenlig produktion. Det europæiske indre markeds konkurrenceevne afhænger i høj grad af at kunne udvikle og få adgang til det fulde potentiale i alle nationale økonomier, som stadig er på meget forskellige niveauer og derfor har brug for forskellige og målrettede politikker. Målet bør være at fjerne de økonomiske forskelle mellem medlemsstaterne. Investering i forskning, udvikling og nye teknologier er afgørende. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | For at opnå et afbalanceret billede af velfærden er EØSU enig i OECD's vurdering om, at vi har brug for omfattende oversigter over statistikker, der afspejler det, der betyder noget for borgerne, og som omfatter bredtfavnende parametre som f.eks. menneskers indkomst, sundhed, sociale forbindelser, sikkerhed og miljø. Vi er nødt til at se ud over landsgennemsnittene for at forstå ikke kun, om livet bliver bedre, men også for hvem. Desuden skal vi ikke kun måle velfærden i dag, men også de ressourcer, der bidrager til at fastholde den i fremtiden. Endelig opfatter nogle mennesker strukturelle ændringer som en trussel, uanset hvad de økonomiske analyser viser. Populistiske partiers valgfremgang i hele EU, men også Brexitafstemningen kan spores til vælgere, der føler sig uden rettigheder som følge af globaliseringen og føler, at de har mistet kontrollen over deres beslutninger i livet. Dette kan ikke afhjælpes med statistikker. De politiske beslutningstagere skal inddrage arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne langt mere i håndteringen af klager og frygt for sociale problemer og i udformningen og gennemførelsen af løsninger i praksis. EØSU støtter en mere åben og deltagerorienteret bæredygtig virksomhedsledelse, herunder information, høring og inddragelse af arbejdstagerne på virksomhedsniveau. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Baggrund for udtalelsen, herunder det pågældende lovgivningsforslag

| 2.1. | EØSU henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde den 1.-2. oktober 2020, som gør begrebet strategisk autonomi til et centralt element i det indre marked, industripolitikken og den digitale sektor. Det fremhæver også konklusionerne fra Rådet for Konkurrenceevne den 13. november 2020, hvori det hedder, at dette omfatter at identificere og begrænse strategisk afhængighed og øge modstandsdygtigheden i de mest følsomme industrielle økosystemer og på specifikke områder såsom sundhed, forsvarsindustrien, rummet, det digitale område, energi, mobilitetsindustrier og kritiske råstoffer. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Målene for åben strategisk autonomi er stabilitet, udbredelse af europæiske standarder og fremme af EU's værdier. De afspejles i flere nylige initiativer såsom meddelelsen om Europas digitale fremtid i støbeskeen fra februar 2020, meddelelsen om udenlandske direkte investeringer (forordningen om FDI-screening), der blev vedtaget i marts 2020, EU's mekanisme til screening af udenlandske investeringer, der blev vedtaget i 2019 og fuldt operationel i oktober 2020, datastrategien fra november 2020, den handelspolitiske analyse om åben strategisk autonomi fra februar 2021 og det igangværende arbejde på et instrument til beskyttelse mod tvangsforanstaltninger. Derudover er forslaget til en forordning om en CO2-grænsetilpasningsmekanisme fra juli 2021 et godt eksempel på den voksende bevidsthed om miljøspørgsmål i EU. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Lissabonstrategien fra 2000 sigtede mod at gøre EU til en videnøkonomi og et vidensamfund. Den fastlagde kvantificerbare indikatorer og styrkede behovet for at støtte folk i deres livslange læringsforløb. Pagten for færdigheder er afgørende med hensyn til uddannelse, ekspertise og knowhow i lyset af de store omvæltninger i visse industrielle sektorer som følge af den dobbelte digitale og økologiske omstilling. Som det beskrives i planen for sektorsamarbejde om færdigheder, er de vigtigste interessenter såsom virksomheder, fagforeninger, forsknings- og uddannelsesinstitutioner og offentlige myndigheder desuden uundværlige aktører med hensyn til at imødekomme behovet for sektorspecifikke kvalifikationer. EØSU bifalder det arbejde, som Kommissionen og parterne på sektorplan såsom det europæiske råd for kvalifikationer og de europæiske alliancer vedrørende sektorspecifikke kvalifikationer har gjort for at fjerne misforhold mellem industriens efterspørgsel efter kvalifikationer og uddannelsesudbuddet (2). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EØSU henviser også til Kommissionens arbejde med modstandsdygtighed i forhold til råstoffer af kritisk betydning (3), som skal udstikke en kurs mod større bæredygtighed og sikkerhed, og den relaterede EØSU-udtalelse (4), samt til EØSU's vurderinger af forskellige industrielle økosystemer og sektorer (5). |
| --- | --- |

2.4.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EU er baseret på en åben økonomisk model, som tegner sig for 14 % af verdens import og 16 % af verdens eksport. EØSU er enig i, at det er vigtigt, at der i Europas industripolitik findes måder og midler til at mindske den ensidige afhængighed af andre på strategiske områder som f.eks. teknologi, fødevarer og sundhed. En industripolitik med et stærkt industrielt produktionsgrundlag bør kunne modvirke de potentielle negative virkninger af forstyrrelser. Der kan også opnås forsyningssikkerhed gennem partnerskaber med »ligesindede lande«. F.eks. har handels- og teknologirådet mellem EU og USA (TTC) til formål at danne et sådant partnerskab. EØSU bifalder også EU's bestræbelser på at beskytte sig mod handelsskævheder ved at indføre og forbedre handelsbeskyttelsesinstrumenter såsom EU's screeningmekanisme for udenlandske investeringer (6), EU's internationale instrument for offentlige udbud (7) og den forordning til imødegåelse af de konkurrenceforvridende virkninger, der forårsages af udenlandske subsidier i det indre marked, som Kommissionen foreslog i maj 2021 (8). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Kommissionens bottom-up-analyse af den strategiske afhængighed viser, at afhængigheden i de mest følsomme økosystemer kun udgør 0,6 % af værdien af de varer, der importeres fra lande uden for EU. Mange værdikæder har således udvist bemærkelsesværdig modstandsdygtighed under pandemien. EØSU bakker kraftigt op om Kommissionens arbejde på at kortlægge EU's strategiske afhængighed og kapacitet. Analysen viser også, at 137 ud af 5 200 produkter, som importeres til EU, tilhører følsomme økosystemer, som EU er stærkt afhængig af — hovedsageligt inden for de energiintensive industrier (såsom råstoffer) og sundhedsøkosystemerne (såsom aktive lægemiddelbestanddele) samt produkter, der er relevante for at støtte den grønne og den digitale omstilling. 52 % af importen af disse produkter, som vi er afhængige af, stammer fra Kina. 34 produkter er potentielt mere sårbare på grund er deres muligvis lave potentiale for yderligere diversificering og substitution med produkter fremstillet i EU. For at forbedre den europæiske industris konkurrenceevne er der behov for solide politikker for bæredygtig energi og digital teknologi. EØSU vil gerne understrege, at de europæisk aktører inden for digital sundhedspleje og vedvarende energi er blandt de førende på verdensplan. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Åben strategisk autonomi er kendetegnet ved, at der findes produktionskapacitet i fremtidsorienterede sektorer i EU's indre marked, navnlig for varer af høj værdi, hvor det er afgørende at bevare EU's teknologiske og innovationsmæssige potentiale. F.eks. viser Kommissionens vurdering, at Europa har en verdensmarkedsandel på 33 % af markedet for robotteknologi, 30 % af markedet for indlejrede systemer, 55 % af markedet for halvledere til bilindustrien, 20 % af markedet for halvlederudstyr og 20 % af markedet for fotoniske komponenter (9). Den strategiske autonomi omfatter handelsbeskyttelsesinstrumenter i en situation med stigende international konkurrence og ulovlig konkurrence. EU's industripolitik går derfor hånd i hånd med en stærk handels- og konkurrencepolitik. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU understreger, at øget åben strategisk autonomi omfatter styrkelse af det indre markeds modstandsdygtighed, investering i EU's egne kompetencer, teknologiske kapacitet og FoU-ressourcer, diversificering af produktions- og forsyningskæderne, sikring af digital suverænitet, sikring af strategisk lageropbygning og fremme og tiltrækning af investeringer og produktion i Europa ved at forbedre vilkårene for virksomheder, udforske alternative løsninger og modeller for cirkulær økonomi og fremme et bredt industrielt samarbejde på tværs af medlemsstaterne samt at sigte mod teknologisk lederskab som anført af Rådet for Konkurrenceevne i november 2020. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Det indre marked er Europas største aktiv, og Kommissionen bør fortsat fokusere indsatsen på at øge sin modstandsdygtighed ved at gennemføre og håndhæve regler og fjerne hindringer for at nå målet om en innovativ, velstående og fremtidsorienteret europæisk økonomi. Et stærkt hjemmemarked er en forudsætning for, at europæiske virksomheder kan etableres, udvikle sig, trives og undgå fremtidige forstyrrelser, f.eks. ved hjælp af nødinstrumentet for det indre marked. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU understreger i sin udtalelse Ingen grøn pagt uden en social pagt betydningen af en stærk fremadskuende social dialog og en deltagerorienteret bæredygtig virksomhedsledelse. EØSU bakker også op om, at arbejdstagerne informeres og høres og fremmer deres deltagelse på virksomhedsniveau med henblik på at stimulere innovation på arbejdspladsen (10). Europa-Parlamentet udtrykte i sin beslutning om bæredygtig virksomhedsledelse fra december 2020 tilfredshed med Kommissionens tilsagn om at revidere direktivet om ikkefinansiel rapportering og at udvikle ikkefinansielle rapporteringsstandarder (11). Overholdelse af principperne om bæredygtig virksomhedsledelse er et vigtigt middel til at fremme europæiske værdier uden for EU og give europæiske virksomheder en konkurrencemæssig fordel. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Den socioøkonomiske situation i EU's medlemsstater og regioner er stadig meget forskellig, og det er derfor vigtigt at sikre, at der udvikles målrettede, regionale omstillingsveje i forbindelse med en specifik forvaltningsproces for de forskellige økosystemer, herunder støtte til adgang til nye markeder, navnlig for SMV'er, samt bæredygtige værdikæder. EØSU støtter forvaltningsstrategier som f.eks. regionale omstillingskommissioner eller omstillingscentre, der i tæt samarbejde med lokale og regionale økonomiske aktører definerer specifikke lokale og regionale løsninger på de kommende økonomiske forandringer. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Hvad angår forbedringen af det industrielle samarbejde på tværs af EU's medlemsstater, påskønner EØSU Kommissionens analytiske arbejde med at definere og skitsere 14 »industrielle økosystemer«. Analysen afspejler lignende tiltag i USA og Kina. Økosystemerne kan inddeles i to forskellige kategorier: et økosystem defineret som et netværk af klynger, der tilhører et bestemt aktivitetsområde, og et regionalt økosystem, som ser på samspillet mellem økonomiske aktører i en given region. Sammen udgør de en interaktiv platform til at optimere samarbejdet mellem myndigheder og interessenter og lette kommunikationen mellem aktørerne. EØSU ser en reel merværdi for virksomhederne, som kan give udtryk for et specifikt behov over for et helt økosystem, som så kan imødekomme behovet. Jo dybere og tættere et økosystem er, jo mere nyttigt vil det være for alle involverede aktører, og jo større merværdi vil det give. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EU og medlemsstaterne fokuserer på offentlige programmer inden for banebrydende videnskab på EU-plan. På samme måde er FoI-budgetterne blevet overført fra det nationale niveau til EU-plan og er større end nogensinde før, selv om de stadig ligger under niveauet for strategiske konkurrenter som f.eks. Kina. En fjerde runde af »moon shot«-programmerne har til formål at genstarte EU's globale lederskab inden for FoI. Det bør omfatte store virksomheders AI-modeller (LEAM), fælles industrielle dataområder og nye grønne teknologier samt styrke forskning, udvikling og innovation med henblik på at udvikle syntetiske erstatninger for kritiske råstoffer. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | FoU-udgifterne i EU som en procentdel af BNP var 2 % i 2019. Til sammenligning brugte Kina 2 % af sit BNP på FoU i 2019 og USA 3 %. EØSU anbefaler, at EU for at styrke sit produktionsgrundlag øger sine FoU-udgifter, og beklager, at EU's innovationsøkosystemer ikke oplever tilstrækkelig fremgang ud over de centrale offentlige investeringer i FoI og stærke private konglomerater inden for modvirkning af klimaændringerne og sundhedssektoren (12). Selv om effektiv konkurrence i EU er et glimrende incitament for virksomheder til at innovere, bør de ikke desto mindre støttes bedre ved fuldt ud at udnytte andre finansieringsinstrumenter for forskning, udvikling og innovation på EU-plan med henblik på som minimum at bringe EU på linje med andre regioner i verden for at give mulighed for den hårdt tiltrængte innovation. På nuværende tidspunkt har EU-investeringer hovedsagelig til formål at støtte nationale interesser, dvs. nationale medlemsstaters interesser, i stedet for at søge efter europæiske tilgange og løsninger og skabe og drage fordel af bedre og dybere forbindelser mellem økonomiske aktører. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | EØSU støtter kraftigt opfordringerne til forbedrede økosystemer og værdikæder og til samarbejde mellem dem og mener, at de skal knyttes til den dobbelte grønne og digitale omstilling for at forbedre europæernes velfærd. Overgangsforløb vil skabe merværdi ved at opstille en meningsfuld rækkefølge af politikker og skabe forudsigelighed, hvilket er vigtigt for virksomhederne og borgernes velfærd, f.eks. med hensyn til kompetenceudvikling. I den forbindelse ønsker EØSU at fremhæve interessentcentrerede økonomiske modeller med modvirkning af klimaændringer og miljøødelæggelse som den primære drivkraft og opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til i højere grad at gøre brug af disse modeller i deres politikformuleringer og konsekvensanalyser. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Investeringer, der skal skabe mere modstandsdygtige og bæredygtige værdikæder, der giver adgang til væsentlige tjenester og varer, skal give resultater i form af økonomisk vækst og trivsel. Der bør udarbejdes sektorspecifikke handlingsplaner, som er knyttet til de eksisterende store økonomiske aktørers initiativer og styrker eksisterende økonomiske grupper i Europa, herunder SMV'erne. Det bør omfatte institutionel støtte for at sætte dem i stand til bedre at kontrollere værdikæderne og foregribe kriser ved at gennemføre stresstest eller risikovurderinger for at forhindre mangler. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Det vil være afgørende at definere de rette strategiske værdikæder, forsyningskæder og klynger. Ved at fremme vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse og oprette industrielle alliancer om batterier til elektriske køretøjer, højtydende databehandling, mikroelektronik, opkoblede, rene og selvkørende køretøjer, intelligent sundhed, lavemissionsindustri, brintteknologier og -systemer, det industrielle tingenes internet og cybersikkerhed har Kommissionen gjort det klart, hvilke områder der bør udvikles som prioriteter og som har en reel EU-merværdi. Sammen med beskyttelsen af europæiske interesser med hensyn til de europæiske standarder og beskyttelsen af europæiske intellektuelle ejendomsrettigheder udgør dette et stærkt grundlag for et sammenhængende sæt industrielle og økonomiske politikker. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Dette er ikke kun et mål i sig selv, men har til formål at bevare og opretholde europæernes velfærd ved at skabe kvalitetsjob i fremtidsorienterede sektorer og samtidig arbejde hen imod den dobbelte omstilling. For at nå disse mål er det nødvendigt at anvende de rigtige indikatorer og parametre. EØSU mener, at »velfærd« er modnet som et statistik- og målekoncept, der er blevet til et »kompas«, som de politiske beslutningstagere kan bruge til at styre deres beslutninger. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | EØSU er enig i OECD's definition af »velfærdsøkonomi« som en økonomi, der:






  1) | øger menneskers muligheder for opadgående social mobilitet og for at forbedre de dimensioner af deres liv, som betyder mest for dem |
| --- | --- | --- |

3.15.

1)

øger menneskers muligheder for opadgående social mobilitet og for at forbedre de dimensioner af deres liv, som betyder mest for dem

| 2) | sikrer, at disse muligheder omsættes til velfærdsresultater for alle segmenter af befolkningen, herunder dem i den lave ende af indkomstskalaen |
| --- | --- |

2)

sikrer, at disse muligheder omsættes til velfærdsresultater for alle segmenter af befolkningen, herunder dem i den lave ende af indkomstskalaen

| 3) | mindsker ulighederne og |
| --- | --- |

3)

mindsker ulighederne og

| 4) | fremmer miljømæssig og social bæredygtighed. |
| --- | --- |

4)

fremmer miljømæssig og social bæredygtighed.

Bruxelles, den 19. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  https://eismea.ec.europa.eu/programmes/interregional-innovation-investments-i3-instrument_en

1

(2)  Blueprint for Sectoral Cooperation on Skills. Responding to skills mismatches at sectoral level. A key action of the New Skills Agenda for Europe.

2

(3)  Kommissionen, Modstandsdygtighed i forhold til råstoffer af kritisk betydning: En kurs mod større sikkerhed og bæredygtighed, COM(2020) 474.

3

(4)  EUT C 220 af 9.6.2021, s. 118.

4

(5)  EØSU's udtalelse »EU's mobilitetsstrategi og EU's industrielle værdikæder: en strategi for økosystemerne i bilindustrien« (EUT C 105 af 4.3.2022, s. 26); EØSU's tillægsudtalelse »Ajourføring af den nye industristrategi — Virkningen på det sundhedsindustrielle økosystem« (EUT C 105 af 4.3.2022, s. 152); EØSU's udtalelse »Foregribelse af strukturelle og sektorspecifikke forandringer og omstrukturering af industrielle kulturer — mod nye grænser for genopretning og modstandsdygtighed i forskellige dele af Europa«; EØSU-udtalelse under udarbejdelse om »Bæredygtighedskrav til batterier i EU« (EUT C 220 af 9.6.2021, s. 128); EØSU's udtalelse »Glas i Europa ved en skillevej: en grønnere, mere energieffektiv industri med øget konkurrencedygtighed og job af høj kvalitet« (EUT C 105 af 4.3.2022, s. 18).

5

(6)  Kommissionen, »EU's mekanisme til screening af udenlandske investeringer bliver fuldt operationel«, 9. oktober 2020.

6

(7)  Europa-Parlamentets Forskningstjeneste, »EU international procurement instrument«, oktober 2021.

7

(8)  Kommissionen, »Kommissionen fremlægger ny forordning til håndtering af konkurrenceforvridningen fra udenlandske subsidier i det indre marked«, 5. maj 2021.

8

(9)  Kommissionen, Investering i en intelligent, innovativ og bæredygtig industri. En ny strategi for Unionens industripolitik (COM(2017) 479 final).

9

(10)  EUT C 341 af 24.8.2021, s. 23.

10

(11)  Europa-Parlamentets beslutning af 17. december 2020 om bæredygtig virksomhedsledelse (2020/2137(INI)).

11

(12)  JRC's Science for Policy-rapport »Shaping and Securing the EU's open Strategic Autonomy by 2040 and beyond«, 2021.

12

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/39 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/39

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »innovative finansielle instrumenter i forbindelse med udvikling af virksomheder med social indvirkning«

(sonderende udtalelse)

(2022/C 194/07)

| Ordfører: | Giuseppe GUERINI |
| --- | --- |
| Medordfører: | Marie-Pierre LE BRETON |

Ordfører:

Giuseppe GUERINI

Medordfører:

Marie-Pierre LE BRETON

| Anmodning om udtalelse | Det franske formandskab for Rådet for Den Europæiske Union, 21.9.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Vedtaget i sektionen | 13.12.2021 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 19.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 231/1/3 |

Anmodning om udtalelse

Det franske formandskab for Rådet for Den Europæiske Union, 21.9.2021

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Vedtaget i sektionen

13.12.2021

Vedtaget på plenarforsamlingen

19.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

231/1/3

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU glæder sig over det franske rådsformandskabs beslutning og økonomi- og finansministeriets og den franske regerings specifikke tilsagn om at støtte gennemførelsen af handlingsplanen for socialøkonomien. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU mener, at det er vigtigt at udvikle innovative finansielle instrumenter, der kan have positive sociale virkninger, først og fremmest gennem foranstaltninger, der gennemføres af socialøkonomiske organisationer, men også gennem inddragelse af alle virksomheder, der sigter mod at opnå positive sociale virkninger. EØSU værdsætter og støtter derfor bestemmelserne i handlingsplanen for den sociale økonomi, som Kommissionen fremlagde den 9. december 2021, navnlig forslaget om at fremme oprettelsen af markeder for investeringer i sociale virksomheder i Europa ved at støtte oprettelsen af nye instrumenter. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU mener, at anerkendelsen af socialøkonomien og nærhed som et af de 14 økosystemer i den europæiske industristrategi er i overensstemmelse med fremme af investeringer med sociale virkninger, og bifalder denne anerkendelse. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU mener, at det er vigtigt at indføre og støtte investeringsformer, der har til formål at opnå sociale virkninger, skabe kvalitetsjob og tiltrække private investorer og kapital, men anbefaler, at disse investeringer målrettes, så de skaber yderligere effekt og multiplikatoreffekt og aldrig erstatter offentlige sociale udgifter til livsvigtige ydelser. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU går ind for, at i) værktøjer og indikatorer til vurdering af sociale virkninger opbygges i fællesskab, projekt for projekt, for at sikre respekt for de særlige forhold, der gør sig gældende for socialøkonomiske organisationer, og ii) der udvikles en europæisk definition af sociale virkninger. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU anbefaler, at investeringer, der har til formål at opnå sociale virkninger, udformes på en sådan måde, at der sikres en balance mellem de sociale virkninger (positive ændringer som følge af investeringer), afkastet (ansvarligt og bæredygtigt afkast for investoren) og risikoniveauet for sociale virksomheder gennem en styrkelse af det sociale iværksætteri med ny tilstrømning af investeret kapital, med forbedring af standarderne for gennemsigtighed og socialt ansvar samt forbedring af kapaciteten til at inddrage virksomheder med social indvirkning og den sociale økonomi i det europæiske økonomiske system. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU værdsætter de initiativer, som Kommissionen har gennemført i de seneste år, navnlig dem, der vedrører EaSI-programmet, og glæder sig over, at InvestEU råder over en specifik tildeling til at styrke den europæiske sociale infrastruktur. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | For at tilskynde medlemsstaterne og Kommissionen til at sætte nyt skub i disse initiativer mener EØSU, at det er vigtigt, at der regelmæssigt gennemføres analyser for at sikre, at der udarbejdes en detaljeret kortlægning af de forskellige innovationssystemer med henblik på at støtte finansieringen af sociale virkninger i medlemsstaterne med henblik på at opbygge en fælles videnbase og fremme udvekslingen af bedste praksis. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU mener, at det er vigtigt at oprette et organ på europæisk plan for politisk vejledning og teknisk overvågning af innovative finansieringsinitiativer for socialøkonomien og virksomhederne, som sigter mod at nå målene for social indvirkning. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | EØSU har i mange år støttet behovet for, at EU-institutionerne og medlemsstaterne bestræber sig på at styrke den sociale økonomis rolle i europæisk sammenhæng. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Senest i udtalelsen ECO/533 (1) anbefalede EØSU, at kapitalmarkedsunionen tager fuldt hensyn til de forskellige former for investeringer i social indvirkning, navnlig inden for socialøkonomien. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | I løbet af det seneste årti har bevidstgørelse om og anerkendelse af socialøkonomiske organisationers rolle ført til øget fokus på investeringer i social indvirkning, hvilket forventes yderligere at øge det allerede betydelige potentiale for sociale virksomheder i erhvervslivet for ansvarlig og bæredygtig innovation og jobskabelse (2). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Europa har i stigende grad brug for inklusiv og ansvarlig finansiering, og Den Europæiske Union bør forpligte sig til at indføre foranstaltninger og retningslinjer for institutioner, virksomheder, finansielle fonde, universiteter, forskningscentre, aktører i den sociale økonomi og lokalsamfund for, hvordan man kan udvide potentialet i socialt iværksætteri og påvirke finansieringen som aktører i udviklingen af en mere inklusiv og bæredygtig økonomi. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Mange socialøkonomiske organisationer leverer tjenesteydelser, som er livsvigtige for særligt dårligt stillede befolkningsgrupper. Der er tale om sociale tjenester, sundheds-, pleje- og uddannelsestjenester og generelt alle de tjenester, der er nødvendige for at sikre sårbare personer et værdigt liv først og fremmest ved at sikre passende arbejdsvilkår. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Det er grunden til, at investeringer i social indvirkning skal målrettes på en sådan måde, at der skabes yderligere effekter og multiplikatoreffekter i forhold til de offentlige politikker, så det undgås, at investeringer i social indvirkning erstatter offentlige midler, navnlig hvad angår virksomheder, der udformer sociale politikker til sårbare personer. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Pandemien har udsat os alle for sociale udfordringer, hvilket forhindrer os i at nå de ambitiøse mål om en bæredygtig omstilling (fattigdom og ulighed, vanskeligheder med at integrere migranter, manglende inklusionen af personer med handicap og boliger, der er utilgængelige for sårbare familier og unge). Tiden er derfor inde til at støtte en økonomisk vækstmodel og en virksomhedsmodel, der er i stand til at fremme sociale mål, hvor man prioriterer fremme af kvalitetsbeskæftigelse. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Definition af innovative finansielle instrumenter

| 3.1. | I betragtning af, at EØSU bakker op om bestemmelserne i handlingsplanen for den sociale økonomi vedrørende behovet for at indføre innovative finansielle instrumenter, der har til formål at udvikle virksomheder med social indvirkning og socialøkonomiske virksomheder, mener EØSU, at det er meget vigtigt at understrege, at sådanne finansielle instrumenter omfatter en bred vifte af investeringer baseret på den antagelse, at privat kapital kan bidrage til at skabe positive sociale virkninger, hvilket altid bør betragtes som en prioritet, og samtidig skabe økonomiske fordele. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Disse instrumenters særlige karakter er således netop den hensigt, hvormed investoren forfølger sociale mål ved at skabe fælles aktiver og fælles værdier, samtidig med at der sikres et afbalanceret økonomisk afkast, som i vid udstrækning er helliget opfyldelsen af sociale mål. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Aktive aktører, der fremmer og skaber disse innovative instrumenter, kan være virksomheder, organisationer og fonde, der arbejder for at opnå en målbar social indvirkning, der er forenelig med økonomiske fordele. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Følgende elementer skal karakterisere investeringer i social indvirkning:






  — | et klart og forsætligt mål om at skabe positive sociale virkninger, |
| --- | --- | --- |

3.4.

—

et klart og forsætligt mål om at skabe positive sociale virkninger,

| — | støtte til virksomheder, som klart defineres som socialøkonomiske virksomheder baseret på almindeligt anerkendte definitioner og objektive kriterier, |
| --- | --- |

—

støtte til virksomheder, som klart defineres som socialøkonomiske virksomheder baseret på almindeligt anerkendte definitioner og objektive kriterier,

| — | fastsættelse af forventninger om et retfærdigt, bæredygtigt og gennemsigtigt økonomisk afkast, også selv om det kan ligge under det gennemsnitlige markedsudbytte, |
| --- | --- |

—

fastsættelse af forventninger om et retfærdigt, bæredygtigt og gennemsigtigt økonomisk afkast, også selv om det kan ligge under det gennemsnitlige markedsudbytte,

| — | viljen til at geninvestere en del af aktiverne for at fremme andre investeringer med sigte på sociale mål, |
| --- | --- |

—

viljen til at geninvestere en del af aktiverne for at fremme andre investeringer med sigte på sociale mål,

| — | målbar virkning, som er afgørende for at sikre gennemsigtighed og tilstrækkelig viden om investeringsmål. |
| --- | --- |

—

målbar virkning, som er afgørende for at sikre gennemsigtighed og tilstrækkelig viden om investeringsmål.

| — | Når investeringer rettes mod socialøkonomiske virksomheder, bør overensstemmelse med lovbestemte principper og værdier være en prioritet. |
| --- | --- |

—

Når investeringer rettes mod socialøkonomiske virksomheder, bør overensstemmelse med lovbestemte principper og værdier være en prioritet.

| 3.5. | Investeringer i social indvirkning bør navnlig støtte virksomheder, der beskæftiger sig med innovation og udvikling af lokalsamfundet, som ellers ikke ville være i stand til at udvikle sig, men også nogle gange garantere et passende serviceniveau for deres indbyggere. De bør kunne skabe en potentiel drivkraft for inklusiv økonomisk vækst. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Investeringer for virksomheder og organisationer, der sigter mod at have en social indvirkning, kan forbedre effektiviteten af de offentlige udgifter til sociale, uddannelsesmæssige og sundhedsmæssige tjenester samt tjenester til fremme af kulturen og støtte beskæftigelsen gennem større investordeltagelse med henblik på at støtte et iværksætterøkosystem, der kombinerer bæredygtighed og socialt ansvar. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Det komplekse problem med at definere socialøkonomiske virksomheder

| 4.1. | Selv om der i stigende grad fokuseres på analyse af og viden om socialøkonomiske virksomheder og innovative finansielle instrumenter, der er bedre i stand til at støtte deres rolle, er der stadig mange hindringer, der skal overvindes for at sikre, at der sideløbende med socialøkonomiske virksomheder kan udvikles et lige så innovativt økosystem af innovativ, ansvarlig og bæredygtig finansiering, der gør det muligt at komme frem til en reel og konkret gennemførelse af en ægte europæisk økonomisk model til gavn for borgere og virksomheder. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Blandt de hindringer, som mange socialøkonomiske organisationer står over for med hensyn til fuld adgang til innovative finansielle instrumenter, såsom deltagelse i kapitalfonde, kvasiegenkapitalsinstrumenter, garanterede og langsigtede lån og endelig øremærkning af solidarisk finansiering til opsparingsordninger for ansatte i sociale virksomheder, kan vi udpege fire områder, hvor kløften skal afhjælpes:






  — | udfyldelse af informationshuller og rettelse af kreditgiveres opfattelse samt juridiske definitioner og anerkendelse af den særlige karakter af deres økonomiske karakter |
| --- | --- | --- |

4.2.

—

udfyldelse af informationshuller og rettelse af kreditgiveres opfattelse samt juridiske definitioner og anerkendelse af den særlige karakter af deres økonomiske karakter

| — | forbedring af den finansielle sektors aktørers kompetencer med hensyn til at vurdere, hvordan socialøkonomiske organisationer fungerer ud fra et finansielt synspunkt |
| --- | --- |

—

forbedring af den finansielle sektors aktørers kompetencer med hensyn til at vurdere, hvordan socialøkonomiske organisationer fungerer ud fra et finansielt synspunkt

| — | støtte til uddannelse af socialøkonomiske organisationer med henblik på at forbedre deres økonomiske og finansielle kompetencer |
| --- | --- |

—

støtte til uddannelse af socialøkonomiske organisationer med henblik på at forbedre deres økonomiske og finansielle kompetencer

| — | udvikling af information til socialøkonomiske organisationer, der gør det muligt at gøre brug af finansielle ordninger og dermed bekæmpe den manglende anvendelse. |
| --- | --- |

—

udvikling af information til socialøkonomiske organisationer, der gør det muligt at gøre brug af finansielle ordninger og dermed bekæmpe den manglende anvendelse.

| 4.3. | Med hensyn til det første punkt håber EØSU, at handlingsplanen for den sociale økonomi vil være en anledning til at tilskynde EU-institutionerne og medlemsstaterne til at nå frem til en definition, der gælder for både offentlige og finansielle institutioner i EU, hvilket i stigende grad er nødvendigt for at sikre fuld adgang til kapitalmarkedet også gennem ikkefinansielle støtteforanstaltninger, der fokuserer på at styrke kvalifikationerne for de involverede parter i investeringer med social indvirkning. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | I den forbindelse mener EØSU, at socialøkonomiens rolle med hensyn til at tiltrække sociale investeringer i Europa (3) også bør have større opmærksomhed i handlingsplanen for kapitalmarkedsunionen for mennesker og virksomheder. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Med hensyn til at forbedre kapaciteten til at vurdere innovative sociale investeringer mener vi, at de finansielle aktører i alt for mange tilfælde udsætter socialøkonomiske organisationer for en høj risiko, simpelthen fordi de anvender evalueringsværktøjer, der normalt anvendes til andre virksomheder, hvilket giver en skævvridning af klassificeringen, som har tendens til at undervurdere de mere specifikke aspekter af socialøkonomien såsom social og menneskelig kapital, omdømme, social funktion og social konsensus, fokus på mål af almen interesse samt evnen til at skabe fælles aktiver. Det er det, der kan beskrives som en uforholdsmæssig foranstaltning på grund af manglende instrumenter til at måle formålet. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Socialøkonomiske organisationer prioriterer gennemførelsen af sociale, uddannelsesmæssige og miljømæssige mål. Dette sociale mål skal fuldt ud forenes med økonomiske og finansielle krav, som er en af løftestængerne for disse organisationers bæredygtighed, og afhænger af støtte til uddannelse og kvalifikationer af medarbejdere i økonomiske og finansielle anliggender. |
| --- | --- |

4.6.

5.   Innovative finansielle instrumenter og social taksonomi

| 5.1. | I løbet af det seneste årti har de finansielle instrumenter for sociale virksomheder udviklet (4) sig betydeligt, men der er stadig plads til yderligere udvikling og bedre imødekommelse af sociale virksomheders behov samt fremme af deres ekspansion på det indre marked. EØSU anser det for vigtigt, at deres udvidelse ledsages af udvikling af en evalueringskultur i alle organisationer og udarbejdelse, navnlig af den akademiske verden, af evalueringsværktøjer, der er specifikke for den sociale økonomi. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Mellem den 12. juni og den 27. august 2021 iværksatte Kommissionen en høring om social og miljømæssig taksonomi. I den forbindelse henleder EØSU opmærksomheden på behovet for at undgå konkurrence eller endnu mere alvorlige konflikter mellem miljømæssig og social taksonomi. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Udviklingen af en fælles taksonomimodel (social og miljømæssig) er en optimal løsning, netop på grund af den tætte forbindelse mellem sociale og miljømæssige mål, men for at være gennemførlig og fleksibel bør den ikke pålægge virksomhederne tunge byrder. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | De socialøkonomiske virksomheder har hovedsagelig rødder i lokalsamfund, hvor den aktive deltagelse er fremherskende, og er samtidig kendetegnet ved deres sociale engagement: jobskabelse, støtte til og fastholdelse i beskæftigelse, politik om rimelig aflønning og ligestilling på arbejdspladsen. Dette skyldes også, at socialøkonomiske virksomheder i det væsentlige har en deltagerorienteret forvaltningsstruktur baseret på kriterierne om demokrati, åbenhed og gennemsigtighed. Disse aspekter bør tages i betragtning og især fremmes i den sociale taksonomi. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Den sociale taksonomi bør bidrage til at påvirke finansieringen med henblik på at supplere de offentlige ressourcer, der ofte ikke i tilstrækkelig grad støtter politikker for social inklusion. Social finansiering bør dog aldrig erstatte den rolle, som institutioner, love og offentlige politikker spiller med hensyn til at sikre respekt for sociale rettigheder, udligne uligheder og bekæmpe forskelsbehandling. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Særligt hvad angår tjenesteydelser af almen interesse, skal de finansieres med offentlige midler, og privat kapital må kun anvendes som et supplement. Virksomheder, der har en social indvirkning, spiller en afgørende rolle i samfundet, og derfor bør investeringer i dem så vidt muligt baseres på stabile finansielle fonde og tålmodig kapital. Man skal jo huske på, at sociale mål foregår over en lang periode. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Det bør tilstræbes at undgå risikoen for, at målinger og metoder til måling belønner sektorer, der er lettere at måle, og hvor der er flere ressourcer eller data til rådighed på bekostning af områder, hvor den objektive måling er mere kompleks, eller hvor data er vanskeligere at finde frem til. Samarbejde mellem den offentlige, private og sociale sektor er nødvendigt for at få succes med de sociale investeringer. Samarbejdet med den sociale sektor er afgørende for at prioritere behovene, da det er den sektor, der gør arbejdet i praksis og kender behovene. |
| --- | --- |

5.7.

6.   Forslag inspireret af god praksis i felten

| 6.1. | I de senere år har Kommissionen i forbindelse med Social Business Initiative fra 2011 vedtaget forskellige initiativer, både direkte og gennem Den Europæiske Investeringsfond, for at støtte social innovation og øge adgangen til finansiering for socialøkonomiske organisationer. Programmerne EaSI Funded; EaSI Debt; EaSI Guarantee; EaSI Capacity Building; EFSI Equity Social Impact, var særligt interessante. Med hensyn til fremtidig programmering ser de sociale initiativer, der er planlagt i InvestEU-programmet, også lovende ud, især hvis der, som det fremgår af handlingsplanen for den sociale økonomi, indføres specifikke innovationer for at fremme sociale investeringer. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | For at opnå et økosystem, der fremmer sociale investeringer, mener EØSU, at det er vigtigt, at medlemsstaterne i forbindelse med gennemførelsen af de forskellige nationale reformplaner, forbereder sig på med finansiering fra NextGenerationEU at gennemføre en række konkrete foranstaltninger som beskrevet nedenfor. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Der er i mange lande udviklet forsøg på at indføre og validere »pay by result«-finansieringsmekanismer. I Frankrig eksempelvis med kontrakter om social indvirkning, hvor der er lagt særlig vægt på resultatfinansieringsmodeller, som involverer private investorer, der ønsker at mobilisere ressourcer til politikker, der er aftalt med regeringen, navnlig inden for socialpolitik, hvor betalingen er knyttet til opnåelsen af de forventede resultater. Fremme af en sådan praksis bør baseres på en forudgående vurdering med henblik på at afdække potentielle afvigelser såsom overførsel af kapacitet til virksomheder uden for socialøkonomien eller staters eventuelle tilbagetrækning. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Blandt de bedste praksisser er den, der er udviklet af den finske regering, der har oprettet et »Centre of Expertise for Impact Investment«, meget interessant. Derigennem ydes der teknisk og faglig bistand for at støtte kompetencerne hos dem, der har til hensigt at foretage investeringer med en social indvirkning. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Disse initiativer bekræfter vigtigheden af, at der ydes støtte til oprettelse, udvikling og tilgængelighed af effektfonde, fund of funds eller andre finansielle instrumenter, der finansierer socialøkonomiske virksomheders initiativer, navnlig ved at kanalisere midler såsom InvestEU eller Fonden for Retfærdig Omstilling for også at fremme former for saminvestering (egenkapital), samfinansiering (kredit) og kreditgarantier til markedsoperationer. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Man bør forbedre de europæiske institutioners og medlemsstaternes evne til at indsamle og analysere de data, der er nødvendige for at påvise, at sandsynligheden for misligholdelse i forbindelse med finansiering af virksomheder og sociale infrastrukturer ligger under gennemsnittet med hensyn til sandsynligheden for misligholdelse af en bankkredit, for således at opnå anerkendelse af kapitalabsorptionskoefficienter, der tager hensyn til den sociale værdi af denne type finansiering. |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | EØSU har allerede slået til lyd for støttefaktorer i CRR (5), navnlig miljømæssige og sociale faktorer, for at reducere optagelse af kapital, som bankerne har lagt til side til dækning af lån til finansiering af socialøkonomiske virksomheder. |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | Det er helt klart vigtigt at bemærke den rolle, som alternative og etiske banker spiller i mange europæiske lande med hensyn til at fremme finansiering, der er tilpasset sociale og miljømæssige mål, og som i nogle tilfælde også har givet anledning til investeringsfonde eller -selskaber til forvaltede opsparinger med henblik på investering i den sociale og miljømæssige sektor. |
| --- | --- |

6.8.

| 6.9. | Ændringer i skatteordninger, der fremmer investeringer i socialøkonomien, kunne være nyttige med henblik på at motivere både udstedere og forsikringstagere, der kan påvise de sociale virkninger, der faktisk opnås. |
| --- | --- |

6.9.

| 6.10. | Det vil også være afgørende at tilskynde til og stimulere tålmodig kapital, såsom forenings- og overskudsbeviser, som har til formål at styrke foreningers og kooperativers egenkapital. For at tilskynde til investeringer i socialøkonomiske virksomheder vil incitamentsregler, der letter anvendelsen af disse innovative værktøjer, desuden være nyttige for forvaltere af pensionsfonde. |
| --- | --- |

6.10.

| 6.11. | Ligesom erfaringerne fra Frankrig med målretning af regler for regulerede bankopsparingskonti og solidaritetsbaserede medarbejderopsparingsordninger i henholdsvis socialøkonomiske virksomheder og mærkede virksomheder med en social indvirkning og solidaritetsfonde, er det vigtigt at ændre reglerne om solidaritetsfinansieringsfonde for at optimere målretningen mod de sociale virksomheder og frigøre yderligere kapacitet til egenkapital- eller kvasiegenkapitalinvesteringer. |
| --- | --- |

6.11.

| 6.12. | Den gode praksis, der efterleves af socialøkonomiske virksomheder, navnlig andelsselskaber, kan f.eks. være en praksis, der har til formål at overdrage kriseramte virksomheder til arbejdstagere organiseret under navnet andelsselskaber, også kendt som »overtagelser af virksomheder af deres lønmodtagere« (6), og som i Frankrig, Italien og Spanien gennemføres ved hjælp af finansieringsordninger med særlige gensidige fonde, som bidrager med kapitaltilførsel og sammen med medarbejderne finansierer genoptagelsen af de kommercielle aktiviteter gennem oprettelsen af et andelsselskab. |
| --- | --- |

6.12.

Bruxelles, den 19. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 155 af 30.4.2021, s. 20.

1

(2)  EUT C 286 af 16.7.2021, s. 13.

2

(3)  En kapitalmarkedsunion for mennesker og virksomheder — ny handlingsplan (COM(2020) 590 final).

3

(4)  En generel analyse findes i Kommissionens publikation »A recipe book for social finance« https://op.europa.eu/da/publication-detail/-/publication/f1b8099b-fd4c-11e5-b713-01aa75ed71a1/language-da/format-PDF/source-234506515.

4

(5)  EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1.

5

(6)  Business transfers to employees under the form of a cooperative in Europe: opportunities and challenges (virksomhedsoverdragelser til arbejdstagere i form af et andelsselskab i Europa: muligheder og udfordringer), CECOP, 2013.

6

Business transfers to employees under the form of a cooperative in Europe: opportunities and challenges

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/44 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/44

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »fordelene for EU ved regionerne i den yderste periferi«

(sonderende udtalelse)

(2022/C 194/08)

| Ordfører: | Joël DESTOM |
| --- | --- |
| Medordfører: | Gonçalo LOBO XAVIER |

Ordfører:

Joël DESTOM

Medordfører:

Gonçalo LOBO XAVIER

| Anmodning om udtalelse | Rådet — det franske formandskab, 21.9.2021
  Brev fra Clément BEAUNE, fransk minister for europæiske anliggender |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 14.12.2021 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 216/3/6 |

Anmodning om udtalelse

Rådet — det franske formandskab, 21.9.2021

Brev fra Clément BEAUNE, fransk minister for europæiske anliggender

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

14.12.2021

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

216/3/6

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU anerkender, at regionerne i den yderste periferi trods de tusindvis af kilometer, der adskiller dem fra det europæiske kontinent, er regioner, som udgør en integreret del af EU. Regionerne i den yderste periferi er øer, øgrupper og et enkelt landområde (Fransk Guyana). Disse i alt ni regioner er beliggende i det vestlige Atlanterhavsområde, Det Caribiske Hav, Amazonskoven og Det Indiske Ocean. Der er tale om Fransk Guyana, Guadeloupe, Martinique, Saint-Martin, Réunion og Mayotte (Frankrig), Azorerne og Madeira (Portugal) og De Kanariske Øer (Spanien). Regionerne i den yderste periferi tæller knap 5 mio. indbyggere. EØSU understreger, at regionerne i den yderste periferi er EU's forlængede arm i resten af verden og betyder, at EU råder over et havområde, som ingen anden større magt kan hamle op med, og som giver EU en lang række geostrategiske fordele. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU beder Kommissionen tage de betydelige fordele i betragtning, som regionerne i den yderste periferi kan give EU i fremtiden, og lader dem tjene som laboratorier til fremme af fremskridt på verdensplan (EU skal være selvforsynende med fødevarer og energi, grøn omstilling, bæredygtig turisme, social inklusion, inddragelse af civilsamfundsorganisationer osv.). Regionerne i den yderste periferi kan blive rollemodeller for de geografiske områder, hvor de ligger. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Covid-19-pandemien har understreget betydningen af et robust og modstandsdygtigt fødevareforsyningssystem, som fungerer under enhver omstændighed og er i stand til at forsyne borgerne med fødevarer i tilstrækkelige mængder til overkommelige priser. Jord til bord-strategien er en ny samlet tilgang, som sætter fokus på, i hvor høj grad europæerne værdsætter bæredygtige fødevarer. Der er tale om en metode til at forbedre levevis, sundhed og miljø. EU-politikken i regionerne i den yderste periferi skal gøre disse regioner selvforsynende med fødevarer for at vise EU, hvordan det kan gøres. Regionerne i den yderste periferi rummer i denne forbindelse muligheder, idet visse traditionelle økonomiske sektorer her er faste modtagere af EU-støtte. Nye sektorer skal ydes bedre støtte. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.3.1. | EØSU beder Kommissionen tage hensyn til de særlige træk ved regionerne i den yderste periferi i sin arbejdsplan for jord til bord-strategien og sikre sig, at de nationale POSEI-programmer (særlige programmer for bestemte regioner som følge af disses afsides beliggenhed og ø-karakter) opfylder den centrale målsætning om fremme af bæredygtigt landbrug. |
| --- | --- |

1.3.1.

| 1.4. | EØSU opfordrer Kommissionen til at fremskynde gennemførelsen af EU-finansierede europæiske projekter i regionerne i den yderste periferi, som har til formål at finde lokale energikilder, der kan udnyttes bæredygtigt og billigt, om fornødent ved at aktivere EUF-traktatens artikel 349. Formålet er at vise, at de er i stand til at udvikle systemer baseret på vedvarende energikilder. Energiomkostningerne er generelt højere i regionerne i den yderste periferi end på kontinentet, og disse regioner kan derfor være prøvesten i forhold til Europas stræben efter at opnå energiuafhængighed. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU beder Kommissionen sikre sig, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (1) om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder gennemføres, og at artikel 29, stk. 13, heri ophæves, for EU kan ikke støtte energiomstillingen i regionerne i den yderste periferi ved at bidrage til skovrydning i tredjelande. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU opfordrer Kommissionen til ikke at reducere den særlig støtte til regionerne i den yderste periferi, nu hvor økonomien har brug for atter at komme på fode efter covid-19-pandemien, for de har brug for tilstrækkelige økonomiske midler til at nå de mål, der er fastsat i EU's strategi i forbindelse med »Fit for 55«-pakken. Regionerne i den yderste periferi er regioner, hvis geografiske kendetegn i høj grad udsætter dem for risici forbundet med ekstreme vejrforhold (såsom orkaner, tsunamier, jordskælv og tørke), hvilket jævnligt rammer regionernes befolkninger. De er således de første, der mærker konsekvenserne af klimaforandringerne. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU beder Kommissionen sikre sig, at anvendelsen af EUF-traktatens artikel 349 ikke er til hinder for ændringen af lovgivningen på klima-, energi- og transportområdet med henblik på at bringe de aktuelle retsakter i tråd med de ambitioner, der er fastsat for 2030 og 2050. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.7.1. | Denne omstilling frem til 2030 (og for tiden derefter for at opnå klimaneutralitet) skal være en fælles og inklusiv indsats, der udformes sammen med de industrielle økosystemer. |
| --- | --- |

1.7.1.

| 1.7.2. | I den ajourførte industristrategi blev det meddelt, at der vil blive tilrettelagt omstillingsforløb i samarbejde med arbejdsmarkedets parter og andre interessenter med henblik på at kortlægge, hvordan den dobbelte omstilling bedst fremskyndes og udnyttes, idet der ses på omfang, hastighed og vilkår for de enkelte økosystemer. |
| --- | --- |

1.7.2.

| 1.8. | EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde et særligt forløb for økosystemerne i regionerne i den yderste periferi, som specificerer omfanget af behovene, bl.a. når det gælder omskoling, investeringer og teknologi, og som beskriver, hvilke tiltag der er brug for til at opfylde disse behov, med udgangspunkt i input i form af eksempelvis køreplaner. Modellen i INSULAE-programmet for energiuafhængighed, der er oprettet under EU's Horisont 2020-program, kan danne udgangspunkt for gennemførelse af disse køreplaner. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde klare politiske retningslinjer for turisme. Formålet hermed er at skabe samling og overveje omfattende forandringer, hvor principperne om bæredygtighed inddrages i alle aktiviteter og alle erhverv, for turismen spiller en stor rolle i udviklingen af regionerne i den yderste periferi på grund af sine mange forskellige afsmittende virkninger og sit store potentiale for jobskabelse, især blandt unge. Bæredygtig turisme bør være en integreret del af regionerne i den yderste periferis identitet. Alle aktører, der er berørt af turisme, har deres rolle at spille i den bæredygtige udvikling af denne sektor. Iværksættelsen af genopretningsplaner i disse regioner bør udnytte mangfoldigheden af tjenesteydelser og erhverv, som er involveret i udvikling, og det store antal mikrovirksomheder og SMV'er, som er en del af turistsektoren. I den forbindelse skal man huske på, hvad der kendetegner sektoren, men det er ligeledes vigtigt at kortlægge, hvilke foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre kvalitet i beskæftigelsen og i handelsvilkårene. I denne henseende er det nødvendigt med klare politiske retningslinjer, idet det drejer sig om at samle og tænke i omfattende forandringer ved at integrere principperne om bæredygtighed i alle aktiviteter og i alle erhverv. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU opfordrer til, at man støtter de mest sårbare samfund og gør sig overvejelser om, hvordan man kan inddrage så mange mennesker som muligt i den klimatiske, digitale og sociale omstilling. Ingen omstilling vil lykkes, hvis ikke lokalsamfundene inddrages fuldt ud i disse forandringer, for udviklingen i regionerne i den yderste periferi bygger på enestående, men skrøbelige økosystemer. Det kræver, at man foregriber virkningerne af de kommende offentlige politikker, idet regionerne i den yderste periferi ikke undgår følgerne af de store klimatiske, digitale og sociale omstillinger. De bør foregribe den totale omstilling af deres egne økonomier for at leve op til fremtidens krav og gøre det med den allerstørste opmærksomhed rettet mod den sociale virkning af disse omstillinger. Der skal derfor sørges for støtte til de mest sårbare befolkningsgrupper, og så mange som muligt skal søges inddraget og om muligt overbevises. Ingen omstilling vil lykkes uden lokalbefolkningens fulde medvirken i disse forandringer. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU beder Kommissionen nytænke sin metode til afholdelse af offentlige høringer, for at enhver borger og virksomhed kan blive hørt uden forudgående pligt til at blive optaget i åbenhedsregistret. Efter EØSU's opfattelse er den sociale dialog den vigtigste metode til at finde konkrete løsninger sammen med arbejdsmarkedets parter i regionerne i den yderste periferi. Udvalget opfordrer til, at anvendelsen af den sociale dialog styrkes og udvides. Det skal sikres, at civilsamfundet får mulighed for at medvirke i udarbejdelsen af EU-programmer, og denne medvirken skal tilrettelægges i direkte samarbejde med de reelle aktører fra regionerne. Den egentlige inddragelse af arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets organisationer i gennemførelsen og evalueringen af genopretnings- og resiliensplanerne i regionerne i den yderste periferi bør styrkes. Det er helt afgørende, at der oprettes et kontaktpunkt for at give civilsamfundet direkte adgang til Kommissionen. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde en pagt om de kompetencer, der findes i regionerne i den yderste periferi, ligesom den har gjort for flere industrielle økosystemer. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.12.1. | Den grønne omstilling i regionerne i den yderste periferi kan kun lykkes, såfremt disse regioner råder over den kvalificerede arbejdsstyrke, de har brug for, hvis de skal forblive konkurrencedygtige. Uddannelse og erhvervsuddannelse er centrale aspekter med henblik på at øge bevidstheden om den grønne økonomi og fremme færdigheder på området i forbindelse med instrumenter såsom den grønne del af Erasmus+ og koalitionen for klimauddannelse. Med den europæiske dagsorden for færdigheder med henblik på bæredygtig konkurrenceevne, social retfærdighed og modstandsdygtighed iværksætter Kommissionen flagskibsforanstaltninger, der skal udstyre borgerne med de færdigheder, der er brug for i den grønne og den digitale omstilling. Under denne dagsorden vil Kommissionen også fremme udviklingen af forpligtelser til omskoling og opkvalificering i alle industrielle økosystemer. Regionerne i den yderste periferi bør inddrages fuldt ud i disse flagskibsforanstaltninger gennem iværksættelse af et særligt arbejdsprogram. |
| --- | --- |

1.12.1.

| 1.12.2. | EØSU opfordrer Kommissionen til at intensivere indsatsen for at mindske ulighederne i regionerne i den yderste periferi, for covid-19-pandemien har påvirket bestræbelserne på at mindske disse uligheder. Regionerne i den yderste periferi betragtes som martret af vedvarende uligheder. Fortolkningerne af begreberne »centrum« og »periferi« lægger op til flere forklaringer på fordelingen af goderne i en økonomi, hvor der ofte er tale om skævheder. Styrkelsen af den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed er en af EU's primære målsætninger. |
| --- | --- |

1.12.2.

| 1.13. | EØSU opfordrer Kommissionen til at sikre, at genopretningsprocessen respekterer de sociale behov, men samtidig er homogen og afbalanceret på regionalt plan. Udvalget understreger, at det er nødvendigt at bedømme en region i sin helhed, hvis man skal kunne finde skræddersyede løsninger. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.13.1. | EØSU opfordrer Kommissionen til at træffe foranstaltninger, der sikrer regionerne i den yderste periferi digital adgang. Mere end andre steder forværres ulighederne af den manglende evne til at sikre generel og pålidelig digital adgang og en effektiv udnyttelse af de dertil knyttede ressourcer. De digitale forskelle, der var i forvejen, er imidlertid blevet forstærket, og pandemien har forværret visse misforhold, med det resultat at nogle borgere bliver tabt undervejs i den rivende digitale udvikling. Beskæftigelse, uddannelse, sundhed og offentlige tjenester vil uden tvivl blive mere og mere afhængige af digitale teknologier. |
| --- | --- |

1.13.1.

| 1.13.2. | EØSU opfordrer Kommissionen til at gøre en vedholdende indsats inden for forskning og innovation, der begge er områder, som er afgørende, hvis man skal udnytte alle de muligheder, der er knyttet til de særlige forhold, der kendetegner regionerne i den yderste periferi, og som har med havet og dets ressourcer at gøre. Disse muligheder bør udnyttes, da de har et stort potentiale for at sætte skub i økonomien, skabe arbejdspladser af høj kvalitet og sikre borgernes velfærd og dermed også har betydning for en bred vifte af virksomheder af alle mulige forskellige størrelser. Dette er afgørende, både med henblik på at udvikle traditionelle aktiviteter og for at skabe nye muligheder på markedet, som også vil bidrage til at tiltrække unge. |
| --- | --- |

1.13.2.

| 1.14. | EØSU opfordrer Kommissionen til at iværksætte et stort projekt vedrørende adgang til vand og sanitet inden for rammerne af de kommende operationelle programmer for regionerne i den yderste periferi. Disse store projekter bør forvaltes direkte af Kommissionen. De store projekter mobiliserer omfattende investeringer på over 50 mio. EUR og støttes af EU's samhørighedsmidler. De kommer medlemslandene og borgerne direkte til gode ved at skabe bedre infrastruktur og nye job, skabe et sundere miljø og åbne for nye forretningsmuligheder. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.14.1. | I de franske regioner i den yderste periferi har befolkningen ikke adgang til rent drikkevand, og sanitetssystemet svigter ofte. Adgang til rent drikkevand og sanitet hænger uløseligt sammen med retten til liv og menneskelig værdighed og med behovet for en passende levestandard. |
| --- | --- |

1.14.1.

| 1.15. | EØSU opfordrer til, at Kommissionen opdaterer sin meddelelse, der analyserer situationen i regionerne i den yderste periferi med hensyn til indvandring. Den efterlyser et interregionalt samarbejde om migration og opfordrer til gennemførelse i disse regioner af den nye europæiske pagt om migration, som giver mulighed for indførelse af en »mekanisme for solidaritetspligt« på grund af »migrationspresset«. |
| --- | --- |

1.15.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | Regionerne i den yderste periferi, der er beliggende i flere forskellige geografiske områder, giver EU en geostrategisk, økonomisk og kulturel placering inden for flere kontinenter og en række enestående fordele. Disse fordele rummer en iboende merværdi og er det naturlige grundlag for EU's samarbejde med tredjelande, herunder uden for deres geografiske områder. De bidrager til Europas indflydelse i verden og er kendetegnet ved et enestående potentiale til løsninger, som EU kan iværksætte for at klare sine udfordringer. Kommissionen har bekendtgjort, at der under det franske rådsformandskab vil blive vedtaget en ny meddelelse om fornyelsen af Kommissionens strategiske partnerskab med disse regioner. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Udnyttelsen af de påviste fordele er i vidt omfang afhængig af EU's evne til at gå i dialog med alle sine borgere. Civilsamfundet bør bidrage til bevidstgørelsen af de forskellige aktører (stater, regioner, lokale myndigheder, lokalsamfund, skoler, virksomheder og privatpersoner) om det fornuftige i at anerkende, at regionerne i den yderste periferi kan fremme udbredelsen af håndgribelige operationelle foranstaltninger, således at opfyldelsen af målene om bæredygtig udvikling fremskyndes. Målingen af virkningerne kan ske på flere forskellige områder (fiskeri, landbrug og udvikling af modeller, kultur og styrkelse af sektoren, beskæftigelse og erhvervsuddannelse, almen uddannelse af unge og unges mobilitet, udvikling af erhvervslivet, miljø, energi og klimaudfordringer samt immigration). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | EØSU's forslag til genopbygning og genopretning efter covid-19-pandemien sætter rammen for, hvordan fordelene ved regionerne i den yderste periferi kan udfoldes. De kan omsætte disse regioners bidrag til forskellige områder, nemlig fortsat at gennemføre de nødvendige strukturændringer og de dertil tilknyttede investeringsaktiviteter, navnlig hvad angår digitale, intelligente og sociale innovationer og grøn omstilling, hele tiden at forbedre EU's konkurrenceevne, at skabe de rette betingelser for at styrke arbejdskraftens rolle som en af de vigtigste drivkræfter for genopretningen af det økonomiske system, at opfylde betingelserne for styrkelse af selvforsyning og modstandsdygtighed og at forbedre distributionskæderne væsentligt. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EU's vandrammedirektiv anerkender, at »vand [...] ikke [er] en almindelig handelsvare, men en værdi, som skal beskyttes, forsvares og behandles som sådan«. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.4.1. | Der er tre elementer, som er afgørende for at sikre og forbedre adgangen til vand og sanitet, nemlig kvalitet, tilgængelighed og prisoverkommelighed. EU har bidraget til at sikre medlemsstaternes befolkninger adgang til rent drikkevand og sanitet ved hjælp af to hovedtyper af foranstaltninger. For det første har EU fastlagt ambitiøse standarder for vandkvalitet og dermed sikret et højt beskyttelsesniveau til fordel for både folkesundheden og miljøet. Endvidere har EU finansieret udviklingen og forbedringen af vandinfrastrukturen i medlemsstaterne og dermed bidraget til at øge kvaliteten af og den fysiske adgang til vandforsyning. EU's indsats opleves endnu ikke i de franske regioner i den yderste periferi, og befolkningen har ingen adgang til vand. |
| --- | --- |

2.4.1.

3.   Særlige bemærkninger

3.1.   En sammenhæng, der afslører de fødevare- og energirelaterede prioriteringer

| 3.1.1. | Regionerne i den yderste periferi betragtes som økonomisk sårbare områder. Det skyldes dels, at de er udsat for risici som følge af strukturelle variabler (isolation, markedernes størrelse, koncentrationen af eksporten, landbrugs- og fiskerisektorens del af velstandsskabelsen osv.), dels at de er sårbare over for usædvanlige kriser (økonomiske, miljømæssige, sociale, sundhedsmæssige osv.). Covid-19-pandemien har forstærket bevidstheden om de eventuelle konsekvenser af et utilstrækkeligt beredskab. Selv om distributions- og forsyningskæderne har modstået denne krise, vil der aldrig komme en vaccine, der kan værne befolkningen mod virkningerne af en vis skrøbelighed med hensyn til fødevare- og energiforsyning. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Regionerne i den yderste periferi bør illustrere deres evne til at dække de grundlæggende behov for fødevarer og energi for at gøre befolkningen modstandsdygtig over for udefrakommende rystelser. Der er tale om en tilgang, som både skaber job i nærområdet og socialt sammenhold og har til formål at inddrage engagerede borgere i lokal opfølgning på nyskabende projekter med støtte fra stærke og lydhøre offentlige organisationer. Regionerne i den yderste periferi har fordele, der er uundværlige for virkeliggørelsen af en omstilling, der kan fremme økonomisk aktivitet og social samhørighed. Der findes nemlig en stærk kulturel forankring i forholdet til naturen, der vil kunne nære fremvæksten af økosystemer, som primært egner sig til sund og bæredygtig fødevareproduktion. Let adgang til de almindeligste vedvarende energikilder (vand, biomasse, vind, varme, jordvarme og sol) åbner ligeledes for uanede muligheder. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | EU indleder en ny politisk proces for klimaet med »Fit for 55«-pakken. Regionerne i den yderste periferi kan tjene som laboratorier i bestræbelserne på at gøre EU mere modstandsdygtigt. Jord til bord-strategien er et centralt element i den europæiske grønne pagt. Regionerne i den yderste periferi har midlerne til at demonstrere, at det haster med at bevare deres righoldige biodiversitet, befæste landbrugernes og fiskernes stilling i værdikæden, tilskynde til et bæredygtigt fødevareforbrug og fremme sunde fødevarer til overkommelige priser for alle uden at gå på kompromis med fødevarernes sikkerhed, kvalitet eller pris. Regionerne i den yderste periferi kan være væksthuse for denne EU-strategi, der omfatter hele fødevarekæden. De kan tydeligt vise, at det er nødvendigt at råde over rettidige konsekvensanalyser. Energikrisen er allerede mere alvorlig i regionerne i den yderste periferi. Det er derfor nødvendigt at lede med lys og lygte efter konkrete løsninger for disse regioner, for hvis den nuværende energikrise forværres, kan de meget vel ende med at være blandt de hårdest ramte. |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | Som i alle andre egne af Europa er energiomstillingen i regionerne i den yderste periferi ikke blot et spørgsmål om teknologi. Den udgør en stor samfundsmæssig udfordring, som civilsamfundet nødvendigvis skal medvirke til at løse. I denne henseende giver genopretningen efter covid-19-pandemien anledning til at anvende midler på at nå det mål, der består i at placere borgerne i centrum for energiomstillingen og dermed stimulere den regionale økonomi. De vedvarende energikilder, der i vidt omfang er til rådighed i regionerne i den yderste periferi, er decentraliserede. De kræver temmelig beskedne investeringer i forhold til omkostningerne ved store centraliserede strukturer. Med den grønne pagt har Kommissionen sat klimaneutralitet øverst på sin prioriteringsliste, og med genopretningsplanen har den til hensigt at investere milliarder af euro i genopbygningen af økonomien og i skabelsen og bevarelsen af job af høj kvalitet i Europa. Regionerne i den yderste periferi kan vise vejen for en borgercentreret tilgang under hensyntagen til de mest sårbare forbrugere. |
| --- | --- |

3.1.4.

| 3.1.5. | EU's vandrammedirektiv anerkender, at »vand [...] ikke [er] en almindelig handelsvare, men en værdi, som skal beskyttes, forsvares og behandles som sådan«. Der er tre elementer, som er afgørende for at sikre og forbedre adgangen til vand og sanitet, nemlig kvalitet, tilgængelighed og prisoverkommelighed. EU har bidraget til at sikre medlemsstaternes befolkninger adgang til rent drikkevand og sanitet ved hjælp af to hovedtyper af foranstaltninger. For det første har EU fastlagt ambitiøse standarder for vandkvalitet og dermed sikret et højt beskyttelsesniveau til fordel for både folkesundheden og miljøet. Endvidere har EU finansieret udviklingen og forbedringen af vandinfrastrukturen i medlemsstaterne og dermed bidraget til at øge kvaliteten af og den fysiske adgang til vandforsyningen. EU's indsats opleves endnu ikke i alle franske regioner i den yderste periferi, for befolkningens problemer med at få adgang til vand er enestående i Europa. |
| --- | --- |

3.1.5.

3.2.   Forstærkede forskelle og uligheder

| 3.2.1. | Regionerne i den yderste periferi betragtes som præget af vedvarende uligheder. Fortolkningerne af begrebet centrum og periferi lægger op til flere forklaringer på fordelingen af rigdommen i en økonomi, hvor forholdene ofte er asymmetriske. Styrkelsen af den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed er en af EU's primære målsætninger. Der er afsat et betydeligt budget til mindskelse af forskellene, og regionerne i den yderste periferi modtager en stor del heraf. Trods evalueringsværktøjernes mangler må det erkendes, at covid-19-pandemien har påvirket indsatsen for at mindske disse uligheder. Formandskonferencen for regionerne i den yderste periferi, der mødtes den 19. november 2021, udtalte sig i øvrigt om disse konsekvenser. Denne situation fordrer derfor af arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets organisationer, at de formulerer en advarsel om, at det er nødvendigt at fremskynde alle processerne for at standse den tilgang, der handler om hele tiden at skulle indhente de andre. Det bør i stedet handle om at placere borgeren i centrum af foranstaltningerne og udvikle et ægte fremadrettet syn på tingene. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Et solidt økonomisk fundament er afgørende for at kunne sætte gang i en bæredygtig udvikling og opretholde en ambitiøs samfundsmodel i regionerne i den yderste periferi. Socialpolitikker bør gå hånd i hånd med politikker, der fremmer økonomisk udvikling, da begge tjener almenvellet. Jobskabelse, udvikling af kompetencer og rummeliggørelse af arbejdsmarkedet er de eneste veje til forebyggelse af ulighed og udstødelse og til styrkelse af stabiliteten i samfundet. Genopretningsprocessen skal derfor respektere sociale behov og være regionalt ensartet og afbalanceret. Det regionale område skal betragtes i sin helhed, for at der kan defineres løsninger, der passer til de enkelte situationer. |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Siden marts 2020 har regionerne alle som én vendt sig mod cyberspace. Som i resten af verden blev der i regionerne i den yderste periferi indført onlineundervisning i skolerne, arbejdstagerne har arbejdet hjemmefra, og virksomhederne har forsøgt at udvikle deres forretningsmodeller for at kunne fortsætte driften. De digitale forskelle, der var i forvejen, er dog blevet forstærket, og pandemien har fremhævet visse misforhold, med det resultat at nogle borgere bliver tabt undervejs i den rivende digitale udvikling. Der er sandsynligvis ingen vej tilbage, og job, uddannelse, sundhed og offentlige tjenester er ganske sikkert på vej til at blive afhængige af digitale teknologier. I regionerne i den yderste periferi forøges ulighederne i endnu højere grad end andre steder af den manglede evne til at sikre generel og pålidelig digital adgang og en effektiv udnyttelse af de dertil knyttede ressourcer. Det haster med at skabe adgang til satellitbaseret højhastighedsinternet i regionerne i den yderste periferi for at give befolkningen adgang til digital teknologi. |
| --- | --- |

3.2.3.

| 3.2.4. | I regionerne i den yderste periferi bør erhverv, der er forbundet med havet og dets ressourcer, have en fremtrædende plads, da de rummer et stort potentiale for styrkelse af økonomierne, skabelse af kvalitetsjob og sikring af borgernes trivsel. Der er tale om en stor mangfoldighed af virksomheder af alle størrelser. Fortsatte bestræbelser inden for forskning og innovation er uundværlige, hvis man skal kunne gribe enhver mulighed, der relaterer sig til de særlige karakteristika ved regionerne i den yderste periferi. En sådan tilgang er altafgørende for både udviklingen af de traditionelle erhverv og skabelsen af nye afsætningsmuligheder, der også bidrager til at tiltrække unge. |
| --- | --- |

3.2.4.

3.3.   Den yderst nødvendige inddragelse af civilsamfundet

| 3.3.1. | Flere pilotprojekter gennemført i regionerne i den yderste periferi støttes af EU-programmer (Erasmus+, Horisont 2020 osv.). En opdatering af Kommissionens strategiske partnerskab med disse regioner bør give lejlighed til at øge denne støtte og antallet af projekter. Det handler om at fremme projekter, der kan føre til selvforsyning med energi og fødevarer, samt projekter vedrørende bæredygtig turisme, skolegang for børn, voksenundervisning og social inklusion. Digitaliseringen skal være en forudsætning for den økonomiske udvikling i regionerne i den yderste periferi. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | I betragtning af covid-19-pandemiens store påvirkning af samfundene i regionerne i den yderste periferi er EØSU fortaler for gennemførelsen af økonomiske og sociale projekter, der har til formål at skabe velstand og prioritere borgernes trivsel og ikke lader nogen i stikken. En stor udfordring for disse regioner er at finde ud af, hvordan uligheder og ubalancer kan afhjælpes. Krisen har afdækket og forstærket de forskelle, der har eksisteret meget længe i disse samfund, navnlig hvad angår adgang til sundhedsvæsen og uddannelse. Incidensen for covid-19-infektioner synes at have været højere hos de socialt dårligst stillede indbyggere. De fattigste vil også i mindre grad være i stand til at arbejde hjemmefra. Regionerne i den yderste periferi kan fungere som laboratorier, der i forbindelse med genopretningen gør det muligt at afhjælpe mangler i social-, økonomi- og miljøpolitikkerne. I disse regioner bør EU-midler ikke kun repræsentere tal, målsætninger og frister; de bør også symbolisere en fælles fremtidsvision og en reel interesse i det europæiske projekt. |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Udrulningen af genopretningsplanerne i regionerne i den yderste periferi bør gøre det muligt at høste erfaringer med ny praksis for opfølgning på anvendelsen af midler og ressourcer. Partnerskaberne kan suppleres med forpligtelsen til at oprette opfølgningsudvalg med repræsentanter for en bred vifte af interessenter fra civilsamfundsorganisationer. Når fordelene for EU ved regionerne i den yderste periferi tages i betragtning, giver det lejlighed til at appellere til bred konsensus mellem de politiske partier, sociale aktører, iværksættere, fagforeninger og civilsamfundet med henblik på at garantere, at så meget som muligt lykkes for disse regioner i EU. |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.4. | I regionerne i den yderste periferi kræver omfanget af udfordringer som følge af covid-19-pandemien og de ventede omstillinger et aktivt samarbejde mellem alle civilsamfundets repræsentanter med respekt for de enkeltes ansvar og kompetencer. Den sociale dialog er et vigtigt redskab i forbindelse med gennemførelsen af genopretningsplanerne i regionerne i den yderste periferi. Hvis den udnyttes ordentligt, kan det give mulighed for at eksperimentere med nye metoder til overvågning af tildelingen af midler og ressourcer. Partnerskaberne kan omfatte en pligt til at oprette overvågningsudvalg, som repræsenterer en bred vifte af interessenter, herunder arbejdsmarkedets parter (som spiller en afgørende rolle) og andre civilsamfundsorganisationer. Når man tænker på, hvilke fordele regionerne i den yderste periferi har for EU, giver det anledning til at opfordre til bred enighed med henblik på at sikre, at disse EU-regioner oplever størst mulig fremgang. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Regionerne i den yderste periferi er til fulde underlagt globaliseringens krav, som navnlig er kendetegnet ved, at regionerne er stadig mere forbundet, også kulturelt og økonomisk. De udgør EU's grænser langt fra kontinentet. Forvaltning af migrationsstrømme og grænsebeskyttelse er fortsat en enorm udfordring for disse regioner. Denne realitet fører til sårbare situationer, som forværres af pandemien. I en meddelelse af 12. september 2007 med titlen »Strategien for regionerne i den yderste periferi: resultater og fremtidsudsigter« besluttede Kommissionen i lyset af indvandringen at rette opmærksomheden mod situationen i regionerne i den yderste periferi. Analysen pegede på, at disse regioner slås med et virvar af forvaltningsniveauer. Det forhold, at disse regioners forvaltninger er meget forskelligartede, komplicerer udviklingen af migrationsstrategier, der er fælles for alle disse regioner. |
| --- | --- |

3.5.

Bruxelles, den 20. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).

1

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/50 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/50

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen«

(sonderende udtalelse på anmodning af det franske rådsformandskab)

(2022/C 194/09)

| Ordfører: | Franca SALIS-MADINIER |
| --- | --- |

Ordfører:

Franca SALIS-MADINIER

| Det franske rådsformandskabs anmodning om udtalelse | Brev af 21.9.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 16.12.2021 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 172/32/70 |

Det franske rådsformandskabs anmodning om udtalelse

Brev af 21.9.2021

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

16.12.2021

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

172/32/70

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU deler Kommissionens synspunkt, som denne har fremført inden for rammerne af sin strategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2021-2027, nemlig at den sociale dialog er et uundværligt redskab til opfyldelsen af følgende centrale mål: foregribelse og styring af ændringerne på arbejdsmarkedet som følge af den grønne, digitale og demografiske omstilling, forbedring af forebyggelsen af arbejdsulykker og erhvervsbetingede sygdomme og beredskab i tilfælde af eventuelle fremtidige sundhedskriser. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Pandemien er en anledning til at skabe ny kollektiv kapacitet til håndtering af fremtidige kriser og begrænse disses indvirkning på sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen. Genopretningsplanen bør gøre det muligt at styrke arbejdsmarkedets parters rolle i de medlemsstater, hvor de har mindst indflydelse. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU anbefaler en omfattende og integreret prospektiv analyse af følgerne af den digitale omstilling på arbejdsmarkedet med henblik på at foregribe de omvæltninger, den indebærer, og udvikle en langsigtet strategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Den europæiske rammeaftale fra 2002 gør det ikke muligt at tackle de nye udfordringer, der er forbundet med hjemmearbejde. EØSU anbefaler udarbejdelse af nye retningslinjer med særlig fokus på forebyggelse af psykosociale risici og muskel- og knoglelidelser. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU opfordrer arbejdstilsynsmyndighederne til at kontrollere arbejdsforholdene i forbindelse med hjemmearbejde efter anmodning fra medarbejderen og med respekt for dennes privatliv i overensstemmelse med de nationale regler. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU anbefaler en tilbundsgående overvågning af omkostningerne ved erhvervsbetingede sygdomme som kardiopati og udbrændthed med henblik på at træffe relevante foranstaltninger på det relevante niveau med udgangspunkt i »Vision Zero«-tilgangen. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU opfordrer til, at der udvikles en forebyggelseskultur gennem uddannelse af aktørerne i den sociale dialog, bevidstgørelse om nye risici samt styrkelse og spredning af de tilgængelige ressourcer. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU mener, at aftaler, der indgås mellem arbejdsmarkedets parter skal give anledning til iværksættelse i medlemsstaterne i henhold til artikel 155, stk. 2, i TEUF. EØSU opfordrer Kommissionen til at drøfte gennemførelsen af selvstændige aftaler og processen med fælles anmodninger om rådsafgørelser med arbejdsmarkedets parter under hensyntagen til arbejdsmarkedets parters selvstændighed og i henhold til proceduren i artikel 155 i TEUF. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU opfordrer til udarbejdelse af referencestandarder og brugsklare værktøjer til evaluering af risici, som er særlig nyttige for meget små og mellemstore virksomheder. SMV'er har brug for den rette vejledning, uddannelse og finansielle støtte for at opfylde forpligtelserne inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU slår til lyd for, at der indføres en ordning, som muliggør en evaluering af virkningerne af lovgivningsinitiativer, kollektive overenskomster og EU's handlingsplaner, og gentager sin anbefaling (1) om, at der skal være en arbejdsinspektør for hver 10 000 arbejdstagere. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU mener, at »Vision Zero«-kampagnen bør være mere proaktiv og tage sigte på forebyggelse og eliminering af risici i henhold til rammedirektivet. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Med hensyn til bekæmpelsen af arbejdsrelateret kræft efterlyser EØSU en mere ambitiøs tilgang, som omfatter alle 50 prioriterede kræftfremkaldende stoffer, reproduktionstoksiske stoffer og farlige lægemidler samt stress (2) og skifteholdsarbejde (3). |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU opfordrer til, at der vedtages en EU-retsakt om psykosociale risici. Udvalget mener, at en effektiv metode til forebyggelse indebærer, at der tages hånd om arbejdsmiljøet og ikke kun den enkeltes mentale sundhed. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU mener, at en politik for samlet, bæredygtig og integreret forebyggelse forudsætter, at der pustes nyt liv i idéen om et direktiv om muskel- og knoglelidelser. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | EØSU anmoder om, at lovgivningen om kunstig intelligens (AI) (4) ændres. EØSU anbefaler at gøre overensstemmelsesvurderinger foretaget af tredjepart obligatoriske for al kunstig intelligens med høj risiko. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | EØSU opfordrer til, at den strategiske rammes anvendelsesområde udvides til også at omfatte platformsarbejdere. EØSU mener, at retten til at organisere sig og retten til repræsentation og kollektive forhandlinger bør garanteres, og at retten til social beskyttelse skal udvides til at omfatte disse arbejdstagere. |
| --- | --- |

1.16.

2.   Baggrund for udtalelsen

| 2.1. | Frankrig har i forbindelse med det kommende EU-formandskab bedt udvalget om gennem denne udtalelse at belyse spørgsmålet om den sociale dialogs effektivitet (5) som redskab til fremme af sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Kommissionen foreslår en ny strategisk ramme for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen med tre centrale mål, nemlig foregribelse og styring af ændringerne på arbejdsmarkedet som følge af økologiske, digitale og demografiske omstillinger, forbedring af forebyggelsen af arbejdsulykker og erhvervsbetingede sygdomme og beredskab i tilfælde af eventuelle fremtidige sundhedskriser (6). Kommissionen sætter navnlig sin lid til den sociale dialog for at gennemføre disse tre mål. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Med den strategiske ramme indføres »Vision Zero«-tilgangen for at borteliminere arbejdsrelaterede dødsfald i EU, og der lægges vægt på ligestillingen mellem mænd og kvinder med hensyn til sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Bekæmpelsen af arbejdsrelaterede kræftformer anføres som en prioriteret aktion. Kommissionen forpligter sig til at fastsætte bindende grænser for erhvervsmæssig eksponering for supplerende kræftfremkaldende stoffer. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Generelle bemærkninger

3.1.   Den sociale dialog, et uundværligt redskab til risikoforebyggelse

| 3.1.1. | Topartsforhandlingerne mellem de europæiske arbejdsmarkedsparter er af største betydning, når det gælder om at løse problemerne med hensyn til sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Håndhævelsen af de selvstændige aftaler er imidlertid meget uens afhængigt af den sociale dialogs relative styrke og de forskellige systemer for arbejdsmarkedsrelationer i medlemsstaterne (7). Aftaler, der udmunder i rådsdirektiver efter anmodning fra begge de underskrivende parter, synes mere effektive, eftersom de sikrer, at der gennemføres konkrete handlingsplaner i medlemsstaterne. EØSU opfordrer Kommissionen til at drøfte bedre gennemførelse af selvstændige aftaler og processen med fælles anmodninger om rådsafgørelser med arbejdsmarkedets parter under hensyntagen til arbejdsmarkedets parters selvstændighed og i henhold til proceduren i artikel 155 i TEUF. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Hvad enten det vedrører erhvervsmæssige relationer (stress på arbejdspladsen (8), vold og chikane (9)) eller er på sektorplan (muskel- og knoglelidelser i landbruget (10), beskyttelse af sundheden i frisørsaloner (11), krystallinsk siliciumdioxid i den kemiske industri og minedrift (12), forebyggelse af skader med skarpe instrumenter på hospitalerne (13) osv.), har den europæiske sociale dialog gjort det muligt at forbedre arbejdsvilkårene for arbejdstagere i EU. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | Sektoraftaler, som tjener til fastlæggelse af minimumsstandarder og generelle retningslinjer for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, er især vigtige for SMV'er, der ikke altid råder over de nødvendige ressourcer til at planlægge forbedringer af arbejdsvilkårene. Små og mellemstore virksomheder har brug for rådgivning, uddannelse og økonomisk støtte til gennemførelse heraf. |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | Den sociale dialog er et værdifuldt værktøj for virksomhederne og for samfundet som helhed. Foranstaltninger, der er rettet mod sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og gennemføres via den sociale dialog, bidrager positivt til arbejdstagernes sundhed, kan forbedre virksomhedernes rentabilitet og nedbringer udgifterne i forbindelse med behandling og fravær (14). De udgifter, som arbejdsrelaterede skader og sygdomme påfører samfundet, anslås til at udgøre 3,3 % (15) af EU's BNP svarende til 476 mia. EUR, dvs. over halvdelen af midlerne til genopretningsplanen. Denne procentdel varierer kraftigt medlemsstaterne imellem afhængigt af de industrielle strukturer, den lovgivningsmæssige baggrund og de gældende forebyggelsesforanstaltninger. |
| --- | --- |

3.1.4.

| 3.1.5. | De hasteforanstaltninger, som myndighederne indførte under krisen (lukning af skoler, forretninger osv.), har haft store sektorspecifikke konsekvenser. Mange virksomheder i f.eks. hotelbranchen, den kulturelle sektor og cateringbranchen frygter at gå konkurs (16). |
| --- | --- |

3.1.5.

| 3.1.6. | Forhandlingerne har gjort det muligt at sikre videreførelsen af aktiviteterne og dermed den europæiske økonomis overlevelse. I sektorer såsom transport, handel og landbrug har de europæiske arbejdsmarkedsparter spillet en vigtig rolle i forbindelse med de nødvendige foranstaltninger, de midlertidige standsninger og i visse tilfælde det endelige ophør af aktiviteter og følgerne heraf for beskæftigelsen. Der bør drages lære heraf med henblik på eventuelle fremtidige kriser. |
| --- | --- |

3.1.6.

| 3.1.7. | Disse tiltag er dog også behæftet med store mangler. Kvaliteten af de nationale mekanismer for den sociale dialog er uensartet (17). I mange medlemsstater er foranstaltningerne blevet vedtaget uden passende og grundig høring af de nationale arbejdsmarkedsparter. Nogle regeringer har truffet hasteforanstaltninger, der begrænser sidstnævntes autonomi, som om de snarere var hindringer end løsninger. Sundhedskrisen har løftet sløret for et behov for bedre forvaltning og koordinering af de nødvendige foranstaltninger, der træffes i medlemsstaterne. Der er brug for en styrket dialog mellem medlemsstaterne, EU's institutioner og de nationale og europæiske arbejdsmarkedsparter for at skabe løsninger på krisen. |
| --- | --- |

3.1.7.

| 3.1.8. | EØSU konstaterer, at EU-Domstolens dom af september 2021 sagde, at Kommissionen ikke er forpligtet til at imødekomme anmodninger fra arbejdsmarkedets parter om iværksættelse af indgåede aftaler, og opfordrer Kommissionen til at fastlægge klare kriterier for implementering af aftaler, der er indgået af arbejdsmarkedets parter (18). EØSU mener, at aftaler mellem arbejdsmarkedets parter bør give anledning til iværksættelse i medlemsstaterne i henhold til artikel 155, stk. 2, i TEUF. |
| --- | --- |

3.1.8.

3.2.   Særlige bemærkninger

3.2.1.   Digital og klimamæssig omstilling og nye sårbarheder

| 3.2.1.1. | Den Europæiske Centralbank fremhæver de makroøkonomiske og finansielle risici (19), der er forbundet med den globale opvarmning (økonomiske tab som følge af højere vandstand i havene og ændringer i nedbørsmængden) og den grønne omstilling (flere strandede aktiver, mere strukturel arbejdsløshed, prisvolatilitet og inflation). |
| --- | --- |

3.2.1.1.

| 3.2.1.2. | Automatiseringen, kunstig intelligens (AI) og udviklingen af nye forretningsmodeller, former for underleverance og hjemmearbejde vil have en varig indvirkning på arbejdsmarkedet, udnyttelsen af kompetencer, arbejdets tilrettelæggelse, erhvervsrisiciene og mulighederne for at forebygge disse. |
| --- | --- |

3.2.1.2.

| 3.2.1.3. | Selv om tidsubegrænsede kontrakter fortsat er referencestandard, er vi vidne til en stigning i såkaldte »fleksible« eller »uformelle« beskæftigelsesformer, såsom tilkaldearbejde og platformsarbejde. Da de berørte arbejdstagere kun har ringe indflydelse på de nærmere arbejdsforhold, lider de ofte under dårlige arbejdsvilkår (ubekvemme stillinger, et uforholdsmæssigt højt tempo, et tungt arbejdspres og mangel på autonomi og variation i arbejdet) (20). |
| --- | --- |

3.2.1.3.

| 3.2.1.4. | Disse omstillinger giver sig udslag i en forskydning i de erhvervsbetingede risici. I første omgang i yderkanten af arbejdsstyrken i kraft af den kombinerede udvikling af underleverance og prekære kontrakter, som er mindre beskyttende, når det gælder sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Dernæst i retning af nye sårbarheder i tilknytning til arbejdsvilkårene gennem fleksible organisationsformer og nye former for tayloriansk praksis. Endelig i retning af nye erhvervssygdomme, der viser sig ved en endemisk stigning i tilfælde af erhvervsbetinget stress og tilknyttede lidelser. |
| --- | --- |

3.2.1.4.

3.3.   Udfordringer for sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen i det digitale økosystem

| 3.3.1. | Informations- og kommunikationsteknologier frembringer gradvis et nyt digitalt økosystem, først og fremmest repræsenteret ved hjemmearbejde. Hjemmearbejdets generelle udbredelse imødekommer en efterspørgsel, idet 80 % (21) af arbejdsgiverne og 76 % af arbejdstagerne i EU ønsker at videreføre hjemmearbejdet efter krisen. Hjemmearbejde tilfører mere fleksibilitet, men rejser nye udfordringer: utilstrækkeligt udstyr, følelsen af at være isoleret, vanskeligheder ved at koble mentalt af fra arbejdet og manglende støtte fra hierarkiet. 25 % (22) af arbejdstagerne lider jævnligt af konstant arbejdsrelateret emotionel udmattelse — et centralt aspekt af udbrændthed. Hjemmearbejde har også betydet nye udfordringer for arbejdsgiverne i forhold til f.eks. øgede udgifter til udstyr til hjemmearbejde og udfordringer i forbindelse med forvaltning og tilrettelæggelse af fjernarbejdet. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | De fremskridt, der er gjort inden for robotteknik, indebærer et skift fra produktionsopgaver til opgaver i form af overvågning af automatiserede processer. Det anslås, at 22 % af jobbene i EU vil kunne være automatiserede i 2030 svarende til 53 mio. job (23). Automatiseringen kan forbedre arbejdsvilkårene (sikkerheden og ergonomien på arbejdspladsen, jobberigelse, afskaffelse af hårdt og farligt arbejde). Selvfølgelig er det også vigtigt at overvåge og afbøde eventuelle risici i forbindelse med sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, der er en konsekvens af denne udvikling, som kan føre til forringelse af arbejdsvilkårene, hvis den kun er rettet mod produktivitet. |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Mange af de fremskridt, der skyldes kunstig intelligens, befinder sig stadig på udviklingsstadiet, såsom algoritmisk styring i platformsøkonomien og hos visse store logistikvirksomheder. Udfordringen er dobbelt: erstatte den tilsynsførende i dennes arbejde med kontrol og overvågning af ydelsen og øge produktiviteten gennem en til tider ekstrem rationalisering af arbejdet. Ifølge en forskningsrapport fra Det Europæiske Fagforeningsinstitut er det således, at disse praksisser, hvad sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen angår, kombinerer »klassiske« risici i forbindelse med rationalisering (øget arbejdsintensitet og -belastning, ensretning af opgaverne) og »nye« risici i tilknytning til digitalisering (psykisk overbelastning, vanskeligheder med at koble fra, social isolation) (24). |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Algoritmisk styring vinder gradvis indpas i virksomhederne, hvor den løser udfordringerne i forbindelse med fjernledelse. Konstant overvågning og evaluering frembyder en risiko for arbejdstagernes mentale sundhed (25), bl.a. via »Big Brother«-effekten og på grund af udviskningen af grænserne mellem privatlivet og arbejdslivet. Uden de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger kan disse teknologier påvirke de grundlæggende rettigheder respekt for privatlivets fred og værdighed. |
| --- | --- |

3.3.4.

| 3.3.5. | I sit forslag til en retsakt om kunstig intelligens (26) tager Kommissionen ikke fat i udfordringerne vedrørende højrisikoapplikationer på arbejdspladsen. EØSU har anbefalet at gøre overensstemmelsesvurderinger foretaget af tredjepart obligatoriske for al kunstig intelligens med høj risiko (27). Systemer, der evaluerer arbejdstagerens adfærd, arbejdstid og arbejdsindsats, eller som registrerer arbejdstagerens humør, bør, når der er tale om kunstig intelligens med høj risiko, undergå en overensstemmelsesvurdering ved en tredjepart. |
| --- | --- |

3.3.5.

3.4.   Ændringer, omstilling og »nye problemer«

| 3.4.1. | Vi er vidne til en forskydning i stigningen i erhvervsbetingede skader i retning af erhvervsbetingede sygdomme. Mellem 2000 og 2016 er antallet af dødsfald som følge af kardiopati og akut cerebralt infarkt i forbindelse med eksponering for lang arbejdstid øget med henholdsvis 41 % og 19 % på verdensplan (28). Der er ligeledes en stigning i antallet af arbejdsbetingede psykiske lidelser, såsom depressive lidelser. 17-35 % af alle depressioner er arbejdsrelaterede (29), hvilket er et tegn på voksende psykosociale risici og på disses indvirkning på arbejdstagernes sundhed. |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | Forskydningen i problemer viser sig også, hvad angår fysiske risikofaktorer. På verdensplan er der konstateret en mindre nedgang i arbejdsulykker (30), mens muskel- og knoglelidelser er hovedårsagen til uarbejdsdygtighed (31). Det fremgår af den seneste ESENER-undersøgelse, at gentagne bevægelser af de øvre lemmer og længerevarende siddende stilling er de to risikofaktorer, som arbejdstagerne er mest eksponeret for (32). Det er således ikke længere så meget den isolerede eksponering for stærkt farlige situationer, der truer sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen, men en længerevarende eksponering for risikofaktorer af begrænset omfang. |
| --- | --- |

3.4.2.

4.   Udsigterne til forbedringer af effektiviteten af den sociale dialog og begrænsning af risiciene med hensyn til sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

| 4.1. | Pandemien giver lejlighed til at opbygge ny kollektiv kapacitet til at stå imod sundhedsmæssige, miljømæssige og demografiske kriser. Arbejdsmarkedets parter har de bedste forudsætninger for at forudse ændringer, foregribe de nye uddannelsesbehov, tilpasse sig til nye miljøer, opdage nye risici (33) og forberede omlægningerne i produktionsprocesserne. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Det er vigtigt at sikre den faktiske gennemførelse af de aftaler, der indgås som led i den sociale dialog. EØSU gentager sin støtte (34) til ILO's anbefaling (35) om, at der skal være en arbejdsinspektør for hver 10 000 arbejdstagere, og understreger behovet for at styrke fagforeningsrepræsentanternes rolle inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. I henhold til rammedirektivet skal arbejdsmarkedets parter på alle niveauer være tilstrækkeligt involveret i udformningen og iværksættelsen af forebyggende foranstaltninger. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Den generelle udbredelse af hjemmearbejde kræver en udvidelse af arbejdstilsynsmyndighedernes indgrebsmuligheder. Ligesom i Spanien (36) bør arbejdstilsynsmyndighederne kunne kontrollere arbejdsforholdene i forbindelse med hjemmearbejde efter anmodning fra medarbejderen og med respekt for dennes privatliv. Det omfatter modtagelse og registrering af klager over manglende adgang til det nødvendige udstyr, manglende respekt for retten til afkobling osv. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU anbefaler en prospektiv analyse af følgerne af den digitale omstilling på arbejdsmarkedet i medlemsstaterne, navnlig vedrørende udnyttelse af kompetencer, arbejdets tilrettelæggelse, erhvervsrisiciene og mulighederne for at forebygge disse. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU mener, at de stigende omkostninger ved erhvervsbetingede sygdomme som kardiopati og udbrændthed bør overvåges nøje med henblik på at træffe relevante foranstaltninger på det rette niveau med »Vision Zero«-tilgangen for øje. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | De nuværende ordninger gør det ikke muligt at foretage en grundig vurdering af de selvstændige rammeaftaler. De tilgængelige data er fragmentariske, og protokollerne gør det ikke muligt at fastlægge årsagssammenhænge. Det er nødvendigt at investere i udviklingen af indikatorer, der er unikke for hver enkelt aftale, og i en lineær ordning, der gør det muligt at fastlægge årsagssammenhænge og samtidig fuldt ud respektere arbejdsmarkedsparternes uafhængighed i gennemførelsen af rammeaftalerne. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Disse specifikke indikatorer bør suppleres med bredere indikatorer, som gør det muligt at følge de fremskridt, der gøres inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Denne opgave kunne varetages gennem ESENER-undersøgelser, som bør foretages oftere og mere systematisk dække udfordringerne vedrørende sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Denne ordning vil gøre det muligt at vurdere de iværksatte initiativers dækning og foreslå nye foranstaltninger efter behov. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | De kontrolopgaver, som Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed (37) udfører via Udvalget af Arbejdstilsynschefer, vil kunne ske ved at skabe muligheder og afgive anbefalinger med hensyn til udveksling af bedste praksis og støtte til kapacitetsopbygning vedrørende anvendelsen af lovgivningen og gennemførelsen af de aftaler som led i den sociale dialog, der ikke er omsat til direktiver. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Et godt samspil mellem den sociale dialog på henholdsvis europæisk og nationalt plan kræver, at arbejdsmarkedets parter inddrages i højere grad i alle medlemsstater. Der bør mobiliseres midler til styrkelse af arbejdsmarkedsparternes kapaciteter dér, hvor de er svage. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | EØSU støtter ethvert initiativ, der gør det muligt at bistå SMV'erne i deres forebyggelsesindsats. Udvalget kan nævne den nye ISO 45003-standard (38) vedrørende psykosociale risici samt OiRA, der regelmæssigt tilføres nye moduler, og »Healthy workplaces«-portalen, som samler de ressourcer, der er til rådighed for arbejdsgiverne. OiRA er i Frankrig blevet benyttet 61 000 gange (39) af 42 000 brugere, svarende til halvdelen af brugerne på platformen. EØSU fremhæver de muligheder, som disse grydeklare redskaber giver virksomheder, der ikke råder over de nødvendige interne ressourcer, og minder om, at risikovurdering er afgørende for forebyggelsen. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | »Vision Zero«-tilgangen bør være mere proaktiv og tage sigte på forebyggelse og eliminering af risici i henhold til rammedirektivet. EU's politik for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen bør respektere princippet om forebyggelse, der udarbejdes og iværksættes gennem den sociale dialog understøttet af en robust lovgivning. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Med hensyn til bekæmpelsen af arbejdsrelateret kræft efterlyser EØSU en mere ambitiøs tilgang, som omfatter de 50 prioriterede kræftfremkaldende stoffer. Anvendelsesområdet for direktiv 2004/37/EF bør ligeledes udvides til at omfatte reproduktionstoksiske stoffer og farlige lægemidler (40). Derudover øger kronisk stress risikoen for at få kræft (41), og skifteholdsarbejde med natarbejde forårsager brystkræft, prostatakræft og kolorektal kræft (42). Der bør anvendes en risikobaseret tilgang og ikke en tilgang, hvor beskyttelsen af arbejdstagerne betragtes som en omkostning. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Muskel- og knoglelidelser er fortsat det største problem inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i EU. På virksomhedsplan er en fornuftig social dialog og et velfungerende sundheds- og sikkerhedsudvalg, når et sådant er nedsat, garanti for forebyggelsesindsatsens effektivitet. Den sociale dialog på sektorplan kan ligeledes bidrage gennem specifikke retningslinjer, oplysningskampagner og udveksling af erfaringer og formidling af god praksis. På EU-plan kræver udarbejdelsen af en samlet, bæredygtig og integreret politik, at der pustes nyt liv i idéen om et direktiv om muskel- og knoglelidelser. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | Den ufuldstændige gennemførelse af den uafhængige rammeaftale fra 2004 om arbejdsrelateret stress understreger behovet for en EU-lovgivning om psykosociale risici. EØSU minder om, at en effektiv forebyggelsesindsats forudsætter, at der tages hånd om årsagsfaktorerne — dvs. arbejdets tilrettelæggelse. En tilgang, der består i at sætte ind over for den enkeltes mentale sundhed, kan ikke dæmme op for erhvervsbetinget stress. |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | EØSU understreger, at der er behov for både en stærk lovgivningsmæssig ramme og en frugtbar social dialog. Direktiverne fastsætter de generelle retningslinjer for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, mens de forskellige niveauer af social dialog giver mulighed for nødvendige tilpasninger til særlige sektorspecifikke og nationale forhold. |
| --- | --- |

4.15.

| 4.16. | EØSU beklager, at den strategiske rammes anvendelsesområde ikke omfatter selvstændige erhvervsdrivende. En del af platformsarbejderne, der betegnes som »selvstændige erhvervsdrivende«, står reelt i et underordnet forhold til platformene i kraft af den algoritmiske styring. Pandemien har understreget disse arbejdstageres sårbarhed og de manglende forebyggende tiltag fra platformenes side. Det er ikke hensigtsmæssigt, at disse arbejdstagere fortsat udsættes for risici uden kontrolforanstaltninger, fordi de ikke er omfattet af den strategiske ramme. |
| --- | --- |

4.16.

| 4.17. | EØSU fremhæver det asymmetriske forhold mellem platformene og arbejdstagerne og minder om, at foreningsfriheden og retten til kollektive forhandlinger er grundlæggende rettigheder. Det er afgørende at sikre passende organisering og repræsentation for at fremme den sociale dialog og de kollektive forhandlinger. Retten til social beskyttelse bør desuden udvides til at omfatte disse arbejdstagere. |
| --- | --- |

4.17.

| 4.18. | Det er lige så vigtigt at rette opmærksomheden mod handicappede arbejdstagere og arbejdstagere med kroniske lidelser. Beskæftigelse baner vejen til en anstændig bolig, et tilfredsstillende socialt og kulturelt liv og integration i samfundet. For at opfylde EU's mål om inklusion bør forskellene mellem medlemsstaterne reduceres, og de offentlige politikker vedrørende beskæftigelsesegnethed samt økonomisk, social og kulturel integration bør samstemmes. |
| --- | --- |

4.18.

| 4.19. | Den sociale dialog bør omfatte forebyggelse af udtræden fra arbejdsmarkedet såvel som tilbagevenden til arbejdsmarkedet (arbejdets tilrettelæggelse, genoptagelse af beskæftigelse på deltid osv.). Der bør iværksættes oplysningstiltag vedrørende situationen for handicappede arbejdstagere og arbejdstagere, der trues af udelukkelse på grund af manglende kvalifikationer. |
| --- | --- |

4.19.

| 4.20. | Det er afgørende at anerkende diversitet, herunder forskelle mellem kønnene, i arbejdsstyrken for at sikre sundhed og sikkerhed for både mandlige og kvindelige arbejdstagere. Der er gjort et vist fremskridt på dette område, men EØSU mener, at der kan og bør gøres mere. Der bør tages højde for forskelle mellem kønnene i udarbejdelsen af politikker for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og forebyggende strategier. EØSU opfordrer til en kønssensitiv tilgang til sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen for at integrere kønsperspektivet i alle arbejdsmiljøområder. EØSU understeger, at det for at høste fordelene af den sociale dialog er vigtigt, at kvinder deltager på lige fod i dialogen. |
| --- | --- |

4.20.

| 4.21. | Adgangen til informationsteknologier bør fremmes blandt unge arbejdstagere. Kontinuerlig læring bliver den vigtigste kilde til jobsikkerhed i den digitale tidsalder. Det er også vigtigt at integrere ældre arbejdstagere ved at give dem bedre muligheder for læring og beskytte dem mod aldersbaseret forskelsbehandling. |
| --- | --- |

4.21.

| 4.22. | Fordelene ved hjemmearbejde afhænger af, hvordan arbejdsgiveren tilrettelægger det. Anvendelsen af hjemmearbejde bør indgå i de kollektive forhandlinger for at forhindre de problemer, der beskrives i en lang række undersøgelser (43). Den europæiske rammeaftale fra 2002 løser ikke disse nye udfordringer. EØSU anbefaler udarbejdelse af retningslinjer med særlig fokus på forebyggelse af psykosociale risici og muskel- og knoglelidelser. |
| --- | --- |

4.22.

| 4.23. | Det er vigtigt at understrege sammenhængen mellem sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og virksomhedernes rentabilitet. I kraft af sin indvirkning på arbejdsforholdene og mulighederne for at blive på arbejdsmarkedet gør den sociale dialog det muligt at forebygge de omkostninger, der er forbundet med arbejdsulykker og erhvervsbetingede sygdomme. Det drejer sig om en investering, hvis udbytte er større end omkostningerne (44). |
| --- | --- |

4.23.

| 4.24. | EØSU mener, at der bør udvikles en forebyggelseskultur gennem uddannelse af de forskellige aktører i den sociale dialog, bevidstgørelse om nye risici samt styrkelse og udbredelse af de tilgængelige ressourcer. EØSU opfordrer til, at der afsættes midler hertil under genopretningsplanen. |
| --- | --- |

4.24.

Bruxelles, den 20. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 105 af 4.3.2022, s. 114.

1

(2)  https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC7466429/

2

(3)  https://www.cancer-environnement.fr/597-Vol-124--Cancerogenicite-du-travail-de-nuit-poste.ce.aspx

3

(4)  Kommissionen (2021), Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om harmoniserede regler for kunstig intelligens (retsakten om kunstig intelligens) og om ændring af visse af Unionens lovgivningsmæssige retsakter (COM(2021) 206 final).

4

(5)  Den europæiske sociale dialog omfatter drøftelser, høringer, forhandlinger og fælles aktioner, der gennemføres af de organisationer, som repræsenterer arbejdsmarkedets parter (arbejdsgivere og arbejdstagere). Der sondres mellem trepartsdialogen med de offentlige myndigheder og topartsdialogen mellem de europæiske fagforeninger og arbejdsgiverorganisationer.

5

(6)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/TXT/?uri=CELEX%3A52021DC0323&qid=1626089672913#PP1Contents

6

(7)  https://www.eurofound.europa.eu/publications/report/2021/right-to-disconnect-exploring-company-practices

7

(8)  https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=521&langId=en&agreementId=1106

8

(9)  https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=521&langId=en&agreementId=5000

9

(10)  https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=521&langId=en&agreementId=1202

10

(11)  https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=521&langId=en&agreementId=5460

11

(12)  https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=521&langId=en&agreementId=1348

12

(13)  https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=521&langId=en&agreementId=5595

13

(14)  https://osha.europa.eu/en/themes/good-osh-is-good-for-business

14

(15)  https://visualisation.osha.europa.eu/osh-costs#!/

15

(16)  Jf. EUT C 429 af 11.12.2020, s. 159, punkt 2.3.

16

(17)  Inddragelse af arbejdsmarkedets parter i den politiske beslutningsproces under covid-19-udbruddet, Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Eurofound) (2021), Den Europæiske Unions Publikationskontor, Luxembourg.

17

(18)  EUT C 10, af 11.1.2021, s. 14.

18

(19)  ECB (2021), Climate change and monetary policy in the euro area, Occasional Paper Series, No 271/September 2021.

19

o

(20)  P. Bérastégui (2021), Exposure to Psychosocial Risk Factors in the Gig Economy: A Systematic Review. ETUI Research Report 2021.01.

20

(21)  Littler Mendelson (2020), Littler European Employer COVID-19 Survey Report.

21

(22)  Eurofound (2020) Liv, arbejde og covid-19, covid-19-serien, Den Europæiske Unions Publikationskontor, Luxembourg.

22

(23)  https://www.mckinsey.com/featured-insights/future-of-work/the-future-of-work-in-europe

23

(24)  P. Bérastégui (2021), Exposure to Psychosocial Risk Factors in the Gig Economy: A Systematic Review. ETUI Research Report 2021.01.

24

(25)  APPG (2021), The new frontier: Artificial Intelligence at work.

25

(26)  Kommissionen (2021), forslag til forordning om harmoniserede regler for kunstig intelligens (retsakten om kunstig intelligens) (COM(2021) 206 final).

26

(27)  EUT C 517 af 22.12.2021, s. 61, punkt 1.10.

27

(28)  ILO (2021) WHO/ILO Joint Estimates of the Work-related Burden of Disease and Injury, 2000-2016.

28

(29)  Niedhammer et al. (2021). Update of the fractions of cardiovascular diseases and mental disorders attributable to psychosocial work factors in Europe. Int Arch Occup Environ Health.

29

(30)  https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/ddn-20211012-2

30

(31)  Cieza et al. (2020). Global estimates of the need for rehabilitation based on the Global Burden of Disease study 2019: a systematic analysis for the Global Burden of Disease Study 2019. The Lancet, 396: 10267.

31

(32)  EU-OSHA (2020) European Survey of Enterprises on New and Emerging Risks (ESENER 2019) — background briefing.

32

(33)  https://osha.europa.eu/en/emerging-risks

33

(34)  EUT C 105 af 4.3.2022, s. 114.

34

(35)  https://www.ilo.org/public/english/standards/relm/gb/docs/gb297/pdf/esp-3.pdf

35

(36)  https://ec.europa.eu/social/ajax/BlobServlet?docId=23324&langId=en

36

(37)  Målet med Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed er at støtte overholdelse af reglerne og koordinering mellem medlemsstaterne i forbindelse med håndhævelse af EU's retsakter på områderne arbejdskraftmobilitet og koordinering af de sociale sikringsordninger.

37

(38)  https://www.iso.org/standard/64283.html

38

(39)  https://oiraproject.eu/en/news/road-transport-france-now-safer-oira

39

(40)  Kemisk produkt, der kan påvirke mænds eller kvinders fertilitet eller ufødte børns udvikling.

40

(41)  https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC7466429/

41

(42)  https://www.cancer-environnement.fr/597-Vol-124--Cancerogenicite-du-travail-de-nuit-poste.ce.aspx

42

(43)  https://www.eurofound.europa.eu/data/covid-19/working-teleworking

43

(44)  https://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_protect/---protrav/---travail/documents/publication/wcms_571914.pdf

44

---

BILAG

Følgende ændringsforslag opnåede mindst en fjerdedel af stemmerne, men blev forkastet under debatten (forretningsordenens artikel 59, stk. 3):

ÆNDRINGSFORSLAG 2

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 3.2.1.3

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Selv om tidsubegrænsede kontrakter fortsat er referencestandard, er vi vidne til en stigning i såkaldte »fleksible« eller »uformelle« beskæftigelsesformer, såsom tilkaldearbejde og platformsarbejde.
  Da de berørte arbejdstagere kun har ringe indflydelse på de nærmere arbejdsforhold, lider de ofte under dårlige arbejdsvilkår (ubekvemme stillinger, et uforholdsmæssigt højt tempo, et tungt arbejdspres og mangel på autonomi og variation i arbejdet)

   (1). | Selv om tidsubegrænsede kontrakter fortsat er referencestandard, er vi vidne til en stigning i såkaldte »fleksible« eller »uformelle« beskæftigelsesformer, såsom tilkaldearbejde og platformsarbejde.
  Hjemmearbejde indebærer visse risici, f.eks. mulige udfordringer forbundet med, at arbejdstageren bliver usynlig i arbejdsfællesskabet, går glip af formelle og uformelle støtteordninger, personlig kontakt med kollegaer og adgang til information, forfremmelse og uddannelsesmuligheder, mulig forværring af ulighederne mellem kønnene samt øget risiko for vold og chikane

   (1)

  , og alt dette kræver yderligere tiltag for at garantere sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen for arbejdstagere i disse former for beskæftigelse. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Selv om tidsubegrænsede kontrakter fortsat er referencestandard, er vi vidne til en stigning i såkaldte »fleksible« eller »uformelle« beskæftigelsesformer, såsom tilkaldearbejde og platformsarbejde.
  Da de berørte arbejdstagere kun har ringe indflydelse på de nærmere arbejdsforhold, lider de ofte under dårlige arbejdsvilkår (ubekvemme stillinger, et uforholdsmæssigt højt tempo, et tungt arbejdspres og mangel på autonomi og variation i arbejdet)

   (1).

Selv om tidsubegrænsede kontrakter fortsat er referencestandard, er vi vidne til en stigning i såkaldte »fleksible« eller »uformelle« beskæftigelsesformer, såsom tilkaldearbejde og platformsarbejde.
  Hjemmearbejde indebærer visse risici, f.eks. mulige udfordringer forbundet med, at arbejdstageren bliver usynlig i arbejdsfællesskabet, går glip af formelle og uformelle støtteordninger, personlig kontakt med kollegaer og adgang til information, forfremmelse og uddannelsesmuligheder, mulig forværring af ulighederne mellem kønnene samt øget risiko for vold og chikane

   (1)

  , og alt dette kræver yderligere tiltag for at garantere sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen for arbejdstagere i disse former for beskæftigelse.

Begrundelse

Vi foreslår, at dette meget generelle udsagn slettes og at der i stedet indsættes ordlyden fra konsensusforslaget SOC/662 (1), hvori det bl.a. hedder, at hjemmearbejde indebærer visse risici, f.eks. mulige udfordringer forbundet med, at arbejdstageren bliver usynlig i arbejdsfællesskabet, går glip af formelle og uformelle støtteordninger, personlig kontakt med kollegaer og adgang til information, forfremmelse og uddannelsesmuligheder, mulig forværring af ulighederne mellem kønnene samt øget risiko for vold og chikane.

Man bør endvidere være opmærksom på, at personer i fleksibel beskæftigelse og platformsarbejdere ofte har langt mere frihed til at fastlægge deres arbejdstid. At arbejdet bestilles via en platform har meget lidt at gøre med ergonomi på arbejdspladsen osv. Der skal stadig leveres den samme arbejdsindsats, som hvis der ikke havde været en platform (f.eks. uberchauffører i forhold til taxachauffører). Endvidere holder argumentet om et alt for højt arbejdstempo ikke, da situationen i virkeligheden kan være helt modsat.

Der er desuden ingen sammenhæng mellem en fleksibel eller atypisk kontrakt og dårlige arbejdsforhold.

Resultat af afstemningen:

| For: | 101 |
| --- | --- |
| Imod: | 133 |
| Hverken for eller imod: | 21 |

For:

101

Imod:

133

Hverken for eller imod:

21

ÆNDRINGSFORSLAG 3

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 3.2.1.4

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Disse omstillinger
  giver
  sig udslag i en forskydning i de erhvervsbetingede risici. I første omgang i yderkanten af arbejdsstyrken
  i kraft af den kombinerede udvikling af
  underleverance og
  prekære
  kontrakter, som
  er
  mindre beskyttende, når det gælder sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Dernæst i retning af nye sårbarheder i tilknytning til arbejdsvilkårene gennem fleksible organisationsformer og nye former for tayloriansk praksis. Endelig i retning af nye erhvervssygdomme, der viser sig ved en endemisk stigning i tilfælde af erhvervsbetinget stress og tilknyttede lidelser. | Disse omstillinger
  kan give
  sig udslag i en forskydning i de erhvervsbetingede risici.
  Disse potentielle risici vil kunne håndteres ved under den sociale dialog at være særlig opmærksom på:
  I første omgang
  dem, der er
  i yderkanten af arbejdsstyrken
  , når det er tale om
  underleverance og
  usikre
  kontrakter, som
  kan være
  mindre beskyttende, når det gælder sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Dernæst i retning af nye sårbarheder i tilknytning til arbejdsvilkårene gennem fleksible organisationsformer og nye former for tayloriansk praksis. Endelig i retning af nye erhvervssygdomme, der viser sig ved en endemisk stigning i tilfælde af erhvervsbetinget stress og tilknyttede lidelser. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Disse omstillinger
  giver
  sig udslag i en forskydning i de erhvervsbetingede risici. I første omgang i yderkanten af arbejdsstyrken
  i kraft af den kombinerede udvikling af
  underleverance og
  prekære
  kontrakter, som
  er
  mindre beskyttende, når det gælder sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Dernæst i retning af nye sårbarheder i tilknytning til arbejdsvilkårene gennem fleksible organisationsformer og nye former for tayloriansk praksis. Endelig i retning af nye erhvervssygdomme, der viser sig ved en endemisk stigning i tilfælde af erhvervsbetinget stress og tilknyttede lidelser.

Disse omstillinger
  kan give
  sig udslag i en forskydning i de erhvervsbetingede risici.
  Disse potentielle risici vil kunne håndteres ved under den sociale dialog at være særlig opmærksom på:
  I første omgang
  dem, der er
  i yderkanten af arbejdsstyrken
  , når det er tale om
  underleverance og
  usikre
  kontrakter, som
  kan være
  mindre beskyttende, når det gælder sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Dernæst i retning af nye sårbarheder i tilknytning til arbejdsvilkårene gennem fleksible organisationsformer og nye former for tayloriansk praksis. Endelig i retning af nye erhvervssygdomme, der viser sig ved en endemisk stigning i tilfælde af erhvervsbetinget stress og tilknyttede lidelser.

Begrundelse

Med denne ændring anerkender vi, at skiftet i arbejdsformer kræver større opmærksomhed i den sociale dialog på det passende niveau i forhold til såvel sundhed som sikkerhed på arbejdspladsen. Dog er det vigtigt at forstå, at selvom der kan være nogle nye sårbarheder knyttet til arbejdsforholdene i de nye former for beskæftigelse, er ikke alle atypiske former for beskæftigelse som f.eks. underleverance automatisk ensbetydende med mindre beskyttelse i forhold til sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, men kan være forbundet med samme beskyttelse som standardformer for beskæftigelse.

Resultat af afstemningen:

| For: | 98 |
| --- | --- |
| Imod: | 147 |
| Hverken for eller imod: | 17 |

For:

98

Imod:

147

Hverken for eller imod:

17

ÆNDRINGSFORSLAG 4

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 4.2

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Det er vigtigt at sikre den faktiske gennemførelse af de aftaler, der indgås som led i den sociale dialog. EØSU
  gentager sin støtte

   (1)

  til
  ILO's anbefaling (2) om, at der skal være en arbejdsinspektør for hver 10 000 arbejdstagere, og understreger behovet for at styrke
  fagforeningsrepræsentanternes
  rolle inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. I henhold til rammedirektivet skal arbejdsmarkedets parter på alle niveauer være tilstrækkeligt involveret i udformningen og iværksættelsen af forebyggende foranstaltninger. | Det er vigtigt at sikre den faktiske gennemførelse af de aftaler, der indgås som led i den sociale dialog. EØSU
  bemærker
  ILO's anbefaling (1) om, at der skal være en arbejdsinspektør for hver 10 000 arbejdstagere, og understreger behovet for at styrke
  arbejdsmarkedets parters
  rolle inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. I henhold til rammedirektivet skal arbejdsmarkedets parter på alle niveauer være tilstrækkeligt involveret i udformningen og iværksættelsen af forebyggende foranstaltninger. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Det er vigtigt at sikre den faktiske gennemførelse af de aftaler, der indgås som led i den sociale dialog. EØSU
  gentager sin støtte

   (1)

  til
  ILO's anbefaling (2) om, at der skal være en arbejdsinspektør for hver 10 000 arbejdstagere, og understreger behovet for at styrke
  fagforeningsrepræsentanternes
  rolle inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. I henhold til rammedirektivet skal arbejdsmarkedets parter på alle niveauer være tilstrækkeligt involveret i udformningen og iværksættelsen af forebyggende foranstaltninger.

Det er vigtigt at sikre den faktiske gennemførelse af de aftaler, der indgås som led i den sociale dialog. EØSU
  bemærker
  ILO's anbefaling (1) om, at der skal være en arbejdsinspektør for hver 10 000 arbejdstagere, og understreger behovet for at styrke
  arbejdsmarkedets parters
  rolle inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. I henhold til rammedirektivet skal arbejdsmarkedets parter på alle niveauer være tilstrækkeligt involveret i udformningen og iværksættelsen af forebyggende foranstaltninger.

Begrundelse

Vi foreslår at bruge »bemærker« i stedet for »støtte«. I anden sætning er det desuden korrekt at tale om arbejdsmarkedets parter generelt.

Resultat af afstemningen:

| For: | 103 |
| --- | --- |
| Imod: | 150 |
| Hverken for eller imod: | 15 |

For:

103

Imod:

150

Hverken for eller imod:

15

ÆNDRINGSFORSLAG 5

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 4.3

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Den generelle udbredelse af hjemmearbejde
  kræver
  en udvidelse af arbejdstilsynsmyndighedernes indgrebsmuligheder. Ligesom i Spanien (1)

  bør
  arbejdstilsynsmyndighederne
  kunne
  kontrollere arbejdsforholdene i forbindelse med hjemmearbejde efter anmodning fra medarbejderen og med respekt for dennes privatliv. Det omfatter modtagelse og registrering af klager over manglende adgang til det nødvendige udstyr, manglende respekt for retten til afkobling osv. | Den generelle udbredelse af hjemmearbejde
  har medført et behov i visse medlemsstater for
  en udvidelse af arbejdstilsynsmyndighedernes indgrebsmuligheder. Ligesom i Spanien (1)

  kan
  arbejdstilsynsmyndighederne kontrollere arbejdsforholdene i forbindelse med hjemmearbejde efter anmodning fra medarbejderen og med respekt for dennes privatliv. Det omfatter modtagelse og registrering af klager over manglende adgang til det nødvendige udstyr, manglende respekt for retten til afkobling osv.
  Arbejdsgiverne bør kun have pligt til at sikre, at der er hjemmearbejdsudstyr til rådighed, når arbejdstageren er forpligtet til at arbejde hjemmefra. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Den generelle udbredelse af hjemmearbejde
  kræver
  en udvidelse af arbejdstilsynsmyndighedernes indgrebsmuligheder. Ligesom i Spanien (1)

  bør
  arbejdstilsynsmyndighederne
  kunne
  kontrollere arbejdsforholdene i forbindelse med hjemmearbejde efter anmodning fra medarbejderen og med respekt for dennes privatliv. Det omfatter modtagelse og registrering af klager over manglende adgang til det nødvendige udstyr, manglende respekt for retten til afkobling osv.

Den generelle udbredelse af hjemmearbejde
  har medført et behov i visse medlemsstater for
  en udvidelse af arbejdstilsynsmyndighedernes indgrebsmuligheder. Ligesom i Spanien (1)

  kan
  arbejdstilsynsmyndighederne kontrollere arbejdsforholdene i forbindelse med hjemmearbejde efter anmodning fra medarbejderen og med respekt for dennes privatliv. Det omfatter modtagelse og registrering af klager over manglende adgang til det nødvendige udstyr, manglende respekt for retten til afkobling osv.
  Arbejdsgiverne bør kun have pligt til at sikre, at der er hjemmearbejdsudstyr til rådighed, når arbejdstageren er forpligtet til at arbejde hjemmefra.

Begrundelse

Vi kan acceptere, at systemet i en bestemt medlemsstat (Spanien) beskrives som et eksempel, men det er ikke berettiget at foreslå, at systemet også indføres i andre lande, da arbejdstilsynets organisation og arbejdsmetoder er et anliggende for medlemsstaterne.

Hvis arbejdsgiveren allerede stiller en arbejdsplads til rådighed (almindeligvis på kontoret), hvor den ansatte har alt det nødvendige udstyr, bør der ikke være en forpligtelse til også at levere dette udstyr i hjemmet, hvis arbejdsgiveren ikke kræver, at den ansatte arbejder hjemmefra. Særligt for små virksomheder kan levering af dobbelt arbejdsudstyr være en stor udgiftsbyrde.

Resultat af afstemningen:

| For: | 107 |
| --- | --- |
| Imod: | 149 |
| Hverken for eller imod: | 16 |

For:

107

Imod:

149

Hverken for eller imod:

16

ÆNDRINGSFORSLAG 7

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 4.12

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Med hensyn til bekæmpelsen af arbejdsrelateret kræft
  efterlyser
  EØSU
  en mere ambitiøs tilgang, som omfatter de 50 prioriterede kræftfremkaldende stoffer
  .
  Anvendelsesområdet for direktiv 2004/37/EF bør ligeledes udvides til at omfatte reproduktionstoksiske stoffer og farlige lægemidler

   (1)

  . Derudover øger kronisk stress risikoen for at få kræft

   (2)

  , og skifteholdsarbejde med natarbejde forårsager brystkræft, prostatakræft og kolorektal kræft

   (3)

  . Der bør anvendes en risikobaseret tilgang og ikke en tilgang, hvor beskyttelsen af arbejdstagerne betragtes som en omkostning. | Med hensyn til bekæmpelsen af arbejdsrelateret kræft
  glæder
  EØSU
  sig over den foreløbige aftale, som Europa-Parlamentet og Rådet indgik i slutningen af 2021, om bedre beskyttelse af arbejdstagerne mod risici forbundet med eksponering for kræftfremkaldende stoffer og mutagener ved at ajourføre direktivet om kræftfremkaldende stoffer og mutagener. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Med hensyn til bekæmpelsen af arbejdsrelateret kræft
  efterlyser
  EØSU
  en mere ambitiøs tilgang, som omfatter de 50 prioriterede kræftfremkaldende stoffer
  .
  Anvendelsesområdet for direktiv 2004/37/EF bør ligeledes udvides til at omfatte reproduktionstoksiske stoffer og farlige lægemidler

   (1)

  . Derudover øger kronisk stress risikoen for at få kræft

   (2)

  , og skifteholdsarbejde med natarbejde forårsager brystkræft, prostatakræft og kolorektal kræft

   (3)

  . Der bør anvendes en risikobaseret tilgang og ikke en tilgang, hvor beskyttelsen af arbejdstagerne betragtes som en omkostning.

Med hensyn til bekæmpelsen af arbejdsrelateret kræft
  glæder
  EØSU
  sig over den foreløbige aftale, som Europa-Parlamentet og Rådet indgik i slutningen af 2021, om bedre beskyttelse af arbejdstagerne mod risici forbundet med eksponering for kræftfremkaldende stoffer og mutagener ved at ajourføre direktivet om kræftfremkaldende stoffer og mutagener.

Begrundelse

Det skal bemærkes, at Europa-Parlamentet og Rådet i december 2021 indgik en foreløbig aftale om bedre beskyttelse af arbejdstagerne mod risici forbundet med eksponering for kræftfremkaldende stoffer og mutagener. For at forbedre beskyttelsen af arbejdstagerne mod kræft foreslog Kommissionen i 2020 at begrænse eksponeringen for kræftfremkaldende kemikalier yderligere. Dette initiativ er også et element i Kommissionens tilsagn om at bekæmpe kræft inden for rammerne af den europæiske kræfthandlingsplan. Kommissionen har understreget, at sikkerhedsforanstaltningerne for omkring 1 mio. arbejdstagere i henhold til aftalen om at ajourføre direktivet om kræftfremkaldende stoffer og mutagener vil blive forbedret, eftersom der fastsættes grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for acrylonitril og nikkelforbindelser, og grænseværdierne for benzen sættes ned.

Resultat af afstemningen:

| For: | 98 |
| --- | --- |
| Imod: | 156 |
| Hverken for eller imod: | 17 |

For:

98

Imod:

156

Hverken for eller imod:

17

ÆNDRINGSFORSLAG 8

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 4.13

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Muskel- og knoglelidelser er fortsat det største problem inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i EU. På virksomhedsplan
  er
  en fornuftig social dialog og et velfungerende sundheds- og sikkerhedsudvalg, når et sådant er nedsat, garant
  er
  for forebyggelsesindsatsen
  s effektivitet
  . Den sociale dialog på sektorplan kan ligeledes bidrage gennem specifikke retningslinjer, oplysningskampagner og udveksling af erfaringer og formidling af god praksis. På EU-plan kræver udarbejdelsen af en samlet, bæredygtig og integreret politik, at der
  pustes nyt liv i idéen om et direktiv om muskel- og knoglelidelser
  . | Muskel- og knoglelidelser er fortsat det største problem inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i EU. På virksomhedsplan
  kan
  en fornuftig social dialog og et velfungerende sundheds- og sikkerhedsudvalg, når et sådant er nedsat,
  være
  garant for
  større effektivitet i
  forebyggelsesindsatsen. Den sociale dialog på sektorplan kan ligeledes bidrage gennem specifikke retningslinjer, oplysningskampagner og udveksling af erfaringer og formidling af god praksis. På EU-plan kræver udarbejdelsen af en samlet, bæredygtig og integreret politik, at der
  træffes foranstaltninger som angivet i Kommissionens EU-strategiramme for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2021-2027 — Sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen på et arbejdsmarked i forandring
  . |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Muskel- og knoglelidelser er fortsat det største problem inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i EU. På virksomhedsplan
  er
  en fornuftig social dialog og et velfungerende sundheds- og sikkerhedsudvalg, når et sådant er nedsat, garant
  er
  for forebyggelsesindsatsen
  s effektivitet
  . Den sociale dialog på sektorplan kan ligeledes bidrage gennem specifikke retningslinjer, oplysningskampagner og udveksling af erfaringer og formidling af god praksis. På EU-plan kræver udarbejdelsen af en samlet, bæredygtig og integreret politik, at der
  pustes nyt liv i idéen om et direktiv om muskel- og knoglelidelser
  .

Muskel- og knoglelidelser er fortsat det største problem inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i EU. På virksomhedsplan
  kan
  en fornuftig social dialog og et velfungerende sundheds- og sikkerhedsudvalg, når et sådant er nedsat,
  være
  garant for
  større effektivitet i
  forebyggelsesindsatsen. Den sociale dialog på sektorplan kan ligeledes bidrage gennem specifikke retningslinjer, oplysningskampagner og udveksling af erfaringer og formidling af god praksis. På EU-plan kræver udarbejdelsen af en samlet, bæredygtig og integreret politik, at der
  træffes foranstaltninger som angivet i Kommissionens EU-strategiramme for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2021-2027 — Sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen på et arbejdsmarked i forandring
  .

Begrundelse

Kommissionens strategi indeholder bl.a. målet om, at Kommissionen skal gøre psykosociale og ergonomiske risici til en del af kampagnen for sunde arbejdspladser.

Resultat af afstemningen:

| For: | 95 |
| --- | --- |
| Imod: | 161 |
| Hverken for eller imod: | 16 |

For:

95

Imod:

161

Hverken for eller imod:

16

ÆNDRINGSFORSLAG 9

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 4.14

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Den ufuldstændige gennemførelse af den uafhængige
  rammeaftale
  fra 2004 om
  arbejdsrelateret stress
  understreger behovet for en EU-lovgivning om psykosociale risici.
  EØSU minder om, at en effektiv forebyggelsesindsats forudsætter, at der tages hånd om årsagsfaktorerne — dvs. arbejdets tilrettelæggelse. En tilgang, der består i at sætte ind over for den enkeltes mentale sundhed, kan ikke dæmme op for erhvervsbetinget stress. | EØSU opfordrer til, at arbejdsmarkedets parters rolle i forbindelse med bevidstgørelses- og forebyggelsesforanstaltninger vedrørende psykosociale risici styrkes. Psykosociale risici skal primært håndteres på arbejdsplads-/virksomhedsniveau, da der ikke findes nogen universalløsning, som vil kunne fungere godt i alle virksomheder eller medlemsstater, da også problemerne er forskellige. Ifølge den rapport om gennemførelsen, som underskriverne af
  rammeaftale
  n, har udarbejdet, bidrager gennemførelsen af den europæiske rammeaftale og selve rapporterne — trods forskellige udfordringer og hindringer — klart med en vigtig merværdi, når det gælder
  arbejdsrelateret stress
  og udviklingen af en social dialog

   (1). EØSU minder om, at en effektiv forebyggelsesindsats forudsætter, at der tages hånd om årsagsfaktorerne — dvs. arbejdets tilrettelæggelse. En tilgang, der består i at sætte ind over for den enkeltes mentale sundhed, kan ikke dæmme op for erhvervsbetinget stress.
  Psykosociale risici er et komplekst spørgsmål med forskellige indvirkende faktorer såsom arbejdsvilkår, håndtering af arbejdsbyrden og arbejdsrelationer, men også individuelle evner. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Den ufuldstændige gennemførelse af den uafhængige
  rammeaftale
  fra 2004 om
  arbejdsrelateret stress
  understreger behovet for en EU-lovgivning om psykosociale risici.
  EØSU minder om, at en effektiv forebyggelsesindsats forudsætter, at der tages hånd om årsagsfaktorerne — dvs. arbejdets tilrettelæggelse. En tilgang, der består i at sætte ind over for den enkeltes mentale sundhed, kan ikke dæmme op for erhvervsbetinget stress.

EØSU opfordrer til, at arbejdsmarkedets parters rolle i forbindelse med bevidstgørelses- og forebyggelsesforanstaltninger vedrørende psykosociale risici styrkes. Psykosociale risici skal primært håndteres på arbejdsplads-/virksomhedsniveau, da der ikke findes nogen universalløsning, som vil kunne fungere godt i alle virksomheder eller medlemsstater, da også problemerne er forskellige. Ifølge den rapport om gennemførelsen, som underskriverne af
  rammeaftale
  n, har udarbejdet, bidrager gennemførelsen af den europæiske rammeaftale og selve rapporterne — trods forskellige udfordringer og hindringer — klart med en vigtig merværdi, når det gælder
  arbejdsrelateret stress
  og udviklingen af en social dialog

   (1). EØSU minder om, at en effektiv forebyggelsesindsats forudsætter, at der tages hånd om årsagsfaktorerne — dvs. arbejdets tilrettelæggelse. En tilgang, der består i at sætte ind over for den enkeltes mentale sundhed, kan ikke dæmme op for erhvervsbetinget stress.
  Psykosociale risici er et komplekst spørgsmål med forskellige indvirkende faktorer såsom arbejdsvilkår, håndtering af arbejdsbyrden og arbejdsrelationer, men også individuelle evner.

Begrundelse

Vores tilgang bør her snarere være fokuseret på en styrkelse af arbejdsmarkedets parters rolle i forbindelse med bevidstgørelses- og forebyggelsesforanstaltninger vedrørende psykosociale risici. Psykosociale risici skal primært håndteres på arbejdsplads-/virksomhedsniveau, da der ikke findes nogen universalløsning, som vil kunne fungere godt i alle virksomheder eller medlemsstater, da også problemerne er forskellige.

Vi er ikke enige i behovet for lovgivning, men bakker op om Kommissionens tilgang om i samarbejde med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter at udarbejde et ikkelovgivningsmæssigt EU-initiativ vedrørende mental sundhed på arbejdspladsen, hvor nye problemstillinger forbundet med arbejdstagernes mentale sundhed undersøges.

Endelig er der en gennemførelsesrapport, som er udarbejdet af underskriverne af den uafhængige rammeaftale om arbejdsrelateret stress https://www.businesseurope.eu/sites/buseur/files/media/imported/2008-02495-E.pdf, hvori det hedder, at gennemførelsen af den europæiske rammeaftale og selve rapporterne — trods forskellige udfordringer og hindringer — klart bidrager med en vigtig merværdi, når det gælder arbejdsrelateret stress og udviklingen af en social dialog.

Resultat af afstemningen:

| For: | 97 |
| --- | --- |
| Imod: | 159 |
| Hverken for eller imod: | 14 |

For:

97

Imod:

159

Hverken for eller imod:

14

ÆNDRINGSFORSLAG 10

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 4.16

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| EØSU
  beklager
  , at den strategiske rammes anvendelsesområde ikke omfatter selvstændige erhvervsdrivende.
  En del af platformsarbejderne, der betegnes som »selvstændige erhvervsdrivende«, står reelt i et underordnet forhold til platformene i kraft af den algoritmiske styring. Pandemien har understreget disse arbejdstageres sårbarhed og de manglende forebyggende tiltag fra platformenes side. Det er ikke hensigtsmæssigt, at disse arbejdstagere fortsat udsættes for risici uden kontrolforanstaltninger, fordi de ikke er omfattet af den strategiske ramme.


  . | EØSU
  bemærker
  , at den strategiske rammes anvendelsesområde ikke omfatter selvstændige erhvervsdrivende.
  EØSU har tidligere anbefalet, at der i god tid gennemføres en undersøgelse, som omfatter Kommissionen, eksperter og arbejdsmarkedets parter, for at finde den bedste løsning under behørig hensyntagen til princippet om, at alle selvstændige erhvervsdrivende også skal have et sikkert og sundt arbejdsmiljø. EØSU bemærker desuden, at Rådet i sin henstilling af 18. februar 2003 om forbedring af beskyttelsen af selvstændiges sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

   (1)

  anbefaler, at medlemsstaterne i forbindelse med deres politikker for forebyggelse af arbejdsulykker og erhvervssygdomme fremmer de selvstændige erhvervsdrivendes sikkerhed og sundhed under hensyntagen til de særlige risici i bestemte sektorer og den særlige karakter af forholdet mellem kontraherende virksomheder og selvstændige erhvervsdrivende
  . |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

EØSU
  beklager
  , at den strategiske rammes anvendelsesområde ikke omfatter selvstændige erhvervsdrivende.
  En del af platformsarbejderne, der betegnes som »selvstændige erhvervsdrivende«, står reelt i et underordnet forhold til platformene i kraft af den algoritmiske styring. Pandemien har understreget disse arbejdstageres sårbarhed og de manglende forebyggende tiltag fra platformenes side. Det er ikke hensigtsmæssigt, at disse arbejdstagere fortsat udsættes for risici uden kontrolforanstaltninger, fordi de ikke er omfattet af den strategiske ramme.

.

EØSU
  bemærker
  , at den strategiske rammes anvendelsesområde ikke omfatter selvstændige erhvervsdrivende.
  EØSU har tidligere anbefalet, at der i god tid gennemføres en undersøgelse, som omfatter Kommissionen, eksperter og arbejdsmarkedets parter, for at finde den bedste løsning under behørig hensyntagen til princippet om, at alle selvstændige erhvervsdrivende også skal have et sikkert og sundt arbejdsmiljø. EØSU bemærker desuden, at Rådet i sin henstilling af 18. februar 2003 om forbedring af beskyttelsen af selvstændiges sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

   (1)

  anbefaler, at medlemsstaterne i forbindelse med deres politikker for forebyggelse af arbejdsulykker og erhvervssygdomme fremmer de selvstændige erhvervsdrivendes sikkerhed og sundhed under hensyntagen til de særlige risici i bestemte sektorer og den særlige karakter af forholdet mellem kontraherende virksomheder og selvstændige erhvervsdrivende
  .

Begrundelse

Kommissionen vedtog den 9. december sit forslag til direktiv om forbedring af arbejdsvilkårene i platformsarbejde. Der vil blive udarbejdet en særskilt EØSU-udtalelse (SOC/709) om det forslag, hvorfor disse spørgsmål ikke bør behandles i denne udtalelse.

Teksten bør henvise til Rådets henstilling af 18. februar 2003 om forbedring af beskyttelsen af selvstændiges sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen.

Resultat af afstemningen:

| For: | 99 |
| --- | --- |
| Imod: | 162 |
| Hverken for eller imod: | 14 |

For:

99

Imod:

162

Hverken for eller imod:

14

ÆNDRINGSFORSLAG 11

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 4.17

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| EØSU
  fremhæver det asymmetriske forhold
  mellem platformene og
  arbejdstagerne
  og minder om, at foreningsfriheden og retten til kollektive forhandlinger er grundlæggende rettigheder. Det er afgørende at sikre passende organisering og repræsentation for at fremme den sociale dialog og de kollektive forhandlinger. Retten til social beskyttelse bør desuden udvides til at omfatte disse arbejdstagere. | EØSU
  bemærker, at der bør være særligt fokus på at sikre et rimeligt forhold
  mellem platformene og
  dem, der udfører arbejde via platformene,
  og minder om, at foreningsfriheden og retten til kollektive forhandlinger er grundlæggende rettigheder. Det er afgørende at sikre passende organisering og repræsentation for at fremme den sociale dialog og de kollektive forhandlinger. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

EØSU
  fremhæver det asymmetriske forhold
  mellem platformene og
  arbejdstagerne
  og minder om, at foreningsfriheden og retten til kollektive forhandlinger er grundlæggende rettigheder. Det er afgørende at sikre passende organisering og repræsentation for at fremme den sociale dialog og de kollektive forhandlinger. Retten til social beskyttelse bør desuden udvides til at omfatte disse arbejdstagere.

EØSU
  bemærker, at der bør være særligt fokus på at sikre et rimeligt forhold
  mellem platformene og
  dem, der udfører arbejde via platformene,
  og minder om, at foreningsfriheden og retten til kollektive forhandlinger er grundlæggende rettigheder. Det er afgørende at sikre passende organisering og repræsentation for at fremme den sociale dialog og de kollektive forhandlinger.

Begrundelse

Ændringsforslaget er en anerkendelse af behovet for at sikre et rimeligt forhold mellem platformene og dem, der via platformene udfører et stykke arbejde som enten arbejdstagere eller iværksættere/selvstændige. Ændringsforslaget retter endvidere den ikkekorrekte antagelse, at alle, der arbejder via platforme, er arbejdstagere, da de også kan være selvstændige eller iværksættere.

Resultat af afstemningen:

ÆNDRINGSFORSLAG 12

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 4.22

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Fordelene ved hjemmearbejde afhænger af, hvordan arbejdsgiveren tilrettelægger det. Anvendelsen af hjemmearbejde
  bør
  indgå i de kollektive forhandlinger for at forhindre de problemer, der beskrives i en lang række undersøgelser (1). Den europæiske rammeaftale fra 2002
  løser ikke
  disse nye udfordringer.
  EØSU anbefaler udarbejdelse af retningslinjer med særlig fokus på forebyggelse af psykosociale risici og muskel- og knoglelidelser. | Som anført i rammeaftalen fra 2002 er hjemmearbejde frivilligt for arbejdstageren og den pågældende arbejdsgiver. Hjemmearbejde kan indgå som et krav i en arbejdstageres oprindelige jobbeskrivelse, eller det kan efterfølgende anvendes som en frivillig ordning.
  Fordelene ved hjemmearbejde afhænger
  bl.a.
  af, hvordan arbejdsgiveren
  og den ansatte
  tilrettelægger
  og aftaler
  det. Anvendelsen af hjemmearbejde
  kan f.eks.
  indgå i de kollektive forhandlinger for at forhindre de problemer, der beskrives i en lang række undersøgelser (1). Den europæiske rammeaftale fra 2002
  lever stadig op til
  disse nye udfordringer. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Fordelene ved hjemmearbejde afhænger af, hvordan arbejdsgiveren tilrettelægger det. Anvendelsen af hjemmearbejde
  bør
  indgå i de kollektive forhandlinger for at forhindre de problemer, der beskrives i en lang række undersøgelser (1). Den europæiske rammeaftale fra 2002
  løser ikke
  disse nye udfordringer.
  EØSU anbefaler udarbejdelse af retningslinjer med særlig fokus på forebyggelse af psykosociale risici og muskel- og knoglelidelser.

Som anført i rammeaftalen fra 2002 er hjemmearbejde frivilligt for arbejdstageren og den pågældende arbejdsgiver. Hjemmearbejde kan indgå som et krav i en arbejdstageres oprindelige jobbeskrivelse, eller det kan efterfølgende anvendes som en frivillig ordning.
  Fordelene ved hjemmearbejde afhænger
  bl.a.
  af, hvordan arbejdsgiveren
  og den ansatte
  tilrettelægger
  og aftaler
  det. Anvendelsen af hjemmearbejde
  kan f.eks.
  indgå i de kollektive forhandlinger for at forhindre de problemer, der beskrives i en lang række undersøgelser (1). Den europæiske rammeaftale fra 2002
  lever stadig op til
  disse nye udfordringer.

Begrundelse

Den europæiske rammeaftale fra 2002 er stadig velegnet til at tackle udfordringerne forbundet med hjemmearbejde.

Resultat af afstemningen:

ÆNDRINGSFORSLAG 13

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 1.4

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Den europæiske rammeaftale fra 2002
  gør det ikke muligt
  at tackle de nye udfordringer, der er forbundet med hjemmearbejde.
  EØSU anbefaler udarbejdelse af nye retningslinjer med særlig fokus på forebyggelse af psykosociale risici og muskel- og knoglelidelser. | Den europæiske rammeaftale fra 2002
  udgør sammen med EU's rammeaftale mellem arbejdsmarkedets parter om digitalisering fra 2020 et solidt grundlag for
  at tackle de nye udfordringer, der er forbundet med hjemmearbejde. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Den europæiske rammeaftale fra 2002
  gør det ikke muligt
  at tackle de nye udfordringer, der er forbundet med hjemmearbejde.
  EØSU anbefaler udarbejdelse af nye retningslinjer med særlig fokus på forebyggelse af psykosociale risici og muskel- og knoglelidelser.

Den europæiske rammeaftale fra 2002
  udgør sammen med EU's rammeaftale mellem arbejdsmarkedets parter om digitalisering fra 2020 et solidt grundlag for
  at tackle de nye udfordringer, der er forbundet med hjemmearbejde.

Begrundelse

Den europæiske rammeaftale fra 2002 er stadig velegnet til at tackle udfordringerne forbundet med hjemmearbejde.

Resultat af afstemningen:

ÆNDRINGSFORSLAG 14

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 1.10

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| EØSU slår til lyd for, at der
  indføres en ordning, som muliggør en evaluering af
  virkningerne af lovgivningsinitiativer, kollektive overenskomster og EU's handlingsplaner
  , og gentager sin anbefaling

   (1)

  om, at der skal være en arbejdsinspektør for hver 10 000 arbejdstagere
  . | EØSU slår til lyd for, at der
  gøres en yderligere indsats for at evaluere
  virkningerne af lovgivningsinitiativer, kollektive overenskomster og EU's handlingsplaner. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

EØSU slår til lyd for, at der
  indføres en ordning, som muliggør en evaluering af
  virkningerne af lovgivningsinitiativer, kollektive overenskomster og EU's handlingsplaner
  , og gentager sin anbefaling

   (1)

  om, at der skal være en arbejdsinspektør for hver 10 000 arbejdstagere
  .

EØSU slår til lyd for, at der
  gøres en yderligere indsats for at evaluere
  virkningerne af lovgivningsinitiativer, kollektive overenskomster og EU's handlingsplaner.

Begrundelse

Der findes allerede ordninger for evaluering af virkningerne. Desuden er der i rammeaftalerne fastlagt en opfølgning på gennemførelsen.

Som anført af Kommissionen er erhvervssygdomme et spørgsmål, som er tæt forbundet med social sikring, hvilket er en national kompetence. Om arbejdstilsyn: Der er også det kvalitative aspekt og det forhold, at arbejdstilsyn i ILO's terminologi ikke kun handler om sundhed og sikkerhed, men også om andre arbejdstilsyn (sociale forhold, sort arbejde, arbejdsadministration osv.).

Siden pandemiens start og eftersom antallet af fysiske arbejdstilsyn er faldet i nogle medlemsstater på grund af sundhedsforanstaltningerne, er der blevet indført digitale værktøjer for at gøre det lettere at gennemføre virtuelle tilsyn (eller i det mindste kan visse elementer af tilsynet blive gennemført virtuelt). Disse nye arbejdsmetoder kan også øge effektiviteten af arbejdstilsynene. Det er op til medlemsstaterne at beslutte, hvordan arbejdstilsynene skal tilrettelægges.

Resultat af afstemningen:

ÆNDRINGSFORSLAG 15

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 1.12

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Med hensyn til bekæmpelsen af arbejdsrelateret kræft
  efterlyser
  EØSU
  en mere ambitiøs tilgang, som omfatter alle 50 prioriterede kræftfremkaldende stoffer, reproduktionstoksiske stoffer og farlige lægemidler samt stress

   (1)

  og skifteholdsarbejde

   (2). | Med hensyn til bekæmpelsen af arbejdsrelateret kræft
  glæder
  EØSU
  sig over den foreløbige aftale, som Europa-Parlamentet og Rådet indgik i slutningen af 2021, om bedre beskyttelse af arbejdstagerne mod risici forbundet med eksponering for kræftfremkaldende stoffer og mutagener ved at ajourføre direktivet om kræftfremkaldende stoffer og mutagener. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Med hensyn til bekæmpelsen af arbejdsrelateret kræft
  efterlyser
  EØSU
  en mere ambitiøs tilgang, som omfatter alle 50 prioriterede kræftfremkaldende stoffer, reproduktionstoksiske stoffer og farlige lægemidler samt stress

   (1)

  og skifteholdsarbejde

   (2).

Med hensyn til bekæmpelsen af arbejdsrelateret kræft
  glæder
  EØSU
  sig over den foreløbige aftale, som Europa-Parlamentet og Rådet indgik i slutningen af 2021, om bedre beskyttelse af arbejdstagerne mod risici forbundet med eksponering for kræftfremkaldende stoffer og mutagener ved at ajourføre direktivet om kræftfremkaldende stoffer og mutagener.

Begrundelse

Det skal bemærkes, at Europa-Parlamentet og Rådet i december 2021 indgik en foreløbig aftale om bedre beskyttelse af arbejdstagerne mod risici forbundet med eksponering for kræftfremkaldende stoffer og mutagener. For at forbedre beskyttelsen af arbejdstagerne mod kræft foreslog Kommissionen i 2020 at begrænse eksponeringen for kræftfremkaldende kemikalier yderligere. Dette initiativ er også et element i Kommissionens tilsagn om at bekæmpe kræft inden for rammerne af den europæiske kræfthandlingsplan. Kommissionen har understreget, at sikkerhedsforanstaltningerne for omkring 1 mio. arbejdstagere i henhold til aftalen om at ajourføre direktivet om kræftfremkaldende stoffer og mutagener vil blive forbedret, eftersom der fastsættes grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for acrylonitril og nikkelforbindelser, og grænseværdierne for benzen sættes ned.

Resultat af afstemningen:

ÆNDRINGSFORSLAG 16

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 1.13

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| EØSU opfordrer til, at der
  vedtages en EU-retsakt om
  psykosociale risici. Udvalget mener, at en effektiv metode til forebyggelse indebærer, at der tages hånd om arbejdsmiljøet og ikke kun den enkeltes mentale sundhed. | EØSU opfordrer til, at der
  fokuseres mere på og gøres en ekstra indsats for at styrke arbejdsmarkedsparternes rolle i forbindelse med bevidstgørelses- og forebyggelsesforanstaltninger vedrørende
  psykosociale risici
  . Psykosociale risici skal primært håndteres på arbejdsplads-/virksomhedsniveau, da der ikke findes nogen universalløsning, som vil kunne fungere godt i alle virksomheder eller medlemsstater, da også problemerne er forskellige. Ifølge den rapport om gennemførelsen, som underskriverne af rammeaftalen, har udarbejdet, bidrager gennemførelsen af den europæiske rammeaftale og selve rapporterne — trods forskellige udfordringer og hindringer — klart med en vigtig merværdi, når det gælder arbejdsrelateret stress og udviklingen af en social dialog.
  Udvalget mener, at en effektiv metode til forebyggelse indebærer, at der tages hånd om arbejdsmiljøet og ikke kun den enkeltes mentale sundhed.
  Psykosociale risici er imidlertid et komplekst spørgsmål med forskellige indvirkende faktorer såsom arbejdsvilkår, håndtering af arbejdsbyrden og arbejdsrelationer, men også individuelle evner. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

EØSU opfordrer til, at der
  vedtages en EU-retsakt om
  psykosociale risici. Udvalget mener, at en effektiv metode til forebyggelse indebærer, at der tages hånd om arbejdsmiljøet og ikke kun den enkeltes mentale sundhed.

EØSU opfordrer til, at der
  fokuseres mere på og gøres en ekstra indsats for at styrke arbejdsmarkedsparternes rolle i forbindelse med bevidstgørelses- og forebyggelsesforanstaltninger vedrørende
  psykosociale risici
  . Psykosociale risici skal primært håndteres på arbejdsplads-/virksomhedsniveau, da der ikke findes nogen universalløsning, som vil kunne fungere godt i alle virksomheder eller medlemsstater, da også problemerne er forskellige. Ifølge den rapport om gennemførelsen, som underskriverne af rammeaftalen, har udarbejdet, bidrager gennemførelsen af den europæiske rammeaftale og selve rapporterne — trods forskellige udfordringer og hindringer — klart med en vigtig merværdi, når det gælder arbejdsrelateret stress og udviklingen af en social dialog.
  Udvalget mener, at en effektiv metode til forebyggelse indebærer, at der tages hånd om arbejdsmiljøet og ikke kun den enkeltes mentale sundhed.
  Psykosociale risici er imidlertid et komplekst spørgsmål med forskellige indvirkende faktorer såsom arbejdsvilkår, håndtering af arbejdsbyrden og arbejdsrelationer, men også individuelle evner.

Begrundelse

Lovgivning er ikke løsningen på alt. Vores tilgang bør her snarere være fokuseret på en styrkelse af arbejdsmarkedets parters rolle i forbindelse med bevidstgørelses- og forebyggelsesforanstaltninger vedrørende psykosociale risici. Psykosociale risici skal primært håndteres på arbejdsplads-/virksomhedsniveau, da der ikke findes nogen universalløsning, som vil kunne fungere godt i alle virksomheder eller medlemsstater, da også problemerne er forskellige.

Vi er ikke enige i behovet for lovgivning, men bakker op om Kommissionens tilgang om i samarbejde med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter at udarbejde et ikkelovgivningsmæssigt EU-initiativ vedrørende mental sundhed på arbejdspladsen, hvor nye problemstillinger forbundet med arbejdstagernes mentale sundhed undersøges.

Endelig er der en gennemførelsesrapport, som er udarbejdet af underskriverne af den uafhængige rammeaftale om arbejdsrelateret stress https://www.businesseurope.eu/sites/buseur/files/media/imported/2008-02495-E.pdf, hvori det hedder, at gennemførelsen af den europæiske rammeaftale og selve rapporterne — trods forskellige udfordringer og hindringer — klart bidrager med en vigtig merværdi, når det gælder arbejdsrelateret stress og udviklingen af en social dialog.

Psykosociale risici er et komplekst spørgsmål med forskellige indvirkende faktorer såsom arbejdsvilkår, håndtering af arbejdsbyrden og arbejdsrelationer, men også individuelle evner.

Resultat af afstemningen:

ÆNDRINGSFORSLAG 17

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 1.14

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| EØSU mener, at en politik for samlet, bæredygtig og integreret forebyggelse forudsætter, at der
  pustes nyt liv i idéen om et direktiv om muskel- og knoglelidelser
  . | EØSU mener, at en politik for samlet, bæredygtig og integreret forebyggelse forudsætter, at der
  træffes foranstaltninger som anført i Kommissionens EU-strategiramme for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2021-2027 — Sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen på et arbejdsmarked i forandring
  . |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

EØSU mener, at en politik for samlet, bæredygtig og integreret forebyggelse forudsætter, at der
  pustes nyt liv i idéen om et direktiv om muskel- og knoglelidelser
  .

EØSU mener, at en politik for samlet, bæredygtig og integreret forebyggelse forudsætter, at der
  træffes foranstaltninger som anført i Kommissionens EU-strategiramme for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2021-2027 — Sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen på et arbejdsmarked i forandring
  .

Begrundelse

Kommissionens strategi indeholder bl.a. målet om, at Kommissionen skal gøre psykosociale og ergonomiske risici til en del af kampagnen for sunde arbejdspladser.

Resultat af afstemningen:

ÆNDRINGSFORSLAG 18

Fremsat af:

ANGELOVA Milena

GAVRILOVS Vitālijs

KONTKANEN Mira-Maria

PILAWSKI Lech

VADÁSZ Borbála

SOC/703 — Den sociale dialog som et redskab til at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen

Punkt 1.16

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| EØSU
  opfordrer til, at den strategiske rammes anvendelsesområde udvides til også at omfatte platformsarbejdere. EØSU mener, at retten til at organisere sig og retten til repræsentation og kollektive forhandlinger bør garanteres, og at retten til social beskyttelse skal udvides til at omfatte disse arbejdstagere. | EØSU
  bemærker, at Kommissionen den 9. december vedtog sit forslag til direktiv om forbedring af arbejdsvilkårene i platformsarbejde. Der vil blive udarbejdet en særskilt EØSU-udtalelse (SOC/709) om dette forslag. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

EØSU
  opfordrer til, at den strategiske rammes anvendelsesområde udvides til også at omfatte platformsarbejdere. EØSU mener, at retten til at organisere sig og retten til repræsentation og kollektive forhandlinger bør garanteres, og at retten til social beskyttelse skal udvides til at omfatte disse arbejdstagere.

EØSU
  bemærker, at Kommissionen den 9. december vedtog sit forslag til direktiv om forbedring af arbejdsvilkårene i platformsarbejde. Der vil blive udarbejdet en særskilt EØSU-udtalelse (SOC/709) om dette forslag.

Begrundelse

Kommissionen vedtog den 9. december sit forslag til direktiv om forbedring af arbejdsvilkårene i platformsarbejde. Der vil blive udarbejdet en særskilt EØSU-udtalelse (SOC/709) om det forslag, hvorfor disse spørgsmål ikke bør behandles i denne udtalelse.

Resultat af afstemningen:

---

(1)  
  P. Bérastégui (2021), Exposure to Psychosocial Risk Factors in the Gig Economy: A Systematic Review. ETUI Research Report 2021.01.

(1)  

  EUT C 220 af 9.6. 2021, s. 13

  .

(1)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

(1)  
  https:/www.eesc.europa.eu/da/our-work/opinions-information-reports/opinions/health-safety-work-eu-strategic-framework-2021-2027

(2)  https://www.ilo.org/public/english/standards/relm/gb/docs/gb297/pdf/esp-3.pdf

(1)  https://www.ilo.org/public/english/standards/relm/gb/docs/gb297/pdf/esp-3.pdf

(1)  https://ec.europa.eu/social/ajax/BlobServlet?docId=23324&langId=en

(1)  https://ec.europa.eu/social/ajax/BlobServlet?docId=23324&langId=en

(1)  
  Kemisk produkt, der kan påvirke


  mænds eller kvinders fertilitet eller ufødte børns udvikling.

(2)  
  https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC7466429/

(3)  
  https://www.cancer-environnement.fr/597-Vol-124--Cancerogenicite-du-travail-de-nuit-poste.ce.aspx.

(1)  
  https://www.businesseurope.eu/sites/buseur/files/media/imported/2008-02495-E.pdf

(1)  
  https://op.europa.eu/da/publication-detail/-/publication/1fd9fbe0-1ee4-4928-a47d-4404b5301bbd

(1)  https://www.eurofound.europa.eu/data/covid-19/working-teleworking

(1)  https://www.eurofound.europa.eu/data/covid-19/working-teleworking

(1)  
  SOC/698.

(1)  
  https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC7466429/

(2)  
  https://www.cancer-environnement.fr/597-Vol-124--Cancerogenicite-du-travail-de-nuit-poste.ce.aspx

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/72 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/72

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »fødevaresikkerhed og bæredygtige fødevaresystemer«

(sonderende udtalelse på anmodning af det franske rådsformandskab)

(2022/C 194/10)

| Ordfører: | Arnold PUECH D'ALISSAC |
| --- | --- |
| Medordfører: | Peter SCHMIDT |

Ordfører:

Arnold PUECH D'ALISSAC

Medordfører:

Peter SCHMIDT

| Anmodning om udtalelse | Brev fra det franske rådsformandskab, 21.9.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø |
| Vedtaget i sektionen | 7.1.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 19.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 165/2/2 |

Anmodning om udtalelse

Brev fra det franske rådsformandskab, 21.9.2021

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø

Vedtaget i sektionen

7.1.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

19.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

165/2/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU var den første EU-institution, der efterlyste en samlet fødevarepolitik i EU med henblik på at fremme sunde kostvaner på grundlag af bæredygtige fødevaresystemer, hvor landbruget kædes sammen med ernærings- og økosystemtjenester, og der sikres forsyningskæder, som beskytter folkesundheden for alle samfundsgrupper i EU (1). En sådan politik, der nu afspejles i jord til bord-strategien, bør skabe større sammenhæng mellem forskellige politikker med betydning for fødevarer, øge bevidstheden om fødevarers værdi og fremme bæredygtige fødevaresystemer. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Som svar på det franske rådsformandskabs anmodning om denne sonderende udtalelse peger EØSU på nedenstående vigtige løftestænger, der skal anvendes på EU-niveau til at sikre de europæiske producenters konkurrenceevne (2) og dermed garantere såvel den europæiske fødevaresikkerhed og -bæredygtighed som overkommelige priser for forbrugerne:






  i. | fremme åben strategisk autonomi for så vidt angår fødevaresikkerhed og -bæredygtighed |
| --- | --- | --- |

1.2.

i.

fremme åben strategisk autonomi for så vidt angår fødevaresikkerhed og -bæredygtighed

| ii. | udvikle innovative teknologier og gøde jorden for, at man altid er i stand til at finde løsninger for landbrugere, når de eksisterende værktøjer er belagt med begrænsninger |
| --- | --- |

ii.

udvikle innovative teknologier og gøde jorden for, at man altid er i stand til at finde løsninger for landbrugere, når de eksisterende værktøjer er belagt med begrænsninger

| iii. | sikre bredbåndsdækning og digitalisering som en forudsætning for præcisionslandbrug og robotteknologi og støtte investeringer i sådanne bæredygtige teknologier |
| --- | --- |

iii.

sikre bredbåndsdækning og digitalisering som en forudsætning for præcisionslandbrug og robotteknologi og støtte investeringer i sådanne bæredygtige teknologier

| iv. | fremme og lette adgangen til uddannelse i disse nye teknologier for landbrugsproducenterne, og især de unge landbrugere |
| --- | --- |

iv.

fremme og lette adgangen til uddannelse i disse nye teknologier for landbrugsproducenterne, og især de unge landbrugere

| v. | sikre gensidighed i standarder og lige konkurrencevilkår ved at indarbejde de generelle principper i den grønne pagts jord til bord- og biodiversitetsstrategier som globale standarder for bæredygtighed i alle EU's fremtidige handelsaftaler og få dem medtaget i de eksisterende handelsaftaler og i WTO-aftaler |
| --- | --- |

v.

sikre gensidighed i standarder og lige konkurrencevilkår ved at indarbejde de generelle principper i den grønne pagts jord til bord- og biodiversitetsstrategier som globale standarder for bæredygtighed i alle EU's fremtidige handelsaftaler og få dem medtaget i de eksisterende handelsaftaler og i WTO-aftaler

| vi. | fremme fødevarers værdi ved at øge forbrugernes viden om fødevarer, hvilket bidrager til at gøre landbrugssektoren mere vedkommende for samfundet |
| --- | --- |

vi.

fremme fødevarers værdi ved at øge forbrugernes viden om fødevarer, hvilket bidrager til at gøre landbrugssektoren mere vedkommende for samfundet

| vii. | sikre rimelige priser og en rimelig indkomstfordeling i hele kæden, så forbrugerne bliver mere villige til at betale de rigtige priser for gode ødevarer og dermed forbruge mindre, men bedre, og forbyde urimelig handelspraksis ved hjælp af ambitiøs regulering |
| --- | --- |

vii.

sikre rimelige priser og en rimelig indkomstfordeling i hele kæden, så forbrugerne bliver mere villige til at betale de rigtige priser for gode ødevarer og dermed forbruge mindre, men bedre, og forbyde urimelig handelspraksis ved hjælp af ambitiøs regulering

| viii. | tilpasse fødevarevirksomhedernes praksis og aktiviteter til verdensmålene for bæredygtig udvikling |
| --- | --- |

viii.

tilpasse fødevarevirksomhedernes praksis og aktiviteter til verdensmålene for bæredygtig udvikling

| ix. | sikre struktureret inddragelse og deltagelse af civilsamfundet og alle interessenter i hele fødevareforsyningskæden bl.a. gennem et europæisk fødevarepolitisk råd, således at samarbejde snarere end konkurrence fremmes. |
| --- | --- |

ix.

sikre struktureret inddragelse og deltagelse af civilsamfundet og alle interessenter i hele fødevareforsyningskæden bl.a. gennem et europæisk fødevarepolitisk råd, således at samarbejde snarere end konkurrence fremmes.

| 1.3. | Derudover peger EØSU på følgende vigtige løftestænger, som kan bidrage til at mindske afhængigheden af input, herunder syntetiske input, og forbedre EU's proteinautonomi:






  i. | sikre, at EU støtter lavinputmetoder, specielt hvad angår fossile brændstoffer og pesticider, og udvikler produktionskapacitet til landbrugsinput i Europa |
| --- | --- | --- |

1.3.

i.

sikre, at EU støtter lavinputmetoder, specielt hvad angår fossile brændstoffer og pesticider, og udvikler produktionskapacitet til landbrugsinput i Europa

| ii. | forbedre EU's proteinautonomi, hvilket er ønskeligt ud fra ethvert synspunkt. Import af sojabønner fra tredjelande kan medføre skovrydning, skovforringelse og ødelæggelse af de naturlige økosystemer i visse produktionslande. Dyrkning af bælgfrugter og bælgplanter med et højt proteinindhold i EU vil begrænse importen og dermed have en positiv indvirkning på klimaet og miljøet |
| --- | --- |

ii.

forbedre EU's proteinautonomi, hvilket er ønskeligt ud fra ethvert synspunkt. Import af sojabønner fra tredjelande kan medføre skovrydning, skovforringelse og ødelæggelse af de naturlige økosystemer i visse produktionslande. Dyrkning af bælgfrugter og bælgplanter med et højt proteinindhold i EU vil begrænse importen og dermed have en positiv indvirkning på klimaet og miljøet

| iii. | organisere og støtte proteinsektoren med henblik på at fremme produktionen og få landbrugerne overbevist, navnlig gennem en ambitiøs fælles landbrugspolitik |
| --- | --- |

iii.

organisere og støtte proteinsektoren med henblik på at fremme produktionen og få landbrugerne overbevist, navnlig gennem en ambitiøs fælles landbrugspolitik

| iv. | fremme produktionen af oliefrø og oliefrøkager. Værdifastsættelsen af oliefrø er — overvejende med henblik på fødevareproduktion — baseret på værdifastsættelsen af både olie og kager, og de kan ikke adskilles. Dette gør det muligt at øge den bæredygtige produktion af fødevarer og energi |
| --- | --- |

iv.

fremme produktionen af oliefrø og oliefrøkager. Værdifastsættelsen af oliefrø er — overvejende med henblik på fødevareproduktion — baseret på værdifastsættelsen af både olie og kager, og de kan ikke adskilles. Dette gør det muligt at øge den bæredygtige produktion af fødevarer og energi

| v. | styrke EU's indsats for at beskytte og genoprette verdens skove, navnlig ved at udbygge det nuværende certificeringssystem for skove til godkendelse af produkter, der ikke bidrager til skovrydning |
| --- | --- |

v.

styrke EU's indsats for at beskytte og genoprette verdens skove, navnlig ved at udbygge det nuværende certificeringssystem for skove til godkendelse af produkter, der ikke bidrager til skovrydning

| vi. | udvikle korte, retfærdige og transparente forsyningskæder og sikre, at omstillingen til bæredygtig landbrugspraksis sker gradvist, så man bevarer de eksisterende balancer |
| --- | --- |

vi.

udvikle korte, retfærdige og transparente forsyningskæder og sikre, at omstillingen til bæredygtig landbrugspraksis sker gradvist, så man bevarer de eksisterende balancer

| vii. | garantere håndhævelse af retten til mad for alle, især mennesker i en økonomisk og social usikker situation, og fremme eksperimenter inden for social innovation. Fødevarehjælp skal fortsat være en obligatorisk politik i medlemsstaterne |
| --- | --- |

vii.

garantere håndhævelse af retten til mad for alle, især mennesker i en økonomisk og social usikker situation, og fremme eksperimenter inden for social innovation. Fødevarehjælp skal fortsat være en obligatorisk politik i medlemsstaterne

| viii. | sikre, at der kan produceres fødevarer over alt i EU. |
| --- | --- |

viii.

sikre, at der kan produceres fødevarer over alt i EU.

| 1.4. | EØSU bifalder »beredskabsplanen til sikring af fødevareforsyningen og fødevaresikkerheden i krisetider« og den foreslåede oprettelse af en europæisk kriseberedskabs- og indsatsmekanisme for fødevaresikkerhed og anbefaler, at disse foranstaltninger integreres i en samlet fødevarepolitik (3). EØSU ønsker en aktiv rolle i den særlige ekspertgruppe. |
| --- | --- |

1.4.

2.   Indledning

| 2.1. | EØSU var den første EU-institution, der efterlyste en samlet fødevarepolitik i EU med henblik på at fremme sunde kostvaner på grundlag af bæredygtige fødevaresystemer, hvor landbruget kædes sammen med ernærings- og økosystemtjenester, og der sikres forsyningskæder, som beskytter folkesundheden for alle samfundsgrupper i EU (4). En sådan politik, der nu afspejles i jord til bord-strategien, bør skabe større sammenhæng mellem forskellige politikker med betydning for fødevarer, øge bevidstheden om fødevarers værdi og fremme bæredygtige fødevaresystemer. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | I kraft af principperne i jord til bord-strategien og biodiversitetsstrategien skaber den europæiske grønne pagt en mulighed for at cementere den »sociale fødevarekontrakt« mellem Den Europæiske Union (EU) og borgerne og for at fremme et retfærdigt, sundt og miljøvenligt fødevaresystem på baggrund af klima- og miljøkrisen. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Covid-19-pandemiens konsekvenser for samfundet og økonomien er uden fortilfælde (5). I hele EU har landbrugerne og fødevarekædens aktører konstant gjort deres til at holde gang i produktionen og brødføde befolkningen på trods af de vanskeligheder og hindringer, de er stødt på. EU's landbrugsfødevaresektor har vist sig modstandsdygtig og leveret sikre fødevarer af høj kvalitet, selv om der har været afbrydelser i forsyningskæden. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Frankrigs nationale fødevareråd (CNA) vedtog i juli 2021 en udtalelse (nr. 89) om feedback fra covid-19-krisen efter perioden med den første nationale nedlukning i Frankrig (6). I udtalelsen konkluderes det, at covid-19-krisen forstærkede behovet for at udvikle en mere systemisk vision for fødevaresystemerne med indførelse af en »One Health«-tilgang på alle niveauer af fødevareforsyningskæden. I denne integrerede tilgang til sundhed fremhæves de gensidige påvirkninger mellem dyr, mennesker og deres miljø. Den økonomiske og sociale usikkerhed, som krisen undertiden har forårsaget eller forstærket, har også blotlagt, at der er store uligheder i adgangen til fødevarer, hvilket er uforeneligt med et bæredygtigt fødevaresystem og kræver overvejelser om retten til mad og fødevaredemokrati. For at nå målene i den grønne pagt er det afgørende, at hele EU's befolkning har adgang til sunde, lovligt producerede og tilgængelige fødevarer til overkommelige priser (7). EØSU mener, at målet om at omlægge 25 % af landbrugsjorden i EU til økologisk landbrug inden 2030 er meget ambitiøst (8), og udvalget efterlyser en strategi herfor for hele EU, hvori man ikke glemmer, at forbruget skal følge med. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Krisen har også vist, at det er nødvendigt at intensivere koordineringen og forbedre beredskabsplanlægningen for at være beredt til at håndtere risici, der kan true EU's fødevareforsyning og fødevaresikkerhed. Målet er at undgå en gentagelse af covid-19-erfaringerne, hvor koordineringsforanstaltningerne på EU-niveau blev truffet på ad hoc-basis og udviklet på stedet. For at nå dette mål har Kommissionen for nylig offentliggjort en meddelelse om en »beredskabsplan til sikring af fødevareforsyningen og fødevaresikkerheden i krisetider« (9). Deri skitseres de områder, hvor der er behov for forbedringer, og som blev identificeret under covid-19-pandemien, principper, der bør følges i krisetider, og oprettelsen af en europæisk kriseberedskabs- og indsatsmekanisme for fødevaresikkerhed. Dette omfatter oprettelsen af en særlig ekspertgruppe bestående af offentlige myndigheder fra medlemsstaterne og tredjelande samt interessenter. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | I henhold til FAO's definition er et bæredygtigt fødevaresystem et fødevaresystem, der leverer fødevaresikkerhed og ernæring til alle på en sådan måde, at det økonomiske, sociale og miljømæssige grundlag for at skabe fødevaresikkerhed og ernæring til fremtidige generationer ikke kompromitteres (10). Jord til bord-strategien skal tage højde for krisens konsekvenser, men også give de nødvendige garantier for fødevaresikkerhed i EU. EU's fødevaresystemer bør sikre kvantiteten og kvaliteten af forsyningerne til befolkningen ved at understøtte fødevaresektorens konkurrenceevne og tage højde for bæredygtighedsudfordringerne. Systemet bør også fremme social innovation. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Kommissionens Fælles Forskningscenter (JRC) offentliggjorde i august 2021 en rapport med titlen »Modelling environmental and climate ambitions in the agricultural sector with the CAPRI model« (11), der simulerer virkningerne for Europas landbrugssektor og -markeder af nogle af de kvantificerede mål i jord til bord- og biodiversitetsstrategierne (reduceret brug af plantebeskyttelsesmidler, reduceret tab af næringsstoffer, flere økologisk dyrkede arealer og flere interesseområder). Det fremgår, at disse mål kan føre til en mindskelse af produktionen i EU på mellem 10 % og 15 %, et fald i landbrugernes indkomst, en stigning i priserne og en tilsvarende stigning i importen. Resultaterne af denne rapport understreger vigtigheden af at se landbrugs- og fødevareomstillingen i sammenhæng. Som det anføres i jord til bord-strategien kan en mindskelse af madspild og -affald hindre en sådan udvikling. En hensigtsmæssig fordeling af de tilgængelige fødevareressourcer kan være et velegnet instrument. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Udviklingen i kostvanerne er en integreret del af omstillingen i landbruget og af fødevaresystemet samlet set, og det samme gælder andre politikker såsom handels-, konkurrence-, sundheds-, uddannelses-, miljø- og forbrugerpolitikkerne. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Det franske rådsformandskab har anmodet EØSU om at udarbejde en sonderende udtalelse, hvor der navnlig er fokus på følgende:






  — | de løftestænger, der skal anvendes på EU-niveau til at sikre de europæiske producenters konkurrenceevne og dermed garantere såvel den europæiske fødevaresikkerhed og -bæredygtighed som overkommelige priser for forbrugerne |
| --- | --- | --- |

2.9.

—

de løftestænger, der skal anvendes på EU-niveau til at sikre de europæiske producenters konkurrenceevne og dermed garantere såvel den europæiske fødevaresikkerhed og -bæredygtighed som overkommelige priser for forbrugerne

| — | de løftestænger, som kan bidrage til at mindske afhængigheden af input, herunder syntetiske input, og forbedre EU's proteinautonomi inden for en ramme, der støtter omlægningen i landbrugssektoren og har en bæredygtig omstilling af fødevaresystemerne i EU som mål. |
| --- | --- |

—

de løftestænger, som kan bidrage til at mindske afhængigheden af input, herunder syntetiske input, og forbedre EU's proteinautonomi inden for en ramme, der støtter omlægningen i landbrugssektoren og har en bæredygtig omstilling af fødevaresystemerne i EU som mål.

3.   Løftestænger på EU-niveau til at sikre de europæiske producenters konkurrenceevne og dermed garantere såvel den europæiske fødevaresikkerhed (og -bæredygtighed) som overkommelige priser for forbrugerne

| 3.1. | Hvis en samlet EU-fødevarepolitik virkelig skal slå igennem over for de europæiske forbrugere, er det som nævnt i EØSU's tidligere udtalelser helt afgørende, at prisen på og kvaliteten af de fødevarer, der produceres på bæredygtig vis i EU, er konkurrencedygtig. Dette betyder, at den europæiske landbrugsfødevaresektor skal være i stand til at levere fødevarer til forbrugerne til priser, som omfatter de ekstra omkostninger, der følger af krav som bæredygtighed, dyrevelfærd, fødevaresikkerhed og ernæringsværdi, og tillige en rimelig indtægt til landbrugerne, samtidig med at europæiske landbrugsfødevarer forbliver det foretrukne valg for det store flertal af forbrugerne (12). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Med ovenstående definitioner af fødevaresikkerhed, et bæredygtigt fødevaresystem og konkurrenceevnen in mente burde opretholdelsen af de europæiske erhvervsdrivendes konkurrenceevne og retfærdige værdikæder resultere i rimelige lønninger til landbrugerne, så deres gode praksis fremmes og anerkendes. Foruden den ernæringsmæssige rolle rummer fødevaresystemet en reel løsning på klimaudfordringen, navnlig gennem en tilpasning af produktionssystemerne, lagring af kulstof i jorden, jordinfrastrukturer og agroøkologiske infrastrukturer, naturlig filtrering af drikkevand samt forøgelse og bevarelse af biodiversiteten. I jord til bord-strategien foreslår Kommissionen dog kun få konkrete foranstaltninger for at styrke landbrugsfødevaresektoren og primærproducenternes indkomst, og ingen af disse foranstaltninger styrker sektorens konkurrenceevne. Disse vigtige spørgsmål bør være omdrejningspunktet for strategiens gennemførelse, da de er afgørende for dens succes. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Målrettede forsknings- og udviklingsprogrammer samt udvikling af videnoverførsel er vigtige for at fremme kvaliteten og værne om produktiviteten og samtidig sikre bæredygtigheden. Indsatsen må fokuseres på at sikre landbrugerne praktiske, tilgængelige og omkostningseffektive teknologiske løsninger (f.eks. præcisionslandbrug, beslutningsredskaber osv.) og værktøjer til at fremme en agroøkologisk og lokal produktion, herunder støtte til de grupper, som ikke har viden om bæredygtig produktion. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EU må også sikre et stærkt engagement i gennemførelsen af de grundlæggende rettigheder for alle arbejdstagere i fødevarekæden (produktion, forarbejdning og distribution). I den henseende bør EU forpligte sig til en effektiv beskyttelse af arbejdstagernes grundlæggende sociale rettigheder og ikke mindst overholde de relevante bestemmelser i den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder (ØSKR-konventionen) samt de relevante ILO-bestemmelser. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Følgende punkter kan betragtes som løftestænger til at sikre de europæiske producenters konkurrenceevne og dermed garantere såvel den europæiske fødevaresikkerhed og -bæredygtighed som overkommelige priser for forbrugerne: |
| --- | --- |

3.5.

3.5.1.   Fremme af åben strategisk autonomi for så vidt angår fødevaresikkerhed og -bæredygtighed

| i. | EØSU har allerede foreslået, at der for fødevaresystemer fastlægges en definition af åben strategisk autonomi, som er baseret på fødevareproduktion, arbejdsstyrke og fair handel med det overordnede mål at garantere fødevaresikkerheden og -bæredygtigheden for alle EU-borgere gennem en retfærdig, sund, bæredygtig og modstandsdygtig fødevareforsyning (13). |
| --- | --- |

i.

EØSU har allerede foreslået, at der for fødevaresystemer fastlægges en definition af åben strategisk autonomi, som er baseret på fødevareproduktion, arbejdsstyrke og fair handel med det overordnede mål at garantere fødevaresikkerheden og -bæredygtigheden for alle EU-borgere gennem en retfærdig, sund, bæredygtig og modstandsdygtig fødevareforsyning (13).

| ii. | EØSU har også understreget (14), at det er helt nødvendigt at harmonisere produktionsstandarderne for at undgå konkurrenceforvridninger og sætte hvert enkelt land i stand til at producere basisfødevarer. WTO's landbrugsbeskyttelsesklausuler, såvel de generelle som dem, der indgår i bilaterale aftaler, skal forbedres efter forskellige kriterier, som EØSU opregner i sin udtalelse. Målet er at sikre fair konkurrence og bæredygtigheden af landbrugsfødevaresektorerne i EU ved at garantere EU's fødevaresuverænitet — til fordel for producenter såvel som forbrugere. Covid-19-pandemien har synliggjort nødvendigheden af fødevaresuverænitet. De nuværende klausuler er ineffektive, fordi de tager for lang tid at iværksætte. Men takket være digitaliseringen af økonomien kan data tilgås inden for nogle timer. I dag er det reelt muligt at overvåge mængder og priser og dermed gribe hurtigt ind. |
| --- | --- |

ii.

EØSU har også understreget (14), at det er helt nødvendigt at harmonisere produktionsstandarderne for at undgå konkurrenceforvridninger og sætte hvert enkelt land i stand til at producere basisfødevarer. WTO's landbrugsbeskyttelsesklausuler, såvel de generelle som dem, der indgår i bilaterale aftaler, skal forbedres efter forskellige kriterier, som EØSU opregner i sin udtalelse. Målet er at sikre fair konkurrence og bæredygtigheden af landbrugsfødevaresektorerne i EU ved at garantere EU's fødevaresuverænitet — til fordel for producenter såvel som forbrugere. Covid-19-pandemien har synliggjort nødvendigheden af fødevaresuverænitet. De nuværende klausuler er ineffektive, fordi de tager for lang tid at iværksætte. Men takket være digitaliseringen af økonomien kan data tilgås inden for nogle timer. I dag er det reelt muligt at overvåge mængder og priser og dermed gribe hurtigt ind.

| iii. | Helt konkret bør EU's fødevaresystemer være mere diversificerede, arbejdsstyrken inden for landbruget bør styrkes, især ved at tiltrække unge og sikre anstændige arbejdsvilkår og indkomster, og handelspolitikkerne bør bringes i overensstemmelse med EU's standarder for fødevarebæredygtighed og konkurrenceevne (15). |
| --- | --- |

iii.

Helt konkret bør EU's fødevaresystemer være mere diversificerede, arbejdsstyrken inden for landbruget bør styrkes, især ved at tiltrække unge og sikre anstændige arbejdsvilkår og indkomster, og handelspolitikkerne bør bringes i overensstemmelse med EU's standarder for fødevarebæredygtighed og konkurrenceevne (15).

3.5.2.   Sikring af gensidighed i standarder ved at indarbejde den grønne pagts jord til bord- og biodiversitetsstrategier som globale standarder for bæredygtighed i alle EU's fremtidige handelsaftaler

| i. | EØSU har foreslået, at den europæiske grønne pagts jord til bord-strategi, biodiversitetsstrategi og Fit for 55-strategi indarbejdes i alle fremtidige EU-handelsaftaler som globale standarder for bæredygtighed, i erkendelse af at det er ekstremt vanskeligt at få indarbejdet og gennemført verdensmålene for bæredygtig udvikling og højere standarder i multilaterale handelsaftaler. På kort sigt ser det ud til, at der kan opnås større fremskridt i forhold til verdensmålene og vigtige miljømæssige og sociale standarder i bilaterale handelsaftaler. Det er alment anerkendt, at handelen med landbrugsprodukter spiller en central rolle med hensyn til at opfylde de fleste, hvis ikke alle, verdensmålene, at WTO spiller en vigtig rolle i den henseende, og at dette ville være langt vanskeligere uden en effektiv multilateral handelsmekanisme. Lukning af grænserne under kriser gør som regel krisen værre og er ikke en løsning. EØSU mener, at EU bør gennemføre lovgivning, der pålægger virksomheder at udvise tilstrækkelig omhu i hele deres forsyningskæde med henblik på at afdække, forhindre og afbøde miljømæssige og sociale risici samt krænkelser af menneskerettighederne. EU er nødt til at sikre, at disse problemer ikke eksternaliseres med handelsaftalerne, og at f.eks. skovrydningen ikke tager til i andre lande. Alle EU's handelsaftaler skal være i overensstemmelse med EU's sundheds- og plantesundhedsbestemmelser (SPS) og efterleve forsigtighedsprincippet (16). |
| --- | --- |

i.

EØSU har foreslået, at den europæiske grønne pagts jord til bord-strategi, biodiversitetsstrategi og Fit for 55-strategi indarbejdes i alle fremtidige EU-handelsaftaler som globale standarder for bæredygtighed, i erkendelse af at det er ekstremt vanskeligt at få indarbejdet og gennemført verdensmålene for bæredygtig udvikling og højere standarder i multilaterale handelsaftaler. På kort sigt ser det ud til, at der kan opnås større fremskridt i forhold til verdensmålene og vigtige miljømæssige og sociale standarder i bilaterale handelsaftaler. Det er alment anerkendt, at handelen med landbrugsprodukter spiller en central rolle med hensyn til at opfylde de fleste, hvis ikke alle, verdensmålene, at WTO spiller en vigtig rolle i den henseende, og at dette ville være langt vanskeligere uden en effektiv multilateral handelsmekanisme. Lukning af grænserne under kriser gør som regel krisen værre og er ikke en løsning. EØSU mener, at EU bør gennemføre lovgivning, der pålægger virksomheder at udvise tilstrækkelig omhu i hele deres forsyningskæde med henblik på at afdække, forhindre og afbøde miljømæssige og sociale risici samt krænkelser af menneskerettighederne. EU er nødt til at sikre, at disse problemer ikke eksternaliseres med handelsaftalerne, og at f.eks. skovrydningen ikke tager til i andre lande. Alle EU's handelsaftaler skal være i overensstemmelse med EU's sundheds- og plantesundhedsbestemmelser (SPS) og efterleve forsigtighedsprincippet (16).

| ii. | EØSU har også understreget, at hvis der ikke foretages ændringer i EU's handelspolitik, vil målsætningerne i jord til bord-strategien ikke kunne nås (17). Jord til bord-strategien indeholder vigtige tiltag til at styrke bestemmelserne om bæredygtighed i EU's bilaterale frihandelsaftaler og håndhævelsen af disse bestemmelser. Der kan dog gøres mere for at sikre overensstemmelse med internationale aftaler og for at strømline procedurerne for indberetning og indgriben over for overtrædelser af bæredygtighedsforpligtelserne. Som Kommissionen og Europa-Parlamentet har foreslået for andre sektorer, og som behandlet i NAT/834-udtalelsen (18), bør det overvejes at indføre en CO2-grænsetilpasningsmekanisme (CBAM) for import af landbrugsprodukter. |
| --- | --- |

ii.

EØSU har også understreget, at hvis der ikke foretages ændringer i EU's handelspolitik, vil målsætningerne i jord til bord-strategien ikke kunne nås (17). Jord til bord-strategien indeholder vigtige tiltag til at styrke bestemmelserne om bæredygtighed i EU's bilaterale frihandelsaftaler og håndhævelsen af disse bestemmelser. Der kan dog gøres mere for at sikre overensstemmelse med internationale aftaler og for at strømline procedurerne for indberetning og indgriben over for overtrædelser af bæredygtighedsforpligtelserne. Som Kommissionen og Europa-Parlamentet har foreslået for andre sektorer, og som behandlet i NAT/834-udtalelsen (18), bør det overvejes at indføre en CO2-grænsetilpasningsmekanisme (CBAM) for import af landbrugsprodukter.

| iii. | EØSU foreslår, at der oprettes et EU-agentur, som certificerer importerede produkter efter EU's bæredygtighedsstandarder. |
| --- | --- |

iii.

EØSU foreslår, at der oprettes et EU-agentur, som certificerer importerede produkter efter EU's bæredygtighedsstandarder.

| iv. | EØSU opfordrer desuden indtrængende EU til at sikre reel gensidighed, når det gælder standarder i præferencehandelsaftaler, navnlig vedrørende dyrevelfærd, bæredygtighed og sporbarhed fra jord til bord (oprindelsesmærkning af råvarer, ingredienser i forarbejdede produkter og alle fødevarekomponenter), ved at bygge videre på og udbrede det, der er opnået i nogle af de seneste bilaterale bestemmelser. Det er også afgørende at finde nye bæredygtige metoder, som landbrugerne kan anvende, fremme bæredygtig praksis og sikre, at nye muligheder for bæredygtig produktion kan udnyttes af mindre landbrugere i EU og udviklingslandene. Disse overvejelser bør tages op i multilaterale fora såsom FN's Komité for Verdens Fødevaresikkerhed og Codex Alimentarius og ikke kun indgå i bilaterale forhandlinger, hvor landbrugere og civilsamfundet kun deltager i begrænset omfang, og hvor magtforholdet er meget skævt, og liberalisering af handelen er det endelige mål. Den planlagte lovramme for bæredygtige fødevaresystemer kan danne udgangspunkt. Den skal bidrage til at fastlægge en klar definition af bæredygtige fødevaresystemer, der er i overensstemmelse med EU's eksisterende definitioner af miljømæssig bæredygtighed (19). |
| --- | --- |

iv.

EØSU opfordrer desuden indtrængende EU til at sikre reel gensidighed, når det gælder standarder i præferencehandelsaftaler, navnlig vedrørende dyrevelfærd, bæredygtighed og sporbarhed fra jord til bord (oprindelsesmærkning af råvarer, ingredienser i forarbejdede produkter og alle fødevarekomponenter), ved at bygge videre på og udbrede det, der er opnået i nogle af de seneste bilaterale bestemmelser. Det er også afgørende at finde nye bæredygtige metoder, som landbrugerne kan anvende, fremme bæredygtig praksis og sikre, at nye muligheder for bæredygtig produktion kan udnyttes af mindre landbrugere i EU og udviklingslandene. Disse overvejelser bør tages op i multilaterale fora såsom FN's Komité for Verdens Fødevaresikkerhed og Codex Alimentarius og ikke kun indgå i bilaterale forhandlinger, hvor landbrugere og civilsamfundet kun deltager i begrænset omfang, og hvor magtforholdet er meget skævt, og liberalisering af handelen er det endelige mål. Den planlagte lovramme for bæredygtige fødevaresystemer kan danne udgangspunkt. Den skal bidrage til at fastlægge en klar definition af bæredygtige fødevaresystemer, der er i overensstemmelse med EU's eksisterende definitioner af miljømæssig bæredygtighed (19).

3.5.3.   Fremme af fødevarers værdi

| i. | Ifølge de seneste tal fra Eurostat udgjorde den andel af husholdningsbudgettet, der blev anvendt til mad og ikkealkoholholdige drikkevarer, 13 % af de samlede forbrugsudgifter i 2019. Dette er et væsentligt fald i forhold til andelen ved den fælles landbrugspolitiks start. Tallet varierer fra land til land og udgør den tredjestørste udgiftspost for husholdninger i EU efter »bolig, vand, elektricitet og brændsel«, som udgjorde 23,5 %, og »transport«, som udgjorde 13,1 %. Samtidig har WHO betegnet stigningen i forekomsten af svær overvægt på verdensplan for en »epidemi«. I 2017 var 17 % af EU's voksne befolkning svært overvægtig. Mere generelt var 52 % af europæerne overvægtige eller svært overvægtige, hvilket svarer til en ud af to voksne og næsten hvert tredje barn. Europa følger således de globale tendenser med en stigning i forarbejdede fødevarer, men også i fede, søde og salte fødevarer. |
| --- | --- |

i.

Ifølge de seneste tal fra Eurostat udgjorde den andel af husholdningsbudgettet, der blev anvendt til mad og ikkealkoholholdige drikkevarer, 13 % af de samlede forbrugsudgifter i 2019. Dette er et væsentligt fald i forhold til andelen ved den fælles landbrugspolitiks start. Tallet varierer fra land til land og udgør den tredjestørste udgiftspost for husholdninger i EU efter »bolig, vand, elektricitet og brændsel«, som udgjorde 23,5 %, og »transport«, som udgjorde 13,1 %. Samtidig har WHO betegnet stigningen i forekomsten af svær overvægt på verdensplan for en »epidemi«. I 2017 var 17 % af EU's voksne befolkning svært overvægtig. Mere generelt var 52 % af europæerne overvægtige eller svært overvægtige, hvilket svarer til en ud af to voksne og næsten hvert tredje barn. Europa følger således de globale tendenser med en stigning i forarbejdede fødevarer, men også i fede, søde og salte fødevarer.

| ii. | Adskillige effektive løftestænger kan tages i brug over for denne situation: EØSU fremhæver, at en fælles EU-tilgang til fødevaremærkning, som afspejler retningslinjerne for bæredygtige kostvaner, ville forbedre gennemsigtigheden og modvirke brugen af unødvendigt billige råvarer, som hverken er sunde eller bæredygtige (f.eks. transfedtsyrer, palmeolie og for meget sukker). En mere udførlig fødevaremærkning, der også indeholder information om miljømæssige og sociale aspekter, ville være til gavn for forbrugerne. Det ville medvirke til at styre forbrugernes valg i retning af sundere og mere bæredygtige alternativer (20). |
| --- | --- |

ii.

Adskillige effektive løftestænger kan tages i brug over for denne situation: EØSU fremhæver, at en fælles EU-tilgang til fødevaremærkning, som afspejler retningslinjerne for bæredygtige kostvaner, ville forbedre gennemsigtigheden og modvirke brugen af unødvendigt billige råvarer, som hverken er sunde eller bæredygtige (f.eks. transfedtsyrer, palmeolie og for meget sukker). En mere udførlig fødevaremærkning, der også indeholder information om miljømæssige og sociale aspekter, ville være til gavn for forbrugerne. Det ville medvirke til at styre forbrugernes valg i retning af sundere og mere bæredygtige alternativer (20).

| iii. | Der er ingen tvivl om, at prisen er en vigtig faktor for forbrugerne, ikke mindst i krisetider, men kvaliteten er lige så vigtig og undertiden vigtigere ifølge visse undersøgelser. Forbrugerne skal huske på, at de krav, som de europæiske landbrugere opfylder — også selv om det kun er via lovgivningen — er højere end kravene uden for EU. Disse krav er garantier for kvaliteten, sundheden, sikkerheden og bæredygtigheden af vores produktion. |
| --- | --- |

iii.

Der er ingen tvivl om, at prisen er en vigtig faktor for forbrugerne, ikke mindst i krisetider, men kvaliteten er lige så vigtig og undertiden vigtigere ifølge visse undersøgelser. Forbrugerne skal huske på, at de krav, som de europæiske landbrugere opfylder — også selv om det kun er via lovgivningen — er højere end kravene uden for EU. Disse krav er garantier for kvaliteten, sundheden, sikkerheden og bæredygtigheden af vores produktion.

3.5.4.   Sikring af rimelige priser og forbud mod urimelig handelspraksis

| i. | En velfungerende fødevareforsyningskæde er ikke stærkere end det svageste led, og det svageste led har alt for længe været landbrugerne. EU-direktivet om urimelig handelspraksis i fødevareforsyningskæden (21) er et vigtigt skridt i den rigtige retning (22). For første gang er man nået til enighed om bindende regler for at regulere visse former for urimelig handelspraksis. Direktivet tager sigte på at give landbrugerne i EU, deres producentorganisationer og detailleverandørerne større beskyttelse. Det er kun muligt at skabe balance i styrkeforholdet i fødevareforsyningskæden gennem en bindende lovgivningsramme. Organisering af sektorer og landbrugere er også en vigtig forudsætning, og det har alt sammen til formål at give forbrugerne fødevarer af høj kvalitet. I sidste ende skal det sikres, at alle, der er involveret i fødevareproduktion, kan opnå rimelige og tilstrækkelige indkomster, og at forbrugerne tilbydes sunde kvalitetsprodukter til rimelige priser. |
| --- | --- |

i.

En velfungerende fødevareforsyningskæde er ikke stærkere end det svageste led, og det svageste led har alt for længe været landbrugerne. EU-direktivet om urimelig handelspraksis i fødevareforsyningskæden (21) er et vigtigt skridt i den rigtige retning (22). For første gang er man nået til enighed om bindende regler for at regulere visse former for urimelig handelspraksis. Direktivet tager sigte på at give landbrugerne i EU, deres producentorganisationer og detailleverandørerne større beskyttelse. Det er kun muligt at skabe balance i styrkeforholdet i fødevareforsyningskæden gennem en bindende lovgivningsramme. Organisering af sektorer og landbrugere er også en vigtig forudsætning, og det har alt sammen til formål at give forbrugerne fødevarer af høj kvalitet. I sidste ende skal det sikres, at alle, der er involveret i fødevareproduktion, kan opnå rimelige og tilstrækkelige indkomster, og at forbrugerne tilbydes sunde kvalitetsprodukter til rimelige priser.

3.5.5.   Tilpasning af fødevarevirksomhedernes praksis og aktiviteter til verdensmålene for bæredygtig udvikling (23)

| i. | Den europæiske grønne pagt og EU's genopretningsplan viser behovet for at afkoble økonomisk vækst fra ikkebæredygtig praksis. Rådets beslutning om klimamålene for 2030 viser, at EU kan spille en førende rolle på dette område. Dette bør dog foregå i en mere overordnet sammenhæng med verdensmålene for bæredygtig udvikling. Afstemning af fødevarevirksomhedernes praksis og aktiviteter med verdensmålene for bæredygtig udvikling er afgørende for opnåelse af målene, og disse mål bør være omdrejningspunktet for strategierne (gennem aktiviteter og ambitiøse mål, evaluering af virkningerne og åben kommunikation om resultaterne) (24). |
| --- | --- |

i.

Den europæiske grønne pagt og EU's genopretningsplan viser behovet for at afkoble økonomisk vækst fra ikkebæredygtig praksis. Rådets beslutning om klimamålene for 2030 viser, at EU kan spille en førende rolle på dette område. Dette bør dog foregå i en mere overordnet sammenhæng med verdensmålene for bæredygtig udvikling. Afstemning af fødevarevirksomhedernes praksis og aktiviteter med verdensmålene for bæredygtig udvikling er afgørende for opnåelse af målene, og disse mål bør være omdrejningspunktet for strategierne (gennem aktiviteter og ambitiøse mål, evaluering af virkningerne og åben kommunikation om resultaterne) (24).

3.5.6.   Sikring af struktureret inddragelse og deltagelse af civilsamfundet og af alle interessenter i hele fødevareforsyningskæden, herunder gennem et europæisk fødevarepolitisk råd (25)
  , således at samarbejde snarere end konkurrence fremmes

| i. | EØSU har længe været fortaler for en tilgang, der omfatter hele samfundet og indebærer flere deltagelsesværktøjer for at sikre, at civilsamfundet — og navnlig de unge — i højere grad inddrages og deltager i beslutningsprocessen om bæredygtighed. Dette samarbejde kan foregå via et europæisk fødevarepolitisk råd, hvilket EØSU indtrængende opfordrer til. |
| --- | --- |

i.

EØSU har længe været fortaler for en tilgang, der omfatter hele samfundet og indebærer flere deltagelsesværktøjer for at sikre, at civilsamfundet — og navnlig de unge — i højere grad inddrages og deltager i beslutningsprocessen om bæredygtighed. Dette samarbejde kan foregå via et europæisk fødevarepolitisk råd, hvilket EØSU indtrængende opfordrer til.

4.   Løftestænger, som kan bidrage til at mindske afhængigheden af input, herunder syntetiske input, og forbedre EU's proteinautonomi

4.1.   
  Mindskelse af afhængigheden af input, især syntetiske input

| 4.1.1. | Som det fremgår af Europa-Parlamentets betænkning om forsyningskæden for landbrugsbedrifters input: struktur og implikationer, har de store udsving i priserne på landbrugsråvarer og landbrugsinput skabt usikkerhed om landbrugernes indkomst og gjort det vanskeligt for landbrugerne at foretage langsigtede investeringer. Samtidig har landbrugerne hårdt brug for værktøjer og alternativer, da der ikke er forsket tilstrækkeligt heri. Der er et stort behov for solid mobilisering og økonomiske investeringer i f.eks. agroøkologi, forskning i nye resistente sorter, nye metoder til biologisk bekæmpelse og præcisionslandbrug. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Hvad angår antibiotika inden for husdyravl, skal det understreges — sådan som Det Europæiske Lægemiddelagentur har gjort — at der er gjort en betydelig indsats, idet salget af veterinærantibiotika faldt med 32,5 % mellem 2011 og 2017. Europas mål om at reducere brugen af antibiotika til dyr med yderligere 50 % kan få alvorlige konsekvenser for dyresundheden og dyrevelfærden og kompromittere fødevaresikkerheden. Landbrugere og dyrlæger er meget bevidste om dette og går med støtte fra regeringerne ind for en hensigtsmæssig og velbegrundet brug af antibiotika, hvilket der ikke bør ændres ved. Der bør udvikles og tilbydes effektive og prisoverkommelige alternativer til antibiotika, eftersom den mængde antibiotika, der bruges nu, også giver anledning til bekymring. EØSU støtter fuldt ud den delegerede retsakt, som Kommissionen har foreslået inden for rammerne af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/6 (26) med bestemmelser om, at visse antimikrobielle stoffer forbeholdes humanmedicin. Tre værktøjer er afgørende:






  — | investeringer i dyrevelfærd (mere plads pr. dyr) |
| --- | --- | --- |

4.1.2.

—

investeringer i dyrevelfærd (mere plads pr. dyr)

| — | styrkelse af forebyggelsen gennem vaccination og selvvaccination (27) |
| --- | --- |

—

styrkelse af forebyggelsen gennem vaccination og selvvaccination (27)

| — | bevarelse og sikring af adgangen til kosttilskud. |
| --- | --- |

—

bevarelse og sikring af adgangen til kosttilskud.

| 4.1.3. | I jord til bord-strategien slår Kommissionen til lyd for at mindske brugen af plantebeskyttelsesmidler og antibiotika og reducere tabet af næringsstoffer som følge af overgødning med det sigte at forbedre miljøbeskyttelsen, beskytte sundheden, øge det areal, der dyrkes økologisk, og bekæmpe antibiotikaresistens. Biostimulanter kan udgøre bæredygtige alternativer til syntetiske plantebeskyttelsesmidler, og EU-lovgiverne bør give SMV'erne mulighed for at udvikle og registrere sådanne produkter. Ikke blot på grund af den negative indvirkning på miljøet og sundheden af en ikkebæredygtig brug af landbrugsinput, men også ud fra et økonomisk synspunkt giver det mening at mindske landbrugets afhængighed af input, herunder syntetiske input og fossile brændstoffer, forudsat at der er effektive, robuste og modstandsdygtige alternativer. De øgede omkostninger til input har direkte indflydelse på produktionsomkostningerne og underminerer enten bedrifternes indtægter eller — hvis de kan overføres til efterfølgende led — prisen på landbrugsprodukter og fødevarer. EØSU understreger nødvendigheden af at minimere inputtet pr. produceret kg (kemisk input, arbejdskraft, olie, energi, areal, antal dyr osv.). EØSU gør endvidere opmærksom på nødvendigheden af at sikre den størst mulige tilstedeværelse af agroøkologiske infrastrukturer i vores produktive økosystemer, så disse systemers mange tjenester kan udnyttes, især de vækstfremmende organismers aktiviteter, |
| --- | --- |

4.1.3.

4.2.   
  Forbedring af EU's proteinautonomi

| 4.2.1. | EU har et stort underskud af planteproteiner og importerer størstedelen af det, som EU's landbrugssektor har behov for, navnlig fodermidler som sojabønner. På trods af stigningen i værdien af EU's landbrugsproduktion og -eksport var EU nettoimportør af kalorier i 2018 (hvor afhængigheden af import lå på 15 %). Det høje produktionsniveau for mejeriprodukter og kød er mulig takket være en massiv import af proteinafgrøder (navnlig sojabønner og sojaskrå) fra det amerikanske kontinent. Afhængigheden af importerede fødevarer har rod i de handelsaftaler, der blev indgået mellem EU og USA efter krigen. USA gik med til beskyttelse af de europæiske markeder for hvede og mejeriprodukter, mod at EU ikke lagde told på majs- og sojabønneprodukter fra USA. Som følge heraf blev oliefrø og -kager solgt på EU's marked til verdensmarkedspriser. Mens den interne sojabønneproduktion er stagneret på et meget lavt niveau på grund af de urentable økonomiske margener på ikkegenmodificerede sojabønner og et uegnet klima i Nordeuropa, er importen af sojabønner og sojaskrå steget massivt (+ 49 % og + 87 % mellem 1986 og 2013). |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | En forbedring af EU's proteinautonomi er ønskeligt ud fra ethvert synspunkt. Import af sojabønner fra tredjelande kan medføre skovrydning, skovforringelse og ødelæggelse af de naturlige økosystemer i visse produktionslande. Dyrkning af bælgfrugter med et højt proteinindhold i EU vil begrænse importen og dermed have en positiv indvirkning på klimaet og miljøet. Samtidig fremmer det biodiversiteten og reducerer brugen af kvælstofgødning. Endelig vil en forbedret autonomi inden for polykulturproduktionssystemer til planteproteiner mindske bedrifternes eksponering for udsving i verdensmarkedspriserne på disse råvarer, der er nødvendige til dyrefoder. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Europa-Parlamentet vedtog i april 2018 en betænkning, hvori det efterlyste en europæisk strategi til fremme af europæiske proteinafgrøder (28), og Kommissionen offentliggjorde en rapport om udviklingen af planteproteinsektoren i EU ved udgangen af 2018 (29), også kaldet »den europæiske proteinplan«. Kommissionen har for nylig offentliggjort planer om at stoppe importen af visse produkter, hvis dyrkningen heraf medfører ulovlig skovhugst. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | I jord til bord-strategien understregede Kommissionen, at det er nødvendigt i langt højere grad at fremme dyrkningen af planteproteiner i EU samt øge tilgængeligheden af og kilderne til alternative proteiner såsom mikrobielle, marine og insektbaserede proteiner. Desuden kan alternative fodermidler som insekter, marine fodermidler (f.eks. alger og tang) og biprodukter fra bioøkonomien (f.eks. fiskeaffald) spille en vigtig rolle i omstillingen til bæredygtig proteinautonomi. Fremme af en omlægning af den daglige kost i EU er et centralt punkt. Proteindiversificeringen bør ske til fordel for landbrugsråvarer og lokale landbrugsprodukter med henblik på at fremme udviklingen inden for vegetabilske proteiner på lokalt og regionalt plan. I modsat fald risikerer man at øge importen og udbuddet af forarbejdede produkter, der præsenteres som køderstatninger, og som ofte ikke er tilstrækkeligt næringsrige (30). |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | Udvikling af produktionen af planteproteiner i EU vil ikke blot kunne indebære økonomiske fordele for landbrugerne og producenterne af fødevarer og dyrefoder, men også være til gavn for miljøet og klimaet på en lang række områder. Proteinafgrøder bidrager navnlig til at binde atmosfærens kvælstof i jorden og spiller derfor en vigtig rolle i et mere bæredygtigt kvælstofkredsløb. Til gengæld er der for landbrugerne også her en betydelig mangel på anvendt forskning i resistente og tilpassede sorter, der giver et tilstrækkeligt udbytte. |
| --- | --- |

4.2.5.

| 4.2.6. | Følgende punkter kan betragtes som løftestænger for forbedring af EU's proteinautonomi:






  i. | fremme af produktionen af oliefrø og oliefrøkager. Værdifastsættelsen af oliefrø er — overvejende med henblik på fødevareproduktion — baseret på værdifastsættelsen af både olie og kager, og de kan ikke adskilles. Dette gør det muligt at øge den bæredygtige produktion af fødevarer og energi. I denne henseende giver tilgængeligheden af raps i Europa anledning til bekymring, idet den er faldet fra et niveau på 3,8 mio. ton rent protein fra 2017/2018-høsten til 2,66 mio. ton. rent protein fra 2020/2021-høsten. Denne udvikling slår igennem i importen af frø og kager, især sojabønner. Faldet i mængden af raps, der produceres i Europa, skyldes både ugunstige klimaforhold og vanskeligheder med at dyrke afgrøder, i takt med at der kommer flere lovgivningsmæssige begrænsninger, og de tilgængelige produktionsmidler bliver færre. Producenter uden for Europa har betydelige konkurrencefordele på dette område, bl.a. anvender de forædlingsteknikker, herbicidtolerante sorter osv. Det er altafgørende, at der på dette område findes de samme klausuler. |
| --- | --- | --- |

4.2.6.

i.

fremme af produktionen af oliefrø og oliefrøkager. Værdifastsættelsen af oliefrø er — overvejende med henblik på fødevareproduktion — baseret på værdifastsættelsen af både olie og kager, og de kan ikke adskilles. Dette gør det muligt at øge den bæredygtige produktion af fødevarer og energi. I denne henseende giver tilgængeligheden af raps i Europa anledning til bekymring, idet den er faldet fra et niveau på 3,8 mio. ton rent protein fra 2017/2018-høsten til 2,66 mio. ton. rent protein fra 2020/2021-høsten. Denne udvikling slår igennem i importen af frø og kager, især sojabønner. Faldet i mængden af raps, der produceres i Europa, skyldes både ugunstige klimaforhold og vanskeligheder med at dyrke afgrøder, i takt med at der kommer flere lovgivningsmæssige begrænsninger, og de tilgængelige produktionsmidler bliver færre. Producenter uden for Europa har betydelige konkurrencefordele på dette område, bl.a. anvender de forædlingsteknikker, herbicidtolerante sorter osv. Det er altafgørende, at der på dette område findes de samme klausuler.

| ii. | Organisering af og støtte til proteinsektoren med henblik på at fremme produktionen og få landbrugerne med på idéen, navnlig gennem en ambitiøs fælles landbrugspolitik. I den fælles landbrugspolitik er der allerede en række foranstaltninger, som direkte eller indirekte har fremmet produktionen af planteproteiner i EU i de senere år, men der er behov for en mere strategisk og ambitiøs tilgang. Den fælles landbrugspolitiks budget er ikke tilstrækkeligt til at opveje de økonomiske ulemper ved produktion af planteproteiner i Europa. Der er derfor behov for en forhøjelse af det samlede budget til den fælles landbrugspolitik. |
| --- | --- |

ii.

Organisering af og støtte til proteinsektoren med henblik på at fremme produktionen og få landbrugerne med på idéen, navnlig gennem en ambitiøs fælles landbrugspolitik. I den fælles landbrugspolitik er der allerede en række foranstaltninger, som direkte eller indirekte har fremmet produktionen af planteproteiner i EU i de senere år, men der er behov for en mere strategisk og ambitiøs tilgang. Den fælles landbrugspolitiks budget er ikke tilstrækkeligt til at opveje de økonomiske ulemper ved produktion af planteproteiner i Europa. Der er derfor behov for en forhøjelse af det samlede budget til den fælles landbrugspolitik.

| iii. | Anvendelse af forskning til at






  a. | optimere proteinindtaget i foder til husdyr og fremhæve betydningen af græs-/kløvermarker som vigtige kilder til protein for drøvtyggere |
| --- | --- | --- |

iii.

Anvendelse af forskning til at

a.

optimere proteinindtaget i foder til husdyr og fremhæve betydningen af græs-/kløvermarker som vigtige kilder til protein for drøvtyggere

| b. | kortlægge, hvilken funktion fisk og skaldyr kan have, f.eks. efterlader opdræt af fisk og marine fødevarer et mindre kulstofaftryk end animalsk produktion på land, og det binder kulstof. Snacks lavet af tang findes allerede på markedet. Dette kræver dog en stor mængde mineraler som f.eks. jern, og man skal derfor være varsom, så man ikke forstyrrer balancen i vandet. Akvakultur kan således spille en vigtig rolle i EU's proteinautonomi gennem produktion af bæredygtige fødevarer og dyrefoder samt udvikling af nye bioprodukter såsom fødevaretilsætningsstoffer og nye materialer baseret på alger og andre marine organismer. Desuden er der et konstant voksende potentiale i den blå økonomi for at styrke EU's økonomi, kvalitetsbeskæftigelsen og borgernes velfærd forskellige steder med særlige fordele for kystområder og landdistrikter. |
| --- | --- |

b.

kortlægge, hvilken funktion fisk og skaldyr kan have, f.eks. efterlader opdræt af fisk og marine fødevarer et mindre kulstofaftryk end animalsk produktion på land, og det binder kulstof. Snacks lavet af tang findes allerede på markedet. Dette kræver dog en stor mængde mineraler som f.eks. jern, og man skal derfor være varsom, så man ikke forstyrrer balancen i vandet. Akvakultur kan således spille en vigtig rolle i EU's proteinautonomi gennem produktion af bæredygtige fødevarer og dyrefoder samt udvikling af nye bioprodukter såsom fødevaretilsætningsstoffer og nye materialer baseret på alger og andre marine organismer. Desuden er der et konstant voksende potentiale i den blå økonomi for at styrke EU's økonomi, kvalitetsbeskæftigelsen og borgernes velfærd forskellige steder med særlige fordele for kystområder og landdistrikter.

| c. | Landbrugerne skal i højere grad have gavn af videnoverførsel og bevidstgørelse om dyrkning og produktion af bælgfrugter inden for forskellige områder: udbytte, valg af sorter, skadedyrsangreb, løsninger osv. |
| --- | --- |

c.

Landbrugerne skal i højere grad have gavn af videnoverførsel og bevidstgørelse om dyrkning og produktion af bælgfrugter inden for forskellige områder: udbytte, valg af sorter, skadedyrsangreb, løsninger osv.

| iv. | Fremme af ekstensiv husdyravl (31) som en måde at producere bæredygtige animalske proteiner på og samtidig fremme af græsarealernes og de hermed forbundne agroøkologiske infrastrukturers potentiale som kulstofdræn. Ekstensivt landbrug og skovlandbrug kan øge modstandsdygtigheden over for skovbrande. |
| --- | --- |

iv.

Fremme af ekstensiv husdyravl (31) som en måde at producere bæredygtige animalske proteiner på og samtidig fremme af græsarealernes og de hermed forbundne agroøkologiske infrastrukturers potentiale som kulstofdræn. Ekstensivt landbrug og skovlandbrug kan øge modstandsdygtigheden over for skovbrande.

| 4.2.7. | EØSU har planer om at udarbejde et forslag til en strategi til opnåelse af bæredygtig åben autonomi inden for proteiner og planteolie i EU ved at analysere potentialet i planter, der dyrkes i EU, akvakulturen i EU, ekstensiv husdyravl og andre proteinkilder såsom insekter, alger og fødevaresystemer i byerne. |
| --- | --- |

4.2.7.

Bruxelles, den 19. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's initiativudtalelse om Civilsamfundets bidrag til udviklingen af en samlet fødevarepolitik i EU (EUT C 129 af 11.4.2018, s. 18).

1

(2)  Se definitionen af konkurrenceevne i punkt 3.1.

2

(3)  EØSU's initiativudtalelse om Civilsamfundets bidrag til udviklingen af en samlet fødevarepolitik i EU (EUT C 129 af 11.4.2018, s. 18).

3

(4)  EØSU's initiativudtalelse om Civilsamfundets bidrag til udviklingen af en samlet fødevarepolitik i EU (EUT C 129 af 11.4.2018, s. 18).

4

(5)  Europas BNP faldt med 11,8 % i andet kvartal af 2020 (Eurostat).

5

(6)  https://cna-alimentation.fr/avis/tous-les-avis/.

6

(7)  EØSU's udtalelse om En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 268).

7

(8)  EØSU's udtalelse om En handlingsplan for udviklingen af økologisk produktion (EUT C 517 af 22.12.2021, s. 114).

8

(9)  https://ec.europa.eu/info/food-farming-fisheries/key-policies/common-agricultural-policy/market-measures/agri-food-supply-chain/contingency-plan_en.

9

(10)  https://www.fao.org/3/ca2079en/CA2079EN.pdf.

10

(11)  https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC121368/pubsy_jrc_technical_report_-_capri_environmental_and_climatic_ambition_2.pdf.

11

(12)  EØSU's udtalelse om En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 268).

12

(13)  EØSU's initiativudtalelse om Strategisk autonomi og fødevaresikkerhed og -bæredygtighed (EUT C 105 af 4.3.2022, s. 56).

13

(14)  EØSU's initiativudtalelse om Indførelse af beskyttelsesforanstaltninger for landbrugsprodukter i handelsaftale (EUT C 364 af 28.10.2020, s. 49).

14

(15)  EØSU's initiativudtalelse om Strategisk autonomi og fødevaresikkerhed og -bæredygtighed (EUT C 105 af 4.3.2022, s. 56).

15

(16)  EØSU's initiativudtalelse om EU-handelspolitikkens forenelighed med den europæiske grønne pagt (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 66).

16

(17)  EØSU's udtalelse om En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 268).

17

(18)  EUT C 152 af 6.4.2022, s. 181.

18

(19)  EØSU's udtalelse om En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 268).

19

(20)  EØSU's udtalelse om Fremme af sunde og bæredygtige kostvaner i EU (EUT C 190 af 5.6.2019, s. 9).

20

(21)  EUT L 111 af 25.4.2019, s. 59.

21

(22)  EØSU's udtalelse om Mod en fair fødevareforsyningskæde (sonderende udtalelse) (EUT C 517 af 22.12.2021, s. 38).

22

(23)  EØSU's initiativudtalelse om Tilpasning af fødevarevirksomheders strategier og aktiviteter til målene for bæredygtig udvikling med henblik på en bæredygtig genopretning efter covid-19 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

23

(24)  EØSU's initiativudtalelse om Tilpasning af fødevarevirksomheders strategier og aktiviteter til målene for bæredygtig udvikling med henblik på en bæredygtig genopretning efter covid-19 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

24

(25)  EØSU's initiativudtalelse om Civilsamfundets bidrag til udviklingen af en samlet fødevarepolitik i EU (EUT C 129 af 11.4.2018, s. 18), EØSU's udtalelse om En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 268).

25

(26)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/6 af 11. december 2018 om veterinærlægemidler og om ophævelse af direktiv 2001/82/EF (EUT L 4 af 7.1.2019, s. 43).

26

(27)  Vaccine fremstillet af patogener isoleret fra et sygt dyr eller et sundt dyr fra samme bedrift og beregnet til at skulle gives til det syge dyr eller til dyr fra bedriften.

27

(28)  https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/A-8-2018-0121_DA.html.

28

(29)  COM(2018) 757 final.

29

(30)  https://www.clcv.org/storage/app/media/Dossier%20presse.pdf.

30

(31)  EØSU's informationsrapport om Fordele ved ekstensivt husdyrbrug og organiske gødningsstoffer inden for rammerne af den europæiske grønne pagt.

31

---

III Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

566. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg — Interactio, 19.1.2022-20.1.2022

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/81 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/81

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) 2019/631 for så vidt angår styrkelse af præstationsnormerne for nye personbilers og nye lette erhvervskøretøjers CO2-emissioner i overensstemmelse med Unionens øgede klimaambitioner«

(COM(2021) 556 final — 2021/0197(COD))

(2022/C 194/11)

| Ordfører: | Dirk BERGRATH |
| --- | --- |
| Medordfører: | Bruno CHOIX |

Ordfører:

Dirk BERGRATH

Medordfører:

Bruno CHOIX

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 13.9.2021
  Rådet, 20.9.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 192, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. |
| Kompetence | Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 13.12.2021 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 19.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 237/1/6 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 13.9.2021

Rådet, 20.9.2021

Retsgrundlag

Artikel 192, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Kompetence

Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

13.12.2021

Vedtaget på plenarforsamlingen

19.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

237/1/6

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU gentager sin støtte til målet i den europæiske grønne pagt om at gøre EU til det første klimaneutrale kontinent inden 2050. EØSU understreger endvidere vigtigheden af EU's strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet, som fastsætter en række milepæle for at nå dette ambitiøse mål om at gøre transportsektoren klar til et klimaneutralt Europa i 2050 og fremme en »integreret systemtilgang« (1). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU er enig i, at nye registreringer af biler og varevogne i EU bør gøre det muligt at opnå en reduktion på 100 % af EU's flådeemissioner inden 2035. EØSU støtter de foreslåede CO2-emissionsreduktionsmål for EU's park af nye personbiler på 55 % (i forhold til 2021-målet) og støtter overordnet set også reduktionsmålet på 50 % for lette erhvervskøretøjer fra 2030. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU understreger, at grænser for en hel bilpark giver industrien et stærkt og effektivt incitament til at skabe teknologiske ændringer. EØSU bemærker i overensstemmelse med sin tidligere udtalelse (2), at selv om der er mange fordele, så skal tilgangen med måling ved udstødningsrøret suppleres med yderligere politiske instrumenter. Fit for 55-pakken skal sikre en livscyklustilgang og forhindre, at elektrificeringen af vejtransporten fører til, at emissionerne føres tilbage til tidligere led i værdikæden. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU understreger på det kraftigste, at individuel mobilitet skal være tilgængelig og til at betale for alle, især for pendlere uden adgang til god offentlig transport eller andre mobilitetsløsninger (3). |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Bilindustrien har strategisk betydning for den europæiske økonomi. Bilproduktion (montering og leverandører) beskæftiger 2,6 mio. arbejdstagere og skaber 900 000 job i forsyningsindustrierne, hvilket tilsammen udgør 11,6 % af EU's beskæftigelse inden for produktion. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Den drastiske intensivering af dekarboniseringen, som Fit for 55-pakken indebærer — primært i bilindustrien — gør, at der er brug for yderligere ressourcer, f.eks. i form af en udvidet fond for retfærdig omstilling, for at håndtere de sociale konsekvenser af foranstaltningerne til reduktion af emissioner i regioner, der er afhængige af bilindustriens værdikæder. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU opfordrer igen til, at der indføres en evaluering, som indeholder en statusrapport over arbejdstagernes kvalifikationer, omskoling og uddannelse samt en opdateret analyse af de områder, hvor der er behov for (yderligere) handling for at videreudvikle bilindustriens arbejdstageres kompetencer og kvalifikationer i lyset af den strukturelle omstillingen (4). EØSU gentager, at disse aspekter bør medtages i de foreslåede forvaltnings- og overvågningsbestemmelser. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU er bekymret for, at det bliver vanskeligt at nå reduktionsmålene, medmindre man indfører den ladeinfrastruktur, der er nødvendig for at støtte omstillingen. Ladeinfrastrukturen skal indføres der, hvor folk bor, arbejder og udfører deres daglige aktiviteter. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Vedvarende og kulstoffattige brændstoffer samt e-brændstoffer kan muligvis spille en vis rolle i dekarboniseringen af vejtransporten, især for den eksisterende vognpark og for dele, der er vanskelige at elektrificere, men det kræver solide bæredygtighedsstandarder. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Baggrund for forslaget

| 2.1. | Med meddelelsen om den europæiske grønne pagt (5) iværksatte Kommissionen en ny vækststrategi for EU med det formål at omdanne EU til et retfærdigt og velstående samfund med en moderne, ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi. Kommissionen bekræfter hermed sin ambition om at øge sine klimamål og gøre Europa til det første klimaneutrale kontinent inden 2050. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Dette mål er fastsat i meddelelsen »En ren planet for alle — En europæisk strategisk og langsigtet vision for en fremgangsrig, moderne, konkurrencedygtig og klimaneutral økonomi« (6). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | På grundlag af en omfattende konsekvensanalyse foreslog Kommissionen i sin meddelelse Styrkelse af Europas klimaambitioner for 2030 (7) at hæve EU's ambitionsniveau og fremlagde en omfattende plan om at øge EU's bindende mål for 2030 på en ansvarlig måde i retning mod nettoemissionsreduktioner på mindst 55 %. 2030-målet er i overensstemmelse med Parisaftalens mål om at holde den globale temperaturstigning klart under 2 oC og fortsætte indsatsen med at holde den på 1,5 oC. Det Europæiske Råd godkendte EU's nye bindende 2030-mål på sit møde i december 2020 (8). For at nå dette øgede ambitionsniveau for 2030 har Kommissionen revideret den nuværende klima- og energilovgivning, som forventes kun at reducere drivhusgasemissionerne med 40 % inden 2030 og med 60 % inden 2050. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | »Fit for 55«-lovgivningspakken som bebudet i Kommissionens klimaplan (9) er den mest omfattende byggesten i bestræbelserne på at gennemføre det ambitiøse nye klimamål for 2030, og alle økonomiske sektorer og politikker, herunder vejtransportsektoren, skal bidrage. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Bilindustrien er meget vigtig for EU's økonomi. Den står for over 7 % af EU's BNP og skaber — direkte eller indirekte — job til 12,6 mio. europæere. EU investerer årligt 60,9 mia. EUR i forskning og udvikling inden for bilsektoren. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Kommissionen tager i sin strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet (10) fat på de bredere udfordringer med omstillingen til nulemissionsmobilitet og fastlægger en køreplan for, hvordan den europæiske transportsektor kan blive klar til en bæredygtig og intelligent fremtid. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Handlingsplanen, der ledsager strategien, indeholder politikker, der bl.a. skal sikre stor udbredelse af nulemissionskøretøjer og dermed forbundet infrastruktur. Skiftet til nulemissionskøretøjer vil forebygge forurening og forbedre borgernes sundhed og understøtter desuden den europæiske grønne pagts ambition om nulforurening, der er beskrevet i handlingsplanen for nulforurening (11). |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | CO2-emissionsstandarderne for personbiler og lette erhvervskøretøjer er vigtige drivkræfter bag nedbringelsen af sektorens CO2-emissioner, som det fremgår af meddelelsen »Styrkelse af Europas klimaambitioner for 2030«. De overordnede målsætninger for dette forslag er at bidrage til at opnå klimaneutralitet inden 2050 og dermed i overensstemmelse med den europæiske klimalov at bidrage til at opnå en nettoreduktion af drivhusgasemissionerne på mindst 55 % inden 2030 i forhold til 1990-niveauet. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | CO2-emissionsstandarderne, som skal fremme udbuddet af nye nulemissionskøretøjer på markedet, er også en supplerende foranstaltning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (12) (direktivet om vedvarende energi), som vil dekarbonisere produktionen af den elektricitet, der bruges i elbiler, og stimulere brugen af vedvarende brændstoffer og lavemissionsbrændstoffer til eksisterende køretøjer med forbrændingsmotorer. Der er også vigtige synergieffekter mellem CO2-emissionsstandarderne og et styrket emissionshandelssystem (13) og direktivet om vedvarende energi. |
| --- | --- |

2.9.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU gentager sin støtte til målet i den europæiske grønne pagt om at gøre EU til det første klimaneutrale kontinent inden 2050 og sin støtte til de reviderede emissionsreduktionsmål for 2030 som fastsat i udvalgets udtalelse om den europæiske klimalov (14). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Hvis EU's drivhusgasemissioner skal reduceres med mindst 55 % inden 2030, kræver det en betydelig større indsats i alle økonomiske sektorer. Dette gælder især for transportsektoren. Transportsektoren prioriteres i den europæiske grønne pagt med et generelt mål om at opnå en reduktion på 90 % i drivhusgasemissionerne fra transport inden 2050. Emissioner forbundet med vejtransport tegner sig for 22 % af EU's samlede drivhusgasemissioner og for 27 % af CO2-emissionerne (15). Ifølge officielle data var emissionerne fra vejtransport 26,8 % højere i 2018 end i 1990 (16). Senest steg emissionerne fra nye personbiler for tredje år i træk i 2019 og nåede op på 122,3 gram kuldioxid pr. kilometer (g CO2/km) (17). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU understreger vigtigheden af EU's strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet, som fastsætter en række milepæle for at opnå dette ambitiøse mål om at tilpasse transportsektoren til et klimaneutralt Europa inden 2050. Med udgangspunkt i tidligere politiske dokumenter fremmer strategien med rette en »integreret systemtilgang«, der er baseret på en række supplerende instrumenter til omstilling af transportsektoren. Emissionsstandarder spiller en afgørende rolle, men det at nå de fastsatte mål vil kræve en ekstra indsats for at udbygge infrastrukturen, udarbejde en dekarboniseret elproduktion og etablere kulstofprismekanismer på transportområdet (18). |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Forordningen om CO2-emissionsstandarder for personbiler og lette erhvervskøretøjer er hjørnestenen i EU's strategi for at nedbringe emissionerne i sektoren. EØSU påpeger, at der blev gennemført en tilbundsgående revision af forordningen om CO2-emissioner fra personbiler og lette erhvervskøretøjer i 2018 (19). EØSU konstaterer imidlertid, at denne nylige revision er utilstrækkelig til at nå målene for reduktion af drivhusgasemissioner som fastsat i EU's klimalov. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Bilindustrien har strategisk betydning for den europæiske økonomi. Bilproduktion (montering og leverandører) beskæftiger 2,6 mio. arbejdstagere og skaber 900 000 job i forsyningsindustrierne, hvilket tilsammen udgør 11,6 % af EU's beskæftigelse inden for produktion. Samlet set er der 12,6 mio. mennesker i Europa, der beskæftiger sig med bilrelaterede aktiviteter, hvilket betyder, at bilsektoren tegner sig for 6,6 % af den samlede beskæftigelse i EU. EU's bilindustri genererer et handelsoverskud på 76 mia. EUR om året og er ansvarlig for 33 % af de samlede FoU-udgifter i EU. Sidst, men ikke mindst er køb og brug af motorkøretøjer en vigtig kilde til skatteindtægter for medlemsstaterne, hvor Tyskland alene opkræver næsten 100 mia. EUR om året (20). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Det vil kræve en massiv indsats at omstille bilindustrien og erstatte den eksisterende bilpark for at nå 2030-emissionsreduktionsmålene for vejtransport. Udbredelsen af elektriske køretøjer i Europa stiger hastigt i mange medlemsstater, men er stadig begrænset, idet elbiler i 2019 kun tegnede sig for 3,5 % af det samlede antal nyregistrerede biler, herunder batteridrevne elektriske køretøjer og opladelige hybridbiler, mens elektriske biler kun udgør 1,2 % af den eksisterende vognpark i EU (21). De seneste tal viser en hurtig udvidelse af markedet for batteridrevne elektriske køreøjer og opladelige hybridbiler med en markedsandel på henholdsvis 9,8 % og 9,1 % i tredje kvartal af 2021 (22). |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Der skal tages højde for, at EU's bilindustri skal dekarboniseres, samtidig med at den kæmper med en række andre årsager til strukturelle forandringer, som allerede har betydelig indvirkning på arbejdsstyrken: automatisering og robotisering af samlebånd medfører en øget produktivitet, der vil påvirke antallet af timer, der arbejdes i sektoren (23), den aktuelle mangel på halvledere har ført til produktionstab, mens pandemien og dens konsekvenser har bragt salg og produktion ned på et historisk lavt niveau. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU understreger på det kraftigste, at individuel mobilitet skal være tilgængelig og til at betale for alle, især for pendlere uden adgang til god offentlig transport eller andre mobilitetsløsninger (24). En væsentlig hindring for vækst på markedet for batteridrevne elektriske køretøjer er de høje anskaffelsespriser på nye køretøjer, der giver højere afskrivningsomkostninger for de første ejere, hvilket er afgørende for vognparkens sammensætning. Adskillige rapporter viser imidlertid, at batteridrevne elektriske køretøjer allerede er den billigste løsning for forbrugerne i mange lande, når de samlede ejeromkostninger medregnes (25). Det vil i de kommende år være afgørende at bevare forholdsmæssige støtteforanstaltninger og incitamenter for at skabe fordele for anden- og tredjehåndsbrugere, som kommer til at drage størst fordel af elektrificeringen. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | I maj 2020 foreslog Kommissionen, at der oprettes en »Fond for Retfærdig Omstilling« på 40 mia. EUR, der skal støtte regioner, der er afhængige af kul- og CO2-intensive industrier, i deres bestræbelser på at dekarbonisere. I forbindelse med EU-budgettet og EU's genopretningsforhandlinger blev medlemsstaterne enige om at afsætte 17,5 mia. EUR til Fonden for Retfærdig Omstilling. Den drastiske intensivering af dekarboniseringen, som Fit for 55-pakken indebærer — primært i bilindustrien — gør, at der er brug for yderligere ressourcer til at håndtere de sociale konsekvenser af foranstaltningerne til reduktion af emissioner i regioner, der er afhængige af bilindustriens værdikæder. |
| --- | --- |

3.9.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | EØSU understreger, at grænser for en hel bilpark giver industrien et stærkt og effektivt incitament til at skabe teknologiske ændringer. Det er især på grund af dette lovgivningsmæssige skub, at den europæiske bilindustri er begyndt at bevæge sig i retning af emissionsfrie køretøjer. Mere ambitiøse samlede grænser for bilparken vil være med til at sikre, at Europa kan blive det første klimaneutrale kontinent inden 2050. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU er enig i, at nye registreringer af biler og varevogne i EU bør gøre det muligt at nedbringe emissionerne fra EU's bilpark med 100 % inden 2035. EØSU påpeger, at dette reduktionsmål kun kan nås, hvis alle rammebetingelser er optimalt indbyrdes forbundne, og hvis kunderne (i hele EU) kan overtales til at skifte til nulemissionskøretøjer. Det er derfor vigtigt at udbygge den nødvendige ladeinfrastruktur der, hvor folk bor, arbejder og udfører deres daglige aktiviteter, samtidig med at man sikrer sig, at denne ladeinfrastruktur er praktisk for dem. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU støtter de foreslåede CO2-emissionsreduktionsmål for EU's park af nye personbiler på 55 % (i forhold til 2021-målet) fra 2030. EØSU påpeger, at de nødvendige beslutninger i bilindustrien med henblik på at nå dette mål skal tages nu i betragtning af de specifikke produktions- og udviklingscyklusser. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU støtter overordnet set reduktionsmålet på 50 % for lette erhvervskøretøjer, men henleder opmærksomheden på såvel den specifikke produktions- og udviklingscyklus som den typiske brug af disse køretøjer. EØSU er bekymret over, at det kan blive vanskeligt at nå reduktionsmålene, medmindre man indfører den ladeinfrastruktur, der skal til for at støtte omstillingen, og at der således kan være behov for yderligere kriterier. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU gentager sin opfordring fra 2018 til, at midtvejsevalueringen af den nuværende forordning (som oprindeligt skulle være færdig i 2024) skal indeholde en statusrapport over arbejdstagernes kvalifikationer, omskoling og uddannelse samt en opdateret analyse af, hvor der er behov for (yderligere) handling for at videreudvikle bilindustriens arbejdstageres kompetencer og kvalifikationer, set i lyset af den strukturelle omstillingen (26). EØSU gentager, at disse aspekter bør indgå i de foreslåede forvaltnings- og overvågningsbestemmelser, som skal være baseret på emissionstest under faktiske kørselsforhold. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Revisionen af forordningen om CO2-standarder skal baseres på teknologineutralitet, samtidig med at der tages højde for, at det ikke er alle løsninger, der opfylder de høje krav til energieffektivitet. Selv om elektrificeringen klart er den førende løsning for så vidt angår dekarbonisering af vejtransporten, er det ikke nødvendigvis den mest hensigtsmæssige løsning for tungere transportformer eller transport over store afstande. Som Kommissionen fremhævede i sin meddelelse fra 2018 »En ren planet for alle«, så skal der overvejes en bred vifte af teknologier, og EU's tilgang skal baseres på teknologineutralitet. Batterier, brint, avancerede biobrændstoffer, biometan og e-væsker spiller en afgørende rolle i dekarboniseringen af transportsystemet. EØSU støtter princippet om »teknologineutralitet« og understreger, at det er nødvendigt at bevare alle drivlinjer, der opfylder CO2- og emissionsstandarderne i overensstemmelse med målsætningerne i den grønne pagt, i mobilitetsblandingen. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU bemærker i overensstemmelse med sin tidligere udtalelse (27), at den »udstødningsstrategi«, der er valgt i forslaget til forordning, på trods af alle fordelene skal suppleres med andre politiske instrumenter. Fit for 55-pakken skal sikre en livscyklustilgang og forhindre, at elektrificeringen af vejtransporten fører til, at emissionerne føres tilbage til tidligere led i værdikæden. Revisionen af EU's emissionshandelssystem og direktivet om vedvarende energi skal sikre, at elektrificeringen af vejtransport og dekarboniseringen af elproduktionen sker med samme hastighed. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Den nuværende markedsudbredelse viser, at opladelige hybridbiler kan fungere som en indgangsport og overgangsteknologi, der bidrager med at opnå klimamålene i transportsektoren. Det skal dog sikres, at hybridkøretøjer bruges i ren elektrisk funktionsmåde størstedelen af tiden og oplades hyppigt. For at imødegå den stigende debat om vildledende mærkning af opladelige hybridbiler bør der hurtigt træffes foranstaltninger for at fremme andelen af »elektriske ture«. Det indebærer bl.a. at:






  — | opladelige hybridbilers elektriske rækkevidde bør udformes, så den dækker den typiske brugeradfærd der — for biler — bør sigtes efter rækkevidder på ca. 80 til 100 km i faktisk drift og en ladekapacitet på 11 kW for alle modeller |
| --- | --- | --- |

4.8.

—

opladelige hybridbilers elektriske rækkevidde bør udformes, så den dækker den typiske brugeradfærd der — for biler — bør sigtes efter rækkevidder på ca. 80 til 100 km i faktisk drift og en ladekapacitet på 11 kW for alle modeller

| — | digitale tjenester, information og intelligente driftsstrategier integreres i køretøjet for at støtte bilisterne i den elektriske brug |
| --- | --- |

—

digitale tjenester, information og intelligente driftsstrategier integreres i køretøjet for at støtte bilisterne i den elektriske brug

| — | der er adgang til data fra udstyr til måling af brændstofforbruget via en version 2 af en (ensartet defineret) interface til egendiagnosesystem i overensstemmelse med databeskyttelsesreglerne |
| --- | --- |

—

der er adgang til data fra udstyr til måling af brændstofforbruget via en version 2 af en (ensartet defineret) interface til egendiagnosesystem i overensstemmelse med databeskyttelsesreglerne

| — | der gennemføres nationale incitamenter til at bruge batterier (en socialt retfærdig ordning til prissætning af CO2 og udfasning af indirekte støtte til fossile brændstoffer som f.eks. afgiftsfrie benzinkort til medarbejdere, der bruger en firmabil). |
| --- | --- |

—

der gennemføres nationale incitamenter til at bruge batterier (en socialt retfærdig ordning til prissætning af CO2 og udfasning af indirekte støtte til fossile brændstoffer som f.eks. afgiftsfrie benzinkort til medarbejdere, der bruger en firmabil).

| 4.9. | Vedvarende og kulstoffattige brændstoffer samt e-brændstoffer kan muligvis spille en vis rolle i dekarboniseringen af vejtransporten, især for den eksisterende vognpark og for dele, der er vanskelige at elektrificere. Det skal dog bemærkes, at disse brændstoffer primært er nødvendige for at dekarbonisere de dele af transportsystemet, som er vanskelige at elektrificere, såsom luft- og søtransport. Derudover skal EU-lovgivningen sikre, at der gælder strenge bæredygtighedsstandarder. For det første skal en livscyklusvurdering sikre, at CO2-aftrykket er i overensstemmelse med målet om at nå klimaneutralitet i 2050. For det andet skal brugen af disse alternative brændstoffer, selv om den er begrænset, være i overensstemmelse med FN's verdensmål for bæredygtig udvikling, og som følge heraf skal afgrødebaserede biobrændstoffer, palmeolie- og soyabaserede biobrændstoffer udfases. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | EØSU taler for at afskaffe fritagelsen for fabrikanter med lille produktionsvolumen, der registrerer under 10 000 personbiler eller under 22 000 varevogne om året, fra 2030. Det er ikke acceptabelt med et alment nichemarked for køretøjer, der ikke er bundet af emissionsmålene. Forslaget mangler dog en bestemmelse om biler til særlig anvendelse, der er vanskelige at elektrificere. |
| --- | --- |

4.10.

Bruxelles, den 19. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 286 af 16.7.2021, s. 158.

1

(2)  EUT C 227 af 28.6.2018, s. 52.

2

(3)  EØSU's udtalelse om EU's mobilitetsstrategi og EU's industrielle værdikæder: en strategi for bilindustriens økosystemer (initiativudtalelse), punkt 1.3 (EUT C 105 af 4.3.2022, s. 26).

3

EU's mobilitetsstrategi og EU's industrielle værdikæder: en strategi for bilindustriens økosystemer

(4)  EUT C 227 af 28.6.2018, s. 52, punkt 1.6 og 4.13.

4

(5)  COM(2019) 640 final.

5

(6)  COM(2018) 773 final.

6

(7)  COM(2020) 562 final.

7

(8)  Det Europæiske Råds konklusioner fra 10.-11. december 2020 (EUCO 22/20 CO EUR 17 CONCL 8).

8

(9)  COM(2020) 562 final.

9

(10)  COM(2020) 789 final.

10

(11)  COM(2021) 400 final, se også i denne forbindelse Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa (EUT L 152 d 11.6.2008, s. 1) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/2284 af 14. december 2016 om nedbringelse af nationale emissioner af visse luftforurenende stoffer, om ændring af direktiv 2003/35/EF og om ophævelse af direktiv 2001/81/EF (EUT L 344 af 17.12.2016, s. 1).

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).

12

(13)  EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32.

13

(14)  EUT C 364 af 28.10.2020, s. 143.

14

(15)  https://unfccc.int/documents/275968

15

(16)  https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/indicators/transport-emissions-of-greenhouse-gases-7/assessment

16

(17)  https://www.eea.europa.eu/highlights/average-car-emissions-kept-increasing

17

(18)  EUT C 286 af 16.7.2021, s. 158.

18

(19)  EUT C 227 af 28.6.2018, s. 52.

19

(20)  ACEA, tal for 2021 https://www.acea.auto/files/ACEA_Pocket_Guide_2021-2022.pdf.

20

(21)  EU + Det Forenede Kongerige, Norge, Island: https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/indicators/proportion-of-vehicle-fleet-meeting-5/assessment; batteridrevne elektriske køretøjer 0,4 % og hybrider 0,8 %; ACEA's tal for 2021.

21

(22)  https://www.acea.auto/fuel-pc/fuel-types-of-new-cars-battery-electric-9-8-hybrid-20-7-and-petrol-39-5-market-share-in-q3-2021/

22

(23)  Se Fraunhofer Institute, ELAB 2.0 study.

23

(24)  EØSU's udtalelse om EU's mobilitetsstrategi og EU's industrielle værdikæder: en strategi for bilindustriens økosystemer (initiativudtalelse), punkt 1.3 (EUT C 105 af 4.3.2022, s. 26).

24

EU's mobilitetsstrategi og EU's industrielle værdikæder: en strategi for bilindustriens økosystemer

(25)  https://www.beuc.eu/publications/beuc-x-2021-039_electric_cars_calculating_the_total_cost_of_ownership_for_consumers.pdf

25

(26)  EUT C 227 af 28.6.2018, s. 52, punkt 1.6 og 4.13.

26

(27)  EUT C 227 af 28.6.2018, s. 52.

27

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/87 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/87

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om etablering af politikprogrammet for 2030: »Vejen mod det digitale årti««

(COM(2021) 574 final — 2021/0293 (COD))

(2022/C 194/12)

Ordfører:
  Violeta JELIĆ

Medordfører:
  Philip VON BROCKDORFF

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 18.10.2021
  Rådet, 26.10.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 173, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 13.12.2021 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 19.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 239/1/6 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 18.10.2021

Rådet, 26.10.2021

Retsgrundlag

Artikel 173, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

13.12.2021

Vedtaget på plenarforsamlingen

19.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

239/1/6

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Covid-19 har vist, at teknologi er altafgørende for økonomisk og sundhedsmæssig modstandsdygtighed, hvilket gør EU's digitale omstilling og suverænitet til et livsvigtigt spørgsmål. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) opfordrer derfor indtrængende EU til at arbejde mod digital suverænitet, som i de kommende år forventes af blive afgørende for Europas vej mod økonomisk, social og miljømæssig udvikling. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU understreger, at digital suverænitet skal tage udgangspunkt i den globale konkurrenceevne og er afhængig af et solidt samarbejde mellem medlemsstaterne, hvilket er en nødvendig forudsætning for, at EU kan sætte globale standarder, bl.a. når det gælder teknologisk pålidelighed. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU understreger vigtigheden af, at den digitale omstilling finder sted på en bæredygtig og inklusiv måde med mennesket i centrum. EØSU mener, at det i den henseende er afgørende at sikre, at repræsentanter for civilsamfundet, herunder arbejdsmarkedets parter, forbrugerorganisationer og andre berørte aktører, inddrages i udformningen, gennemførelsen og overvågningen af det politiske program og de tilhørende nationale køreplaner. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | En vellykket digital omstilling kræver topkvalitet inden for teknologi og talent. Det kræver endvidere, at alle borgere har en solid og omfattende base af digitale færdigheder og kompetencer. EØSU fremhæver behovet for at rette særlig opmærksomhed mod de personer, der er mest sårbare over for den digitale kløft, f.eks. ældre, personer med ringe kvalifikationer og personer med handicap. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Teknologisk topkvalitet tager udgangspunkt i en stærk industri, intensiv innovation og investeringer. EØSU understreger vigtigheden af at investere i digital infrastruktur og udvikle det indre marked for data som afgørende katalysatorer for korrekt digital udvikling i alle EU's regioner, både blandt borgere og virksomheder. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Europæiske virksomheder har brug for fordelagtige vilkår for innovation, investering og drift i forhold til konkurrenterne fra tredjelande. Samtidig med at innovative virksomheder fremmes, skal det sikres, at alle virksomheder, herunder mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder og sociale virksomheder, opmuntres, så de er i stand til at engagere sig i og udnytte fremskridtene. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | At indtage det digitale førersæde kræver samarbejde mellem den private og den offentlige sektor. EØSU understreger den afgørende rolle, som den offentlige sektor spiller for den digitale udvikling i form af digitalisering af offentlige tjenester og den offentlige administration. Dette er en måde ikke alene at gøre disse tjenester mere effektive på, men også at gøre adgangen til dem inklusiv. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU anser flerlandeprojekter for et værdifuldt initiativ, der skal fremme EU's topkvalitet inden for digital teknologi og styrke dets globale position. Dette initiativ kan også være med til at finde løsninger på udfordringer, der kræver flere ressourcer, end en de enkelte medlemsstater har til rådighed, og desuden udbrede god praksis på tværs af grænserne. Udvalget glæder sig også over idéen om konsortiet for en europæisk digital infrastruktur som et redskab til at kombinere EU-midler og nationale midler med privat finansiering til programmets formål. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU understreger, at flerlandeprojekter bør omfatte så mange medlemsstater som muligt med henblik på at støtte et sammenkoblet, interoperabelt og sikkert digitalt indre marked og tackle alle mangler i kritiske kapaciteter i hele EU. Til det formål opfordrer EØSU Kommissionen til at fremskynde og styre projekter, så EU opnår størst mulige fordele. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | Covid-19 har vist, at teknologien er altafgørende for økonomisk og sundhedsmæssig modstandsdygtighed, hvilket gør EU's digitale omstilling og suverænitet til et livsvigtigt spørgsmål. De voksende spændinger mellem USA og Kina er et yderligere incitament for EU til at udbygge egne digitale evner. Disse spændinger risikerer at udvikle sig til en kamp om teknologisk og industriel overlegenhed. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | På denne baggrund er EU nødt til hurtigt at træffe foranstaltninger og arbejde mod at opnå digital suverænitet — noget, der i de kommende år forventes at blive afgørende for Europas digitalisering og veje til økonomisk vækst og påvirke sikkerheden og vores globale position. EØSU mener, at digital suverænitet ville være med til at øge EU's potentielle styrker og tackle strategiske svagheder på det teknologiske område. Det kunne også blive en afgørende faktor i forhold til det indre marked og være med til at udvide brugen af åbne markeder og forsyningskæder med henblik på at undgå overdreven afhængighed af ejendomsretligt beskyttede systemer. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Udfordringen er stor, og EU er nødt til at tage den teknologiske tete, da EU's medlemsstater hverken har fastlagt en fælles holdning til teknologispørgsmål eller har en fælles forståelse af de digitale teknologiers strategiske betydning, bl.a. i forhold til udrulningen af bredbånd og anvendelsen af kunstig intelligens. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Digital omstilling er også et spørgsmål om EU's værdier og en måde at anvende moderne teknologier til økonomisk, social og miljømæssig fremme af bæredygtig udvikling, herunder skabelse af job af høj kvalitet og omstillingen til en cirkulær og kulstofneutral økonomi. EØSU glæder sig over fokusset på en inklusiv tilgang til den digitale omstilling med mennesket i centrum, hvor der tages behørigt højde for forbrugernes, arbejdstagernes, iværksætternes og den brede offentligheds interesser, herunder beskyttelse af privatliv og databeskyttelse, informationssikkerhed og sikre kommunikationsteknologier samt digitale systemers energi- og materialeeffektivitet. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | EØSU glæder sig over Kommissionens forslag til en afgørelse om et oprette politikprogrammet for 2030 »Vejen mod det digitale årti« som del af talen om Unionens tilstand i 2021 og som en opfølgning på meddelelsen om Det digitale kompas 2030 og den efterfølgende digitale strategi. EØSU har fremlagt en udtalelse om denne meddelelse (1). |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | EØSU fremhæver, at digital suverænitet skal tage udgangspunkt i konkurrenceevne, der bygger på et solidt samarbejde mellem medlemsstaterne ledsaget af omfattende deltagelse af civilsamfundets aktører, herunder virksomheder, arbejdstagere, forbrugere, den akademiske verden og andre relevante aktører. Hvis EU skal kunne sætte globale standarder — med pålidelig og menneskecentreret teknologi — må der stræbes efter succes på den globale konkurrencescene, samtidig med at protektionisme og isolation undgås. Det kræver topkvalitet inden for teknologi og talent. Det kræver endvidere, at alle borgere har en solid og omfattende base af digitale færdigheder og kompetencer. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Investering i digital infrastruktur og udviklingen af det indre marked for data er afgørende og nødvendige katalysatorer for passende digital udvikling i alle EU's regioner. Det er også vigtigt med regler og lige konkurrencevilkår for digitale aktiviteter på internationalt plan. Samtidig bliver det stadig vigtigere at være opmærksom på cybersikkerhed i hele værdikæden. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Teknologisk topkvalitet tager udgangspunkt i en stærk industri, intensiv innovation og investeringer. Europæiske virksomheder har derfor brug for et overordnet forretningsmiljø, der giver dem gunstige vilkår i forhold til udenlandske konkurrenter. Samtidig med at innovative virksomheder fremmes, skal det sikres, at alle virksomheder, herunder mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder og sociale virksomheder, opmuntres og støttes til at engagere sig i og udnytte fremskridtene. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | At indtage en digital førerstilling kræver samarbejde mellem den private og den offentlige sektor. EØSU understreger den afgørende rolle, som den offentlige sektor spiller for den digitale udvikling i form af digitalisering af offentlige tjenester og den offentlige administration. På den måde bliver tjenester ikke alene mere effektive, men adgangen til dem bliver også mere inklusiv. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | På baggrund af ovenstående mener EØSU, at de fire prioriterede indsatsområder i det digitale kompas — færdigheder, infrastruktur, virksomheder og offentlige tjenester — er særdeles relevante for den digitale omstilling. EØSU mener også, at konkrete mål for hvert prioriteret område er med til at guide og følge fremskridtene. Det er dog mindst lige så vigtigt at skabe befordrende og understøttende betingelser for gennemførelsen af de specifikke foranstaltninger, der skal til for at nå målene. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Finansiering er en af de centrale katalysatorer for digital udvikling. Både offentlig og privat finansiering spiller en vigtig rolle for at fremme investeringer i forskning og innovation, uddannelse og undervisning og teknisk infrastruktur. Lovrammen er en anden overordnet faktor, der danner grundlag for den digitale udvikling. EØSU mener, at det er vigtigt, at lovgivningen opmuntrer til innovation og investeringer i digitalisering i overensstemmelse med menneskerettighederne og miljø- og klimamålene. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | EØSU mener ydermere, at samarbejde og koordinerede tiltag mellem medlemsstaterne er afgørende for at kunne udnytte ressourcerne mere effektivt og skabe mulighed for store investeringer, som de enkelte lande ikke kan gennemføre på egen hånd. Samarbejde er også meget vigtigt, hvis man skal være en digital leder på globalt plan. EØSU er desuden enig i forslaget om at forme den digitale vej ved hjælp af en tværsektoriel strategi og integration af alle relevante politikområder såsom forsknings- og innovations-, industri-, uddannelses-, økonomi- og beskæftigelse og social- og arbejdsmarkedspolitik. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | Det er dog nødvendigt at sikre, at alle borgere inkluderes i den digitale omstilling og indsats. I denne henseende skal forslaget tage behørigt højde for de mest sårbare personer, når det gælder de risici, der er forbundet med den digitale kløft. Der bør derfor være særligt fokus på de behov, som ældre og personer med handicap har inden for undervisning, uddannelse og tilgængelighedskrav til digitale tjenester. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | For at sikre, at programmet vedtages og gennemføres på en inklusiv måde, og at det politiske program og de dermed forbundne nationale køreplaner også udformes, gennemføres og overvåges, mener EØSU, at det er helt afgørende at sikre inddragelsen af repræsentanter for civilsamfundet — ikke kun arbejdsmarkedets parter, men også forbrugerorganisationer og andre interessenter. |
| --- | --- |

2.14.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1. | EØSU glæder sig over Kommissionens vision og løsninger for Europas digitale omstilling, idet dette fremmer koordinerede tiltag på tværs af EU gennem oprettelse af en overvågnings- og samarbejdsmekanisme til styring og forbedring af politikker, foranstaltninger og tiltag med henblik på at nå EU's digitale mål gennem samarbejde medlemsstaterne imellem. |
| --- | --- |

3.1.

3.2.   Generelle målsætninger

| 3.2.1. | EØSU mener, at de generelle målsætninger i forslaget er relevante for effektivt at fremme den digitale udvikling i overensstemmelse med principperne og forholdene i de generelle bemærkninger ovenfor. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | EØSU fremhæver, at de generelle målsætninger giver en kvalitativ ramme for de kvantitative digitale mål, og at de som sådan skal overvåges nøje sammen med målene for at sikre, at målene nås på en måde, der opfylder de økonomiske, sociale og miljømæssige målsætninger. |
| --- | --- |

3.2.2.

3.3.   Digitale mål

| 3.3.1. | EØSU mener, at de fire prioriterede områder og deres mål understøtter hinanden, og understreger, at de skal udvikles i deres fulde omfang. For eksempel er passende færdigheder og ordentlig infrastruktur katalysatorer for udviklingen af virksomheder og offentlige tjenester. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | EØSU efterlyser ambitiøse mål for at øge antallet af personer, der som minimum har grundlæggende digitale færdigheder, og mener, at alle mennesker bør have mulighed for at opnå digitale færdigheder, også inden for cybersikkerhed. Personer med lave kvalifikationer og ældre må ikke lades i stikken i denne proces. Dette bør fremmes ved hjælp af europæiske og nationale midler, f.eks. gennem Den Europæiske Socialfond. |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Ud over målene for grundlæggende færdigheder understreger EØSU behovet for at øge de erhvervsmæssige digitale færdigheder som reaktion på kvalifikationskløften og for at opfylde arbejdslivets behov. |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Når det gælder om at styrke digital topkvalitet, bakker EØSU op om i betragtelig grad at øge antallet af højtuddannede fagfolk på det digitale område. EØSU anser det også for afgørende at forbedre fordelingen mellem kvinder og mænd for at udnytte samfundets fulde potentiale i denne henseende. Ud over indenlandske fagfolk er det nyttigt at tiltrække udenlandske talenter gennem forskningssamarbejdsprojekter. |
| --- | --- |

3.3.4.

| 3.3.5. | Da passende infrastruktur er en forudsætning for enhver digital udvikling, støtter EØSU fuldt ud målet om, at alle europæiske husholdninger skal have en pålidelig og hurtig internetforbindelse. Dette er i lige så høj grad vigtigt for alle virksomheder. Derudover er virksomheder og forbrugere mere forbundne end nogensinde gennem digitale produkter og tjenester. |
| --- | --- |

3.3.5.

| 3.3.6. | For at styrke EU's globale position og mindske afhængigheden af udenlandsk teknologi støtter EØSU målet om at udvide produktionen af halvledere i EU, men understreger samtidig behovet for også at øge produktionen af andre industrielle komponenter. Det samme gælder for udvidelsen af kvantekapacitet, herunder den hurtige indførelse af en kvantecomputer og implementeringen af edge nodes. |
| --- | --- |

3.3.6.

| 3.3.7. | Idet virksomheder spiller en central rolle for den digitale omstilling, betragter EØSU det for afgørende at opmuntre til anvendelse af digitale teknologier i alle virksomheder. EØSU støtter målet om en udbredelsesrate på 70 %, men mener hverken, at teknologierne bør præciseres nærmere eller helt afgrænses, idet dette kunne forhindre innovation. Selv om kunstig intelligens, cloud computing-tjenester og big data er relevante som strategiske teknologier i dag, vil der fortsat blive udviklet nye teknologier, og EØSU anbefaler, at de førnævnte mål er teknologineutrale. |
| --- | --- |

3.3.7.

| 3.3.8. | Selv om det er vigtigt at fremme anvendelsen af kunstig intelligens og andre avancerede teknologier, skal det også anerkendes, at SMV'er har store udfordringer med at implementere selv basale digitale teknologier. Der bør lægges særligt vægt på mikrovirksomheder, der målt på antal er den største gruppe af virksomheder, men samtidig dem, der har færrest ressourcer til rådighed Endvidere skal der også tages højde for sociale virksomheders særlige forhold. |
| --- | --- |

3.3.8.

| 3.3.9. | EØSU støtter fremme af innovative nystartede virksomheder og vækstvirksomheder ved at forbedre deres adgang til finansiering. I kraft af den store andel af andre former for SMV'er er det også afgørende at støtte dem i den digitale omstilling. |
| --- | --- |

3.3.9.

| 3.3.10. | Målene for digitaliseringen af offentlige tjenester er fra både borgeres og virksomheders perspektiv særdeles velkomne. EØSU bemærker også, at digitaliseringen af virksomheder og offentlige tjenester er nært forbundet og gensidigt understøttende. |
| --- | --- |

3.3.10.

3.4.   Overvågning og rapportering

| 3.4.1. | EØSU glæder sig over beslutningen om at fastsætte centrale resultatindikatorer for de enkelte digitale mål, så man kan overvåge fremskridtene på en sammenlignelig og gennemsigtig måde. EØSU understreger behovet for at undgå overlappende dataindsamling og i videst muligt omfang gøre brug af eksisterende kilder og systemer. Indekset over den digitale økonomi og det digitale samfund (DESI) giver et relevant grundlag for arbejdet. |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | EØSU anser det for vigtigt, at den årlige rapport om status over det digitale årti er med til at følge fremskridtene og kortlægge problemer på såvel EU-plan som nationalt plan. Endvidere bør rapporten hjælpe medlemsstaterne med at benchmarke deres tiltag og lære af hinanden. |
| --- | --- |

3.4.2.

3.5.   Nationale køreplaner og vurderingen af dem

| 3.5.1. | Nationale strategiske køreplaner er kernen i politikprogrammet og dermed af stor betydning for den digitale udvikling i EU. Det er derfor vigtigt at støtte medlemsstaterne i denne indsats. Selv om medlemsstaterne tydeligvis har brug for vejledning i, hvordan de vurderer og forudser virkningerne af planlagte politikker, foranstaltninger og tiltag, er det endnu vigtigere at støtte selve foranstaltningerne og tiltagene. |
| --- | --- |

3.5.1.

| 3.5.2. | Forslaget til politikprogrammet er baseret på mål på EU-plan, hvilket vil sige, at der ikke er nogen absolutte mål for de enkelte medlemsstater. Derfor er processen med at vurdere de nationale køreplaner, og om de er tilstrækkelige til at nå målene på EU-plan, meget krævende. |
| --- | --- |

3.5.2.

| 3.5.3. | EØSU mener, at planlagte forløb på EU-plan er et nyttigt redskab til i grove træk at skitsere de fremtidige udviklinger. De bør dog ikke give anledning til forsimplede konklusioner eller anbefalinger. |
| --- | --- |

3.5.3.

| 3.5.4. | Selv om den årlige vurdering og samarbejdsprocessen mellem Kommissionen og medlemsstaterne er vigtig, mener EØSU, at udveksling af god praksis, udarbejdelse af peerevalueringer og oprettelse af flerlandeprojekter mellem medlemsstater er en effektiv måde at opmuntre til fremskridt på. |
| --- | --- |

3.5.4.

| 3.5.5. | Eftersom adskillige parallelle processer sigter efter at gennemføre målene på EU-plan inden for forskellige politikområder, understreger EØSU behovet for at sikre sammenhæng i politikkerne og undgå at ende med mange og overlappende tiltag. Da hele processen haster, er det også værd at overveje, om den skal gentages årligt, i og med at mange foranstaltninger tager længere tid at gennemføre. |
| --- | --- |

3.5.5.

3.6.   Flerlandeprojekter

| 3.6.1. | EØSU mener, at flerlandeprojekter er et værdifuldt redskab til at styrke EU's ekspertise og globale position på udvalgte områder. De kan også være med til at finde løsninger på udfordringer, der kræver flere ressourcer, end de enkelte medlemsstater har til rådighed. Endvidere er flerlandeprojekter en måde til at udbrede god praksis på tværs af grænserne. |
| --- | --- |

3.6.1.

| 3.6.2. | Frem for kun at bidrage til opnåelsen af digitale mål bør flerlandeprojekter altid have som mål at skabe ægte merværdi for deltagerlandene og for EU som helhed. EØSU mener, at projekter om innovation, infrastruktur og udvikling af færdigheder bedst opfylder dette krav. |
| --- | --- |

3.6.2.

| 3.6.3. | EØSU understreger, at denne samarbejdsmekanisme ikke må udvide noget skel i EU, men at den tværtimod skal resultere i en stærkere Union. Til det formål er det vigtigt, at alle medlemsstater får mulighed for at deltage i et flerlandeprojekt på baggrund af deres interesser og deres finansielle og ikkefinansielle bidrag. EØSU opfordrer Kommissionen til at fremskynde og styre projekter på en måde, der sikrer de størst mulige fordele for hele EU. |
| --- | --- |

3.6.3.

3.7.   Et konsortium for en europæisk digital infrastruktur

| 3.7.1. | Med forslaget indføres muligheden for at oprette et konsortium for en europæisk digital infrastruktur til gennemførelse af flerlandeprojekter, der skal vedtages af Kommissionen efter anmodning fra mindst tre medlemsstater. EØSU glæder sig over idéen om konsortiet for en europæisk digital infrastruktur som et redskab til at kombinere EU-midler med nationale og private midler under programmet for politikken for det digitale årti. |
| --- | --- |

3.7.1.

| 3.7.2. | Ligesom selve flerlandeprojekterne skal gennemførelsen af konsortiet for en europæisk digital infrastruktur være inklusiv og give de enkelte medlemsstater mulighed for at deltage i konsortiet som medlem på rimelige vilkår eller som observatør. Vedtægterne for konsortiet for en europæisk digital infrastruktur skal således være klare og definere medlemsstaternes, Kommissionens og øvrige deltageres rolle, f.eks. internationale organisationer eller private enheder. |
| --- | --- |

3.7.2.

Bruxelles, den 19. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 374 af 16.9.2021, s. 22.

1

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/92 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/92

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Rådets direktiv om omstrukturering af EU-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (omarbejdning)«

(COM(2021) 563 final — 2021/0213 (CNS))

(2022/C 194/13)

| Ordfører: | Stefan BACK |
| --- | --- |
| Medordfører: | Philippe CHARRY |

Ordfører:

Stefan BACK

Medordfører:

Philippe CHARRY

| Anmodning om udtalelse | Rådet for Den Europæiske Union, 21.9.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 113 og 192, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 14.12.2021 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 192/6/15 |

Anmodning om udtalelse

Rådet for Den Europæiske Union, 21.9.2021

Retsgrundlag

Artikel 113 og 192, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

14.12.2021

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

192/6/15

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU bifalder målet med forslaget, fordi det opdaterer og søger at tydeliggøre rammen for direktivet fra 2003, og fordi det søger at strukturere beskatningen på en måde, der fremmer bæredygtig ikke-fossil energi. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU beklager, at beskatningen af biobrændstoffer i henhold til forslaget er for snævert forbundet med kategoriseringen i direktivet om fremme af vedvarende energi, og mener, at manglen på alternative brændstoffer og det deraf følgende høje omkostningsniveau kræver en mere fleksibel holdning til tilladte biobrændstoffer, herunder med hensyn til minimumsafgiftssatsen, der bør være langt lavere end den, der gælder for fossile brændsler. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU mener, at den forhøjede minimumsafgiftssats kan have negative sociale virkninger og forårsage energifattigdom og mobilitetsfattigdom, og glæder sig over, at medlemsstaterne måske går under minimumsniveauet for brændsel til opvarmning og elektricitet, der anvendes af sårbare husholdninger og organisationer, der er anerkendt som velgørende, og at der foreslås en tiårig fuldstændig fritagelse for beskatning af brændsel til opvarmning og elektricitet, der anvendes af »sårbare husholdninger«. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU anbefaler, at man anvender begrebet »energifattigdom«, som er et såvel kvalitativt (opfattelse af kulde, fugtighed, komfortniveau) som kvantitativt begreb (energiudgifter, fattigdomsgrænse), som ikke kan opfattes ud fra en rent kvantitativ betragtning, som det er tilfældet i direktivforslaget, med begrebet »sårbare husholdninger«. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU mener, at grøn beskatning helt udtrykkeligt også skal forfølge sociale målsætninger. Det vedrører dens sociale accept, heraf spørgsmålet om »fordelingen« af provenuet fra afgiften: Udvalget anbefaler eksempelvis, at de skatteindtægter, der genereres, returneres til de hårdest ramte. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU understreger, at der i mange medlemsstater i øjeblikket er finansielle vanskeligheder i forbindelse med energiomkostninger. EØSU mener, at der kan ydes et væsentligt bidrag til løsningen af disse problemer ved at øge investeringerne i vedvarende energi betydeligt og ved at tilpasse det europæiske prissystem for at sikre, at det afspejler prisen på alle energiformer, herunder de billigste. Dette forudsætter en ændring af det nuværende auktionssystem på engrosmarkedet for elektricitet. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU advarer også om risikoen for negative virkninger for den europæiske industris konkurrenceevne og bemærker, at Kommissionen foreslår, at medlemsstaterne får mulighed for at indrømme afgiftslempelser for forbruget af energiprodukter, der anvendes til opvarmning, til fordel for energiintensive virksomheder, eller hvor der indgås aftaler med virksomheder eller sammenslutninger om forbedring af energieffektiviteten. Denne mulighed er afgørende for at bevare EU-industriens konkurrenceevne, eftersom de fleste økonomier uden for EU hidtil ikke har vedtaget håndgribelige klimaforanstaltninger. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU beklager også, at Kommissionens forslag i princippet har fjernet muligheden for at differentiere minimumsafgiftssatserne mellem virksomheder og forbrugere. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU mener, at de reduktionsmuligheder, der gives for godstransport og personbefordring, er utilstrækkelige, da de udelukker vejtransport og ikke respekterer princippet om teknisk neutralitet. EØSU ville foretrække en generel fritagelse eller nedsættelse for godstransport og for virksomheder med en betydelig eksport til tredjelande. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU fremhæver i denne sammenhæng Kommissionens forslag om at harmonisere afgiftssatserne for diesel og benzin. Det indebærer en omkostningsstigning for godstransport, som kan kompenseres gennem en generel nedsættelse af afgifterne på brændstoffer, der anvendes til godstransport. Det samme ræsonnement gælder for afskaffelsen af sondringen mellem dieselolie til erhvervsmæssigt forbrug og privat forbrug. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU påpeger også, at de særlige muligheder for afgiftslempelser i artikel 8, stk. 2, og artikel 18 vedrørende visse typer udstyr og energiintensive industrier er yderst selektive, og at de på grund af deres skønsmæssige karakter kan forårsage den samme form for skattekonkurrence, som Kommissionens forslag søger at fjerne. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Med hensyn til merværdien af at udvide beskatningen til luftfart og vandvejstransport inden for EU understreger EØSU betydningen af ligeledes at koncentrere andre produktive metoder til fremme af øget bæredygtighed inden for disse transportformer. Med hensyn til f.eks. luftfart er der ved at blive udviklet nye og bæredygtige fremdriftsmidler, og der bør fokuseres på dedikerede midler til at fremme dem. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU mener, at bestemmelserne om søtransport og luftfart ikke i tilstrækkelig grad tager hensyn til situationen i øregioner, lande med store øgrupper og lande med lange afstande og tyndt befolkede områder. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU bemærker også, at det er overladt til medlemsstaterne at afgøre, om de ønsker at pålægge luftfart og skibsfart uden for EU de samme afgiftssatser som dem, der gælder i EU, eller fritage dem for sådanne afgifter. EØSU stiller sig meget kritisk over for denne bestemmelse, da den kan tilskynde medlemsstaterne til at gå enegang med hensyn til beskatning af disse transportformer: I stedet er det først og fremmest de globale løsninger, der bør fremmes, da ensidige foranstaltninger kan skabe alvorlige komplikationer. |
| --- | --- |

1.14.

2.   Baggrund for udtalelsen, herunder det omhandlede lovforslag

| 2.1. | Som led i »Fit for 55«-pakken har Kommissionen forelagt et forslag til Rådets direktiv om omstrukturering af EU-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (omarbejdning), der omarbejder det nuværende Rådets direktiv 2003/96/EF (1) om samme emne. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Som begrundelse for at fremsætte forslaget har Kommissionen påberåbt sig behovet for at indføre klare beskatningsregler for energiprodukter og elektricitet for at sikre, at de fortsat bidrager til et velfungerende indre marked, samtidig med at der tages fat på de klima- og miljørelaterede udfordringer, som den grønne pagt indeholder. Energibeskatning kan bidrage til ambitionerne i den europæiske klimalov, som fastsætter, at CO2-emissionerne skal reduceres med mindst 55 % inden 2030 sammenlignet med 1990 ved at sikre, at beskatningen af motorbrændstof, brændsel til opvarmning og elektricitet bedre afspejler deres indvirkning på miljøet og sundheden. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Der foreslås derfor nye højere minimumsafgiftssatser, og medlemsstaternes muligheder for at indrømme fritagelser reduceres og indsnævres yderligere. Endvidere beskattes fly- og skibsbrændstof primært med hensyn til de fleste operationer inden for EU med mulighed for, at medlemsstaterne kan fritage eller anvende samme afgiftssats på luft- eller skibsfart uden for EU. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Forslaget er en del af »Fit for 55«-pakken. Da det er et udtryk for princippet om, at forureneren betaler, er der en stærk forbindelse til ETS-systemet og forslaget om at opdatere dette system, som også er en del af pakken. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU bifalder formålet med forslaget, både fordi det opdaterer og søger at tydeliggøre rammen for direktivet fra 2003, og fordi det søger at strukturere beskatningen af energiprodukter og elektricitet, der anvendes som varme eller motorbrændstof, på en måde, der fremmer bæredygtig ikke-fossil energi. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU bemærker, at selv om der ikke er noget formelt CO2-emissionselement i de foreslåede afgiftssatser, vil den foreslåede skattestruktur ikke desto mindre have en lignende virkning, da der fastsættes de højeste minimumssatser for CO2-emissioner fra fossile brændsler. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU beklager i den forbindelse, at beskatningen af biobrændstoffer i henhold til forslaget er for snævert forbundet med kategoriseringen i direktivet om fremme af vedvarende energi. EØSU mener, at manglen på alternative brændstoffer og det deraf følgende høje omkostningsniveau kræver en mere fleksibel holdning til tilladte biobrændstoffer, både med hensyn til RED II, der ikke er emnet for denne udtalelse, og med hensyn til minimumsafgiftssatsen, der bør være langt lavere end den, der gælder for fossile brændsler. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU mener, at den forhøjede minimumsafgiftssats kan have negative sociale virkninger og forårsage energi- og mobilitetsfattigdom. Kommissionen tog klart dette spørgsmål i betragtning, da den gav medlemsstaterne tilladelse til at gå under minimumsniveauet for brændsel til opvarmning og elektricitet, der anvendes af husholdninger og organisationer, der er anerkendt som velgørende, og da den gav tilladelse til en tiårig fuldstændig fritagelse for beskatning af brændsel til opvarmning og elektricitet, der anvendes af »sårbare husholdninger«, som defineret i artikel 17, litra c). EØSU beklager, at lignende foranstaltninger ikke er medtaget for at undgå mobilitetsfattigdom. De muligheder for reduktion, der foreslås for offentlig transport og for andre transportformer end vejtransport, er ikke nyttige i denne sammenhæng. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Den sociale virkelighed for grøn beskatning er dobbelt: På den ene side påvirker den ikke alle husholdninger på samme måde, og det er ofte de mest sårbare og husholdningerne i middelklassen, der har de højeste energiomkostninger i relation til deres indkomst. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU påpeger, at selv om Kommissionen mener, at der tages hensyn til det sociale aspekt i lovgivningspakkens sociale del, dvs. forslaget til forordning om oprettelse af »Den Europæiske Socialfond for klimaet«, er der i realiteten »ikke foretaget nogen specifik konsekvensanalyse« i forbindelse med dette forslag til forordning (se teksten til forslaget til forordning). Forslaget er i stedet baseret på en konsekvensanalyse, der understøtter klimamålsplanen for 2030, og på en anden konsekvensanalyse, der ledsager revisionen af ETS-direktivet. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.6.1. | Fondens struktur rejser også nogle spørgsmål. Kun en del af fonden vil blive øremærket til social kompensation, mens resten vil blive anvendt til incitamenter til elektriske køretøjer samt til investeringer i opladningsinfrastruktur og dekarbonisering af bygninger. EØSU tvivler på, at lavindkomsthusholdninger vil nyde godt af sådanne foranstaltninger, da støtte til elektriske køretøjer vil gavne mere velstillede husholdninger. |
| --- | --- |

3.6.1.

| 3.6.2. | EØSU mener, at udformningen af en retfærdig og effektiv kompensationsmekanisme, der tager højde for de forskellige uligheder, er et komplekst mål, som ikke reelt opfyldes af en »social klimafond«. Et forholdsvis fattigt land med mindre uligheder ville kunne modtage færre midler fra fonden end et rigt land med store uligheder. |
| --- | --- |

3.6.2.

| 3.7. | EØSU mener, at konsekvensanalysen af direktivforslaget ikke er tilstrækkeligt detaljeret. Udvalget understreger, at den sociale omkostning ved grøn skat rent faktisk er dobbelt: For det første rammer den ikke alle husholdninger på samme måde, og for det andet er det ofte de mest sårbare og husholdningerne i middelklassen, der i forhold til deres indkomst, har de højeste energiudgifter. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU mener derfor, at direktivforslaget bør indeholde en bedre forståelse af begrebet fattigdom. I artikel 17 står der således: (der) »forstås ved »sårbare husholdninger« husholdninger, der i væsentlig grad berøres af dette direktivs virkninger, hvilket med henblik på dette direktiv vil sige, at de befinder sig under fattigdomsrisikotærsklen, defineret som 60 % af den nationale medianjusterede disponible indkomst«. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Siden 2009 har direktivet om fælles regler for det indre marked for elektricitet anvendt begreberne fattigdom og energifattigdom. Den »energifattige« er en kunde eller husstand med begrænset adgang til energi (hovedsagelig gas og elektricitet). Udtrykket »energifattigdom« henviser til enkeltpersoner eller husholdninger, hvis ressourcer og boligforhold ikke giver dem mulighed for tilstrækkelig energiforsyning til at sikre et minimum af komfort. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.9.1. | EØSU stiller spørgsmålstegn ved, hvorfor omarbejdningen af energibeskatningsdirektivet indfører kriteriet »60 % af den nationale medianjusterede disponible indkomst«, når begrebet »energifattigdom« er mere passende og samtidig er flerdimensionelt og omfatter:






  — | husholdningernes økonomiske fattigdom (indkomst, omkostninger uden for energisektoren) |
| --- | --- | --- |

3.9.1.

—

husholdningernes økonomiske fattigdom (indkomst, omkostninger uden for energisektoren)

| — | de risici, der er forbundet med energiforsyning (høje og svingende priser, energianlæggenes kvalitet) |
| --- | --- |

—

de risici, der er forbundet med energiforsyning (høje og svingende priser, energianlæggenes kvalitet)

| — | bygningens manglende vedligeholdelse eller dens geografiske isolation, manglende offentlig transport og andre faktorer, der ofte er forbundet med en begrænsning i forbindelse med transport (afstand mellem hjem og arbejde, der ikke kan kortes ned). |
| --- | --- |

—

bygningens manglende vedligeholdelse eller dens geografiske isolation, manglende offentlig transport og andre faktorer, der ofte er forbundet med en begrænsning i forbindelse med transport (afstand mellem hjem og arbejde, der ikke kan kortes ned).

| 3.9.2. | Hver af disse tre svagheder skaber situationer med energifattigdom. |
| --- | --- |

3.9.2.

| 3.9.3. | EØSU anbefaler, at man anvender begrebet »energifattigdom«, som er et såvel kvalitativt (opfattelse af kulde, fugtighed, komfortniveau) som kvantitativt begreb (energiudgifter, fattigdomsgrænse), som ikke kan opfattes ud fra en rent kvantitativ betragtning, som det er tilfældet i direktivforslaget, med begrebet »sårbare husholdninger«. |
| --- | --- |

3.9.3.

| 3.9.4. | EØSU understreger, at sociale ordninger til støtte for personer med lav indkomst bevæger sig væk fra princippet om strenge tærskler, hvilket fører til en uberettiget differentiering mellem borgere, hvis indkomst kan afvige med få eurocent fra de fastsatte tærskler. En streng tærskel som den, der er fastsat i direktivforslaget på 60 %, kan således ikke opfylde det tilstræbte mål og desuden forårsage mange negative handlinger fra borgernes side og føre til et skift fra beskæftigelse til undergrundsøkonomi eller til hemmeligholdelse af indtægter. |
| --- | --- |

3.9.4.

| 3.9.5. | EØSU påpeger endvidere, at social bistand til personer med lav indkomst varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat, og at mange sociale ydelser ikke er skattepligtige og derfor ikke betragtes som indkomst af skattemyndighederne. |
| --- | --- |

3.9.5.

| 3.10. | Ud over de svagheder, der er forbundet med boligerne (6,9 % af husholdningerne i EU27 er ikke i stand til at opvarme deres boliger tilstrækkeligt, i et spænd fra 30,1 % i Bulgarien til 1,8 % i Finland, hvilket viser, at energifattigdom er uensartet), kan man tilføje svagheder i forbindelse med mobilitet og transport. Brændstofpriserne påvirker husholdningernes mobilitetsadfærd, især dem, der bor i områder uden offentlig transport, eller hvis køretøjer er gamle og ikke har mulighed for at skifte dem ud. Det betyder, at der dukker nye former for energifattigdom op med fokus på mobilitet og transport. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | EØSU understreger i den forbindelse, at der i mange medlemsstater i øjeblikket er finansielle vanskeligheder i relation til energiomkostninger, hvilket har negative konsekvenser både for de mest sårbare familier og for erhvervslivet. EØSU mener, at der kan ydes et væsentligt bidrag til løsningen af disse problemer ved at øge investeringerne i vedvarende energi betydeligt og ved at tilpasse det europæiske prissystem for at sikre, at det afspejler prisen på alle energiformer, herunder de billigste. Dette kræver en ændring af auktionssystemet for engrosmarkederne for elektricitet i henhold til EU's regler for det indre marked for elektricitet. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | EØSU advarer også om risikoen for negative virkninger for den europæiske industris konkurrenceevne og bemærker, at Kommissionen foreslår, at medlemsstaterne får mulighed for at indrømme afgiftslempelser for forbruget af energiprodukter, der anvendes til opvarmning, til fordel for energiintensive virksomheder, eller hvor der indgås aftaler med virksomheder eller sammenslutninger om forbedring af energieffektiviteten. Denne mulighed er afgørende for at bevare EU-industriens konkurrenceevne, eftersom de fleste økonomier uden for EU hidtil ikke har vedtaget håndgribelige klimaforanstaltninger. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | EØSU beklager også, at Kommissionens forslag i princippet har fjernet muligheden for at differentiere minimumsafgiftssatserne mellem virksomheder og forbrugere. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | EØSU noterer sig muligheden for at sænke afgifterne for visse transportformer, men beklager, at der ikke tilbydes nogen lempelser for vejtransport bortset fra transport i trolleybusser. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | EØSU mener generelt, at de reduktionsmuligheder, der gives for godstransport og personbefordring, er utilstrækkelige, da de udelukker vejtransport og ikke respekterer princippet om teknisk neutralitet, f.eks. ved at udforme trolleybusser som det eneste vejkøretøj, der kan omfattes af en afgiftslempelse. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.15.1. | EØSU ville foretrække en generel fritagelse eller nedsættelse for godstransport og for virksomheder med en betydelig eksport til tredjelande. |
| --- | --- |

3.15.1.

| 3.15.2. | EØSU fremhæver i denne sammenhæng, at Kommissionens forslag sigter mod at harmonisere afgiftssatserne for diesel og benzin. Det indebærer en omkostningsstigning for godstransport, som kan kompenseres gennem en generel nedsættelse af afgifterne på brændstoffer, der anvendes til godstransport. Det samme ræsonnement gælder for afskaffelsen af sondringen mellem dieselolie til erhvervsmæssigt forbrug og privat forbrug. |
| --- | --- |

3.15.2.

| 3.16. | EØSU påpeger også, at de særlige muligheder for afgiftslempelser i artikel 8, stk. 2, og artikel 18 vedrørende visse typer udstyr og energiintensive industrier er yderst selektive, og at de på grund af deres skønsmæssige karakter kan forårsage den samme form for skattekonkurrence, som Kommissionens forslag søger at fjerne. Det er vanskeligt at forstå, hvorfor man ikke foretrak en enkel og ligetil løsning i form af nedsatte afgiftssatser for erhvervsaktører. Dette er særlig relevant med hensyn til »mineralogiske processer«, der som sådan kan være omfattet af reduktionsmulighederne i artikel 18, men dette beror på den pågældende medlemsstats skøn, hvilket skaber retsusikkerhed og skattekonkurrence. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | Med hensyn til merværdien af at udvide beskatningen til luftfart og vandvejstransport inden for EU understreger EØSU betydningen af ligeledes at koncentrere andre produktive metoder til fremme af øget bæredygtighed inden for disse transportformer. Med hensyn til luftfart er der ved at blive udviklet nye og bæredygtige fremdriftsmidler, og der bør fokuseres på dedikerede midler til at fremme dem. Med hensyn til transport ad vandvejen er dette en af de sektorer, hvor dekarbonisering synes at være yderst vanskelig. Der er derfor risiko for, at beskatningen af denne transport kun vil føre til højere omkostninger, som det sandsynligvis også vil være tilfældet med udvidelsen af emissionshandelssystemet til dette område. I begge sammenhænge synes den tiårige overgangsperiode for den generelle indfasning af beskatning af luftfart og af særlige skatteordninger for bæredygtige biobrændsler og andre alternative brændstoffer at være ekstremt kort. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | EØSU mener, at bestemmelserne om søtransport og luftfart ikke i tilstrækkelig grad tager hensyn til situationen i øregioner, lande med store øgrupper og lande med lange afstande og tyndt befolkede områder. |
| --- | --- |

3.18.

| 3.19. | EØSU bemærker også, at det er overladt til medlemsstaterne at afgøre, om de ønsker at gøre luftfart og skibsfart uden for EU til genstand for de samme afgiftssatser som dem, der gælder i EU, eller fritage dem for sådanne operationer. EØSU stiller sig meget kritisk over for denne bestemmelse, da den kan tilskynde medlemsstaterne til at gå enegang med hensyn til beskatning af transportformer, men det er først og fremmest de globale løsninger, der bør fremmes, eftersom ensidige foranstaltninger kan skabe alvorlige komplikationer. |
| --- | --- |

3.19.

| 3.20. | Endelig stiller EØSU spørgsmålstegn ved, hvor effektiv grøn beskatning vil være. Grønne beskatningsinstrumenter vedrører energi, transport, forurening og naturressourcer. Selv om mange af dem er udviklet inden for den europæiske ramme og derfor er fælles for alle EU-lande, er deres anvendelse forskellig fra land til land, selv om det er meningen, at de skal reguleres. |
| --- | --- |

3.20.

| 3.21. | De forskellige former for omfordeling af provenuet af afgifter kan modvirke skatteydernes accept af grøn beskatning: nedbringelse af det offentlige underskud, omfordeling af indtægter til virksomheder eller husholdninger, nedsættelse af andre skatter, f.eks. på arbejdsindkomster, eller omfordeling af indtægter til miljøpolitikker eller -investeringer. Som det fremgår af krisen med de »gule veste« i Frankrig, er disse fire former for omfordeling af indtægterne ikke tilstrækkelige til at sikre accept af prisstigninger på afgiftspligtige produkter. |
| --- | --- |

3.21.

| 3.22. | Som konklusion mener EØSU, at den sociale accept af grøn beskatning ikke kan ignorere kompensation, der tager højde for husstandsindkomsterne og deres energifattigdom i dens strukturelle dimension (mangel på offentlig transport, isolering af boligen, varmesystemets effektivitet, køretøjstyper). |
| --- | --- |

3.22.

| 3.23. | Grøn beskatning betragtes ofte som uretfærdig, da den rammer mindre husholdninger hårdere og nu oftere og oftere middelklassen. Lavindkomsthusholdninger, som anvender en større del af deres indkomst på brændstof og transport, vil blive uforholdsmæssigt hårdt ramt. De er også i mindre grad i stand til at foretage en miljøbevidst omstilling, for selvom driftsomkostningerne ved kulstoffattige produkter (elbiler, solpaneler osv.) er lavere, kræver de betydelige startinvesteringer, hvilket er en hindring for husholdninger med begrænset adgang til kapital. Desuden er husholdninger i usikre situationer tvunget til at planlægge deres udgifter på kort sigt, hvilket ikke giver dem mulighed for at drage fordel af besparelser, der potentielt kan opnås på lang sigt. |
| --- | --- |

3.23.

| 3.24. | For at være socialt acceptabel skal grøn beskatning suppleres med korrigerende foranstaltninger, men sådanne foranstaltninger optræder hverken i direktivforslaget eller i den sociale klimafond. |
| --- | --- |

3.24.

Bruxelles, den 20. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51).

1

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/97 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/97

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet«

(COM(2021) 742 final)

(2022/C 194/14)

| Ordfører: | Juraj SIPKO |
| --- | --- |

Ordfører:

Juraj SIPKO

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 7.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 14.12.2021 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 19.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 229/2/10 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 7.1.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

14.12.2021

Vedtaget på plenarforsamlingen

19.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

229/2/10

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Den nuværende socioøkonomiske udvikling i landene i euroområdet ledsages af en høj grad af usikkerhed i relation til den ukontrollerede og hurtige spredning af covid-19. EØSU bifalder derfor Kommissionens seneste dokument om den økonomiske udvikling i EU's medlemsstater og analysen af konsekvenserne for forvaltningsprocessen (1). Samtidig henvises der til den historiske mulighed for uden ophold at acceptere og konsekvent gennemføre tilsvarende praktiske og effektive politikker på vejen mod den komplekse, om end i lyset af den aktuelle udvikling, nødvendige omstilling af hele samfundet. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | En af de største udfordringer i forbindelse med interne makroøkonomiske ubalancer er, hvordan man sikrer en gradvis konsolidering af de offentlige finanser. EØSU er af den opfattelse, at de nuværende lovgivningsmæssige rammer i form af den eksisterende stabilitets- og vækstpagt ikke længere passer til de nuværende forhold. Udvalget understreger derfor, at en fornuftig og acceptabel revision af de finanspolitiske regler (2) i de lovgivningsmæssige rammer med fokus på forenkling og overvågning er et klart krav. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU henviser til covid-19-pandemien, som ramte, mens de fleste lande var i færd med at korrigere de eksterne makroøkonomiske ubalancer. Pandemien afbrød processen med at reducere gælden i forhold til BNP, og huspriserne steg, hvilket tyder på en generel forværring af de makroøkonomiske forhold. Desuden henviser EØSU til den største uligevægt på betalingsbalancen, der er manifesteret i økosystemet — Target2 (3). Disse skævheder har skabt de største forskelle mellem landene siden deres udvikling. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU følger den hurtige stigning i inflationen siden starten af 2021. Denne stigning, som følger en årrække med lav inflation, er primært forbundet med det kraftige opsving i energipriserne efter det historiske lavpunkt under pandemien, forstyrrelsen af forsyningskæderne og de øgede transportomkostninger. Udvalget er af den opfattelse, at den nuværende høje inflationsrate er resultatet af faktorer forbundet med pandemien og genåbningen af økonomierne, som er af midlertidig karakter. Prisstigningerne kan forventes at aftage i 2022 og 2023, og inflationen at falde til det tidligere gennemsnit. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Det er en forudsætning at afslutte processen med den finansielle union, for at Den Økonomiske og Monetære Union er velfungerende. På trods af de fremskridt, der er gjort i opbygningen af bankunionen, understreger EØSU, at der er behov for at vedtage og hurtigt godkende yderligere foranstaltninger. Fragmenteringen af kapitalmarkederne i medlemsstaterne skaber ikke tilstrækkelige muligheder for, at virksomhederne kan få lettere adgang til finansielle ressourcer på det indre kapitalmarked inden for rammerne af kapitalmarkedsunionen. Der er derfor behov for yderligere fremskridt med hensyn til fuldførelsen af kapitalmarkedsunionen. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU følger nøje uddybningen af forskellene mellem medlemsstaterne, men også inden for EU og landene i euroområdet. Udvalget støtter derfor vedtagelsen af en kombination af økonomiske politikker, der gør effektiv brug af tilgængelige indenlandske ressourcer, både offentlige og private, herunder de finansielle ressourcer, der skabes inden for rammerne af NextGenerationEU og genopretnings- og resiliensfaciliteten. En effektiv og klog anvendelse af disse finansielle ressourcer kan føre til suspension og senere til genoptagelse af konvergensprocessen. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU er bekymret over den gradvise uddybning af den sociale ustabilitet. Da der ikke blev vedtaget og gennemført tilstrækkelige foranstaltninger til at bekæmpe væksten i ulighed og fattigdom efter den globale finanskrise, forværrede covid-19 kun disse uligheder og øgede fattigdommen yderligere. Derfor er der nu et presserende behov for at udvikle og overvåge passende indikatorer for ulighed og fattigdom, selv inden for rammerne af verdensmålene for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Den største eksistentielle trussel mod fortsat liv på kloden er de negative klimaændringer uden fortilfælde. EØSU opfordrer til, at der træffes og gennemføres hasteforanstaltninger til bekæmpelse af klimaændringerne, herunder udvikling af basisindikatorer til måling af de socioøkonomiske konsekvenser af krisen. EØSU understreger endvidere, at de negative følger af klimakrisen vil få stor indvirkning på den makroøkonomiske stabilitet (vækst i udgifterne, prisstigninger som følge af tørke), men også på den finansielle stabilitet, navnlig forsikringsbranchen (4), og den sociale stabilitet. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Den teknologiske udvikling fører til en hurtig indførelse af digitalisering og finansiel innovation. EØSU bifalder ECB's og Kommissionens beslutning om at indlede drøftelser om indførelsen af den digitale euro. Når alle fordelene tages i betragtning, kan indførelsen af den digitale euro medføre potentielle fordele for borgerne og virksomhederne i euroområdet. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Takket være bl.a. alle de foranstaltninger, der er truffet og gennemført efter den globale finanskrise, synes banksektoren i eurolandene i det mindste indtil videre at være forholdsvis stabil. EØSU påpeger potentielle insolvensproblemer, navnlig for små og mellemstore virksomheder. En negativ udvikling i de små og mellemstore virksomheders insolvens kan forstyrre stabiliteten i den finansielle sektor, navnlig banksektoren. I overensstemmelse hermed opfordrer EØSU til, at man i højere grad overvejer at indføre de nødvendige foranstaltninger for at sikre det finansielle systems stabilitet. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU henleder opmærksomheden på en klog tilgang til bekæmpelse af den stadig uløste og igangværende covid-19-krise, men understreger frem for alt behovet for at forberede sig på andre potentielle viruskriser. Politikker, der sigter mod at opbygge et stærkt immunsystem i befolkningen, kan skabe betingelserne for at reducere de sundhedsudgifter, der skyldes spredningen af sygdomme, og samtidig skabe bedre betingelser for sundheden for alle arbejdstagere, der er involveret i at skabe værdi i samfundet. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Baggrund

| 2.1. | Sammenlignet med EØSU's seneste udtalelse om den økonomiske politik i euroområdet karakteriseres den nuværende udvikling af en høj inflation, der hovedsagelig er drevet af råvarepriserne på energi, navnlig olie og naturgas. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Engrospriserne på naturgas og elektricitet er gennemsnitligt steget med henholdsvis 429 % og 230 % siden 2019 (5). Væksten i detailpriserne er endnu ikke markant — den udgør 14 % (eller 7 %). Nyligt offentliggjorte kortsigtede prognoser tyder på, at engrospriserne kan fortsætte med at stige indtil sidste kvartal af 2022. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Inflationen er steget kraftigt siden årets begyndelse — efter flere år med lav inflation — og har gentagne gange oversteget prognoserne. I november nåede den op på 4,9 % (6). De vigtigste faktorer bag denne hurtige prisstigning er den kraftige stigning i råvarepriserne — navnlig olie og gas — fra deres historiske lavpunkt og tilbage til eller over niveauerne fra før pandemien. Desuden betyder vedvarende forstyrrelser i produktionen og logistikken i mange dele af verden, at priserne på varer presses op, navnlig i tider med en kraftig stigning i den samlede efterspørgsel. Inflationen forventes at falde fra begyndelsen af 2022. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | På trods af positive forventninger om et opsving i realøkonomien i første halvdel af 2021 ser det nu ud til, at genopretningsprocessen er mere kompliceret på grund af den hurtige spredning af den tredje bølge af epidemien. Kampen mod covid-19 er langtfra ovre, og dens indvirkning på realøkonomien kan vare i flere år endnu. De vedvarende problemer i relation til energitilførselspriserne og den manglende tilgængelighed af visse typer råvarer, der kræves i produktionscyklussen, udgør væsentlige begrænsninger for både udnyttelsen af produktionskapaciteten og for de aktuelle investeringer og det aktuelle forbrug. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Brugen af finansielle instrumenter inden for rammerne af NextGenerationEU kan have en positiv indvirkning på realøkonomiens resultater og afhjælpe problemer relateret til covid-19. På den baggrund opfattes den igangværende tildeling af midler gennem REACT-EU-instrumentet samt genopretnings- og resiliensfaciliteten, der fokuserer på genopretning, resiliens og bæredygtighed i de enkelte økonomier, som meget rettidig. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Historisk set blev det største fald i den økonomiske vækst siden begyndelsen af den europæiske integration registreret i 2020. I år forventes den realøkonomiske vækst i EU's medlemsstater at nå op på ca. 5 %, mens der i 2022 forventes en realøkonomisk vækst på 4,3 %. I 2023 kan der forventes en realøkonomisk vækst på 2,5 % i medlemsstaterne i euroområdet. Den vigtigste drivkraft bag den økonomiske vækst i 2021 var husholdningernes forbrug, der i andet kvartal nåede op på 3,5 % i euroområdet. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Det er nødvendigt at påpege de eksisterende risici, når man vurderer udviklingen i den økonomiske vækst. Disse er knyttet til et fald i varehandelen, men også på efterspørgselssiden til konsekvenserne af indvirkningen på produktionsprocessen og stigningen i omkostningerne i fremstillingsindustrien i euroområdet. Desuden består andre faktorer i forstyrrelsen af de globale værdikæder og fremstillingsindustriens relativt store afhængighed af import af råstoffer og mikroprocessorer i euroområdet. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Covid-19 har påført de offentlige finanser store byrder. Efter epidemien vil medlemsstaterne i euroområdet stå over for store udfordringer med at konsolidere de offentlige finanser. I 2020 blev der registreret et underskud på 7,2 % af BNP, mens intet land opnåede et budgetoverskud. Underskuddet forventes at falde en smule til 7,1 % af BNP i 2021. Et større fald kan forventes i 2022 og fortsætte i 2023, hvor underskuddet forventes at falde til omkring 2,5 %, hvilket er et væsentligt højere underskud end det, der blev registreret før covid-19-udbruddet (0,6 % af BNP i 2019). |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Udviklingen på arbejdsmarkedet følges fortsat af strukturelle problemer i de enkelte lande i euroområdet. Til trods herfor er arbejdsløsheden forholdsvis lav, hovedsagelig på grund af den brede indførelse af ordninger for jobfastholdelse. Det nuværende arbejdsmarked i de fleste økonomier i euroområdet står over for en relativ mangel på kvalificeret arbejdskraft. På trods af den lavere arbejdsløshed end forventet på grund af covid-19 er der en lang række uløste problemer på arbejdsmarkedet i forbindelse med den nødvendige rekvalificering, især i relation til den igangværende omstillingsproces. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | EU og euroområdet har som helhed registreret et overskud på betalingsbalancens løbende poster, men tallene varierer markant landene imellem. Visse lande har fortsat store overskud på betalingsbalancens løbende poster. På den anden side har lande med vigtige grænseoverskridende turistsektorer generelt oplevet en væsentlig stigning i deres underskud på betalingsbalancens løbende poster eller et fald i deres beskedne overskud. Dette forventes at blive korrigeret gradvist, når rejseaktiviteten når op på samme niveau som før. Ved vurderingen af omfanget af uligevægt på betalingsbalancen blandt medlemsstaterne i euroområdet er det nødvendigt at tage højde for den hidtil usete stigning i ubalancerne i Target2-betalingssystemet, som i år har nået den højeste ubalance, siden det blev iværksat (7). |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | På grund af den hurtige og ukontrollerbare spredning af virusset kan der på nuværende tidspunkt forventes yderligere korrektioner til den relativt lovende udvikling i den økonomiske vækst. Den nuværende proces med at indføre restriktive foranstaltninger som følge af epidemien kan få en betydelig negativ indvirkning på den realøkonomiske vækst og den allerede uholdbare offentlige gæld i nogle medlemsstater, herunder en forværring af uligheden og stigende fattigdom. |
| --- | --- |

2.11.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU følger med bekymring den nuværende økonomiske og sociale udvikling, der er forbundet med stor usikkerhed. Denne grad af usikkerhed er forbundet med to negative faktorer: den hidtil usete akkumulering af offentlig gæld og stigningen i inflationen. Væksten i forbrugerpriserne fører til en forværring af husholdningernes sociale situation og påvirker levestandarden negativt. Da gældskvoterne allerede var høje i nogle medlemsstater i euroområdet før krisen, betyder hurtige forværring af budgetsituationen, at det vil være afgørende for disse medlemsstater i euroområdet på mellemlang sigt at vedtage og gennemføre finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger, når de økonomiske forhold tillader det. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU bifalder den gradvise genopretning af realøkonomien. I den forbindelse støtter udvalget intentionerne om at øge både de offentlige og private investeringer. Udvalget erkender også, at der i forbindelse med skabelsen af en omfattende NextGenerationEU-ramme er mulighed for at anvende disse ressourcer effektivt til at støtte kvalitativ økonomisk realvækst. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU er af den opfattelse, at den kraftige inflationsstigning ikke vil føre til en restriktiv pengepolitik fra ECB's side, da årsagerne til inflationen synes at være midlertidige og hovedsageligt være opstået på udbudssiden. EØSU støtter derfor den økonomiske politiks fokus på at styrke de strategiske strukturers modstandsdygtighed, fleksibilitet, autonomi og funktionalitet med henblik på at kunne klare gentagne symmetriske chok i fremtiden. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU støtter de grundlæggende historiske systemændringer, der ledsager omstillingen til en grøn, digital og socialt retfærdig økonomi. På trods af kompleksiteten og uforudsigeligheden af den videre udvikling af covid-19 støtter EØSU den europæiske grønne pagt (8) og betragter den som en historisk mulighed for bæredygtig økonomisk og social udvikling på det gamle kontinent. På den baggrund støtter EØSU accepten og overvejelsen af alle vigtige faktorer, der fokuserer på at bevare livet på kloden for de nuværende og kommende generationer. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU opfordrer til, at der snarest vedtages og gennemføres foranstaltninger til gradvis mindskelse af ulighed og fattigdom i medlemmerne af Euroområdet (9). I denne sammenhæng ser udvalget et potentiale for at anvende alle praktiske indtægts- og udgiftsinstrumenter, herunder nedbringelse af udgifter, der virker mod hensigten, bekæmpelse af korruption, den sorte økonomi og uigennemsigtige operationer, herunder en meget forsinket løsning på problemet med skattely. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | I betragtning af den nuværende udviklings kompleksitet og uforudsigelighed er EØSU enig i, at de enkelte medlemsstater bør vedtage finanspolitikker, der tager højde for, hvor langt genopretningen er nået, den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at mindske de økonomiske, sociale og territoriale forskelle. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU er klar over, at finanspolitikken bør være tilstrækkelig aktiv og fleksibel til at imødegå potentielle bølger af virusspredning og -mutation. I den forbindelse støtter udvalget yderligere og nødvendige udgifter til sundhedspleje indtil en samlet gradvis tilbagevenden til normaltilstanden. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Hvad angår den nuværende komplekse økonomiske og sociale udvikling, anbefaler EØSU, at der gennemføres en sammenhængende blanding af makroøkonomisk politik. I lyset af den overordnede genopretningsstrategi kan en ekspansiv pengepolitik kombineret med en sammenhængende ekspansiv finanspolitik spille en afgørende rolle. Vedtagelsen og gennemførelsen af den makroøkonomiske politik bør også koordineres med arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Den teknologiske udvikling hænger sammen med innovation i den finansielle sektor. EØSU bifalder ECB's og Kommissionens første skridt hen imod indførelsen af den digitale euro (10). Der er indtil videre ikke truffet nogen beslutning om indførelsen af en digital euro og dens mulige udformning. Med indførelsen af den digitale euro vil der muligvis kunne opleves hurtigere, mere effektive og billigere betalings- og clearingoperationer for både husholdninger og virksomheder, men der bør tages højde for konsekvenserne for eksempelvis clearingoperationerne. I den forbindelse kunne der også forventes et bidrag til strategien til styrkelse af euroens internationale status. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | EØSU støtter og bifalder, at der indledes offentlige høringer med henblik på forvaltning (styring) af de offentlige finanser. I relation hertil er fokus rettet mod a) tidsplanen for den finanspolitiske konsolideringsproces, b) fastlæggelsen af regler for langsigtede foranstaltninger i forbindelse med håndteringen af konsekvenserne af epidemien, men navnlig de investeringer, der er forbundet med den grønne og digitale økonomi, og c) forenkling af de finanspolitiske regler. EØSU henviser til sine forskellige udtalelser om økonomisk styring og navnlig om finanspolitiske regler. I den seneste udtalelse (11) herom opfordrer EØSU til, at der indføres en gylden regel for offentlige investeringer kombineret med en udgiftsregel, og påpeger, at både de nationale parlamenter og Europa-Parlamentet bør tildeles en fremtrædende rolle i EU's fremtidige ramme for økonomisk styring. Desuden opfordrer EØSU til en større inddragelse af civilsamfundet i det europæiske semester på både nationalt plan og EU-plan samt til retningslinjer for en overgangsperiode, hvor proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud ikke bør udløses. |
| --- | --- |

3.10.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | EØSU bifalder Kommissionens tilgang til den nuværende negative udvikling i energipriserne, herunder de foreslåede foranstaltninger på kort og mellemlang sigt. I betragtning af de uforudsigelige energipriser opfordrer EØSU til, at der træffes konkrete og systemiske foranstaltninger til at afbøde systemiske, uforudsete chok fra det eksterne miljø og dermed skabes betingelser for et bæredygtigt, stabilt, robust og socialt retfærdigt liv for alle borgere i euroområdet. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU sætter stor pris på, at Kommissionen har indledt en offentlig debat om den fremtidige fastlæggelse af finanspolitiske regler. Dette længe ventede initiativ kan føre til, at der skabes enkle regler, som er lette at overvåge og svarer til den nuværende situation i begyndelsen af det tredje tiår af dette århundrede. Desuden påpeger EØSU, at den gradvise gennemførelse af den finanspolitiske union også hænger sammen med oprettelsen af hele strukturen i systemet til forvaltning af de offentlige finanser, herunder oprettelsen af stillingen som »finansminister«. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU følger med stor bekymring udviklingen med hensyn til klimaændringerne. Udvalget glæder sig i den forbindelse over vedtagelsen af Fit for 55-pakken, herunder EU's klimaplan. Udvalget mener, at det er afgørende at vedtage og gennemføre foranstaltninger til at fastlægge almindeligt vedtagne og accepterede standarder til bekæmpelse af klimakrisen. Efterhånden som mulighederne bliver stadig mere begrænsede, og tiden løber ud i kampen mod klimaændringerne, opfordrer EØSU indtrængende til, at alle hasteforanstaltninger til bekæmpelse af klimaændringerne vedtages. I forbindelse med klimaændringerne vil det desuden være nødvendigt at analysere indvirkningen på den makroøkonomiske udvikling og konsekvenserne heraf, dvs. penge- og finanspolitikken, herunder den finansielle og sociale stabilitet. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU understreger behovet for at fuldføre den finansielle union. På trods af den gradvise oprettelse af bankunionens arkitektur (12) skal der gøres en helhjertet indsats for at fuldføre den (13). Desuden påpeger EØSU behovet for, at kapitalmarkedet i EU-landene fungerer effektivt. I den sammenhæng bør bestræbelserne rettes mod den yderligere uddybning af kapitalmarkedsunionen (14) (15). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU støtter videreførelsen af politikker, der sigter mod at reducere skatteplanlægning, bekæmpe aggressiv skatteundgåelse og effektiv og retfærdig beskatning, hvilket kan føre til en reduktion af fattigdom og ulighed i de enkelte lande. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | På vejen mod en vellykket historisk omstilling finder EØSU, at det er af største betydning systematisk at overvåge og regelmæssigt evaluere effektiviteten af alle de foranstaltninger, der vedtages og gennemføres som led i de enkelte nationale økonomiske politikker, og dermed skabe gunstige betingelser for fleksible reaktioner på både skiftende interne chok og uforudsete systemiske chok fra det eksterne miljø. |
| --- | --- |

4.6.

Bruxelles, den 19. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/da/ip_21_5321

1

(2)  https://www.ft.com/content/f3377da4-2ec6-4edb-b9b8-6a5af22bc2a2

2

(3)  https://www.ecb.europa.eu/stats/policy_and_exchange_rates/target_balances/html/index.en.html

3

(4)  https://www.imf.org/en/News/Seminars/Conferences/2021/11/17/9th-statistical-forum-measuring-climate-change

4

(5)  COM(2021) 660 final.

5

(6)  https://ec.europa.eu/eurostat/documents/2995521/11563351/2-29102021-AP-EN.pdf/70e9c60b-8bca-12cc-859e-41af561b5a08#:~:text=Euro%20area%20annual%20inflation%20is,office%20of%20the%20European%20Union

6

(7)  https://sdw.ecb.europa.eu/reports.do?node=1000004859

7

(8)  https://ec.europa.eu/info/strategy/priorities-2019-2024/european-green-deal_da

8

(9)  https://voxeu.org/article/income-inequality-eu-trends-and-policy-implications

9

(10)  https://www.ecb.europa.eu/paym/digital_euro/html/index.da.html

10

(11)  EØSU's udtalelse om Omarbejdning af EU's finanspolitiske rammer med henblik på en bæredygtig genopretning og en retfærdig omstilling (initiativudtalelse) (EUT C 105 af 4.3.2022, s. 11).

11

(12)  https://www.ecb.europa.eu/press/key/date/2021/html/ecb.sp210318_1~e2126b2dec.da.html

12

(13)  EUT C 132 af 24.3.2022, s. 151.

13

(14)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/da/ip_21_6251

14

(15)  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/da/IP_21_6307

15

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/102 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/102

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — NAIADES III: Fremme af en fremtidssikret transport ad indre vandveje i Europa«

(COM(2021) 324 final)

(2022/C 194/15)

| Ordfører: | Mateusz SZYMAŃSKI |
| --- | --- |

Ordfører:

Mateusz SZYMAŃSKI

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 10.8.2021 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget i sektionen | 17.12.2021 |
| Vedtaget på plenum | 19.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen | |
| (for/imod/hverken for eller imod) | 242/1/5 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 10.8.2021

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget i sektionen

17.12.2021

Vedtaget på plenum

19.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

242/1/5

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU mener, at der fortsat findes et uudnyttet potentiale inden for transport ad indre vandveje. I Kommissionens meddelelse tages der højde for de alvorlige problemer, der er med at udbygge denne transportform, og udvalget støtter i princippet de mål og målsætninger, der opstilles heri. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | I lyset af ændringerne i efterspørgslen efter transport og tendensen til øget omsætning i havne, skal transportformerne i EU løbende tilpasses til aktuelle og fremtidige behov. EØSU opfordrer til, at dette sker i tråd med princippet om multimodalitet og intelligent søfart, der indebærer, at fordelene ved de forskellige transportformer udnyttes optimalt for at opnå de bedst mulige resultater, samtidig med at sikkerheden øges, og miljøbelastningen reduceres. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Det anbefales, at de foreslåede ændringer i meddelelsen rangordnes efter prioritet. EØSU mener, at det vil være nemmere at nå målsætningerne, hvis man fastsætter følgende to hovedprioriteter: 1) på lang sigt at udbygge og vedligeholde vandvejsinfrastrukturen, og 2) på kort sigt at udbygge transporten ad indre vandveje i byer. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Det er udvalgets holdning, at de planlagte ændringer ikke vil være effektive, medmindre der ligger passende infrastruktur til grund for udbygningen og vedligeholdelsen af denne transportform. Uden udsigt til en forbedring af navigationsforholdene på vandvejene vil rederne ikke ønske at løbe nogen risiko eller investere i en moderne flåde, og de lokale myndigheder i de enkelte lande vil ikke være interesseret i at bygge intermodale terminaler. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Gennemførelsen af den prioriterede udbygning på kort sigt af transporten ad indre vandveje i byer kræver, at visse betingelser er opfyldt. De vigtigste blandt disse er: at oprette infrastruktur for »den sidste kilometer« af transporten ad indre vandveje og passagertransporten, at lade passagertransport ad indre vandveje nyde samme præferencebehandling som de øvrige bymæssige og regionale transportformer, at give nulemissionstransport ad indre vandveje i byer præferencebehandling samt at indføre digitalisering. Det er samtidig vigtigt, at udbygningen af transport ad indre vandveje i byerne bidrager til en forbedring af livskvaliteten. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Det er også vigtigt at sikre tilstrækkelige finansielle støttemekanismer. Der bør sikres finansiering til infrastruktur og innovative teknologier i nuværende og fremtidige EU-programmer. Disse instrumenter er afgørende i lyset af de særlige forhold, der gør sig gældende i branchen, herunder dominansen af SMV'er. Dette er så meget desto vigtigere, som miljøvenlige politikker giver betydelige udfordringer og kan få indvirkning på sektoren. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Der bør lægges stor vægt på spørgsmål vedrørende besætningernes situation. Nye teknologier kræver nye kompetencer. Der er brug for investeringer i kompetencer og kvalifikationer. Manglen på tiltag udgør en trussel mod arbejdstagernes, besætningernes og passagerernes sikkerhed. EØSU understreger derfor, at det er vigtigt, at medlemsstaterne gennemfører Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/2397 (1) om anerkendelse af erhvervskvalifikationer for sejlads på indre vandveje korrekt. Desuden er det nødvendigt at forbedre beskæftigelsesvilkårene, herunder arbejdstidsreglerne, lovgivningen om social beskyttelse i forbindelse med udstationering af arbejdstagere samt sundheden og sikkerheden på arbejdspladsen i sektoren. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Der er fortsat problemer med lave lønninger i sektoren, især i Central- og Østeuropa, hvilket gør transport ad indre vandveje uinteressant i forhold til beskæftigelsesmuligheder. Det kan konstateres, at besætningerne bliver ældre, da de unge ikke er interesseret i at arbejde i denne sektor. Samtidig er sektoren uinteressant for kvinder. Alt dette fører til underbemanding og begrænser mulighederne for udvikling. En velgennemført social dialog på flere niveauer og overenskomstforhandlinger i denne sektor med opbakning fra offentlige myndigheder bør danne grundlaget for udviklingen af løsninger på dette område. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU påpeger desuden, at mange bebudede og planlagte tiltag endnu ikke er blevet iværksat. Det er derfor yderst vigtigt, at de europæiske, nationale og lokale myndigheder inddrages fuldt ud og er fast besluttet på at nå disse mål under hensyntagen til EU's, medlemsstaternes og de lokale myndigheders respektive kompetencer. Dette gælder også finansieringskilder, hvor der skal tages højde for både EU- og national finansiering. EØSU er skuffet over, at investeringer i transport ad indre vandveje kun i begrænset omfang indgår i medlemsstaternes nationale genopretningsplaner. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Baggrund

| 2.1. | Kommissionen understreger i sin meddelelse, at transport ad indre vandveje har betydning for opbygningen af kulstoffattig, moderne transport i EU. Den påpeger, at etablering af mere miljøvenlig transport indgår i den europæiske grønne pagt, og henviser til de fastsatte mål i den sammenhæng, nemlig at transporten ad indre vandveje og nærskibsfarten bør øges med 25 % senest i 2030 og med 50 % senest i 2050 (2). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | I meddelelsen bemærkes det, at der ikke er sket tilfredsstillende fremskridt med hensyn til at øge vandvejenes andel af den samlede transport i EU. Samtidig fremhæves det uudnyttede potentiale i både TEN-T-korridorerne og byerne. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | I lyset heraf foreslås der yderligere tiltag for at gøre denne transportsektor mere attraktiv. Ifølge Kommissionen bør der opstilles to hovedmål: at flytte mere godstransport over på de indre vandveje og at føre sektoren uigenkaldeligt i retning af nulemission understøttet af et paradigmeskift hen imod yderligere digitalisering samt ledsageforanstaltninger til støtte for den nuværende og fremtidige arbejdsstyrke. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Disse mål skal nås gennem otte flagskibsinitiativer, som er planlagt for perioden 2021-2027. Den fremlagte plan omfatter initiativer vedrørende infrastruktur (flagskibsinitiativ 1 og 4), multimodal transport (2 og 5), nulemissionsfartøjer (6, 3 og 8) og besætninger (7). I den henseende mener EØSU, at alle flagskibsinitiativer er vigtige, men at det bør overvejes at opstille prioriteter, som er en forudsætning for at nå de fastlagte mål. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Ligesom i sine tidligere udtalelser ønsker EØSU at understrege, at det støtter initiativer, der har til formål at styrke transporten ad indre vandveje, da udvalget anser denne for at være en af de mest bæredygtige transportformer, hvor der stadig findes et uudnyttet potentiale. Desværre viser data, at transport ad indre vandveje — i lighed med andre transportformer — har lidt under covid-19-krisen (3). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | I lyset af ændringerne i efterspørgslen efter transport og tendensen til øget omsætning i havne, skal transportformerne i EU løbende tilpasses til aktuelle og fremtidige behov. I betragtning af at det er nødvendigt at reducere miljøbelastningen og skabe sikkerhed, er det vigtigt at reducere den trafiktrængsel, der følger af vejtransporten. EØSU opfordrer til, at dette sker i tråd med princippet om multimodalitet, hvilket indebærer, at fordelene ved de forskellige transportformer udnyttes optimalt for at opnå de bedst mulige resultater. Det vil også være vigtigt at udnytte det potentiale, der findes i intelligente søfartsløsninger. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU anbefaler, at de foreslåede ændringer rangordnes efter prioritet. Det vil være nemmere at nå målene, hvis man fastsætter følgende to hovedprioriteter:






  i. | på lang sigt at udbygge og vedligeholde vandvejsinfrastrukturen, som vil danne et bæredygtigt grundlag for udbygningen af transporten ad indre vandveje og gøre den mere konkurrencedygtig |
| --- | --- | --- |

3.3.

i.

på lang sigt at udbygge og vedligeholde vandvejsinfrastrukturen, som vil danne et bæredygtigt grundlag for udbygningen af transporten ad indre vandveje og gøre den mere konkurrencedygtig

| ii. | på kort sigt at udbygge transporten ad indre vandveje i byer. |
| --- | --- |

ii.

på kort sigt at udbygge transporten ad indre vandveje i byer.

| 3.4. | Det er udvalgets holdning, at tiltagene ikke vil være effektive, medmindre der ligger passende infrastruktur til grund for udbygningen og vedligeholdelsen af denne transportform. Ud over de naturlige omstændigheder har infrastrukturen afgørende betydning for udbygningen af transport ad indre vandveje i de enkelte lande. Uden i det mindste at have udsigt til en forbedring af navigationsforholdene på vandvejene vil rederne ikke ønske at løbe nogen risiko eller investere i en moderne flåde, og de lokale myndigheder i de enkelte lande vil ikke være interesseret i at bygge intermodale terminaler. Alle øvrige tiltag i tilknytning til transport ad indre vandveje er underordnet denne prioritet. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Gennemførelsen af den prioriterede udbygning på kort sigt af passager- og godstransporttjenester i byer kræver, at visse betingelser er opfyldt. De vigtigste blandt disse er: at oprette infrastruktur for »den sidste kilometer« af transporten ad indre vandveje og passagertransporten, at lade passagertransport ad indre vandveje nyde samme præferencebehandling som de øvrige bymæssige og regionale transportformer, at give nulemissionstransport ad indre vandveje i byer præferencebehandling samt at indføre digitalisering. Det er samtidig vigtigt, at udbygningen af transporten ad indre vandveje i byerne bidrager til en forbedring af livskvaliteten, f.eks. mindre trafikbelastning, lavere risiko for ulykker, mindre luftforurening og støj. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Det er også vigtigt at sikre tilstrækkelige finansielle støttemekanismer. Den måde, som branchen, der især domineres af SMV'er, er struktureret på, giver færre finansieringsmuligheder. Der bør sikres økonomisk støtte til investeringer i infrastruktur og innovative teknologier i nuværende og fremtidige EU-programmer. Løsninger i forbindelse med beskatning af sektoren bør også overvejes. Disse instrumenter er afgørende som følge af flådens lange levetid og den heraf følgende langsigtede planlægning i branchen. Dette er så meget desto vigtigere, som miljøvenlige politikker giver betydelige udfordringer og kan få indvirkning på sektoren. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU gør desuden opmærksom på behovet for ikke alene konkrete tiltag, men også tilstrækkelig inddragelse af og beslutsomhed hos EU-, nationale og lokale myndigheder i forbindelse med iværksættelsen af disse foranstaltninger. Der er behov for en klar politik i medlemsstaterne, som skal understøtte udbygningen af transporten ad indre vandveje. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU er bevidst om, at medlemsstaternes rolle og engagement i gennemførelsen af de enkelte tiltag og målsætninger er altafgørende. Navnlig er medlemsstaternes deltagelse i investeringer et klart signal om, at de er fuldt ud engageret heri. EØSU opfordrer derfor til, at EU-midler til støtte for transport ad indre vandveje suppleres med nationale foranstaltninger under hensyntagen til EU's og medlemsstaternes respektive kompetencer. EØSU er skuffet over, at investeringer i transport ad indre vandveje kun i begrænset omfang indgår i medlemsstaternes nationale genopretningsplaner. |
| --- | --- |

3.8.

Særlige bemærkninger

| 3.9. | Som tidligere nævnt er udbygning af infrastrukturen en afgørende faktor for en vellykket udbygning af transporten ad indre vandveje. I meddelelsen anerkendes dette problem, og der henvises til TEN-T-nettet. Det skal imidlertid bemærkes: 1) at ikke alle større vandveje i EU med et stort potentiale indgår i TEN-T-nettet, 2) at nogle vandveje, som p.t. ikke opfylder TEN-T-hovednettets krav, kan udgøre et vigtigt led i multimodale forbindelser i transportkorridorer og 3) at nogle vandvejsstrækninger, som ikke indgår i TEN-T, efter en udbygning vil kunne afhjælpe flaskehalse i baglandet til havnebyer, som er beliggende i transportkorridorer. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Om denne langsigtede prioritet bliver gennemført vil afhænge af, at der skabes de nødvendige organisatoriske og finansielle forudsætninger for udbygningen af vandvejsinfrastrukturen. For det første er det nødvendigt at koordinere TEN-T-vandvejsnettet med den europæiske AGN-aftale (FN's Økonomiske Kommission for Europa — UNECE) og at revidere TEN-T, så TEN-T-nettet kommer til at omfatte AGN-vandveje med et stort potentiale eller visse vandveje, som kan udgøre et vigtigt element i de internationale intermodale forbindelser i transportkorridoren. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Desuden bør der skabes flere muligheder for at støtte udbygningen af transport ad indre vandveje økonomisk. Dette gælder ikke blot vandveje, der allerede med succes anvendes til godstransport i TEN-T-nettet, men også vandveje, som i dag har minimal betydning og ikke indgår i dette vandvejsnet (4). De indre vandveje anvendes ikke alene til transport og bør derfor udbygges på en helhedsorienteret måde. En hensyntagen til alle de funktioner, som vandvejene har i udviklingsprocessen, indebærer længere tids planlægning og investeringer i infrastruktur samt højere investeringsomkostninger. Derfor kunne en anden løsning i tillæg til en revision af TEN-T-nettet gå ud på at oprette en fond til støtte for udbygningen af vandveje, der ikke indgår i TEN-T-nettet. Uden målrettet støtte vil udbygningen af EU's vandveje blive skæv og i mange tilfælde være begrænset til mindre moderniseringsinvesteringer, der ikke danner et bæredygtigt grundlag for en udbygning af denne transportform. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Det er især vigtigt at fremhæve behovet for at koordinere aktiviteterne i alle de institutioner, der har tilknytning til denne sektor. EØSU understreger, at UNECE hører til de vigtigste forvaltningsstrukturer med relevans for transport ad indre vandveje, der henvises til i meddelelsen. Når der derimod henvises til enheder, som Kommissionen ønsker at samarbejde med, bliver denne institution glemt. EØSU finder det nødvendigt, at Kommissionen, UNECE og andre interessenter samarbejder på effektiv vis. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Tiltag, der skal øge den rolle, som de indre vandveje spiller i bytrafikken, bør omfatte integrering af denne transportform i forsyningssystemet, hvor infrastrukturbehov og -omkostninger ikke er væsentlige, fordi de primært vedrører punktinfrastruktur. Desuden giver det god mening så vidt muligt at inddrage transport ad indre vandveje i det kollektive bytransportsystem. EØSU påpeger, at præferencesystemet for offentlig vejtransport i byer betyder, at passagertransport ad indre vandveje ikke er attraktivt med hensyn til priser. Der skal derfor skabes lige markedsvilkår. Det er her særligt vigtigt at inddrage de lokale myndigheder. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | EØSU fremhæver, at hverken passager- eller godstransporten i byer kræver avancerede vandveje. De infrastrukturinvesteringer, som er nødvendige for at udbygge de indre vandveje som transportform, er således minimale og omfatter punktinfrastruktur (havne- og omladningsanlæg) samt infrastruktur til anvendelse af vedvarende brændstoftyper til moderne nulemissionsfartøjer. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | Desuden mener EØSU, at en udbygning af transporten ad indre vandveje i byer vil være et godt incitament til at sætte skub i afprøvningen af nye løsninger, bl.a. for nulemissionsbaserede energikilder, idet en udbygning af de indre vandveje som transportform kræver, at der anvendes mindre fartøjer, for hvilke der stilles færre krav til infrastrukturen. Der er imidlertid behov for positive incitamenter til investeringer. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | I Kommissionens meddelelse gives der en nøjagtig beskrivelse af problemerne i forbindelse med digitalisering og udviklingen på dette område. Meddelelsen indeholder blot ét forslag vedrørende vandveje, som er relevant for turismen (European Recreational Inland Navigation Network — AGNP). Sejlsportsturismens dynamiske vækst gør det nødvendigt at oprette et system for information om navigationsforholdene på vandveje, som anvendes til sejlsport. Der er blevet oprettet sådanne systemer i forskellige lande. Det er værd at foreslå, at disse aktiviteter koordineres, eller at der fastsættes fælles standarder i den henseende. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | EØSU understreger, at anvendelsen af hhv. nye energikilder til transport ad indre vandveje og nye teknologier, herunder digitale teknologier, gør en forskel for besætninger. Der er brug for investeringer i kompetencer og kvalifikationer. Manglen på tiltag udgør en trussel mod besætningernes og passagerernes sikkerhed. EØSU understreger derfor, at det er vigtigt, at medlemsstaterne gennemfører direktiv (EU) 2017/2397 om anerkendelse af erhvervskvalifikationer for sejlads på indre vandveje på korrekt vis senest den 17. januar 2022. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | Med hensyn til beskæftigelsen er EØSU enig i flere af Kommissionens konklusioner og forslag. Fremhævelsen af problemet med en reel kobling mellem virksomhedsejeren/operatøren og arbejdstagers rettigheder bør hilses velkommen. Udvalget mener, at der er behov for en nøje revision af lovrammerne på dette område. Det er fortsat afgørende, at arbejdstidsreglerne i henhold til Rådets direktiv 2014/112/EU (5) gennemføres effektivt. Derudover er det vigtigt at indføre passende lovgivning om social beskyttelse ved udstationering af arbejdstagere, og at man ved gennemførelsen heraf sørger for tilstrækkelig sikkerhed og sundhed på fartøjer, der anvendes til transport ad indre vandveje. |
| --- | --- |

3.18.

| 3.19. | Lave lønninger i denne sektor er ligeledes fortsat et problem. EØSU gør opmærksom på, at der er et betydeligt løngab i sektoren mellem Vesteuropa og Østeuropa, hvilket fører til arbejdskraftmigration til Vesteuropa og personalemangel i Central- og Østeuropa. Der er imidlertid rekrutteringsvanskeligheder i hele Europa, hvilket også forstærkes af besætningernes aldring. Det er ikke attraktivt for unge at arbejde på fartøjer på de indre vandveje. Sektoren er ligeledes uinteressant for kvinder. Desuden søger rederne stadig mere specialiseret arbejdskraft, som ikke er nem at finde på arbejdsmarkedet (6). Alle disse problemer kræver, at der træffes passende foranstaltninger under hensyntagen til EU's og medlemsstaternes respektive kompetencer. |
| --- | --- |

3.19.

| 3.20. | EØSU glæder sig over, at Kommissionen i sin meddelelse gør opmærksom på mekanismerne for social dialog i denne sektor. Udvalget fremhæver det store potentiale i en social dialog og overenskomstforhandlinger, især i tider med store økonomiske problemer og i perioder med store strukturelle forandringer som følge af digitaliseringen og omstillingen til en grøn økonomi. Arbejdet med de indre vandveje som transportform i det europæiske sektorudvalg for den sociale dialog for havne (sektordialogudvalget for transport ad indre vandveje) viser, at arbejdsmarkedets parter anerkender de udfordringer, som denne sektor står over for. For at kunne udnytte potentialet ved en social dialog fuldt ud er der brug for tilstrækkelig støtte til arbejdsmarkedets parter på forskellige niveauer. Kommissionen og medlemsstaterne opfordres derfor til at forpligte sig fuldt ud til at yde parterne ligelig støtte, skulle de have behov for dette. |
| --- | --- |

3.20.

Bruxelles, den 19. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/2397 af 12. december 2017 om anerkendelse af erhvervskvalifikationer for sejlads på indre vandveje og om ophævelse af Rådets direktiv 91/672/EØF og 96/50/EF (EUT L 345 af 27.12.2017, s. 53).

1

(2)  Kommissionens meddelelse om strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet — en europæisk transportsektor, der er klar til fremtiden (COM(2020) 789 final).

2

(3)  Centralkommissionen for Sejlads på Rhinen (CCNR), Market Insight, Inland Navigation in Europe, april 2021.

3

(4)  Kommissionen, »Assessment of the Potential of Maritime and Inland Ports and Inland Waterways and of Related Policy Measures, Including Industrial Policy Measures«, endelig rapport, 2020.

4

(5)  Rådets direktiv 2014/112/EU af 19. december 2014 om iværksættelse af den europæiske aftale om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden inden for transport ad indre vandveje, indgået af European Barge Union (EBU), European Skippers Organisation (ESO) og European Transport Workers' Federation (ETF) (EUT L 367 af 23.12.2014, s. 86).

5

(6)  CCNR, »The European Inland Navigation Sector, Labour Market«, 2021.

6

---

| 12.5.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 194/107 |
| --- | --- | --- | --- |

12.5.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 194/107

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) 2020/1429 for så vidt angår varigheden af referenceperioden for anvendelsen af midlertidige foranstaltninger vedrørende opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur«

(COM(2021) 832 final — 2021/0437(COD))

(2022/C 194/16)

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 17.1./2022
  Rådet for den Europæiske Union, 21.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 91 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 19.1.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 566 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 229/1/1 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 17.1./2022

Rådet for den Europæiske Union, 21.1.2022

Retsgrundlag

Artikel 91 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget på plenarforsamlingen

19.1.2022

Plenarforsamling nr.

566

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

229/1/1

Da EØSU fuldt ud går ind for forslagets indhold, som ikke giver anledning til bemærkninger, besluttede det på sin 566. plenarforsamling den 19.-20. januar 2022, mødet den 19. januar, med 229 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod at afgive en udtalelse til støtte for det fremsatte forslag.

Bruxelles, den 19. januar 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---